               EUROPOS KOMISIJA
            Briuselis, 2017 05 22
            COM(2017) 508 final
            Rekomendacija
            TARYBOS REKOMENDACIJA
            dėl 2017 m. Ispanijos nacionalinės reformų programossu Tarybos nuomone dėl 2017 m. Ispanijos stabilumo programos

               Rekomendacija

               TARYBOS REKOMENDACIJA

               dėl 2017 m. Ispanijos nacionalinės reformų programos

                  su Tarybos nuomone dėl 2017 m. Ispanijos stabilumo programos

               EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,

               atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 121 straipsnio 2 dalį ir 148 straipsnio 4 dalį,

               atsižvelgdama į 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei koordinavimo
                  1
               , ypač į jo 5 straipsnio 2 dalį,

               atsižvelgdama į 2011 m. lapkričio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 1176/2011 dėl makroekonominių disbalansų prevencijos ir naikinimo
                  2
               , ypač į jo 6 straipsnio 1 dalį,

               atsižvelgdama į Europos Komisijos rekomendaciją
                  3
               ,

               atsižvelgdama į Europos Parlamento rezoliucijas
                  4
               ,

               atsižvelgdama į Europos Vadovų Tarybos išvadas,

               atsižvelgdama į Užimtumo komiteto nuomonę,

               atsižvelgdama į Ekonomikos ir finansų komiteto nuomonę,

               atsižvelgdama į Socialinės apsaugos komiteto nuomonę,

               atsižvelgdama į Ekonominės politikos komiteto nuomonę,

               kadangi:

               (1)2016 m. lapkričio 16 d. Komisija priėmė metinę augimo apžvalgą
                  5
               , kuria pradedamas 2017 m. Europos ekonominės politikos koordinavimo semestras. 2017 m. kovo 9–10 d. Europos Vadovų Taryba patvirtino metinėje augimo apžvalgoje nustatytus prioritetus. 2016 m. lapkričio 16 d. Komisija pagal Reglamentą (ES) Nr. 1176/2011 priėmė įspėjimo mechanizmo ataskaitą
                  6
               , kurioje Ispanija nurodyta kaip viena iš valstybių narių, dėl kurių reikės parengti nuodugnią apžvalgą. Tą pačią dieną Komisija taip pat priėmė rekomendaciją dėl Tarybos rekomendacijos dėl euro zonos ekonominės politikos. Tą rekomendaciją Europos Vadovų Taryba patvirtino 2017 m. kovo 9–10 d., o Taryba ją priėmė 2017 m. kovo 21 d.
                  7
               ;

               (2)kaip valstybė narė, kurios valiuta yra euro, atsižvelgdama į glaudžias ekonominės ir pinigų sąjungos šalių ekonomikos sąsajas, Ispanija turėtų užtikrinti, kad euro zonai skirta rekomendacija būtų visiškai ir laiku įgyvendinta, kaip nurodyta toliau išdėstytose 1–3 rekomendacijose;

               (3)2017 m. vasario 22 d. paskelbta 2017 m. Ispanijos ataskaita
                  8
               . Joje įvertinta Ispanijos pažanga, padaryta įgyvendinant 2016 m. liepos 12 d. Tarybos priimtas šaliai skirtas rekomendacijas, veiksmai, kurių šalis ėmėsi atsižvelgdama į ankstesniais metais jai skirtas rekomendacijas, ir Ispanijos pažanga siekiant nacionalinių tikslų pagal strategiją „Europa 2020“. Į ją įtraukti ir nuodugnios apžvalgos pagal Reglamento (ES) Nr. 1176/2011 5 straipsnį rezultatai, kurie taip pat buvo paskelbti 2017 m. vasario 22 d.
                  9
               . Komisijos analizė leidžia daryti išvadą, kad Ispanijoje yra susidaręs tarpvalstybinės svarbos makroekonominis disbalansas. Konkrečiai, dėl einamosios sąskaitos pertekliaus mažėja Ispanijos grynieji išorės įsipareigojimai, nors jie tebėra dideli ir šaliai kelia riziką, susijusią su rinkos nuotaikų pokyčiais. Privačiojo sektoriaus, ypač įmonių, skola labai sumažėjo, tačiau namų ūkių skola tebėra didelė. Pagrindiniu skolos mažinimo veiksniu tapo ekonomikos augimas, bet fiskalinio tvarumo rizika vidutiniu laikotarpiu tebėra didelė.  Itin svarbu imtis veiksmų, kad būtų sumažinta neigiamų disbalanso padarinių Ispanijos ekonomikai ir, atsižvelgiant įšalies ekonomikos dydį bei tarpvalstybinę svarbą, visai ekonominei ir pinigų sąjungai rizika. Finansų sektorius išliko ypač stabilus: prie to prisidėjo vykdomas jo restruktūrizavimas, mažos finansavimo sąnaudos ir ekonomikos atsigavimas. Keletą pastarųjų metų sparčiai kurtos darbo vietos ir greitai sumažėjo nedarbas, bet jis tebėra labai didelis. Keletą pastarųjų metų svarbūs spartaus darbo vietų kūrimo ir konkurencingumo augimo veiksniai buvo darbo rinkos reformos ir darbo užmokesčio augimo ribojimas;

               (4)2017 m. balandžio 28 d. Ispanija pateikė 2017 m. nacionalinę reformų programą, o 2017 m. balandžio 29 d. – 2017 m. stabilumo programą. Siekiant atsižvelgti į jų tarpusavio sąsajas, abi programos vertintos vienu metu;

               (5)į atitinkamas konkrečioms šalims skirtas rekomendacijas atsižvelgta sudarant valstybių narių 2014–2020 m. Europos struktūrinių ir investicijų fondų (ESI fondų) programas. Kaip numatyta ESI fondus reglamentuojančiuose teisės aktuose
                  10
               , Komisija, jei tai būtina atitinkamų konkrečioms šalims skirtų rekomendacijų įgyvendinimui paremti, gali paprašyti valstybes nares peržiūrėti ir pakeisti savo susijusias ESI fondų programas. Komisija pateikė išsamių šių taisyklių taikymo gairių
                  11
               ;

               (6)šiuo metu Ispanijai taikoma Stabilumo ir augimo pakto korekcinė dalis. 2017 m. stabilumo programoje Ispanija, laikydamasi 2016 m. rugpjūčio 8 d. Tarybos įspėjimo, planuoja perviršinį deficitą panaikinti iki 2018 m. Planuojama, kad nominalus deficitas toliau mažės ir 2020 m. sieks 0,5 % BVP. Programoje pateiktos išlaidų projekcijos apima neapibrėžtųjų įsipareigojimų, kurie susiję su greitkeliais ir finansų sektoriumi ir kurie 2017 ir 2018 m. atitinkamai sudaro beveik 0,4 ir 0,2 % BVP, padengimą. Vidutinio laikotarpio biudžeto tikslo – struktūrinio biudžeto balanso – per stabilumo programos laikotarpį pasiekti neplanuojama. Numatoma, kad perskaičiuotas struktūrinis balansas
                  12
                2020 m. sieks −1,9 % BVP. Pagal stabilumo programą numatoma, kad valdžios sektoriaus skolos su BVP santykis sumažės iki 98,8 % 2017 m., 97,6 % 2018 m. ir 92,5 % 2020 m. Programoje pateiktos makroekonominės prielaidos yra tikėtinos iki 2018 m., o vėliau tampa gana palankios. Apskritai planuojamas tikslų įgyvendinimas vis dar priklauso nuo tvirtos ekonominės perspektyvos, bet tam gresia įvairi rizika. Kita fiskalinių tikslų įgyvendinimui kylanti rizika yra susijusi su abejonėmis dėl pastarųjų mokesčių priemonių poveikio. Be to, atsižvelgiant į numanomą neapibrėžtųjų įsipareigojimų (kurie į Komisijos prognozę neįtraukti) padengimą, programos įgyvendinimas priklauso nuo kur kas didesnio išlaidų ribojimo 2017 ir 2018 m., nei numatoma pagal Komisijos prognozę. Galiausiai priemonės, kurių reikia norint pasiekti planuojamus deficito tikslus 2018 m., dar nėra konkretizuotos;

               (7)2016 m. rugpjūčio 8 d. Taryba Ispanijos paprašė iki 2018 m. ištaisyti perviršinio deficito padėtį ir, konkrečiai, valdžios sektoriaus deficitą sumažinti iki 4,6 % BVP 2016 m., 3,1 % BVP 2017 m. ir 2,2 % BVP 2018 m. Remiantis atnaujinta Komisijos 2016 m. pavasario prognoze, šis valdžios sektoriaus balanso pagerėjimas laikytas atitinkančiu struktūrinio balanso pablogėjimą 0,4 % BVP 2016 m. ir 0,5 % BVP pagerėjimą ir 2017, ir 2018 m. 2016 m. Ispanijos nominalus deficitas pasiekė 4,5 % BVP, t. y. buvo šiek tiek mažesnis už Tarybos nustatytą tikslą. Darant prielaidą, kad politika nesikeis, pagal Komisijos 2017 m. pavasario prognozę numatoma, kad nominalus deficitas sumažės iki 3,2 % BVP 2017 m. ir dar labiau sumažės iki 2,6 % BVP 2018 m., t. y. 0,1 % ir 0,4 % BVP viršys nominalaus deficito tikslus, nustatytus stabilumo programoje ir nurodytus Tarybos. Kitaip nei pagal stabilumo programą, pagal prognozę nėra daroma prielaidos, kad minėtus neapibrėžtuosius įsipareigojimus reikės padengti. Tikimasi, kad bendras 2016–2017 m. fiskalinių pastangų tikslas bus beveik pasiektas, bet (darant prielaidą, kad politika nesikeis) numatoma, kad 2018 m. jos nesieks Tarybos prašyto dydžio. Be to, 2016 m. rugpjūčio mėn. Taryba Ispanijos paprašė imtis fiskalinės sistemos gerinimo priemonių, tačiau stabilumo programoje nepranešama apie planus didinti Stabilumo įstatyme nustatytos išlaidų taisyklės indėlį į viešųjų finansų tvarumą. Apskritai Taryba mano, kad reikės papildomų priemonių, ypač 2018 m., siekiant užtikrinti, kad būtų laikomasi Stabilumo ir augimo pakto nuostatų ir visų pirma 2016 m. rugpjūčio 8 d. Tarybos įspėjimo sąlygų;

               (8)Ispanija vis dar neturi aiškios ir nuoseklios viešųjų pirkimų politikos sistemos, kuria būtų užtikrinta teisinė atitiktis, didelė konkurencija ir ekonomiškumas, visų pirma taikant veiksmingus ex ante ir ex post kontrolės mechanizmus, taip pat užtikrinant didesnį skaidrumą ir koordinavimą visose perkančiosiose organizacijose visais valdžios lygmenimis. 2017 m. Vyriausybė pasiūlė priemonių, kuriomis būtų pagerinta viešųjų pirkimų priežiūros sistema ir kurias dar turi patvirtinti Parlamentas;

               (9)Ispanija padarė pažangą kovos su korupcija srityje, ypač kiek tai susiję su administracinių sprendimų priėmimo skaidrumu, ir konkrečiau – priimdama teisės aktų dėl partijų finansavimo skaidrumo, turto deklaravimo ir interesų konfliktų. Dabar daugiau dėmesio bus skiriama šioms priemonėms įgyvendinti. Nepaisant korupcijos tyrimų, apimančių vietos ir regioninio lygmenų bylas, suaktyvėjimo, vis dėlto specialiai pritaikytų prevencinių strategijų, kuriomis būtų mažinama korupcijos rizika, tais valdžios lygmenimis neparengta, taip pat nėra ir bendros prevencinės visų valdžios lygmenų strategijos. Dėl kitų trūkumų, pavyzdžiui, informatorių apsaugos teisės aktų nebuvimo, pastaruoju metu įsteigto Interesų konfliktų biuro nepriklausomybės laipsnio ir nepakankamo lobizmo reguliavimo, konkrečių tolesnių veiksmų dar nesiimta. Dar viena problema – ilga su korupcijos bylomis susijusio teismo proceso trukmė. Nors 2015 m. Baudžiamojo proceso įstatymas iš dalies pakeistas, kad būtų apribotas tyrimams skirtas laikas ir sutrumpintas nepagrįstas baudžiamojo proceso vėlavimas, ši priemonė galėtų nulemti nebaudžiamumą sudėtingose korupcijos bylose, kurių iki nustatytų terminų nebūtų įmanoma parengti;

               (10)nepaisant ES vidurkį atitinkančio standartinio PVM tarifo, Ispanijos gaunamos PVM pajamos santykinai mažos. Tai daugiausia lemia tai, kad Ispanija per dažnai atleidžia nuo mokesčio arba taiko sumažintą jo tarifą įvairiems produktams ir paslaugoms. Todėl 2014 m. Ispanijos politikos atotrūkis buvo didžiausias ES (59 %, palyginti su maždaug 44 % ES vidurkiu). Ispanijos gaunamos su aplinkosauga susijusių mokesčių pajamos irgi yra vienos mažiausių ES, nors keletą pastarųjų metų imtasi priemonių, daugiausia energetikos sektoriuje. Apmokestinus taršą ir išteklių naudojimą galima gauti daugiau pajamų, o tai labai naudinga visuomenei ir aplinkai. Be to, yra norminių skirtumų, dėl kurių regioniniu lygmeniu nevienodai traktuojami tam tikri aplinkosaugos mokesčiai. Kiek tai susiję su išlaidomis, Vyriausybė įpareigojo Ispanijos nepriklausomą fiskalinę įstaigą AIReF atlikti išlaidų peržiūrą, apimančią visus valdžios sektoriaus lygmenis. Peržiūra gali padėti nustatyti sritis, kuriose lėšų poreikius būtų galima patenkinti efektyviau panaudojant išteklius;

               (11)keletą pastarųjų metų sparčiai kurtos darbo vietos, o tą skatino darbo rinkos reformos ir darbo užmokesčio augimo ribojimas. Nedarbas greitai sumažėjo, bet tebėra vienas didžiausių ES, visų pirma jaunimo ir žemos kvalifikacijos asmenų nedarbas, o dėl to kyla atitrūkimo nuo darbo rinkos rizika. Beveik pusė bedarbių darbo neturėjo daugiau nei metus. Ispanija imasi priemonių jaunimui remti, visų pirma išplėsdama Jaunimo garantijų tinkamumo kriterijų taikymo sritį, ir ilgalaikiams bedarbiams skirtai individualiai paramai stiprinti. Jų veiksmingumas taip pat priklauso nuo regioninių užimtumo tarnybų veiklos rezultatų. Yra galimybių stiprinti jų bendradarbiavimą su socialinėmis tarnybomis, siekiant teikti daugiau paslaugų darbo ieškantiems asmenims, visų pirma ilgalaikiams bedarbiams ir pajamų garantavimo schemų dalyviams. Be to, būtų galima stiprinti viešųjų užimtumo tarnybų bendradarbiavimą su darbdaviais, visų pirma didinant užimtumo tarnybų tvarkomų laisvų darbo vietų dalį;

               (12)Ispanijoje laikino darbo dalis yra viena didžiausių ES, o daugelio laikinųjų sutarčių trukmė labai trumpa. Perėjimo nuo laikinųjų prie nuolatinių darbo sutarčių rodikliai labai maži, palyginti su ES vidurkiu. Platus laikinųjų sutarčių naudojimas yra susijęs su lėtesniu našumo augimu (be kita ko, rečiau naudojantis mokymo darbo vietoje galimybėmis), prastesnėmis darbo sąlygomis ir didesne skurdo rizika. Atrodo, kad pastarosios darbo rinkos reformos turėjo nedidelį teigiamą poveikį mažinant nuolatinių ir laikinųjų sutarčių segmentaciją, o šiuo metu vykdomas darbo inspekcijų stiprinimas duoda teigiamų rezultatų kovojant su piktnaudžiavimu laikinosiomis sutartimis. Vis dėlto nuo įdarbinimo pagal nuolatines sutartis vis dar gali atgrasyti kai kurios Ispanijos darbo rinkos savybės, įskaitant netikrumą kilus teisiniam ginčui dėl darbuotojo atleidimo, taip pat palyginti dideles išeitines išmokas darbuotojams, turintiems nuolatines sutartis. Be to, įdarbinimo paskatų sistema tebėra padrika ir nėra veiksmingai orientuota į įdarbinimo pagal neterminuotąsias sutartis skatinimą. Nors pastaruoju metu Ispanija ir įsteigė užimtumo kokybės klausimų darbo grupę, pagal 2014 m. Vyriausybės ir socialinių partnerių susitarimą ji dar nėra parengusi visapusiško darbo rinkos segmentacijos mažinimo plano;

               (13)pagal atskirus regionus ir pajamų garantavimo schemas vis dar skiriasi tinkamumo naudotis tomis schemomis sąlygos, taip pat sąsaja tarp aktyvumo skatinimo ir apsaugos. Tam tikrų kategorijų pažeidžiamiems namų ūkiams pajamų garantavimo priemonės netaikomos.  Ribotą schemų veiksmingumą iš dalies paaiškina dideli regioninių minimaliųjų pajamų schemų adekvatumo ir taikymo sąlygų skirtumai ir nacionalinių išmokų sistemų suskaidymas į daugelį schemų, kurios skirtos įvairių kategorijų darbo ieškantiems asmenims ir kurias valdo skirtingos įstaigos. Dėl suskaidymo atsiranda pertraukų teikiant paramą tiems, kuriems jos reikia, ir sunku įgyvendinti integruotus modelius. Reaguojant į daugelį problemų, vykdomas tyrimas, kuriuo siekiama įvertinti nacionalinių ir regioninių pajamų rėmimo schemų veiksmingumą. Šeimos išmokų tikslingumas prastas. Be to, atsižvelgiant į mokesčių kreditų poveikį, apskritai mokesčių lengvatų sistema šiek tiek regresinė. Naudojimasis vaikų priežiūros paslaugomis labai išauga kartu su šeimos pajamomis, o tai taip pat rodo, kad yra šių paslaugų prieinamumo kliūčių mažas pajamas gaunantiems tėvams. Ilgalaikės priežiūros paslaugų teikimas gerėja, bet šioje srityje yra regioninių skirtumų ir dabartiniai poreikiai vis dar netenkinami;

               (14)ilgesnio laikotarpio našumo augimo Ispanijoje potencialą neigiamai veikia prasti švietimo rezultatai. Nepaisant didelio pagerėjimo per kelerius pastaruosius metus, mokyklos nebaigusių asmenų skaičius išlieka vienas didžiausių ES. Mokyklos nebaigusių asmenų skaičius ir moksleivių rezultatai, ypač susiję su pagrindiniais gebėjimais, atskiruose regionuose labai skiriasi. Tarp gerais rezultatais pasižyminčių regionų sėkmingo mokyklinio ugdymo veiksnių – mokytojų mokymas ir parama atskiriems moksleiviams.  Ispanijos kurso kartojimo rodiklis antras pagal dydį ES, o dėl to išauga mokyklos nebaigimo rizika, mažėja išsilavinimo lūkesčiai ir daromas poveikis švietimo sąnaudoms. Aukštojo mokslo įstaigų absolventų įsidarbinamumas tebėra palyginti žemas. Bendradarbiavimo su verslo įmonėmis švietimo ar mokslinių tyrimų srityje kliūtys tebėra mažas studentų ir akademinių darbuotojų judumas, ribotos stažuočių galimybės, paskatų stygius ir universitetų valdymo nelankstumas;

               (15)siekiant didinti našumą ir konkurencingumą, Ispanijai būtų naudinga papildomai skatinti mokslinius tyrimus ir inovacijas. Vis dėlto inovacijų veiklos rezultatai blogėjo ir šiuo metu yra prastesni nei 2007 m., o šalies atotrūkis nuo ES vidurkio laikui bėgant padidėjo. Esant prastiems inovacijų veiklos rezultatams, mažėja privačiosios MTTP išlaidos ir ryškėja mokslinių tyrimų bei inovacijų valdymo sistemos trūkumai. 2017 m. pradžioje pradėjo veikti Valstybinė mokslinių tyrimų agentūra, atsakinga už centrinės valdžios mokslinių tyrimų ir inovacijų finansavimo valdymą. Iki šiol nėra sistemingo daugiamečio paramos programų biudžeto planavimo. Be to, paramos programų veiksmingumas nėra sistemingai vertinamas, kad būtų pagerinta jų struktūra ir įgyvendinimas. Dėl paskatų stygiaus ir universitetų valdymo nelankstumo viešojo ir privačiojo sektorių bendradarbiavimas taip pat tebėra silpnas, o mokslininkų judumas iš viešojo į privatųjį sektorių ir atvirkščiai – mažas. Atskirų valdžios lygmenų veiklos koordinavimas nėra optimalus, todėl nėra visiškos nacionalinės ir regioninės politikos sinergijos;

               (16)Ispanijos mažųjų įmonių našumas paprastai yra gerokai mažesnis už kitų didelių ES valstybių narių mažųjų įmonių. Turint omenyje mažųjų įmonių gausumą Ispanijoje, tai turi didelį poveikį visos ekonomikos našumui. Todėl, sumažinus įmonių kūrimo, veikimo ir augimo kliūtis, išaugtų investicijos ir našumas. Ispanijos Vyriausybė per pastaruosius kelerius metus patvirtino kelias priemones, skirtas įmonių kūrimo ir augimo sąlygoms pagerinti. Kad jos būtų visapusiškai naudingos, labai svarbu šias reformas konsoliduoti ir iki galo įgyvendinti. 2013 m. priimtas Įstatymas dėl rinkos bendrumo padėjo sumažinti papildomas verslininkams tenkančias sąnaudas, kurių atsiranda dėl didelių regioninių verslo reglamentavimo skirtumų ir sutapimų. Tai, kad įmonės, gindamos savo teises, kurias riboja patekimo į rinką kliūtys, vis dažniau naudojasi šiame įstatyme numatytu skundų nagrinėjimo mechanizmu, rodo, kad galbūt reikėtų dar labiau supaprastinti licencijavimo procedūras. Reikėtų dėti daugiau pastangų koordinuoti atitinkamų viešojo administravimo įstaigų veiklą, be kita ko, per sektorių konferencijas. Tai yra itin svarbu siekiant užtikrinti, kad visų lygmenų esamais ir būsimais teisės aktais būtų veiksmingai šalinamos bereikalingos patekimo į rinką kliūtys, taip pat ir susijusios su naujais dalijimosi ekonomikos verslo modeliais. Mažmeninės prekybos sektoriuje patekimas į rinką toliau be reikalo ribojamas dvigubais leidimais pradėti vykdyti mažmeninės prekybos veiklą. Vairuotojo valdomų transporto priemonių paslaugų sektoriaus teisės aktuose ir trumpalaikės būsto nuomos paslaugų regioniniuose teisės aktuose numatyti patekimo į rinką reikalavimai gali be reikalo trukdyti darniai vystytis dalijimosi ekonomikai. Pirmaisiais 2017 m. mėnesiais Ispanija ėmėsi priemonių Rinkos bendrumo įstatymo poveikiui sustiprinti, pvz., neseniai patvirtintos jo įgyvendinimo gairės ir paskelbtas gerosios ir blogosios jo taikymo patirties pavyzdžių katalogas;

               (17)profesinių paslaugų reguliavimas vis dar yra gana varžantis. Protekcionistinės teisės (priskirtos veiklos rūšys) selektyviai suteikiamos kai kuriems paslaugų teikėjams, apeinant kitus, turinčius atitinkamą panašią kvalifikaciją. Daugeliui profesijų taikomas privalomas reikalavimas priklausyti profesinei asociacijai. ES svertinį vidurkį viršija Ispanijoje esamas ribojamojo poveikio statybos inžinierių, architektų ir gidų paslaugoms lygis. Už ES vidurkį jis mažesnis lyginant patentinių patikėtinių ir teisininkų paslaugas, nors galimybės užsiimti pastarąja profesija Ispanijoje yra labiau ribojamos nei galimybė užsiimti bet kuria kita profesija.
                  13
                Vis dar nepriimtas Profesinių paslaugų įstatymo projektas, kuriuo, be kita ko, numatomas narystės profesinėse asociacijose racionalizavimas. Šia reforma taip pat siekiama padidinti profesinių įstaigų skaidrumą ir atskaitomybę, taip panaikinti apribojimus nepagrįstai priskirtoms veiklos sritims ir apsaugoti rinkos bendrumą Ispanijoje profesinių paslaugų naudojimo ir teikimo srityje;

               (18)atsižvelgdama į Europos semestrą, Komisija atliko išsamią Ispanijos ekonominės politikos analizę ir ją paskelbė 2017 m. šalies ataskaitoje. Be to, ji įvertino stabilumo programą ir nacionalinę reformų programą, taip pat tolesnius veiksmus, susijusius su Ispanijai ankstesniais metais pateiktomis rekomendacijomis. Komisija įvertino ne tik jų svarbą tvariai fiskalinei ir socialinei bei ekonominei Ispanijos politikai, bet ir tai, kaip jais laikomasi ES taisyklių ir gairių, nes ES lygio priemonėmis prisidedant prie būsimų nacionalinių sprendimų būtina stiprinti bendrą ES ekonomikos valdymą;

               (19)atsižvelgdama į šį vertinimą, Taryba išnagrinėjo stabilumo programą, o jos nuomonė
                  14
                pateikta visų pirma toliau išdėstytoje 1 rekomendacijoje;

               (20)atsižvelgdama į Komisijos nuodugnios apžvalgos ir šio vertinimo rezultatus, Taryba išnagrinėjo nacionalinę reformų programą ir stabilumo programą. Jos rekomendacijos pagal Reglamento (ES) Nr. 1176/2011 6 straipsnį pateiktos toliau išdėstytose 1–3 rekomendacijose,

               REKOMENDUOJA Ispanijai 2017–2018 m. imtis šių veiksmų:

               1.Užtikrinti, kad būtų laikomasi 2016 m. rugpjūčio 8 d. Tarybos sprendimo dėl įspėjimo pagal perviršinio deficito procedūrą, be kita ko, imtis priemonių fiskalinei ir viešųjų pirkimų sistemoms stiprinti. Atlikti visapusišką išlaidų peržiūrą, kad būtų nustatytos sritys, kuriose būtų galima pagerinti išlaidų efektyvumą.

               2.Didinti regioninių užimtumo tarnybų, socialinių tarnybų ir darbdavių veiklos koordinavimą, kad būtų geriau reaguojama į darbo ieškančių asmenų ir darbdavių poreikius. Imtis priemonių skatinti, kad darbuotojai būtų įdarbinami pagal neterminuotąsias sutartis. Šalinti regioninius pajamų garantavimo schemų skirtumus bei fragmentaciją ir gerinti paramą šeimoms, be kita ko, suteikiant galimybių naudotis kokybiškomis vaikų priežiūros paslaugomis. Didinti tretinio mokslo atitiktį darbo rinkos poreikiams. Šalinti regioninius mokymosi rezultatų skirtumus, visų pirma stiprinant mokytojų mokymą ir paramą atskiriems moksleiviams.

               3.Užtikrinti adekvačias ir nuolatines investicijas į mokslinius tyrimus ir inovacijas ir stiprinti jų valdymą įvairiais valdžios lygmenimis. Užtikrinti visapusišką Rinkos bendrumo įstatymo įgyvendinimą laiku, turint omenyje esamus ir būsimus teisės aktus.

               Priimta Briuselyje

                     Tarybos vardu

                     Pirmininkas

                     (1)
                  OL L 209, 1997 8 2, p. 1.

                     (2)
                  OL L 306, 2011 11 23, p. 25.

                     (3)
                  COM(2017) 508 final.

                     (4)
                  P8_ TA(2017)0038, P8_ TA(2017)0039 ir P8_ TA(2017)0040.

                     (5)
                  COM(2016) 725 final.

                     (6)
                  COM(2016) 728 final.

                     (7)
                  OL C92/01, 2017 3 24, p. 1.

                     (8)
                  SWD(2017) 74 final.

                     (9)
                  COM(2017) 90 final.

                     (10)
                  2013 m. gruodžio 17 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1303/2013, kuriuo nustatomos Europos regioninės plėtros fondui, Europos socialiniam fondui, Sanglaudos fondui, Europos žemės ūkio fondui kaimo plėtrai ir Europos jūros reikalų ir žuvininkystės fondui bendros nuostatos ir Europos regioninės plėtros fondui, Europos socialiniam fondui, Sanglaudos fondui ir Europos jūros reikalų ir žuvininkystės fondui taikytinos bendrosios nuostatos ir panaikinamas Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1083/2006 (OL L 347, 2013 12 20, p. 320), 23 straipsnis.

                     (11)
                  COM(2014) 494 final.

                     (12)
                  Pagal ciklą pakoreguotas balansas (atėmus vienkartines ir laikinąsias priemones), Komisijos tarnybų perskaičiuotas taikant bendrai sutartą metodiką.

                     (13)
                  COM(2016) 436 final.

                     (14)
                  Pagal Tarybos reglamento (EB) Nr. 1466/97 5 straipsnio 2 dalį.


               EUROPOS KOMISIJA
            Briuselis, 2016 05 18
            COM(2016) 337 final
            Rekomendacija
            TARYBOS REKOMENDACIJA
            dėl 2016 m. Vengrijos nacionalinės reformų programossu Tarybos nuomone dėl 2016 m. Vengrijos konvergencijos programos

               Rekomendacija

               TARYBOS REKOMENDACIJA

               dėl 2016 m. Vengrijos nacionalinės reformų programos

                  su Tarybos nuomone dėl 2016 m. Vengrijos konvergencijos programos

               EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,

               atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 121 straipsnio 2 dalį ir 148 straipsnio 4 dalį,

               atsižvelgdama į 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei koordinavimo
                  1
               , ypač į jo 9 straipsnio 2 dalį,

               atsižvelgdama į Europos Komisijos rekomendaciją
                  2
               ,

               atsižvelgdama į Europos Parlamento rezoliucijas
                  3
               ,

               atsižvelgdama į Europos Vadovų Tarybos išvadas,

               atsižvelgdama į Užimtumo komiteto nuomonę,

               atsižvelgdama į Ekonomikos ir finansų komiteto nuomonę,

               atsižvelgdama į Socialinės apsaugos komiteto nuomonę,

               atsižvelgdama į Ekonominės politikos komiteto nuomonę,

               kadangi:

               (1)2015 m. lapkričio 26 d. Komisija priėmė metinę augimo apžvalgą
                  4
               , kuria pradedamas 2016 m. Europos ekonominės politikos koordinavimo semestras. 2016 m. kovo 17–18 d. Europos Vadovų Taryba patvirtino metinėje augimo apžvalgoje nustatytus prioritetus. 2015 m. lapkričio 26 d. Komisija pagal Reglamentą (ES) Nr. 1176/2011 priėmė Įspėjimo mechanizmo ataskaitą
                  5
               , kurioje Vengrija nurodyta kaip viena iš valstybių narių, dėl kurių reikės parengti nuodugnią apžvalgą;

               (2)2016 m. Vengrijos ataskaita
                  6
                paskelbta 2016 m. vasario 26 d. Joje įvertinta Vengrijos pažanga, padaryta įgyvendinant 2015 m. liepos 14 d. Tarybos priimtas šaliai skirtas rekomendacijas ir siekiant nacionalinių tikslų pagal strategiją „Europa 2020“. Į ją įtraukta ir nuodugni apžvalga pagal Reglamento (ES) Nr. 1176/2011 5 straipsnį. 2016 m. kovo 8 d. Komisija pateikė nuodugnios apžvalgos rezultatus
                  7
               . Atlikusi analizę Komisija daro išvadą, kad Vengrijoje nėra susidaręs makroekonominis disbalansas. Konkrečiai, rizika, susijusi su išorės ir vidaus įsipareigojimais, sumažinta, tačiau dideli išorės skolos refinansavimo poreikiai ir neveiksnių paskolų dalis tebekelia susirūpinimą;

               (3)2016 m. balandžio 29 d. Vengrija pateikė 2016 m. nacionalinę reformų programą ir 2016 m. konvergencijos programą. Siekiant atsižvelgti į tarpusavio sąsajas, abi programos vertintos vienu metu;

               (4)į atitinkamas konkrečioms šalims skirtas rekomendacijas atsižvelgta sudarant 2014–2020 m. Europos struktūrinių ir investicijų fondų programas. Kaip numatyta Reglamento (ES) Nr. 1303/2013 23 straipsnyje, Komisija, jei tai būtina atitinkamų Tarybos rekomendacijų įgyvendinimui paremti, gali paprašyti valstybės narės peržiūrėti savo partnerystės sutartį ir susijusias programas bei pasiūlyti jų pakeitimų. Kaip naudotųsi šia nuostata, Komisija išsamiau nurodė Priemonių, kuriomis Europos struktūrinių ir investicijų fondų veiksmingumas siejamas su patikimu ekonomikos valdymu, taikymo gairėse
                  8
               ;

               (5)konvergencijos programoje nurodyta, kad išskirtinio atvykstančių pabėgėlių srauto poveikis biudžetui yra didelis, ir gegužės 6 d. priedėlyje pateikta tinkamų šių papildomų biudžeto išlaidų apimties ir pobūdžio įrodymų. Komisijos vertinimu, 2015 m. reikalavimus atitinkančios papildomos išlaidos sudarė 0,04 % BVP ir šiuo metu papildomų išlaidų 2016 m. nenumatoma. Pagal Reglamento (EB) Nr. 1466/97 5 straipsnio 1 dalies ir 6 straipsnio 3 dalies nuostatas šios papildomos išlaidos galėtų būti priimtinos, atsižvelgiant į tai, kad pabėgėlių srautas yra išskirtinis atvejis, jų poveikis Vengrijos viešiesiems finansams yra reikšmingas, o tvarumas nebūtų pažeistas leidžiant laikinai nukrypti nuo koregavimo plano, kuriuo siekiama vidutinio laikotarpio biudžeto tikslo. Todėl 2015 m. reikiamas koregavimas siekiant vidutinio laikotarpio biudžeto tikslo buvo sumažintas siekiant atsižvelgti į tas išlaidas. Kalbant apie 2016 m., galutinis vertinimas, į kurį bus įtrauktos reikalavimus atitinkančios sumos, bus atliktas 2017 m. pavasarį, remiantis Vengrijos valdžios institucijų pateiktais stebėjimų duomenimis;

               (6)šiuo metu Vengrijai taikoma Stabilumo ir augimo pakto prevencinė dalis ir skolos taisyklė. 2016 m. konvergencijos programoje Vyriausybė planuoja, kad nominalusis deficitas išaugs iki 2,4 % BVP 2017 m., o vėliau laipsniškai sumažės ir 2020 m. tesieks 1,2 %. Vyriausybė planuoja laipsnišką struktūrinio balanso pagerėjimą, kad iki 2019 m. būtų pasiektas patikslintas vidutinio laikotarpio biudžeto tikslas – 1,5 % BVP struktūrinis deficitas. Vis dėlto perskaičiuotas
                  9
                struktūrinis deficitas išliktų didesnis negu vidutinio laikotarpio biudžeto tikslas. Konvergencijos programoje numatoma, kad valdžios sektoriaus skolos santykis su BVP laipsniškai mažės: nuo 75,3 % 2015 m. iki mažiau kaip 67 % 2020 m. Makroekonominis scenarijus, kuriuo grindžiamos šios biudžeto projekcijos, yra iš esmės tikėtinas iki 2017 m., o vėliau darosi vis palankesnis. Priemonės, kurių reikia norint pasiekti planuojamus deficito tikslus 2017 m. ir ypač vėlesniais metais, nepakankamai konkretizuotos. Remiantis Komisijos 2016 m. pavasario prognoze, esama didelės rizikos, kad bus labai nukrypta nuo reikalaujamo koregavimo 2016 m. ir, jeigu politika nesikeis, 2016 ir 2017 m. vertinant kartu. Kita vertus, prognozuojama, kad 2016 ir 2017 m. Vengrija laikysis skolos mažinimo kriterijaus. Remdamasi konvergencijos programos vertinimu ir atsižvelgdama į Komisijos 2016 m. pavasario prognozę, Taryba mano, kad esama rizikos, jog Vengrija nesilaikys Stabilumo ir augimo pakto nuostatų. Todėl siekiant užtikrinti, kad būtų laikomasi nuostatų, abejais metais reikės papildomų priemonių;

               (7)nors problemų tebėra, sumažintas vidaus finansinis disbalansas, be to, sumažėjo bankų sistemos pažeidžiamumas. Padaryta didelė pažanga mažinant privačiojo sektoriaus skolą, kuri anksčiau daugiausia buvo išreikšta užsienio valiutomis. Atsirado požymių, kad atsigavo skolinimas namų ūkiams, bet skolinimo įmonėms padėtis dar nepasikeitė. Pradėjo atsigauti bankų sektoriaus pelningumas – prie to prisidėjo gerėjanti ekonominė aplinka ir ankstesnės bankų apmokestinimo politikos sušvelninimas. Vis dėlto bankai skolinimą vykdo atsargiai, nors jų kapitalizacija ir likvidumas labai geri. Likęs pagrindinis bankų uždavinys – sumažinti vis dar didelę neveiksnių paskolų dalį, nes tai varžo naują skolinimą ir mažina pelną. Vis dar kyla didelė neapibrėžtųjų įsipareigojimų rizika, susijusi su padidėjusia valstybės nuosavybe bankų sektoriuje;

               (8)nepaisant mokesčių politikos ir mokesčių administravimo pastarųjų esminių patobulinimų, galima investavimo kliūtis tebėra Vengrijos sektorinių mokesčių taikymo mastas. Atrankioji šių mokesčių struktūra lemia iškraipymus tarp atskirų sektorių. Nors tebegalioja kiti sektoriniai mokesčiai, gerokai sumažintas kredito įstaigų mokestis ir panaikinti progresiniai maisto patikros mokesčio tarifai. Vis dar yra didelis darbo jėgos mokesčių pleištas mažas pajamas gaunantiems asmenims, ypač neturintiems vaikų. Tai gali daryti neigiamą poveikį jų įsidarbinimo galimybėms, taip pat varžyti investavimą. Imtasi priemonių mokesčių pleištui mažinti (įskaitant gyventojų pajamų mokesčio vienodo tarifo sumažinimą vienu procentiniu punktu ir mokesčių lengvatos dėl šeiminės padėties padidinimą du vaikus turintiems asmenims). Vis dėlto priemonės nėra pakankamai tikslinės, kad turėtų didelį poveikį mažas pajamas gaunantiems asmenims. Būtų galima apmokestinimą perkelti nuo darbo jėgos į augimą mažiau iškreipiančias sritis. Imtasi kelių priemonių mokestinių prievolių vykdymui gerinti ir tų prievolių vykdymo sąnaudoms mažinti, nors šios sąnaudos tebėra didelės. Nepaisant pagerėjimo pastaraisiais metais, Vengrijai tebereikia spręsti mokesčių surinkimo efektyvumo problemas. Vengrijos Vyriausybė paskelbė apie svarbią institucinę reformą, kuri bus pradėta 2016 m. ir kuria siekiama gerinti mokesčių administravimo efektyvumą;

               (9)skatinant konkurenciją ir skaidrumą viešųjų pirkimų srityje padaryta nedidelė pažanga (pvz., priimtas naujas Viešųjų pirkimų įstatymas, kurio atitiktį ES teisei dar reikia įvertinti), o privatų verslą ir investicijas varžo nenuspėjami reguliavimo pokyčiai ir administracinė našta. Tai, kad konkurencija viešųjų pirkimų srityje neišaugo, rodo didelis derybų be išankstinio skelbimo apie pirkimą ir sutarčių skyrimo gavus vienintelį pasiūlymą skaičius.  Dar neparengta visapusiška e. viešųjų pirkimų strategija, kuria būtų siekiama gerinti efektyvumą ir skaidrumą, o korupcijos rizika išlieka didelė. Reikėtų iš dalies pakeisti naująją 2015–2018 m. nacionalinę kovos su korupcija veiksmų programą, kad ji būtų veiksmingesnė užkertant kelią korupcijai viešosiose įstaigose ir taikant atgrasomąsias sankcijas. Vyriausybė neatnaujino anksčiau prisiimto įsipareigojimo peržiūrėti 2013 m. informatorių įstatymą, kuriame nėra nuostatų, kuriomis informatoriai būtų tinkamai apsaugoti nuo atsakomųjų veiksmų. Pagal minėtą veiksmų programą planuojama ištaisyti turto deklaravimo sistemos užmojo mažumą, o 2015 m. priimtomis naujomis teisės aktų pataisomis įvesta papildomų apribojimų, susijusių su visuomenės galimybėmis susipažinti su informacija. Vyriausybė ėmėsi priemonių administracinei naštai mažinti, bet įmonėms susirūpinimą toliau kelia Vengrijos ribojamojo pobūdžio taisyklės paslaugų sektoriuose ir reguliavimo aplinkos nepastovumas, o kartu tai didina neapibrėžtumą investuotojams. Didelės patekimo į rinką ir veiklos plėtimo kliūtys – įsisteigimo ir veiklos apribojimai mažmeninės prekybos sektoriuje. Antkainiai Vengrijos mažmeninės prekybos sektoriuje yra treti pagal dydį ES ir per pastarąjį dešimtmetį vis didėjo, o išteklių paskirstymo veiksmingumo rodiklis – vienas mažiausių ES;

               (10)Vengrijos darbo rinkoje įvyko teigimų pokyčių: nedarbas sumažėjo iki prieš krizę buvusio lygio. Sparčiau kuriamos darbo vietos privačiajame sektoriuje, bet prie nedarbo mažinimo prisidėjo ir viešųjų darbų sistema. Ši sistema yra pagrindinė Vengrijos aktyvios darbo rinkos politikos priemonė.  Per pastaruosius penkerius metus jos poveikis biudžetui išaugo daugiau nei keturis kartus. Tačiau sistema nepakankamai prisideda prie geresnio dalyvių reintegravimo į atvirą darbo rinką. Per pirmą 2015 m. pusmetį nuolatinį darbą sėkmingai susirado 13,1 % sistemos dalyvių, bet per 180 dienų į ją sugrįžo maždaug 60 % per tą laikotarpį ją palikusių dalyvių. Taigi gerokai rizikuojama, kad dalyviai, ypač žemos kvalifikacijos darbuotojai ir mažiau palankių regionų gyventojai, sistemos nebepaliks. Nors sistema skirta ilgalaikiams bedarbiams, žemos kvalifikacijos darbuotojams bei bedarbiams, gyvenantiems mažiau palankiose vietovėse, 2015 m. 47 % dalyvių buvo asmenys, įgiję vidurinį arba tretinį išsilavinimą. Viešuosiuose darbuose dalyvaujančių bedarbių dalis taip pat didelė rajonuose, kuriuose darbo rinka gerai veikia. Tikėtina, kad įgyvendinus naujausią valstybinės užimtumo tarnybos reformą jos veiksmingumas sumažės. Dėl valdymo priemonių administracinio sudėtingumo – šiuo metu atsakomybė už valstybinę užimtumo tarnybą paskirstyta keturioms ministerijoms – gali kilti didelė grėsmė koordinavimo veiksmingumui ir didesniam orientavimuisi į rezultatus. Ilgiausia bedarbių išmokų trukmė (trys mėnesiai) yra trumpiausia ES ir gerokai trumpesnė negu vidutinis laikas, būtinas darbui susirasti. Skurdo rodikliai gerėja, bet vis dar yra dideli, ypač tarp nepalankiausias sąlygas turinčių grupių, visų pirma romų ir vaikų. Socialinės paramos adekvatumas ir aprėptis tebėra problema, o įgyvendinus naujausias reformas galėtų būti dar labiau apribotos įvairių išmokų gavimo sąlygos;

               (11)2012 m. pagal EBPO Tarptautinio moksleivių vertinimo programą (PISA) vidutinis Vengrijos moksleivių pagrindinių gebėjimų lygis buvo žemesnis už ES vidurkį, o menkų mokymosi pasiekimų vaikų dalis 2009–2012 m. išaugo. Socialinės bei ekonominės padėties ir mokyklos vietos įtaka mokymosi rezultatams yra viena didžiausių ES. Dėl švietimo sistemos selektyvumo didėja skirtingų mokyklų rūšių moksleivių rezultatų skirtumai, be to šie skirtumai didėja laikui bėgant. Nevienodos galimybės gauti kokybišką bendrąjį išsilavinimą yra ypač aktualios romams. Išskyrus ikimokyklinį ugdymą, kurio padėtis pastaraisiais metais itin pagerėjo, tebėra didelių visų lygių išsilavinimo, t. y. pradinio ugdymo ir vidurinio bei tretinio išsilavinimo, įgijimo skirtumų tarp romų ir ne romų. Romų mokyklos nebaigimo rodikliai tebėra dideli. Vengrija ėmėsi tam tikrų priemonių, kuriomis siekiama veiksmingiau spręsti prastų mokymosi pasiekimų problemą. Vis dėlto nepateikta svarbios išsamios informacijos apie šių priemonių įgyvendinimą, todėl sunku įvertinti galimą jų poveikį. Dar reikėtų parengti sisteminę įtraukaus bendrojo švietimo skatinimo metodiką. Dar nepaskelbtas mokyklos nebaigusių asmenų skaičiaus mažinimo strategijos įgyvendinimo planas, apie kurį pranešta. Perėjimas nuo vieno prie kito įvairių formų ir etapų išsilavinimo tebėra sunkus, o naujausios profesinio mokymo reformos galėtų jį dar labiau suvaržyti;

               (12)atsižvelgdama į Europos semestrą, Komisija atliko išsamią Vengrijos ekonominės politikos analizę ir ją paskelbė 2016 m. šalies ataskaitoje. Be to, ji įvertino konvergencijos programą ir nacionalinę reformų programą, taip pat veiksmus, kurių Vengrija ėmėsi atsižvelgdama į ankstesniais metais jai skirtas rekomendacijas. Komisija įvertino ne tik jų svarbą tvariai fiskalinei ir socialinei bei ekonominei Vengrijos politikai, bet ir tai, kaip laikomasi ES taisyklių ir gairių, nes ES priemonėmis prisidedant prie būsimų nacionalinių sprendimų būtina stiprinti bendrą Europos Sąjungos ekonomikos valdymą. Jos rekomendacijos atsižvelgiant į Europos semestrą pateiktos toliau išdėstytose 1–3 rekomendacijose;

               (13)atsižvelgdama į šį vertinimą, Taryba išnagrinėjo konvergencijos programą ir savo nuomonę
                  10
                visų pirma pateikė toliau išdėstytoje 1 rekomendacijoje,

               REKOMENDUOJA Vengrijai 2016–2017 m. imtis šių veiksmų:

               1.Dėl didelės rizikos smarkiai nukrypti nuo koregavimo plano užtikrinti 0,3 % BVP fiskalinį koregavimą 2016 m. ir 0,6 % BVP 2017 m. siekiant vidutinio laikotarpio biudžeto tikslo, nebent vidutinio laikotarpio biudžeto tikslo pavyktų laikytis įdėjus mažiau pastangų, imantis būtinų struktūrinių priemonių.

               2.Toliau mažinti sektorinius mokesčius ir mokesčių pleištą mažas pajamas gaunantiems asmenims. Didinti skaidrumą ir konkurenciją viešųjų pirkimų srityje įgyvendinant e. viešuosius pirkimus, skelbiant daugiau konkursų ir papildomai gerinant kovos su korupcija sistemą. Gerinti reguliavimo aplinką paslaugų ir mažmeninės prekybos sektoriuose mažinant ribojamojo pobūdžio taisyklių ir užtikrinant nuspėjamumą.

               3.Gerinti sąlygas iš viešųjų darbų sistemos pereiti į pirminę darbo rinką ir stiprinti kitas aktyvios darbo rinkos politikos priemones. Padidinti socialinės paramos bei bedarbių išmokų adekvatumą ir aprėptį. Imtis priemonių mokymosi rezultatams gerinti ir palankių sąlygų neturinčių grupių, visų pirmą romų, aktyvesniam dalyvavimui įtraukioje bendrojo švietimo sistemoje užtikrinti.

               Priimta Briuselyje

                     Tarybos vardu

                     Pirmininkas

                     (1)
                  OL L 209, 1997 8 2, p. 1.

                     (2)
                  COM(2016) 337 final.

                     (3)
                  P8_TA(2016)0058, P8_TA(2016)0059 ir P8_TA(2016)0060.

                     (4)
                  COM(2015) 690 final.

                     (5)
                  COM(2015) 691 final.

                     (6)
                  COM(2016) 85 final.

                     (7)
                  COM(2016) 95 final.

                     (8)
                  COM(2014) 494 final.

                     (9)
                  Komisijos pagal bendrai sutartą metodiką perskaičiuotas struktūrinis balansas, remiantis konvergencijos programoje pateikta informacija.

                     (10)
                  Pagal Tarybos reglamento (EB) Nr. 1466/97 9 straipsnio 2 dalį.


               EUROPOS KOMISIJA
            Briuselis, 2017 05 22
            COM(2017) 519 final
            Rekomendacija
            TARYBOS REKOMENDACIJA
            dėl 2017 m. Austrijos nacionalinės reformų programossu Tarybos nuomone dėl 2017 m. Austrijos stabilumo programos

               Rekomendacija

               TARYBOS REKOMENDACIJA

               dėl 2017 m. Austrijos nacionalinės reformų programos

                  su Tarybos nuomone dėl 2017 m. Austrijos stabilumo programos

               EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,

               atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 121 straipsnio 2 dalį ir 148 straipsnio 4 dalį,

               atsižvelgdama į 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei koordinavimo
                  1
               , ypač į jo 5 straipsnio 2 dalį,

               atsižvelgdama į Europos Komisijos rekomendaciją
                  2
               ,

               atsižvelgdama į Europos Parlamento rezoliucijas
                  3
               ,

               atsižvelgdama į Europos Vadovų Tarybos išvadas,

               atsižvelgdama į Užimtumo komiteto nuomonę,

               atsižvelgdama į Ekonomikos ir finansų komiteto nuomonę,

               atsižvelgdama į Socialinės apsaugos komiteto nuomonę,

               atsižvelgdama į Ekonominės politikos komiteto nuomonę,

               kadangi:

               (1)2016 m. lapkričio 16 d. Komisija priėmė metinę augimo apžvalgą
                  4
               , kuria pradedamas 2017 m. Europos ekonominės politikos koordinavimo semestras. 2017 m. kovo 9–10 d. Europos Vadovų Taryba patvirtino metinėje augimo apžvalgoje nustatytus prioritetus. 2016 m. lapkričio 16 d. Komisija pagal Reglamentą (ES) Nr. 1176/2011 priėmė įspėjimo mechanizmo ataskaitą
                  5
               , kurioje Austrija nenurodyta kaip viena iš valstybių narių, dėl kurių reikės parengti nuodugnią apžvalgą. Tą pačią dieną Komisija taip pat priėmė rekomendaciją dėl Tarybos rekomendacijos dėl euro zonos ekonominės politikos. Tą rekomendaciją Europos Vadovų Taryba patvirtino 2017 m. kovo 9–10 d., o Taryba ją priėmė kovo 21 d.
                  6
               ;

               (2)kaip šalis, kurios valiuta yra euro, atsižvelgdama į glaudžias ekonominės ir pinigų sąjungos šalių ekonomikos sąsajas, Austrija turėtų užtikrinti, kad euro zonai skirta rekomendacija būtų visiškai ir laiku įgyvendinta, kaip nurodyta toliau išdėstytoje 1 rekomendacijoje;

               (3)2017 m. vasario 22 d. paskelbta 2017 m. Austrijos ataskaita
                  7
               . Joje įvertinta Austrijos pažanga, padaryta įgyvendinant 2016 m. liepos 12 d. Tarybos priimtas šaliai skirtas rekomendacijas, veiksmai, kurių šalis ėmėsi atsižvelgdama į ankstesniais metais jai skirtas rekomendacijas, ir Austrijos pažanga siekiant nacionalinių tikslų pagal strategiją „Europa 2020“;

               (4)2017 m. balandžio 21 d. Austrija pateikė 2017 m. nacionalinę reformų programą, o 2017 m. gegužės 2 d. – 2017 m. stabilumo programą. Siekiant atsižvelgti į jų tarpusavio sąsajas, abi programos vertintos vienu metu;

               (5)į atitinkamas konkrečioms šalims skirtas rekomendacijas atsižvelgta sudarant valstybių narių 2014–2020 m. Europos struktūrinių ir investicijų fondų (ESI fondų) programas. Kaip numatyta ESI fondus reglamentuojančiuose teisės aktuose
                  8
               , Komisija, jei tai būtina atitinkamų konkrečioms šalims skirtų rekomendacijų įgyvendinimui paremti, gali paprašyti valstybes nares peržiūrėti ir pakeisti savo susijusias ESI fondų programas. Komisija pateikė išsamių šių taisyklių taikymo gairių
                  9
               ;

               (6)šiuo metu Austrijai taikoma Stabilumo ir augimo pakto prevencinė dalis ir skolos taisyklė. 2017 m. stabilumo programoje Vyriausybė numatė, kad 2017 m. nominalus deficitas pagerės iki 1,0 % BVP, o tada 2021 m. pasieks 0,3 % BVP. Vidutinio laikotarpio biudžeto tikslą – 0,45 % BVP struktūrinį deficitą iki 2016 m. ir 0,5 % BVP vėlesniais metais – numatoma pasiekti 2019 m. Stabilumo programoje numatoma, kad valdžios sektoriaus skolos santykis su BVP laipsniškai mažės: nuo 84,6 % 2016 m. iki 71,0 % 2021 m. Makroekonominis scenarijus, kuriuo grindžiamos šios biudžeto projekcijos, yra palankus: daroma prielaida, kad 2017 ir 2018 m. investicijų ir eksporto augimas bus didelis;

               (7)stabilumo programoje nurodyta, kad išskirtinio atvykstančių pabėgėlių srauto ir saugumo priemonių poveikis biudžetui yra didelis, ir pateikta tinkamų šių papildomų biudžeto išlaidų apimties ir pobūdžio įrodymų. Komisijos nuomone, reikalavimus atitinkančios papildomos išlaidos dėl išskirtinio atvykusių pabėgėlių srauto 2016 m. sudarė 0,25 % BVP, o dėl saugumo priemonių – 0,04 % BVP. Papildomas saugumo priemonių poveikis 2017 m., palyginti su 2016 m., dabar vertinamas 0,01 % BVP. Pagal Reglamento (EB) Nr. 1466/97 5 straipsnio 1 dalies ir 6 straipsnio 3 dalies nuostatas šios papildomos išlaidos yra priimtinos, atsižvelgiant į tai, kad atvykstančių pabėgėlių srautas, kaip ir terorizmo grėsmės mastas, yra neįprasti įvykiai, jų poveikis Austrijos viešiesiems finansams yra reikšmingas, o tvarumas nebūtų pažeistas leidžiant laikinai nukrypti nuo koregavimo plano, kuriuo siekiama vidutinio laikotarpio biudžeto tikslo. Todėl 2016 m. reikiamas koregavimas siekiant vidutinio laikotarpio biudžeto tikslo buvo sumažintas siekiant atsižvelgti į papildomas su pabėgėliais ir saugumu susijusias išlaidas. Kalbant apie 2017 m., galutinis vertinimas, į kurį bus įtrauktos reikalavimus atitinkančios sumos, bus atliktas 2018 m. pavasarį, remiantis Austrijos valdžios institucijų pateiktais stebėjimų duomenimis;

               (8)2016 m. liepos 12 d. Taryba rekomendavo Austrijai užtikrinti, kad nuokrypis nuo vidutinio laikotarpio biudžeto tikslo neviršytų leidžiamos ribos, siejamos su išskirtinio atvykstančių pabėgėlių srauto poveikiu biudžetui
                  10
               , ir to siekiant 2017 m. užtikrinti 0,3 % BVP metinį fiskalinį koregavimą, nebent vidutinio laikotarpio biudžeto tikslas būtų pasiektas mažesnėmis pastangomis. Remiantis Komisijos 2017 m. pavasario prognoze, reikia, kad 2017 m. struktūrinis balansas išliktų stabilus, atsižvelgiant į leidžiamą ribą. Iš Komisijos prognozės matyti, kad esama rizikos, kad 2017 m. bus kiek nukrypta nuo to reikalavimo. Remiantis Komisijos 2017 m. pavasario prognoze, 2018 m. Austrija turėtų užtikrinti, kad grynųjų pirminių valdžios sektoriaus išlaidų nominalus augimas
                  11
                neviršytų 2,2 %, o tai atitiktų 0,3 % BVP struktūrinio balanso pagerėjimą
                  12
               . Jeigu politika nesikeis, esama rizikos, kad 2018 m. Austrija kiek nukryps nuo reikalavimo. Kartu prognozuojama, kad 2017 ir 2018 m. Austrija laikysis skolos taisyklės. Apskritai Taryba mano, kad Austrija turi būti pasirengusi imtis papildomų priemonių siekdama užtikrinti, kad 2017 ir 2018 m. būtų laikomasi reikalavimų;

               (9)dėl sparčiai senėjančios visuomenės išlaidos pensijoms ir sveikatos priežiūrai kelia vidutinę riziką fiskaliniam tvarumui vidutinės trukmės ir ilguoju laikotarpiu. Austrijos viešosios išlaidos pensijoms yra gana didelės, palyginti su kitomis Europos šalimis, ir numatoma, kad iki 2060 m. jos išaugs 0,5 procentinio punkto BVP. Šį skaičių galima palyginti su ES vidurkiu, kuris, kaip tikimasi, per tą patį laikotarpį sumažės 0,2 procentinio punkto BVP. Vienas iš svarbiausių veiksnių, lemiančių didesnes išlaidas pensijoms, yra faktinis pensinis amžius, kuris, nepaisant pastarojo meto reformų, tebėra mažas. Šiuo metu jis yra 60 metų ir 3 mėnesiai, o tai yra gerokai mažiau už ES vidurkį – 63 metus ir 6 mėnesius vyrams ir 62 metus ir 6 mėnesius moterims (2014 m.). Be to, dabartinis teisės aktais nustatytas moterų pensinis amžius (60 metai) yra vienas žemiausių ES, ir jis bus pradėtas vienodinti su vyrų pensiniu amžiumi tik 2024 m. Susiejus teisės aktais nustatytą pensinį amžių su vidutinės tikėtinos gyvenimo trukmės pokyčiais, būtų lengviau užtikrinti pensijų tvarumą, atsižvelgiant į demografines sąlygas dėl senėjančios visuomenės, ir tai taip pat prisidėtų prie faktinio pensinio amžiaus didinimo;

               (10)numatoma, kad ir taip didelės viešosios išlaidos sveikatos priežiūros srityje vidutinės trukmės ir ilguoju laikotarpiu labai padidės, t. y. 1,3 procentinio punkto BVP iki 2060 m., palyginti su ES vidurkiu – 0,9 procentinio punkto. Svarbiausias veiksnys, lemiantis dideles sveikatos priežiūros išlaidas, yra didelis ligoninių sektorius, o ne tokia brangia ambulatorine priežiūra naudojamasi nepakankamai. Ligoninių išlaidų dalis, palyginti su bendromis sveikatos priežiūros išlaidomis, yra viena didžiausių ES. Todėl reikia nuodugniai įgyvendinti pastarojo meto iniciatyvas, kuriomis siekiama stiprinti pirminės sveikatos priežiūros paslaugų teikimą, be kita ko, remiant naujus finansinius susitarimus tarp sveikatos priežiūros paslaugų teikėjų ir socialinės apsaugos fondų. Be to, Austrijos ligoninių sektorius nepakankamai naudojasi veiksmingais viešaisiais pirkimais, pavyzdžiui, ES masto viešaisiais konkursais (0,23 % BVP, palyginti su 0,62 % ES vidurkiu), viešųjų pirkimų sutelkimu ir ne kaina pagrįstais sutarties skyrimo kriterijais;

               (11)2017 m. Finansinio subalansavimo įstatymas padėjo supaprastinti finansinius atskirų valdžios lygmenų santykius Austrijoje. Nepaisant to, fiskalinė Austrijos sistema, susijusi su kompetencijomis ir finansiniais susitarimais, tebėra pernelyg sudėtinga ir ją vis dar neigiamai veikia nesuderinamumas tarp vietos ir federalinių žemių vyriausybių ribotų įgaliojimų rinkti mokesčius ir didesnės atsakomybės už išlaidas;

               (12)nors per 2016 m. mokesčių reformą mokesčių pleištas sumažėjo nuo 49,5 % iki 46,7 %, tačiau jis tebėra gana didelis, palyginti su 40,6 % ES vidurkiu (skaičiai susiję su vienišu vidutines pajamas gaunančiu vaikų neturinčiu asmeniu). Jei mokesčio laipteliai nebus indeksuojami pagal infliaciją, mokesčių pleištas dėl kasmetinio fiskalinio stabdžio vėl laipsniškai didės. Kita vertus, ekonomikos augimui palankesni pajamų šaltiniai, kaip antai periodiniai nekilnojamojo turto mokesčiai, yra nepakankamai panaudojami, daugiausia todėl, kad mokesčio bazė yra pasenusi. Tačiau Austrijos pajamos iš periodinių nekilnojamojo turto mokesčių 2014 m. buvo labai nedidelės ir sudarė tik 0,2 % BVP, palyginti su 1,6 % ES vidurkiu. Be to, netiesioginis energijos mokesčių tarifas Austrijoje yra palyginti nedidelis, o tai rodo, kad neišnaudojamos galimybės nustatyti aplinkos apsaugos mokesčius, kurie taip pat apima teigiamos elgsenos paskatas;

               (13)nors darbo rinkos rezultatai Austrijoje yra geresni nei daugelyje ES šalių, tačiau problemų išlieka. Visų pirma, kaip rodo didelis vyrų ir moterų darbo užmokesčio skirtumas, moterų potencialas darbo rinkoje nėra pakankamai išnaudojamas, be kita ko, dėl to, kad daug moterų dirba ne visą darbo dieną. 2015 m. vyrų ir moterų darbo užmokesčio skirtumas buvo 21,7 %, palyginti su 16,3 % ES vidurkiu. Tai, kad ne visą darbo dieną dirbančių moterų dalis yra didelė ir viršija vidurkį, didžia dalimi lėmė vaikų ir vyresnio amžiaus žmonių priežiūros pareigos. Ankstyvosios jaunesnių nei trejų metų vaikų priežiūros vietų skaičius 2015 m. sudarė 25,5 %, o tai gerokai mažiau už Barselonos tikslą – 33 %;

               (14)Austrija jau viršijo pagal strategiją „Europa 2020“ nustatytus švietimo srities tikslus. Vis dėlto, kaip patvirtino 2015 m. EBPO PISA rezultatai, ugdymo rezultatai labai priklauso nuo socialinės ir ekonominės padėtis. Be to, migrantų kilmės mokinių ugdymo rezultatai yra gerokai prastesni už kitų mokinių. 2015 m. tikimybė užsienyje gimusiems mokiniams nebaigti mokyklos ir neįgyti vidurinio išsilavinimo buvo tris kartus didesnė nei šalyje gimusiems mokiniams. Taip pat sunku integruoti ir Austrijoje gimusius imigrantų vaikus. Be to, Austrija susiduria su sunkumais, susijusiais su daugybės prieglobsčio prašytojų ir pabėgėlių integravimu į jos švietimo sistemą;

               (15)bankų sektoriaus pokyčiai rodo, kad padėtis nuolat, nors ir lėtai, gerėja. Austrijos bankų kapitalizacija tebėra mažesnė negu kitų ES šalių bankų, jiems sunku gauti pelno nacionalinėje rinkoje. Kalbant apie tarptautines operacijas, kai kuriose Vidurio, Rytų ir Pietryčių Europos rinkose turto kokybė ir pelningumas dar pagerėjo, tačiau vis dar yra silpnų vietų. Kita vertus, išaugusios nekilnojamojo turto kainos ir atsigavęs hipotekinis skolinimas pabrėžia makroprudencinių priemonių svarbą;

               (16)2016 m. Austrijoje investicijos vėl ėmė augti, tačiau MVĮ investicijos ir investicijos į paslaugų sektorių tebebuvo menkos. Austrija pripažino, kad įmonių steigimas ir tvirtas jų augimas yra svarbūs pritraukiant naujas investicijas (t. y. ne tik atnaujinimo investicijas) ir atitinkamai kuriant naujas darbo vietas. Todėl Austrija užsibrėžė plataus užmojo tikslus: sudaryti palankias sąlygas skaitmeninėms permainoms ir padidinti paprastai mažus įmonių steigimo (7,4 %, palyginti su 10,8 % ES vidurkiu) ir įmonių augimo rodiklius (7,3 % sparčiai augančių įmonių, palyginti su 9,2 % ES vidurkiu). Jau paskelbtos kai kurios konkrečios priemonės. Jomis mažinamos kliūtys investicijoms ir gerinamos pagrindinės nuosavo kapitalo finansavimo, verslumo skatinimo ir apmokestinimo lengvatų sąlygos;

               (17)didelės reglamentavimo kliūtys išlieka verslo paslaugų sektoriuje, o su reglamentuojamosiomis profesijomis susijusių apribojimų, ypač architektams ir inžinieriams, lygis yra aukštesnis negu ES vidurkis. Be to, šių profesijų atstovų, taip pat ir teisininkų, apskaitininkų ir mokesčių konsultantų, patentinių patikėtinių, nekilnojamojo turto agentų ir gidų veiklos keitimo lygis yra gerokai mažesnis už ES vidurkį, o tai, panašu, rodo gana nedidelę profesinių paslaugų Austrijoje dinamiką ir konkurenciją. Šios kliūtys apima, be kita ko, 1) akcijų valdymo ir juridinės formos apribojimus architektams, inžinieriams ir patentiniams patikėtiniams, 2) daugiadalykius apribojimus architektams ir inžinieriams, taip pat 3) itin platų tik architektams, inžinieriams ir gidams leidžiamos vykdyti veiklos spektrą. Tokias kliūtis sumažinus, būtų galima sukurti didesnę konkurenciją, dėl kurios daugiau įmonių patektų į rinką ir dėl žemesnių kainų tai būtų naudinga vartotojams. Rekomendacijos, kaip spręsti šią problemą, buvo pateiktos 2017 m. sausio mėn. Komisijos komunikate, kuris yra priemonių, kuriomis būtų šalinamos kliūtys paslaugų rinkose, rinkinio dalis
                  13
               ;

               (18)Austrija dėjo daug pastangų priimdama prieglobsčio prašytojus ir integruodama pabėgėlius ir kitus imigrantus. Nepaisant to, migrantų kilmės asmenų, ypač ne ES gimusių moterų ir darbo ieškančių pabėgėlių, integracija į darbo rinką išlieka problema;

               (19)atsižvelgdama į Europos semestrą, Komisija atliko išsamią Austrijos ekonominės politikos analizę ir ją paskelbė 2017 m. šalies ataskaitoje. Be to, ji įvertino stabilumo programą ir nacionalinę reformų programą, taip pat veiksmus, kurių Austrija ėmėsi atsižvelgdama į ankstesniais metais jai skirtas rekomendacijas. Komisija įvertino ne tik jų svarbą tvariai fiskalinei ir socialinei bei ekonominei Austrijos politikai, bet ir tai, kaip jais laikomasi ES taisyklių ir gairių, nes ES lygio priemonėmis prisidedant prie būsimų nacionalinių sprendimų būtina stiprinti bendrą ES ekonomikos valdymą;

               (20)atsižvelgdama į šį vertinimą, Taryba išnagrinėjo stabilumo programą, o jos nuomonė
                  14
                pateikta visų pirma toliau išdėstytoje 1 rekomendacijoje,

               REKOMENDUOJA Austrijai 2017–2018 m. imtis šių veiksmų:

               1.Fiskalinę politiką vykdyti vadovaujantis Stabilumo ir augimo pakto prevencinės dalies reikalavimais, o tai reiškia, kad vidutinio laikotarpio biudžeto tikslą ji turi pasiekti 2018 m., atsižvelgiant į leidžiamą ribą, siejamą su neįprastais įvykiais. Užtikrinti sveikatos priežiūros ir pensijų sistemos tvarumą. Racionalizuoti ir paprastinti įvairių valdžios lygmenų kompetencijas ir derinti jų finansavimo ir išlaidų pareigas.

               2.Gerinti moterų rezultatus darbo rinkoje, be kita ko, teikiant nuolatinės priežiūros paslaugas. Kelti palankių sąlygų neturinčių jaunuolių, visų pirma migrantų kilmės, išsilavinimo lygį. Skatinti investicijas į paslaugų sektorių mažinant administracines ir reglamentavimo kliūtis, sudarant sąlygas lengviau patekti į rinką, o įmonėms – augti.

               Priimta Briuselyje

                     Tarybos vardu

                     Pirmininkas

                     (1)
                  OL L 209, 1997 8 2, p. 1.

                     (2)
                  COM(2017) 519 final.

                     (3)
                  P8_ TA(2017)0038, P8_ TA(2017)0039 ir P8_ TA(2017)0040.

                     (4)
                  COM(2016) 725 final.

                     (5)
                  COM(2016) 728 final.

                     (6)
                  2017/C92/01.

                     (7)
                  SWD(2017) 85 final.

                     (8)
                  2013 m. gruodžio 17 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1303/2013, kuriuo nustatomos Europos regioninės plėtros fondui, Europos socialiniam fondui, Sanglaudos fondui, Europos žemės ūkio fondui kaimo plėtrai ir Europos jūros reikalų ir žuvininkystės fondui bendros nuostatos ir Europos regioninės plėtros fondui, Europos socialiniam fondui, Sanglaudos fondui ir Europos jūros reikalų ir žuvininkystės fondui taikytinos bendrosios nuostatos ir panaikinamas Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1083/2006 (OL L 347, 2013 12 20, p. 320), 23 straipsnis.

                     (9)

                        COM(2014) 494 final.

                     (10)
                  Austrijai leidžiama nukrypti nuo vidutinio laikotarpio biudžeto tikslo iki 2017 ir 2018 m. dėl papildomo poveikio biudžetui, susijusio su išskirtiniu atvykstančių pabėgėlių srautu ir saugumo priemonių atitinkamai 2015 ir 2016 m., kadangi kiekvienu atveju laikini nuokrypiai perkeliami į kitus metus iš viso bendram trejų metų laikotarpiui.

                     (11)
                  Grynąsias valdžios sektoriaus išlaidas sudaro visos valdžios sektoriaus išlaidos atmetus palūkanų išlaidas, Sąjungos fondų pajamomis visiškai kompensuojamas išlaidas Sąjungos programoms ir išlaidų nedarbo išmokoms nediskrecinius pokyčius. Nacionaliniu lygmeniu finansuojamas bendrojo pagrindinio kapitalo formavimas išlyginamas per 4 metų laikotarpį. Diskrecinės pajamų priemonės ar teisės aktais nustatytas pajamų didinimas įskaičiuotas. Vienkartinės tiek pajamų, tiek išlaidų priemonės pasidengia tarpusavyje;

                     (12)
                  Austrijai nustatant 2018 m. koregavimo reikalavimą, atsižvelgta į 2016 m. leistą taikyti ribą, siejamą su neįprastais įvykiais, nes laikini nuokrypiai perkeliami į kitą trejų metų laikotarpį.

                     (13)
                  COM(2016) 820 final, COM(2016) 821 final, COM(2016) 822 final, COM(2016) 823 final, COM(2016) 824 final.

                     (14)
                  Pagal Tarybos reglamento (EB) Nr. 1466/97 5 straipsnio 2 dalį.


               EUROPOS KOMISIJA
            Briuselis, 2016 05 18
            COM(2016) 339 final
            Rekomendacija
            TARYBOS REKOMENDACIJA
            dėl 2016 m. Nyderlandų nacionalinės reformų programossu Tarybos nuomone dėl 2016 m. Nyderlandų stabilumo programos

               Rekomendacija

               TARYBOS REKOMENDACIJA

               dėl 2016 m. Nyderlandų nacionalinės reformų programos

                  su Tarybos nuomone dėl 2016 m. Nyderlandų stabilumo programos

               EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,

               atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 121 straipsnio 2 dalį ir 148 straipsnio 4 dalį,

               atsižvelgdama į 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei koordinavimo
                  1
               , ypač į jo 5 straipsnio 2 dalį,

               atsižvelgdama į 2011 m. lapkričio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 1176/2011 dėl makroekonominių disbalansų prevencijos ir naikinimo
                  2
               , ypač į jo 6 straipsnio 1 dalį,

               atsižvelgdama į Europos Komisijos rekomendaciją
                  3
               ,

               atsižvelgdama į Europos Parlamento rezoliucijas
                  4
               ,

               atsižvelgdama į Europos Vadovų Tarybos išvadas,

               atsižvelgdama į Užimtumo komiteto nuomonę,

               atsižvelgdama į Ekonomikos ir finansų komiteto nuomonę,

               atsižvelgdama į Socialinės apsaugos komiteto nuomonę,

               atsižvelgdama į Ekonominės politikos komiteto nuomonę,

               kadangi:

               (1)2015 m. lapkričio 26 d. Komisija priėmė metinę augimo apžvalgą
                  5
               , kuria pradedamas 2016 m. Europos ekonominės politikos koordinavimo semestras. 2016 m. kovo 17–18 d. Europos Vadovų Taryba patvirtino metinėje augimo apžvalgoje nustatytus prioritetus. 2015 m. lapkričio 26 d. Komisija pagal Reglamentą (ES) Nr. 1176/2011 priėmė Įspėjimo mechanizmo ataskaitą
                  6
               , kurioje Nyderlandai nurodyti kaip viena iš valstybių narių, dėl kurių reikės parengti nuodugnią apžvalgą. Tą pačią dieną Komisija taip pat priėmė rekomendaciją dėl Tarybos rekomendacijos dėl euro zonos ekonominės politikos
                  7
               . Šią rekomendaciją Europos Vadovų Taryba patvirtino 2016 m. vasario 18–19 d., o Taryba ją priėmė 2016 m. kovo 8 d.; Kaip šalis, kurios valiuta yra euro, atsižvelgdama į glaudžias ekonominės ir pinigų sąjungos šalių ekonomikos sąsajas, Nyderlandai turėtų užtikrinti, kad ta rekomendacija būtų visiškai ir laiku įgyvendinta;

               (2)2016 m. Nyderlandų ataskaita
                  8
                buvo paskelbta 2016 m. vasario 26 d. Joje įvertinta Nyderlandų pažanga, padaryta įgyvendinant 2015 m. liepos 14 d. Tarybos priimtas šaliai skirtas rekomendacijas ir siekiant nacionalinių tikslų pagal strategiją „Europa 2020“. Į ją įtraukta ir nuodugni apžvalga pagal Reglamento (ES) Nr. 1176/2011 5 straipsnį. 2016 m. kovo 8 d. Komisija pateikė nuodugnios apžvalgos rezultatus.
                  9
                Komisijos analizė leidžia daryti išvadą, kad Nyderlanduose yra susidaręs makroekonominis disbalansas. Visų pirma, būtina spręsti didelio nuolatinio einamosios sąskaitos pertekliaus, kuris atitinka struktūrinius ekonomikos ypatumus ir politiką ne finansų bendrovių atžvilgiu, problemą. Atsižvelgiant į Nyderlandų einamosios sąskaitos pertekliaus dydį, tikėtina, kad jis turi vidutinį, tačiau reikšmingą, neigiamą poveikį euro zonos ekonominės veiklos rezultatams. Taip pat itin svarbu spręsti labai didelės namų ūkių skolos problemą.

               (3)2016 m. balandžio 28 d. Nyderlandai pateikė 2016 m. nacionalinę reformų programą ir 2016 m. stabilumo programą. Siekiant atsižvelgti į tarpusavio sąsajas, abi programos vertintos vienu metu;

               (4)į atitinkamas konkrečioms šalims skirtas rekomendacijas atsižvelgta sudarant 2014–2020 m. Europos struktūrinių ir investicijų fondų programas. Kaip numatyta Reglamento (ES) Nr. 1303/2013 23 straipsnyje, Komisija, jei tai būtina atitinkamų Tarybos rekomendacijų įgyvendinimui paremti, gali paprašyti valstybės narės peržiūrėti savo partnerystės sutartį ir susijusias programas bei pasiūlyti jų pakeitimų. Kaip naudotųsi šia nuostata, Komisija išsamiau nurodė Priemonių, kuriomis Europos struktūrinių ir investicijų fondų veiksmingumas siejamas su patikimu ekonomikos valdymu, taikymo gairėse
                  10
               ;

               (5)šiuo metu Nyderlandams taikoma Stabilumo ir augimo pakto prevencinė dalis ir pereinamojo laikotarpio skolos taisyklė. 2016 m. stabilumo programoje Vyriausybė numato palaipsniui gerinti nominalųjį balansą iki 0,1 % BVP 2019 m. Be to, Vyriausybė numato perskaičiuoto
                  11
                struktūrinio balanso pablogėjimą iki -1,4 % BVP 2016 m., o vėlesniais metais – pagerėjimą. Numatoma, kad vidutinio laikotarpio biudžeto tikslas – 0,5 % BVP struktūrinis deficitas bus pasiektas 2019 m. Tačiau, remiantis perskaičiuotu struktūriniu balansu, vidutinio laikotarpio biudžeto tikslas būtų pasiektas dar 2018 m. Stabilumo programoje numatoma, kad valdžios sektoriaus skolos santykis su BVP pasieks 65,4 % 2016 m. ir palaipsniui mažės iki 58,9 % 2019 m. Makroekonominis scenarijus, kuriuo grindžiamos šios biudžeto projekcijos, yra tikėtinas. Remiantis Komisijos 2016 m. pavasario prognoze, esama rizikos, kad Nyderlandai kiek nukryps nuo prevencinės dalies reikalavimų 2016 m. ir 2016–2017 m. vertinant kartu, jeigu politika nesikeis. Prognozuojama, kad 2016 m. Nyderlandai laikysis pereinamojo laikotarpio skolos taisyklės, o 2017 m., pasibaigus pereinamajam laikotarpiui, – skolos mažinimo kriterijaus. Remdamasi stabilumo programos vertinimu ir atsižvelgdama į Komisijos 2016 m. pavasario prognozę, Taryba mano, kad Nyderlandai iš esmės turėtų laikytis Stabilumo ir augimo pakto nuostatų. Vis dėlto ir 2016 m., ir 2017 m. siekiant užtikrinti, kad būtų laikomasi nuostatų, reikės papildomų priemonių;

               (6)pastaruoju metu augusį užimtumą lėmė išaugęs asmenų, įdarbintų pagal laikinąsias darbo sutartis, ir savarankiškai dirbančių asmenų skaičius. Nors Nyderlandai ėmėsi priemonių šiai problemai spręsti, reikalingas labiau visapusiškas požiūris. Menki perėjimo nuo laikinųjų prie neterminuotų darbo sutarčių rodikliai vis dar kelia darbo rinkos segmentacijos riziką. Didelis ir didėjantis laikinųjų darbo sutarčių procentas stebimas nepaisant didelių užimtumo apsaugos nuostatų laikinosiose darbo sutartyse ir neterminuotose darbo sutartyse skirtumų. Savarankiškai dirbantys asmenys, nesamdantys kitų darbuotojų, dažnai yra apsidraudę per maža invalidumo, nedarbo ir senatvės draudimo suma, o tai ilgainiui galėtų daryti poveikį socialinės apsaugos sistemos tvarumui. Pradėtos taikyti kelios priemonės, kuriomis buvo sumažinti neterminuotų ir laikinųjų darbo sutarčių skirtumai. Palanki apmokestinimo tvarka ir įpareigojimų mokėti tam tikras socialinio draudimo įmokas nebuvimas vis dar teikia finansines paskatas dirbti savarankiškai;

               (7)pagrindinis uždavinys sprendžiant didelio namų ūkių įsiskolinimo problemą yra susiję su padėtimi būsto rinkoje, kur per keletą dešimtmečių nusistovėjęs nelankstumas ir iškreipiamosios paskatos daro įtaką būsto finansavimo ir atskirų sektorių taupymo modeliams. Namų ūkių tendenciją bendrąjį hipotekinį įsiskolinimą didinti užstatant būstą iš esmės galima paaiškinti tuo, kad taikomos ilgalaikės fiskalinės paskatos, visų pirma hipotekos palūkanų atskaitymas iš mokėtinų mokesčių. Nuo 2012 m. įgyvendinamos kelios priemonės, kuriomis iš dalies sprendžiama ši problema, tačiau jos nebuvo sustiprintos vadovaujantis rekomendacija. Vystytis sklandžiai veikiančiai privačios nuomos rinkai trukdo subsidijos kituose būstų subsektoriuose. Socialinio būsto sektorius yra vienas didžiausių Europos Sąjungoje, tačiau būstas ne visuomet efektyviai paskiriamas tiems, kuriems labiausiai jo reikia. Nustatyta labiau pajamomis grindžiama nuomos diferenciacija socialinio būsto sektoriuje. Būsto įmonėms reikės atskirti bendros ekonominės svarbos veiklą (t. y. socialinį būstą) nuo kitos veiklos. Kadangi išspręstas kai kurių iškreipiamųjų paskatų, socialinio būsto rinkoje susiejančių nuomos kainą su pajamomis, klausimas, tikslinga šią ankstesnės rekomendacijos dalį pakeisti ir rekomenduoti padėties stebėseną. Tačiau būsto rinka išlieka labai iškreipta ir toliau sukuria namų ūkių įsiskolinimui palankų iškraipymą. Reikia, kad šiais klausimais toliau būtų daroma pažanga;

               (8)be būsto rinkos iškraipymo, privalomos su mokesčiais nesusijusios įmokos antrosios pakopos pensijų sistemai neigiamai atsiliepia namų ūkių disponuojamosioms pajamoms. Antrosios pakopos pensijų sistema veikia gerai kokybės ir adekvatumo prasme, tačiau turi trūkumų sąžiningumo skirtingų kartų asmenų atžvilgiu, skaidrumo ir atsparumo ekonominiams sukrėtimams prasme. Pastaraisiais metais pagerėjo pensijų sistemos tvarumas, nes pensinis amžius buvo padidintas iki 67 metų iki 2021 m., o vėlesniais metais susietas su vidutine tikėtina gyvenimo trukme. Vidutiniškai pensijų įmokos buvo sumažintos nuo tada, kai buvo sumažinta didžiausia nuo mokesčių atleista kaupimo norma. Tinkamas išlaidų ir rizikos pasidalijimo tarp tos pačios kartos asmenų ir tarp kartų užtikrinimas kitomis priemonėmis, nei taikant priimtas indeksavimo ir lėšų rezervo taisykles (finansų vertinimo programa), padėtų namų ūkiams paskirstyti savo finansus augimui palankesniu būdu. Vyriausybė paskelbė ketinanti iš esmės reformuoti antrąją pensijų pakopą dalyvaujant socialiniams partneriams, kad būtų sukurta skaidresnė ir aktuariniu požiūriu sąžiningesnė sistema;

               (9)per ekonomikos krizę labai sumažėjo investavimas, ir jis nuo tada atsigavo tik iš dalies. Atrodo, kad investicijų į visą ekonomiką trūkumas yra labai cikliško pobūdžio. Jį lėmė nuosmukis būsto rinkoje ir fiskalinio konsolidavimo veiksmai. Nors kliūtys investicijoms atrodo nedidelės, panašu, kad mažos investicijos į statybų sektorių ir atsinaujinančiųjų išteklių energiją yra susijusios su rinkoje vyraujančiu netikrumu ir su reglamentavimu susijusiais veiksniais. Nepaisant gerėjančių sąlygų gauti kreditą, esant dabartinei finansinei padėčiai rizika, kylanti naujų paskolų teikimui yra padidėjusi. Nuo 2014 m. mažėjo vyriausybės išlaidos MTTP, o privačios MTTP išlaidos išlieka nedidelės. Todėl Nyderlandams buvo rekomenduota perorientuoti viešąsias išlaidas į investicijų į MTTP rėmimą ir siekti padidinti privačiąsias MTTP srities išlaidas. Viešosios ir privačiosios išlaidos MTTP yra nedidelės, palyginti su išsilavinimo ir mokymosi pasiekimais ir ekonomine plėtra;

               (10)atsižvelgdama į Europos semestrą, Komisija atliko išsamią Nyderlandų ekonominės politikos analizę ir ją paskelbė 2016 m. šalies ataskaitoje. Be to, ji įvertino stabilumo programą ir nacionalinę reformų programą, taip pat įvertino veiksmus, kurių Nyderlandai ėmėsi atsižvelgdami į ankstesniais metais šaliai skirtas rekomendacijas. Komisija įvertino ne tik jų svarbą tvariai fiskalinei ir socialinei bei ekonominei Nyderlandų politikai, bet ir tai, kaip laikomasi ES taisyklių ir gairių, nes ES priemonėmis prisidedant prie būsimų nacionalinių sprendimų būtina stiprinti bendrą ES ekonomikos valdymą. Jos rekomendacijos atsižvelgiant į Europos semestrą pateiktos toliau išdėstytose 1–3 rekomendacijose;

               (11)atsižvelgdama į šį vertinimą, Taryba išnagrinėjo stabilumo programą ir savo nuomonę
                  12
                visų pirma pateikė toliau išdėstytoje 1 rekomendacijoje;

               (12)atsižvelgdama į Komisijos nuodugnios apžvalgos ir šio vertinimo rezultatus, Taryba išnagrinėjo nacionalinę reformų programą ir stabilumo programą, Jos rekomendacijos pagal Reglamento (ES) Nr. 1176/2011 6 straipsnį pateiktos toliau išdėstytoje 3 rekomendacijoje,

               REKOMENDUOJA Nyderlandams 2016–2017 m. imtis šių veiksmų:

               1.2016 m. riboti nuokrypį nuo vidutinio laikotarpio biudžeto tikslo ir 2017 m. užtikrinti 0,6 % BVP metinį fiskalinį koregavimą. Viešąsias išlaidas visų pirma skirti didesnėms investicijoms į mokslinius tyrimus ir technologinę plėtrą remti.

               2.Pašalinti likusias darbuotojų įdarbinimo pagal neterminuotas darbo sutartis kliūtis ir sudaryti palankesnes sąlygas pereiti nuo laikinųjų prie neterminuotų darbo sutarčių. Spręsti labai išaugusio savarankiškai dirbančių asmenų, kurie nesamdo kitų darbuotojų, skaičiaus problemą, be kita ko, mažinant savarankiškai dirbti skatinantį mokesčių iškraipymą, kartu netrukdant verslumui, ir sudarant galimybes savarankiškai dirbantiems asmenims gauti prieinamą socialinę apsaugą.

               3.Imtis priemonių, kad antrosios pakopos pensijų sistema taptų skaidresnė, skirtingų kartų asmenų atžvilgiu sąžiningesnė ir atsparesnė sukrėtimams. Imtis priemonių likusiam iškraipymui būsto rinkoje ir namų ūkių įsiskolinimui palankiam iškraipymui sumažinti, visų pirma mažinant galimybes hipotekos palūkanas atskaityti iš mokėtinų mokesčių.

               Priimta Briuselyje

                     Tarybos vardu

                     Pirmininkas

                     (1)
                  OL L 209, 1997 8 2, p. 1.

                     (2)
                  OL L 306, 2011 11 23, p. 25.

                     (3)
                  COM(2016) 339 final.

                     (4)
                  P8_TA(2016)0058, P8_TA(2016)0059 ir P8_TA(2016)0060.

                     (5)
                  COM(2015) 690 final.

                     (6)
                  COM(2015) 691 final.

                     (7)
                  COM(2015) 692 final.

                     (8)
                  SWD(2016) 87 final.

                     (9)
                  COM(2016) 95 final.

                     (10)
                  COM(2014) 494 final.

                     (11)
                  Komisijos pagal bendrai sutartą metodiką perskaičiuotas struktūrinis balansas, remiantis stabilumo programoje pateikta informacija.

                     (12)
                  Pagal Tarybos reglamento (EB) Nr. 1466/97 5 straipsnio 2 dalį.


               EUROPOS KOMISIJA
            Briuselis, 2016 05 18
            COM(2016) 332 final
            Rekomendacija
            TARYBOS REKOMENDACIJA
            dėl 2016 m. Italijos nacionalinės reformų programossu Tarybos nuomone dėl 2016 m. Italijos stabilumo programos

               Rekomendacija

               TARYBOS REKOMENDACIJA

               dėl 2016 m. Italijos nacionalinės reformų programos

                  su Tarybos nuomone dėl 2016 m. Italijos stabilumo programos

               EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,

               atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 121 straipsnio 2 dalį ir 148 straipsnio 4 dalį,

               atsižvelgdama į 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei koordinavimo
                  1
               , ypač į jo 5 straipsnio 2 dalį,

               atsižvelgdama į 2011 m. lapkričio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 1176/2011 dėl makroekonominių disbalansų prevencijos ir naikinimo
                  2
               , ypač į jo 6 straipsnio 1 dalį,

               atsižvelgdama į Europos Komisijos rekomendaciją
                  3
               ,

               atsižvelgdama į Europos Parlamento rezoliucijas
                  4
               ,

               atsižvelgdama į Europos Vadovų Tarybos išvadas,

               atsižvelgdama į Užimtumo komiteto nuomonę,

               atsižvelgdama į Ekonomikos ir finansų komiteto nuomonę,

               atsižvelgdama į Socialinės apsaugos komiteto nuomonę,

               atsižvelgdama į Ekonominės politikos komiteto nuomonę,

               kadangi:

               (1)2015 m. lapkričio 26 d. Komisija priėmė metinę augimo apžvalgą
                  5
               , kuria pradedamas 2016 m. Europos ekonominės politikos koordinavimo semestras. 2016 m. kovo 17–18 d. Europos Vadovų Taryba patvirtino metinėje augimo apžvalgoje nustatytus prioritetus. 2015 m. lapkričio 26 d. Komisija pagal Reglamentą (ES) Nr. 1176/2011 priėmė Įspėjimo mechanizmo ataskaitą
                  6
               , kurioje Italija nurodyta kaip viena iš valstybių narių, dėl kurių reikės parengti nuodugnią apžvalgą. Tą pačią dieną Komisija taip pat priėmė rekomendaciją dėl Tarybos rekomendacijos dėl euro zonos ekonominės politikos
                  7
               . Šią rekomendaciją Europos Vadovų Taryba patvirtino 2016 m. vasario 18–19 d., o Taryba ją priėmė 2016 m. kovo 8 d. Kaip šalis, kurios valiuta yra euro, atsižvelgdama į glaudžias ekonominės ir pinigų sąjungos šalių ekonomikos sąsajas, Italija turėtų užtikrinti, kad ta rekomendacija būtų visiškai ir laiku įgyvendinta;

               (2)2016 m. Italijos ataskaita
                  8
                paskelbta 2016 m. vasario 26 d. Joje įvertinta Italijos pažanga, padaryta įgyvendinant 2015 m. liepos 14 d. Tarybos priimtas šaliai skirtas rekomendacijas ir siekiant nacionalinių tikslų pagal strategiją „Europa 2020“. Į ją įtraukta ir nuodugni apžvalga pagal Reglamento (ES) Nr. 1176/2011 5 straipsnį. 2016 m. kovo 8 d. Komisija pateikė nuodugnios apžvalgos rezultatus.
                  9
                Komisijos analizė leidžia daryti išvadą, kad Italijoje yra susidaręs perviršinis makroekonominis disbalansas. Visų pirma lėtas našumo augimas trukdo konkurencingumui atsigauti, o sumažinti didelį valstybės skolos santykį tampa sunkiau. Ypač svarbi neigiamų padarinių Italijos ekonomikai rizika ir, atsižvelgiant į šalies ekonomikos dydį, neigiamo šalutinio poveikio visai ekonominei ir pinigų sąjungai rizika;

               (3)2016 m. balandžio 28 d. Italija pateikė 2016 m. nacionalinę reformų programą ir 2016 m. stabilumo programą. Siekiant atsižvelgti į tarpusavio sąsajas, abi programos vertintos vienu metu;

               (4)į atitinkamas konkrečioms šalims skirtas rekomendacijas atsižvelgta sudarant 2014–2020 m. Europos struktūrinių ir investicijų fondų programas. Kaip numatyta Reglamento (ES) Nr. 1303/2013 23 straipsnyje, Komisija, jei tai būtina atitinkamų Tarybos rekomendacijų įgyvendinimui paremti, gali paprašyti valstybės narės peržiūrėti savo partnerystės sutartį ir susijusias programas bei pasiūlyti jų pakeitimų. Kaip naudotųsi šia nuostata, Komisija išsamiau nurodė Priemonių, kuriomis Europos struktūrinių ir investicijų fondų veiksmingumas siejamas su patikimu ekonomikos valdymu, taikymo gairėse
                  10
               ;

               (5)Italijai taikoma Stabilumo ir augimo pakto prevencinė dalis ir pereinamojo laikotarpio skolos taisyklė 2013–2015 m. laikotarpiu. Stabilumo programoje numatoma, kad valdžios sektoriaus skolos santykis su BVP 2015 m. pasieks aukščiausią tašką – 132,7 %, o tada palaipsniui mažės ir 2019 m. sudarys 123,8 %. Komisijos 2016 m. pavasario prognozėje numatoma, kad skolos santykis su BVP 2016 m. stabilizuosis ir tik nuo 2017 m. pradės iš lėto mažėti. Italijos valdžios institucijų pateiktos plataus užmojo privatizavimo programos įgyvendinimas dėl numatomo šios programos indėlio mažinant skolą yra vienas svarbiausių Italijos uždavinių. Nors 2015 m. privatizacija vykdyta laikantis plano, užsibrėžtas tikslas 2016–2018 m. laikotarpiu per metus gauti 0,5 % privatizavimo pajamų, o 2019 m. – 0,3 % privatizavimo pajamų, regis, yra labai ambicingas, tuo labiau kad kai kurie privatizavimo projektai vėlavo. Makroekonominis scenarijus, kuriuo grindžiamos biudžeto projekcijos, yra tikėtinas;

               (6)2016 m. gegužės 18 d. Komisija paskelbė ataskaitą pagal SESV 126 straipsnio 3 dalį, nes Italija nepadarė pakankamos pažangos, kad 2015 m. laikytųsi skolos taisyklės. Išanalizavus visus svarbius veiksnius padaryta išvada, kad skolos kriterijus turėtų būti laikomas įvykdytu. Komisija savo vertinimą peržiūrės naujoje ataskaitoje pagal Sutarties 126 straipsnio 3 dalį, remdamasi Komisijos 2016 m. rudens prognoze, kai turės daugiau informacijos apie tai, kaip 2017 m. vėl laikomasi koregavimo plano siekiant vidutinio laikotarpio biudžeto tikslo;

               (7)2015 m. pavasarį Italijai buvo leista 2016 m. 0,4 procentinio punkto BVP laikinai nukrypti nuo reikalaujamo koregavimo plano siekiant vidutinio laikotarpio biudžeto tikslo, kad būtų atsižvelgta į planuojamas esmines struktūrines reformas, kuriomis bus padarytas teigiamas poveikis ilgalaikiam viešųjų finansų tvarumui. 2016 m. biudžeto plano projekte Italija paprašė 2016 m. leisti dar 0,1 procentinio punkto BVP nukrypti nuo reikalaujamo koregavimo plano siekiant vidutinio laikotarpio biudžeto tikslo, kad būtų atsižvelgta į kitas struktūrines reformas, kuriomis bus padarytas teigiamas poveikis ilgalaikiam viešųjų finansų tvarumui. Esminiai visų šių reformų duomenys pateikti 2016 m. Italijos nacionalinėje reformų programoje, kuria iš esmės patvirtinama reformų darbotvarkė. Programoje pasiūlytos šios reformuotinos sritys, darančios poveikį viešųjų finansų tvarumui: i) viešasis administravimas ir racionalizavimas; ii) produktų ir paslaugų rinkos; iii) darbo rinka; iv) civilinė teisena; v) švietimas; vi) mokesčių perkėlimas; vii) priemonės susikaupusioms neveiksnioms paskoloms mažinti ir nemokumo procedūroms pertvarkyti; viii) išlaidų peržiūra kaip finansavimo priemonė. Valdžios institucijų skaičiavimais, visų šių reformų poveikis realiajam BVP iki 2020 m. pasieks 2,2 procentinio punkto, ir šis rezultatas vertintinas kaip tikėtinas. Visiškai ir laiku įgyvendinus šias reformas, būtų padarytas teigiamas poveikis viešųjų finansų tvarumui. Šiuo metu Italiją galima laikyti atitinkančia reikalavimus, kad jai būtų leista 2016 m. nukrypti nuo koregavimo plano visais prašomais 0,5 procentinio punkto BVP, su sąlyga, kad šalis tinkamai įgyvendins suderintas reformas, kurių pažanga bus stebima per Europos semestrą, ir laikysis 10 konstatuojamojoje dalyje nurodytų sąlygų;

               (8)2016 m. biudžeto plano projekte Italija paprašė 2016 m. leisti dar 0,3 procentinio punkto BVP nukrypti nuo reikalaujamo koregavimo plano siekiant vidutinio laikotarpio biudžeto tikslo, kad būtų atsižvelgta į nacionalinių investicijų išlaidas, skirtas bendrai su ES finansuojamiems projektams. 2016 m. stabilumo programoje pateikta informacija, regis, patvirtina, kad Italijos nukrypimu nuo koregavimo plano siekiant vidutinio laikotarpio biudžeto tikslo 2016 m. yra veiksmingai naudojamasi investicijoms didinti. Tačiau vis dar kyla abejonių, ar 2016 m. bus įmanoma pasiekti visą numatytą bendrai finansuojamų investicijų sumą. Šiuo metu Italiją galima laikyti atitinkančia reikalavimus, kad jai būtų leista 2016 m. laikinai nukrypti nuo tikslo 0,25 procentinio punkto BVP, su sąlyga, kad šalis tinkamai įgyvendins pagal planą numatytas investicijas ir laikysis 10 konstatuojamojoje dalyje nurodytų sąlygų. Komisija atliks ex post vertinimą, kad patikrintų faktinę nacionalinių išlaidų, skirtų bendrai finansuojamiems investiciniams projektams, sumą ir faktinę susijusio nuokrypio, kuris Italijai gali būti leidžiamas pagal vadinamąją investicijų išlygą, sumą;

               (9)2016 m. stabilumo programoje nurodyta, kad išskirtinio pabėgėlių srauto ir išskirtinių saugumo priemonių poveikis biudžetui yra didelis ir kad tai turėtų būti laikoma neįprastu įvykiu, kurio vyriausybė negali kontroliuoti, kaip apibrėžta Reglamento (EB) Nr. 1466/97 5 straipsnio 1 dalyje ir 6 straipsnio 3 dalyje. Komisijos vertinimu, papildomas poveikis atitinka stabilumo programoje pateiktus įverčius ir siekia 0,03 % BVP 2015 m. ir 0,04 % BVP 2016 m., kiek tai susiję su pabėgėlių reikalams skirtomis išlaidomis, ir 0,06 % BVP 2016 m., kiek tai susiję su saugumo priemonėmis. Todėl Italija paprašė leisti laikinai nukrypti nuo koregavimo plano siekiant vidutinio laikotarpio biudžeto tikslo. Pagal Reglamento (EB) Nr. 1466/97 5 straipsnio 1 dalies ir 6 straipsnio 3 dalies nuostatas šios papildomos išlaidos galėtų būti priimtinos, atsižvelgiant į tai, kad pabėgėlių srautas, kaip ir terorizmo grėsmės mastas, yra išskirtiniai atvejai, jų poveikis Italijos viešiesiems finansams yra reikšmingas, o tvarumas nebūtų pažeistas leidžiant nukrypti nuo koregavimo plano, kuriuo siekiama vidutinio laikotarpio biudžeto tikslo. Todėl 2015 m. reikiamas koregavimas siekiant vidutinio laikotarpio biudžeto tikslo buvo sumažintas siekiant atsižvelgti į papildomas su pabėgėliais susijusias išlaidas. Kalbant apie 2016 m., galutinis vertinimas, į kurį bus įtrauktos reikalavimus atitinkančios sumos, bus atliktas 2017 m. pavasarį, remiantis Italijos valdžios institucijų pateiktais stebėjimų duomenimis;

               (10)pateiktoje nuomonėje dėl Italijos 2016 m. biudžeto plano projekto
                  11
                Komisija nurodė, kad atlikdama bendrą galimo nuokrypio nuo koregavimo plano, kuriuo siekiama vidutinio laikotarpio biudžeto tikslo, vertinimą ji atsižvelgs į galimybę Italijai taikyti lankstumo priemones pagal Stabilumo ir augimo paktą, daugiausia dėmesio skirdama tam, ar nukrypimu nuo koregavimo plano bus veiksmingai pasinaudota investicijų didinimo tikslais, ar yra patikimų planų vėl laikytis koregavimo plano siekiant vidutinio laikotarpio tikslo ir ar padaryta pažanga įgyvendinant struktūrinių reformų darbotvarkę atsižvelgiant į Tarybos rekomendacijas. Komisijos vertinimu, atsižvelgus į padarytą struktūrinių reformų darbotvarkės pažangą, planuojamas investicijas ir Vyriausybės įsipareigojimą užtikrinti koregavimo plano siekiant vidutinio laikotarpio tikslo laikymąsi 2017 m., kurį Komisija iš naujo vertins rudenį, Italijai 2016 m. galima taikyti papildomą 0,35 procentinio punkto BVP dydžio nuokrypį;

               (11)remiantis Komisijos 2016 m. pavasario prognoze, atsižvelgus į leistiną nuokrypį dėl investicijų ir struktūrinių reformų įgyvendinimo, galima daryti išvadą, kad dėl 2016 m. numatomo –0,7 % BVP struktūrinio pablogėjimo Italijai kyla rizika šiek tiek nukrypti nuo įsipareigojimų pagal Stabilumo ir augimo pakto prevencinę dalį. Laikantis prielaidos, kad politika nesikeis, pagal Komisijos prognozę 2017 m. struktūrinių priemonių poveikio nebus, todėl galėtų kilti rizika smarkiai nukrypti nuo reikalaujamo 0,6 % BVP struktūrinio koregavimo;

               (12)apskritai, remdamasi 2016 m. stabilumo programos vertinimu ir atsižvelgdama į Komisijos 2016 m. pavasario prognozę, Taryba mano, kad kyla rizika, kad Italija neatitiks Stabilumo ir augimo pakto nuostatų. Remdamasi 2016 m. rudens prognoze, kai turės daugiau informacijos apie tai, kaip Italija 2017 m. vėl pradėjo laikytis koregavimo plano siekdama vidutinio laikotarpio tikslo, įskaitant 2017 m. biudžeto plano projektą, Komisija iš naujo įvertins, kaip Italija laikosi reikalaujamo koregavimo siekiant vidutinio laikotarpio biudžeto tikslo;

               (13)nors yra iniciatyvų reformuoti fiskalinę sistemą, iki šiol nedaug nuveikta siekiant užtikrinti išlaidų peržiūros indėlį į fiskalinį konsolidavimą. Visų pirma išlaidų peržiūros tikslai buvo dar labiau sumažinti, o tai, kad išlaidų peržiūros nėra visapusiškai įtrauktos į biudžeto procedūrą, kenkia bendram šios procedūros veiksmingumui. Tikimasi, kad užbaigus visapusišką biudžeto procedūros reformą, kuri rengiama nuo 2009 m., šis trūkumas bus panaikintas, o biudžeto procedūra – papildyta labiau į rezultatus orientuotu metodu. Siekiant padidinti valstybės skolos tvarumą, taip pat labai svarbu paspartinti privatizavimo plano įgyvendinimą. Italijos mokesčių sistema trukdo efektyviam ekonomikos rezultatyvumui ir jai vis dar kyla kelios problemos. Jos yra susijusios su labai prastu mokestinių prievolių vykdymu ir vėluojančia mokesčių išlaidų reforma, ypač su sumažintais pridėtinės vertės mokesčio tarifais, ir sena kadastrinių verčių sistema. Visi šie aspektai buvo įtraukti į teisės aktą, kuriuo nustatoma mokesčių sistemos reforma, tačiau jie neįgyvendinti arba įgyvendinti tik iš dalies. Be to, naujausi pokyčiai, tokie, kaip nekilnojamojo turto mokesčio netaikymas pirmam būstui, atrodo nesuderinami su tikslu išplėsti mokesčio bazę ir perkelti mokesčių naštą nuo gamybos veiksnių nekilnojamajam turtui ir vartojimui;

               (14)viešojo administravimo reforma – svarbus žingsnis, kuris, priėmus ir įgyvendinus reikalingus įstatyminius potvarkius, leistų Italijai pasinaudoti laukiama nauda, t. y. turėti efektyvesnį ir kokybiškesnį viešąjį sektorių. 2016 m. sausio mėn. Vyriausybės pasiūlyti įstatyminiai potvarkiai dėl valstybės įmonių ir vietos viešųjų paslaugų, taip pat būsimas potvarkis dėl užimtumo viešajame sektoriuje, yra itin svarbūs norint pašalinti esmines trūkumų priežastis. Nors neseniai imtasi priemonių, kuriomis siekiama aktyviau kovoti su korupcija, įskaitant baudų didinimą ir konkrečiai korupcinei nusikalstamai veikai taikomų senaties terminų pailginimą, seniai rekomenduota sisteminė senaties įstatymo peržiūra vis dar nevykdoma. Sukčiavimas apskaitos srityje taip pat yra svarbi problema. Teisingumo sistemoje išlieka šios pagrindinės problemos: ilgai trunkantys teismo procesai ir didelis neišnagrinėtų civilinių ir komercinių bylų skaičius. Atidus priemonių, kurių imtasi pastaraisiais metais siekiant spręsti šias problemas, poveikio stebėjimas padės įvertinti, ar reikia imtis papildomų veiksmų;

               (15)padaryta tam tikra pažanga gerinant turto kokybę bankų sektoriuje. Nors pastaraisiais mėnesiais naujų neveiksnių paskolų srautas sumažėjo, jų sukauptas kiekis tebėra labai didelis, todėl toliau daromas spaudimas pelningumui ir bankų ištekliams. Be to, Italijos nemokumo sistema ir skolos išieškojimo sistemos nepakankamai palankios greitam sumažėjusios vertės paskolų tvarkymui. Nuo 2015 m. vidurio buvo priimti keli įstatymai, kuriais siekta supaprastinti ir paspartinti nemokumo ir teisės naudotis turtu atėmimo procedūras, ir pasiūlytas teisės akto, kuriuo nustatoma bankroto sistemos esminė reforma, projektas. Tačiau šių reformų poveikį procedūrų trukmei ir atgaunamai vertei dar reikia įvertinti. Nuo 2015 m. pradžios Italija priėmė keletą priemonių, skirtų bankų, ypač didesnių kooperatinių bankų, akcininkų įsteigtų bankų ir nedidelių savitarpio bankų, valdymo trūkumams šalinti. Visiškai įgyvendinus šias reformas sektorius taptų atsparesnis ir būtų užtikrintas efektyvesnis kreditų realiajai ekonomikai teikimas. Mažas išlaidų veiksmingumas bankų sektoriuje varžo pelningumą ir vidaus kapitalo formavimą, o nedidelis augimas ir mažos palūkanos sudaro papildomų problemų. Nauja ES bankų pertvarkymo sistema pakeitė bankų išleistų obligacijų, kurių daug turi Italijos neprofesionalieji klientai, rizikos profilį ir akcentuoja visuomenės finansinio raštingumo svarbą;

               (16)2015 m. Italija, vykdydama vadinamąją darbo vietų įstatymo reformą, iš esmės pertvarkė savo darbo rinkos institucijas. Norint paskatinti darbo rinkos nuošalyje esančių asmenų, ypač ilgalaikių bedarbių ir jaunimo, aktyvumą, itin svarbu įgyvendinti aktyvios darbo rinkos politikos reformą. Šiuo metu esama keletas administracinių, politinių ir su ištekliais susijusių problemų. Visų pirma, norint jas išspręsti, reikia stiprinti valstybines užimtumo tarnybas ir atidžiai stebėti, kaip jos teikia paslaugas. Reformuota pameistrysčių sistema, kad būtų įtraukti iš darbo atleisti suaugusieji, tačiau ji tebėra įgyvendinama. Italijoje nepakankamai išvystytos antro lygmens derybos, o tai trukdo įmonės lygmeniu priimti novatoriškus sprendimus, kurie galėtų padidinti našumą ir pasiekti, kad darbo užmokestis labiau reaguotų į darbo rinkos sąlygas. Pasikonsultavus su socialiniais partneriais ir vadovaujantis nacionaline praktika, reikia imtis veiksmų šioje srityje. Socialiniai partneriai dar nepasiekė sutarimo dėl kolektyvinių derybų reformos. Remiantis nacionaline reformų programa, reformos tikimasi sulaukti iki 2016 m. pabaigos. Moterų dalyvavimo darbo rinkoje rodiklis yra vienas žemiausių ES. Moterų daugiausia netipiniuose ir mažų garantijų darbuose, jos sudaro nestandartinių darbuotojų daugumą ir ypač dažnai susiduria su neoficialia ekonomika. Mokesčių ir išmokų sistema neskatina antrųjų šeimoje uždirbančių asmenų dirbti, o Darbo vietų įstatymas šios problemos veiksmingai nesprendžia. Ribotos galimybės gauti nebrangių priežiūros paslaugų taip pat trukdo vaikų arba vyresnio amžiaus giminaičių turinčioms moterims dalyvauti darbo rinkoje. Skurdo lygis yra didelis – daugiau nei ketvirtadaliui italų gresia skurdas arba socialinė atskirtis, o teikiama socialinė parama išlieka nedidelė ir fragmentiška. Nacionalinės kovos su skurdu strategijos priėmimas ir įgyvendinimas ir socialinių išlaidų racionalizavimas galėtų būti pirmieji žingsniai, siekiant nacionaliniu lygmeniu palaipsniui įgyvendinti minimalių pajamų sistemą iš esmės biudžetui neutraliu būdu. Padaryta reikšminga pažanga vykdant švietimo reformą. 2015 m. liepos mėn. buvo priimta mokyklų reforma, o įgyvendinimo teisės aktai turi būti priimti iki 2017 m. sausio mėn.;

               (17)padaryta nedidelė pažanga skatinant konkurenciją paslaugų sektoriuje. 2015 m. kasmetinis konkurencijos įstatymas tebėra svarstomas Parlamente. Kelių nuostatų, pavyzdžiui, susijusių su teisininkais, poveikis buvo susilpnintas vykstant parlamentiniam procesui. Kai kurios sritys tebėra pernelyg saugomos arba reguliuojamos, visų pirma reglamentuojamosios profesijos, sveikatos priežiūros sektorius, vietos viešasis transportas ir taksi, uostai ir oro uostai. Mažmeninės prekybos sektoriui trukdo keletas trūkumų, kuriuos lemia rinkos reguliavimo griežtumas. Viešas teisių vykdyti ekonominę veiklą suteikimo viešoje erdvėje procesas neskatina konkurencijos, visų pirma dėl to, kad leidimai išduodami netaikant konkurencingų ir skaidrių procedūrų. Rinkos atvėrimo priemones turi paremti verslui palanki aplinka. Padaryta tam tikra pažanga vykdant paprastinimą pagal 2015–2017 m. paprastinimo darbotvarkę, o tai leidžia centrinei ir regioninei valdžiai lengviau ir racionaliau bendradarbiauti. Tačiau Italijos verslo aplinka vis dar nepakankamai palanki augimui ir investavimui ir kenčia nuo fragmentiškos ir susiskaidžiusios skirtingų valdžios lygmenų priimamų įstatymų ir taisyklių sistemos. Ekonominės veiklos vykdytojus tebeslegia administracinė ir reglamentavimo našta. Privalumus, susijusius su bendrovės įsteigimu arba nemokumo problemų sprendimu, atsveria trūkumai, susiję su statybos leidimų išdavimu, sutarčių vykdymo užtikrinimu, mokesčių mokėjimu arba paskolos gavimu. Įgyvendinus 2016 m. pradžioje priimtą nacionalinę viešųjų pirkimų strategiją, taip pat būtų lengviau pašalinti kai kuriuos plačiai paplitusius sisteminius trūkumus;

               (18)atsižvelgdama į Europos semestrą, Komisija atliko išsamią Italijos ekonominės politikos analizę ir ją paskelbė 2016 m. šalies ataskaitoje. Be to, ji įvertino stabilumo programą ir nacionalinę reformų programą, taip pat veiksmus, kurių Italija ėmėsi atsižvelgdama į ankstesniais metais jai skirtas rekomendacijas. Komisija įvertino ne tik jų svarbą tvariai fiskalinei ir socialinei bei ekonominei Italijos politikai, bet ir tai, kaip laikomasi ES taisyklių ir gairių, nes ES lygio priemonėmis prisidedant prie būsimų nacionalinių sprendimų būtina stiprinti bendrą ES ekonomikos valdymą. Jos rekomendacijos atsižvelgiant į Europos semestrą pateiktos toliau išdėstytose 1–5 rekomendacijose;

               (19)atsižvelgdama į šį vertinimą, Taryba išnagrinėjo stabilumo programą ir savo nuomonę
                  12
                visų pirma pateikė toliau išdėstytoje 1 rekomendacijoje;

               (20)atsižvelgdama į Komisijos nuodugnios apžvalgos ir šio vertinimo rezultatus, Taryba išnagrinėjo nacionalinę reformų programą ir stabilumo programą. Jos rekomendacijos pagal Reglamento (ES) Nr. 1176/2011 6 straipsnį pateiktos toliau išdėstytose 1–5 rekomendacijose,

               REKOMENDUOJA Italijai 2016–2017 m. imtis šių veiksmų:

               1.2016 m. laikinai nukrypti nuo reikalaujamo 0,5 % BVP koregavimo, kuriuo siekiama vidutinio laikotarpio biudžeto tikslo, neviršijant 0,75 % BVP sumos, leistinos dėl investicijų ir struktūrinių reformų įgyvendinimo, su sąlyga, kad koregavimo plano siekiant vidutinio laikotarpio biudžeto tikslo bus vėl pradėta laikytis 2017 m. 2017 m. užtikrinti bent 0,6 % BVP metinį fiskalinį koregavimą siekiant vidutinio laikotarpio biudžeto tikslo. Paspartinti privatizavimo programos įgyvendinimą, o nenumatytas pajamas panaudoti tam, kad valdžios sektoriaus skolos santykis pradėtų mažėti. Mokesčių naštą nuo gamybos veiksnių perkelti vartojimui ir nekilnojamajam turtui. Sumažinti mokesčių išlaidų įvairovę ir apimtį ir iki 2017 m. vidurio užbaigti kadastro sistemos reformą. Imtis priemonių siekiant pagerinti mokestinių prievolių vykdymą, be kita ko, naudojant elektronines sąskaitas faktūras ir elektroninius mokėjimus.

               2.Įgyvendinti viešojo administravimo reformą priimant ir įgyvendinant visus reikalingus įstatyminius potvarkius, ypač tuos, kuriais reformuojamos vietos valstybės įmonės, vietos viešosios paslaugos ir žmogiškųjų išteklių valdymas. Aktyviau kovoti su korupcija ir iki 2016 m. pabaigos peržiūrėti senaties įstatymą. Sutrumpinti civilinių bylų nagrinėjimo trukmę, užtikrinant reformų vykdymą ir produktyviai tvarkant bylas.

               3.Sparčiau mažinti susikaupusių neveiksnių paskolų, be kita ko, labiau gerinant nemokumo ir skolų išieškojimo sistemą. Greitai užbaigti šiuo metu bankų sektoriuje vykdomų įmonių valdymo reformų įgyvendinimą.

               4.Įgyvendinti aktyvios darbo rinkos politikos reformą visų pirma didinant užimtumo tarnybų efektyvumą. Palengvinti sąlygas antriesiems šeimoje uždirbantiems asmenims pradėti dirbti. Priimti Briuselyje ir įgyvendinti nacionalinę kovos su skurdu strategiją ir peržiūrėti bei racionalizuoti socialinės apsaugos išlaidas.

               5.Greitai priimti ir įgyvendinti svarstomą konkurencijos įstatymą. Imtis tolesnių priemonių konkurencijai reglamentuojamųjų profesijų, transporto, sveikatos priežiūros ir mažmeninės prekybos sektoriuose ir koncesijų sistemoje padidinti.

               Priimta Briuselyje

                     Tarybos vardu

                     Pirmininkas

                     (1)
                  OL L 209, 1997 8 2, p. 1.

                     (2)
                  OL L 306, 2011 11 23, p. 25.

                     (3)
                  COM(2016) 332 final.

                     (4)
                  P8_TA(2016)0058, P8_TA(2016)0059 ir P8_TA(2016)0060.

                     (5)
                  COM(2015) 690 final.

                     (6)
                  COM(2015) 691 final.

                     (7)
                  COM(2015) 692 final.

                     (8)
                  SWD(2016) 81 final.

                     (9)
                  COM(2016) 95 final.

                     (10)
                  COM(2014) 494 final.

                     (11)
                  C(2015) 8105 final.

                     (12)
                  Pagal Tarybos reglamento (EB) Nr. 1466/97 5 straipsnio 2 dalį.