				|

		52013DC0396

			Rekomendacija TARYBOS REKOMENDACIJA siekiant ištaisyti perviršinio valdžios sektoriaus deficito padėtį Slovėnijoje /* COM/2013/0396 final - 2013/ () */

			   	Rekomendacija
TARYBOS REKOMENDACIJA
siekiant ištaisyti perviršinio valdžios
sektoriaus deficito padėtį Slovėnijoje
EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl
Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 126 straipsnio 7 dalį,
atsižvelgdama į Europos Komisijos
rekomendaciją,
kadangi:
(1)       pagal Sutarties dėl
Europos Sąjungos veikimo (SESV) 126 straipsnį valstybės
narės turi vengti perviršinio valdžios sektoriaus deficito;
(2)       Stabilumo ir augimo pakto
pagrindinis tikslas yra patikimi valstybės finansai – priemonė
sudaryti geresnes sąlygas kainų stabilumui ir dideliam tvariam
augimui, leidžiančiam kurti naujas darbo vietas;
(3)       2009 m. gruodžio
2 d. pagal SESV 126 straipsnio 6 dalį Taryba nusprendė, kad
Slovėnijoje buvo susidaręs perviršinis deficitas, ir pagal SESV 126
straipsnio 7 dalį ir 1997 m. liepos 7 d. Tarybos
reglamento (EB) Nr. 1467/97 dėl perviršinio deficito
procedūros įgyvendinimo paspartinimo ir paaiškinimo[1] 3 straipsnį pateikė
rekomendaciją[2]
dėl perviršinio deficito ištaisymo ne vėliau kaip 2013 m.
Siekiant patikimai ir tvariai sumažinti valdžios sektoriaus deficitą, kad
jis nesiektų 3 % BVP, Slovėnijos valdžios institucijoms buvo
rekomenduota 2010 m., kaip numatyta, įgyvendinti fiskalinio
konsolidavimo priemones, užtikrinti ¾ % BVP vidutinį metinį
struktūrinį biudžeto koregavimą 2010–2013 m. laikotarpiu,
nurodyti priemones, būtinas siekiant iki 2013 m. ištaisyti
perviršinį deficitą, jei ciklo sąlygos bus palankios, ir
greičiau sumažinti deficitą, jei susiklostytų palankesnės,
nei tuo metu tikėtasi, ekonominės ar biudžeto sąlygos;
(4)       2010 m. birželio
15 d. Komisija padarė išvadą, kad, remiantis Komisijos
tarnybų 2010 m. pavasario prognoze, Slovėnija ėmėsi
veiksmingų priemonių atsižvelgdama į 2009 m. gruodžio
2 d. Tarybos rekomendaciją valdžios sektoriaus deficitą
sumažinti tiek, kad jis neviršytų 3 % BVP pamatinės
vertės, todėl jokių papildomų veiksmų pagal
perviršinio deficito procedūrą imtis nereikėjo;
(5)       pagal Reglamento (EB)
Nr. 1467/97 3 straipsnio 5 dalį Taryba, remdamasi Komisijos rekomendacija,
gali nuspręsti pagal SESV 126 straipsnio 7 dalį priimti
patikslintą rekomendaciją, jei imtasi veiksmingų priemonių
ir jei priėmus tą rekomendaciją kyla netikėtų
nepalankių ekonominių įvykių, turinčių
didelį neigiamą poveikį valstybės finansams. Netikėti
nepalankūs ekonominiai įvykiai, turintys didelį neigiamą
poveikį biudžetui, vertinami atsižvelgiant į ekonominę
prognozę, kuria pagrįsta Taryba rekomendacija;
(6)       pagal SESV 126 straipsnio 7
dalį ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 1467/97 3 straipsnį Taryba
turi atitinkamai valstybei narei pateikti rekomendacijas siekiant per
nurodytą laikotarpį ištaisyti perviršinio deficito padėtį.
Rekomendacijoje turi būti nustatytas ne ilgesnis kaip šešių
mėnesių laikotarpis, per kurį atitinkama valstybė narė
turi imtis veiksmingų priemonių perviršinio deficito
padėčiai ištaisyti. Be to, rekomendacijoje ištaisyti perviršinio
deficito padėtį Taryba turėtų reikalauti pasiekti metinius
biudžeto tikslus, kurie pagal prognozę, kuria grindžiama rekomendacija,
atitinka minimalų metinį struktūrinio balanso, t. y. pagal
ciklą pakoreguoto balanso atmetus vienkartines ir kitas laikinąsias
priemones, pagerėjimą, kurio lyginamasis dydis būtų ne
mažiau kaip 0,5 % BVP;
(7)       remdamasi savo 2013 m.
Slovėnijos nuodugnia apžvalga, Komisija mano, kad Slovėnijoje yra
susidaręs perviršinis makroekonominis disbalansas. Siekiant tvaraus
fiskalinių, makroekonominių ir darbo rinkos rodiklių
pagerėjimo, reikalinga kartu daryti pažangą mažinant makroekonominį
disbalansą ir naikinant perviršinį deficitą;
(8)       Komisijos tarnybų
2009 m. rudens prognozėje, kuria pagrįsta 2009 m. gruodžio
2 d. Tarybos rekomendacija pagal SESV 126 straipsnio 7 dalį, buvo
numatyta, kad Slovėnijos ekonomika 2010 m. augs 1,3 %, o 2011 m.
– 2,0 %. Tas prognozės laikotarpis neapima 2012 ir 2013 m.,
tačiau darant prielaidą, kad didelis neigiamas gamybos apimties
atotrūkis iki 2015 m. bus laipsniškai panaikintas, 2012 ir
2013 m. buvo numatytas didesnis augimas negu 2011 m. Nors BVP augimas
2010 m. beveik prilygo numatytajam Komisijos tarnybų 2009 m.
rudens prognozėje, 2011 m. jis buvo mažesnis negu prognozuoti
2,0 %. 2012 m. Slovėnijos ekonomika dar kartą smuko.
Atnaujintoje Komisijų tarnybų 2013 m. pavasario prognozėje[3] numatomas daug blogesnis
scenarijus, negu buvo numatytas tuomet, kai Taryba pateikė
rekomendaciją 2013 m. Apskritai, BVP augimas pasirodė esąs
gerokai mažesnis, nei buvo numatyta Komisijos tarnybų 2009 m. rudens
prognozėje. Tai daro neigiamą poveikį tiek pajamoms, tiek
išlaidoms, palyginti su tuo, ko buvo tikimasi tuo metu, kai Taryba teikė
rekomendaciją;
(9)       dėl pasaulinės
ekonomikos ir finansų krizės bei dėl vidaus disbalanso
Slovėnijos realusis BVP mažėjo gerokai greičiau nei visoje euro
zonoje. 7,8 % realiojo BVP sumažėjimą 2009 m.
lėmė daugiausia bendrojo kapitalo formavimo tendencijos. Eksportu
pagrįstas Slovėnijos ekonomikos atsigavimas 2010 ir 2011, kai
realusis BVP atitinkamai padidėjo 1,2 % ir 0,6 %, buvo nedidelis
dėl silpnos vidaus paklausos. 2012 m. prasidėjo pakartotinis
Slovėnijos ekonomikos nuosmukis, o neigiamas realiojo BVP augimas buvo
-2,3 %. Teigiamą grynosios išorės paklausos poveikį augimui
lėmė energingas eksporto į ne ES rinkas didėjimas ir
staigus importo sumažėjimas dėl silpnos vidaus paklausos;
(10)     atnaujintoje Komisijos
tarnybų 2013 m. pavasario prognozėje dėl
mažėjančio užimtumo, neigiamo realiojo darbo užmokesčio augimo
ir nuolat mažėjančių investicijų 2013 m. numatomas
tolesnis realiojo BVP sumažėjimas 2,0 %. Manoma, kad vyksta ne
finansų įmonių finansinio įsiskolinimo mažinimas ir bankų
sektoriaus reabilitavimas, tačiau kol kas nepakankamai, kad paremtų
naujo investicinio ciklo pradžią. Todėl prognozuojama, kad privatus
vartojimas ir investicijos ir toliau bus pagrindiniai augimo stabdžiai.
Numatoma, kad teigiamas grynosios užsienio paklausos poveikis augimui šiek tiek
sumažės. 2014 m. prognozuojamą tolesnį ekonomikos
nuosmukį ir -0,1 % BVP augimą lemia tai, kad vėluojama
spręsti bankų krizę ir restruktūrizuoti smarkiai įsiskolinusį
įmonių sektorių. Palaipsniui didėjant vidaus paklausai
(daugiausia dėl bankų sektoriaus reabilitacijos), mažėjant
finansiniam įmonių įsiskolinimui ir išaugus vartotojų
pasitikėjimui 2015 m. prognozuojamas 1,3 % realiojo BVP augimas;
(11)     dėl didelės šaliai
būdingos išlaidų (daugiausia palūkanų išlaidų ir socialinių
pervedimų) dinamikos 2009 m. valdžios sektoriaus deficitas
pasiekė net 6,2 % BVP. Daugiausia ad-hoc konsolidavimo
priemonės 2010 m. buvo skirtos valdžios sektoriaus darbo
užmokesčio išlaidų ir, visų pirma, socialinių
pervedimų augimui mažinti. 2010 m. buvo perpus sumažintos
socialinių išmokų, įskaitant pensijas, ir viešojo sektoriaus
darbo užmokesčio indeksavimo normos ir apribotos tam tikros su darbu
susijusios premijos. Kalbant apie pajamas, buvo padidinti akcizo mokesčiai
už alkoholį, cigaretes ir alyvą. Šios priemonės, patvirtintos
iki Tarybos rekomendacijos pagal perviršinio deficito procedūrą
priėmimo, 2010 m. padėjo šiek tiek sumažinti
nominalųjį deficitą iki 5,9 % BVP;
(12)     2011 m. biudžete
daugiausia vieneriems metams pratęstos ir sustiprintos 2010 m.
išlaidomis grindžiamos konsolidavimo priemonės. Kalbant apie pajamas, dar
kartą padidinti akcizo mokesčiai už cigaretes. Vis dėlto
nominalusis deficitas 2011 m. pasiekė aukščiausią lygį
– 6,4 % BVP, kai dėl kapitalo rėmimo priemonių nuostolingai
dirbančioms valstybinėms įmonėms ir vienkartinių
išmokų deficitas padidėjo 1,4 % BVP;
(13)     2013 m. kovo mėn.
Komisijos (Eurostato) patvirtintame pranešime dėl perviršinio deficito
procedūros nurodyta, kad 2012 m. valdžios sektoriaus deficitas
sudarė 4,0 % BVP. Šis rodiklis apima kitą didžiausio banko
rekapitalizaciją 2012 m. birželio mėn., kuri sudarė maždaug
0,2 % BVP ir laikoma vienkartine priemone. Vyriausybė įvedė
didžiulius einamųjų išlaidų suvaržymus sumažindama viešojo
sektoriaus darbo užmokestį ir socialinius pervedimus. Tačiau dauguma
konsolidavimo priemonių vėl galioja tik laikinai. Be to, vėl
buvo sumažintos valstybės investicijos – nuo 2009 m. jos realiai
sumažėjo 45 %. Galiausiai, kapitalo injekcijos į valstybės
įmonės, įskaitant vienkartines priemones, buvo gerokai
mažesnės negu 2011 m. Kalbant apie pajamas, vyriausybė sumažino
įmonių pelno mokesčio tarifą ir daugiau lėšų
skyrė investicijoms ir moksliniams tyrimams ir technologinei plėtrai;
(14)     atnaujintoje Komisijos
tarnybų 2013 m. pavasario prognozėje 2013 m. numatytas
5,5 % BVP valdžios sektoriaus deficitas. Tačiau, be dviejų
vienkartinių mišrių skolos ir nuosavybės finansinių
priemonių konversijų, sudarančių 1,2 % BVP, į
dviejų didžiausių bankų kapitalą, 2013 m. numatomas
deficitas būtų 4,3 % BVP. Prognozuojamą 5,5 % BVP
deficitą galima palyginti su 2013 m. nacionaliniu deficito tikslu –
7,9 % BVP, numatytu 2013 m. atnaujintoje stabilumo programoje,
atsižvelgiant į bankų rekapitalizaciją, kuri sudaro 3,7 %
BVP. Viešieji finansai 2013 m. turėtų pagerėti dėl
Viešųjų finansų subalansavimo įstatyme,
įsigaliojusiame 2012 m. birželio mėn., numatytų taupymo
priemonių vienerių metų poveikio ir naujų patvirtintų
pajamas didinančių 2013 m. biudžeto priemonių.. Dėl
blogėjančios situacijos darbo rinkoje prognozuojamas socialinių
įmokų sumažėjimas. Ir priešingai, numatoma, kad ir vėl
padidės socialiniai pervedimai, nes 2012 m. pabaigoje ir 2013 m.
pradžioje numatomas vis dar didelis skaičius naujų pensininkų;
(15)     atnaujintoje Komisijos
tarnybų 2013 m. pavasario prognozėje numatyta, kad jei politika
nesikeis, 2014 m. deficitas bus 4,9 % BVP. 2014 m. biudžete
neįtraukta naujų diskrecinių priemonių, išskyrus įmonių
pelno mokesčio tarifo sumažinimą iki 16 % ir viešojo sektoriaus
darbo užmokesčio stabilizavimą išlaikant 2013 m. lygį.
Išlaidų požiūriu numatoma, kad visų pirma palūkanų
išlaidos ir socialiniai pervedimai dėl didesnės skolos, augančio
senyvo amžiaus pensininkų skaičiaus ir pensijų indeksavimo
toliau didės. Jei politika nesikeis, 2015 m. numatomas 5,5 % BVP
deficitas. Prognozėje numatytas tolesnis palūkanų išlaidų
augimas, didesnės viešojo sektoriaus darbo užmokesčio išlaidos baigus
galioti laikinosioms priemonėms, kuriomis buvo ribojami viešojo sektoriaus
darbuotojų atlyginimai, ir galutinis žingsnis palaipsniui mažinant
įmonių pelno mokesčio tarifą – sumažinimas 1 procentiniu
punktu iki 15 %;
(16)     neskaitant papildomų
fiskalinių išteklių bankams stiprinti, deficito projekcijų
rizika atrodo subalansuota. Teigiama rizika kyla dėl paskelbtų
naujų taupymo priemonių 2013 m. papildomame biudžete, o neigiama
rizika susijusi su prastu biudžeto vykdymu ir teismo sprendimu, kurį
vyriausybė yra užginčijusi, įpareigojančiu sumokėti
valstybės tarnautojams 2010 m. atidėtą atlyginimo
padidinimą;
(17)     pagal Komisijos tarnybų
2013 m. pavasario prognozę numatoma, kad 2010–2013 m.
laikotarpiu vidutinės metinės fiskalinės priemonės
nominaliąja verte sudarys 0,5 % BVP. Konsolidacija buvo numatyta
laikotarpio pabaigoje – 2012 m. ir 2013 m. Atsižvelgus į
potencialaus BVP augimo nuo dabartinės prognozės iki prognozės,
kuria pagrįstos 2009 m. gruodžio 2 d. Tarybos rekomendacijos,
pakeitimų poveikį, taip pat į pajamų pokyčių,
palyginti su pokyčiais, pagrįstais standartiniais elastingumo dydžiais,
poveikį, numatoma, kad vidutinės metinės pakoreguotos
struktūrinės priemonės 2010–2013 m. sudarys 1,1 % BVP.
Tai yra daugiau negu rekomenduojamos vidutinės metinės
fiskalinės priemonės (¾ % BVP);
(18)     numatoma, kad bendra
papildomų konsolidavimo priemonių, Slovėnijos valdžios
institucijų įgyvendintų 2010–2013 m. vykdant Tarybos
rekomendaciją pagal perviršinio deficito procedūrą, suma sudarys
apie 6¾ % BVP, remiantis principu „iš apačios į viršų“. Ši
suma apskaičiuota neatsižvelgiant į konsolidavimo priemones,
sudarančias maždaug 0,8 % BVP iš 2010 m. biudžeto, jau
įtrauktas į Komisijos tarnybų 2009 m. rudens prognozę.
Į priemones, sudarančias apie 5 % BVP, buvo įtraukti,
visų pirma, mažesnio indeksavimo mechanizmai ir viešojo sektoriaus darbo
užmokesčio ir socialinių išmokų normų sumažinimai, taip pat
didesni netiesioginiai mokesčiai. Be to, 2010–2012 m. valdžios
institucijos gerokai – maždaug 1¾ % BVP – sumažino valstybės
investicijas;
(19)     dėl vis
nemažėjančio pirminio deficito ir, kiek mažiau, dėl atsargų
ir srautų koregavimo ir didesnių palūkanų
mokėjimų Slovėnijos valstybės skola sparčiai
didėja. Nuo 22 % BVP 2008 m. skola išaugo iki 54 % BVP
2012 m. Atnaujintoje Komisijos tarnybų 2013 m. pavasario
prognozėje numatoma, kad 2013 m. ji išaugs iki 61 % BVP ir
viršys Sutartyje nustatytą pamatinę vertę. Darant
prielaidą, kad politika nesikeis, prognozuojama, kad 2015 m. skola
dar išaugs iki 69 % BVP. Į šias projekcijas neįtrauktos turto
perdavimo Bankų turto valdymo įmonei valstybės garantijos (iki
11 % BVP) ir iki 3 % BVP grynųjų pinigų, skirtų
rekapitalizacijai, kaip nustatyta Bankų stabilumo įstatyme;
(20)     Slovėnijoje įvyko
netikėtų neigiamų ekonominių pokyčių. Ekonomika
patiria pakartotinį nuosmukį, kuris, kaip numatoma, tęsis ir
2014 m. Padarytas neigiamas poveikis užimtumui, gerokai išaugo nedarbas, o
realus darbo užmokesčio augimas yra neigiamas. Slovėnijoje taip pat
susidarė perviršinis makroekonominis disbalansas, kuris labai trukdo
investicijoms. Taigi, vidaus paklausa toliau silpsta. Tai daro neigiamą
poveikį tiek pajamoms, tiek išlaidoms, palyginti su tuo, ko buvo tikimasi
tuo metu, kai Taryba teikė rekomendaciją. Pagal Stabilumo ir augimo
pakto taisykles tai reiškia, kad reikėtų nustatyti naują
perviršinio deficito padėties ištaisymo Slovėnijoje terminą –
2015 m;
(21)     suteikti dvejus papildomus
metus perviršinio deficito padėčiai ištaisyti būtų
proporcinga, atsižvelgiant į tarpinius nominalaus deficito tikslus:
4,9 % BVP 2013 m. (3,7 % BVP neskaitant 1,2 % BVP dydžio
vienkartinių išlaidų dviejų didžiausių bankų
rekapitalizavimui), 3,3 % BVP 2014 m. ir 2,5 % BVP 2015 m. Struktūrinio biudžeto balanso pagerėjimas
pasiekus šiuos tikslus būtų 0,7 % BVP 2013 m., 0,5 %
BVP 2014 m. ir 0,5 % BVP 2015 m.; du pastarieji rodikliai
atitinka pagal 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamento (EB)
Nr. 1466/97 5 straipsnio 1 dalį reikalaujamą minimalų
pagerėjimą. Norėdamos pasiekti minėtus struktūrinius
tikslus, be priemonių, jau įtrauktų į pagrindinį
scenarijų, Slovėnijos valdžios institucijos turėtų
2013 m. iš viso įgyvendinti papildomų konsolidavimo
priemonių, sudarančių 1 % BVP, 2014 m. – 1½ % BVP
ir 2015 m. – 1½ % BVP. Šie tikslai nustatyti atsižvelgiant į
poreikį išlyginti neigiamą šalutinį fiskalinio konsolidavimo
poveikį viešiesiems finansams per jo poveikį BVP augimui;
(22)     Europos Komisijos 2012 m.
fiskalinio tvarumo ataskaita rodo, kad vidutinės trukmės ir ilguoju
laikotarpiu Slovėnijai gresia didelė tvarumo rizika. 2012 m.
pranešime apie visuomenės senėjimą pateikiama prognozė, kad
2010–2060 m. labai išaugs bendros su visuomenės senėjimu
susijusios viešosios išlaidos. Todėl siekiant viešųjų
finansų tvarumo ilguoju laikotarpiu gali reikėti papildomai apriboti
su senėjančia visuomene susijusių išlaidų augimą dar
kartą pakoreguojant visus esminius pensijų ir socialinio draudimo
sistemų parametrus;
(23)     Slovėnija atitinka
sąlygas, kuriomis perviršinio deficito padėties ištaisymo terminas
gali būti pratęstas, kaip numatyta Reglamento (EB)
Nr. 1467/97 dėl perviršinio deficito procedūros
įgyvendinimo paspartinimo ir paaiškinimo 3 straipsnio 5 dalyje,
PRIĖMĖ ŠIĄ
REKOMENDACIJĄ:
(1)
Slovėnija iki 2015 m. turėtų
ištaisyti esamą perviršinio biudžeto deficito padėtį.
(2)
Remiantis atnaujinta Komisijos tarnybų
2013 m. pavasario prognoze, 2013 m. Slovėnija turėtų
pasiekti 4,9 % BVP nominalaus valdžios sektoriaus deficito tikslą
(neskaitant 1,2 % BVP vienkartinių dviejų didžiausių
bankų rekapitalizacijos išlaidų – 3,7 % BVP), 2014 m. –
3,3 % BVP, o 2015 m. – 2,5 % BVP ir tai atitinka metinį
struktūrinio balanso pagerėjimą 0,7 % BVP 2013 m.,
0,5 % BVP 2014 m. ir 0,5 % BVP 2015 m., siekiant iki
2015 m. sumažinti nominalų valdžios sektoriaus deficitą iki
mažesnės nei 3 % BVP ribos.
(3)
Slovėnija turėtų uoliai
įgyvendinti jau priimtas priemones, skirtas daugiausia netiesioginių
mokesčių pajamoms didinti ir viešojo sektoriaus darbo užmokesčio
išlaidoms bei socialiniams pervedimams mažinti, ir kartu būti pasirengusi
papildyti jas papildomomis priemonėmis, jei jų rezultatai
pasirodytų ne tokie geri, kaip numatyta, arba jei kuri nors priemonė
būtų teisingumo sistemos panaikinta.
(4)
Be atnaujintoje Komisijos tarnybų
2013 m. prognozėje numatytų priemonių, reikalingų
siekiant iki 2015 m. panaikinti perviršinį deficitą,
Slovėnija taip pat turėtų nustatyti, priimti ir įgyvendinti
naujas struktūrinio konsolidavimo priemones.
(5)
Taryba nustato galutinį terminą
[2013 m. spalio 1 d.], iki kurio Slovėnija turi imtis
veiksmingų priemonių ir pagal Tarybos reglamento (EB)
Nr. 1467/97 3 straipsnio 4a dalį pateikti išsamią ataskaitą
apie tiems tikslams pasiekti numatytą konsolidavimo strategiją.
Be to, Slovėnijos valdžios institucijos
turėtų i) sparčiau mažinti nominalųjį deficitą
2014 ir 2015 m., jei ekonomikos ar biudžeto sąlygos būtų
geresnės, nei šiuo metu tikimasi; ii) nustatyti, priimti ir
įgyvendinti struktūrinio konsolidavimo priemones, kurios
padėtų palaipsniui mažinti dabartinį išlaidų ir BVP
santykį, užtikrinti ilgalaikį valdžios sektoriaus struktūrinio
balanso pagerėjimą, remti ekonomikos augimo potencialą, be kita
ko, vengiant tolesnio viešųjų investicijų mažinimo, ir
palaipsniui pasiekti, kad skolos santykis pradėtų mažėti.
Galiausiai, siekiant užtikrinti fiskalinio konsolidavimo strategijos
sėkmę, taip pat bus svarbu fiskalinį konsolidavimą remti
visapusiškomis struktūrinėmis reformomis, laikantis Slovėnijai skirtų
Tarybos rekomendacijų, pateiktų įgyvendinant Europos
semestrą ir makroekonominio disbalanso procedūrą.
Be 5 rekomendacijoje numatytos ataskaitos,
Slovėnijos valdžios institucijos ne rečiau kaip kas [šešis
mėnesius] turėtų pranešti apie pažangą įgyvendinant
šias rekomendacijas, taip pat tokią informaciją turėtų
pateikti atskirame stabilumo programų, kurios bus rengiamos iki visiško
perviršinio deficito padėties ištaisymo, skyriuje.
Ši rekomendacija skirta Slovėnijos
Respublikai.
Priimta Briuselyje
                                                                       Tarybos
vardu
                                                                       Pirmininkas
[1]               OL L 209, 1997 8 2, p. 6.
[2]               Visus su Slovėnijos
perviršinio deficito procedūra susijusius dokumentus galima rasti
http://ec.europa.eu/economy_finance/economic_governance/sgp/deficit/countries/slovenia_en.htm
[3]               Ši prognozė paremta Komisijos tarnybų
2013 m. pavasario prognoze, kurios laikotarpis apėmė
2015 m. Be to, į atnaujintą prognozę įtrauktos dvi
2013 m. gegužės 2 d. JAV rinkoje išleistos obligacijos,
turinčios poveikio palūkanų išlaidoms, deficitui ir skolai.


title: 2006 m. vasario 1 d.  Europos centrinio banko rekomendacija, skirta Europos Sąjungos Tarybai dėl Oesterreichische Nationalbank išorės auditoriaus (ECB/2006/1)

text:
               10.2.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 34/30

      EUROPOS CENTRINIO BANKO REKOMENDACIJA

   2006 m. vasario 1 d.
   skirta Europos Sąjungos Tarybai dėl Oesterreichische Nationalbank išorės auditoriaus
   (ECB/2006/1)
   (2006/C 34/08)
   EUROPOS CENTRINIO BANKO VALDANČIOJI TARYBA,
   atsižvelgdama į Europos centrinių bankų sistemos ir Europos centrinio banko statutą, ypač į jo 27.1 straipsnį,
   kadangi:

               (1)

               Europos centrinio banko (ECB) ir Eurosistemos nacionalinių centrinių bankų sąskaitų auditą atlieka nepriklausomas išorės auditorius, kurį rekomenduoja ECB valdančioji taryba ir tvirtina Europos Sąjungos Taryba.

               (2)

               Pagal Oesterreichische Nationalbank federalinio įstatymo 37 straipsnio 1 dalį, Oesterreichische Nationalbank (OeNB) visuotinis susirinkimas kiekvienais metais išrenka du auditorius ir du pakaitinius auditorius. Pakaitiniams auditoriams įgaliojimai suteikiami tik tuo atveju, jei auditoriai negali atlikti audito.

               (3)

               Pasibaigus 2005 finansinių metų auditui, dabartinių OeNB išorės auditorių įgaliojimai negali būti atnaujinami kitai kadencijai. Todėl nuo 2006 finansinių metų turi būti paskirti išorės auditoriai.

               (4)

               OeNB, vadovaudamasis Bendrijos bei Austrijos viešųjų pirkimų teisės aktais, išrinko KPMG Alpen-Treuhand GmbH, TPA Horwath Wirtschaftsprüfung GmbH, Moore Stephens Austria Wirtschaftsprüfungsgesellschaft mbH ir BDO Auxilia Treuhand GmbH savo naujais išorės auditoriais, ir ECB mano, jog išrinkti auditoriai atitinka būtinus reikalavimus.

               (5)

               Išorės auditorių įgaliojimai gali būti pratęsiami kasmet, ne ilgesniam kaip iš viso penkerių metų laikotarpiui,

         PRIĖMĖ ŠIĄ REKOMENDACIJĄ:

               1.

               Rekomenduojama bendrai skirti KPMG Alpen-Treuhand GmbH ir TPA Horwath Wirtschaftsprüfung GmbH OeNB išorės auditoriais 2006 finansiniams metams.

               2.

               Rekomenduojama bendrai skirti Moore Stephens Austria Wirtschaftsprüfungsgesellschaft mbH ir BDO Auxilia Treuhand GmbH OeNB išorės auditoriais 2006 finansiniams metams.

               3.

               Įgaliojimai gali būti pratęsiami kasmet, ne ilgesniam kaip iš viso penkerių metų laikotarpiui, pasibaigiančiam vėliausiai 2010 finansiniais metais.

      Pasirašyta Frankfurte prie Maino, 2006 m. vasario 1 d.

            ECB pirmininkas

         Jean-Claude TRICHET


				|

		52013DC0379

			Rekomendacija TARYBOS REKOMENDACIJA dėl valstybių narių, kurių valiuta euro, bendrųjų ekonominės politikos gairių įgyvendinimo /* COM/2013/0379 final */

Rekomendacija
TARYBOS REKOMENDACIJA
dėl valstybių narių,
kurių valiuta euro, bendrųjų ekonominės politikos
gairių įgyvendinimo
EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl
Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 136 straipsnį kartu su
121 straipsnio 2 dalimi, atsižvelgdama į 1997 m. liepos 7 d. Tarybos
reglamentą (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės
priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei
koordinavimo[1],
ypač į jo 5 straipsnio 2 dalį,
atsižvelgdama į 2011 m. lapkričio 16
d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 1176/2011 dėl
makroekonominių disbalansų prevencijos ir naikinimo[2], ypač į jo 6
straipsnio 1 dalį,
atsižvelgdama į Europos Komisijos
rekomendaciją[3],
atsižvelgdama į Europos Parlamento
rezoliucijas[4],
atsižvelgdama į Europos Vadovų
Tarybos išvadas,
pasikonsultavusi su Ekonomikos ir finansų
komitetu,
kadangi:
(1)       Euro grupei tenka ypatinga
euro zonos ekonomikos valdymo atsakomybė. Ekonomikos krizė aiškiai
parodė glaudžias euro zonos šalių tarpusavio sąsajas, todėl
reikia nuoseklių suvestinių politikos krypčių,
atitinkančių šalių, kurių valiuta yra euro, vienos kitai
daromą didelį šalutinį poveikį, siekiant efektyvių
politikos koordinavimo susitarimų, kad būtų galima greitai
reaguoti į ekonominės aplinkos pokyčius;
(2)       valstybės narės,
kurių valiuta yra euro, 2012 m. kovo 2 d. pasirašiusios
Sutartį dėl stabilumo, koordinavimo ir valdymo ekonominėje ir
pinigų sąjungoje, įsipareigojo vykdyti papildomas plataus užmojo
politikos reformas ir koordinuoti politiką. 2013 m. įsigaliojus
dviejų dokumentų rinkinio reglamentams[5]
dar labiau sustiprės biudžeto ir ekonominės politikos koordinavimas
euro zonoje;
(3)       šiuo metu dedamos pastangos
toliau stiprinant ekonominę ir pinigų sąjungą. 2012 m.
lapkričio 28 d. Komisija pateikė komunikatą dėl
stiprios ir veiksmingos ekonominės ir pinigų sąjungos projekto[6]. Projekte nurodytas
veiksmingos ekonominės ir pinigų sąjungos loginis pagrindimas ir
tikslai, taip pat priemonės ir veiksmai, kuriais būtų
įmanoma juos įgyvendinti. Projektu siekta pradėti Europos
masto diskusijas. 2012 m. rugsėjo 12 d. Komisija
pateikė Bankų sąjungos kūrimo gaires[7]. Prie šio pasiūlymo
pridėti dviejų reglamentų, reikalingų bendram
priežiūros mechanizmui sukurti, pasiūlymai[8]. 2012 m. gruodžio
5 d. Europos Vadovų Tarybos Pirmininkas paskelbė glaudžiai
bendradarbiaujant su Komisijos Pirmininku, Euro grupės Pirmininku ir ECB
Pirmininku parengtą pranešimą, kuriame pateiktas konkretus
veiksmų planas su įgyvendinimo terminais tikrai ekonominei ir
pinigų sąjungai sukurti. Plane aptariama integruota finansinės,
fiskalinės ir ekonominės politikos sistema ir demokratinis
teisėtumas bei atskaitomybė. 2012 m. gruodžio 14 d.
valstybių arba vyriausybių vadovai nusprendė tęsti
darbą dėl ekonominės ir pinigų sąjungos sukūrimo
veiksmų plano, pripažindami euro zonos valstybių narių
ūkių tarpusavio priklausomybę ir euro zonos stabilumo naudą
jos nariams bei visai Sąjungai;
(4)       Europos Parlamentas deramai
dalyvauja Europos semestro procese ir savo nuomonę dėl
ekonominės ir pinigų sąjungos stiprinimo išreiškė
2012 m. lapkričio 20 d. rezoliucijoje „Siekis sukurti tikrą
ekonominę ir pinigų sąjungą“[9];
(5)       euro zonoje krizė
valdoma labai ryžtingai. Visos valstybės narės ir ES institucijos
neabejotinai įsipareigojo išsaugoti euro zonos vientisumą.
Tačiau reikia dar pagerinti euro zonos valdymo ir Euro grupės
vykdomų krizės valdymo veiksmų veiksmingumą siekiant
visiškai užtikrinti veiksmingą euro zonos masto veiksmų
koordinavimą. Aktyvesnis koordinavimas taip pat reikalingas, kad
būtų užtikrintos nuoseklios suvestinės politikos kryptys euro
zonoje ir įgyvendintos būtinos politikos priemonės. Pasiekus
šiuos tikslus sustiprės piliečių ir rinkų
pasitikėjimas – tai prisidės prie euro zonos ekonomikos atsigavimo ir
finansinio stabilumo;
(6)       įgyvendinus
minėtą dviejų dokumentų rinkinį bus papildomai
sugriežtinta biudžeto priežiūra euro zonoje. Dviejų dokumentų
rinkinio teisės aktuose Euro grupė įpareigojama aptarti
atskirų valstybių narių biudžeto planus ir visos euro zonos
biudžetines perspektyvas, siekiant užtikrinti tinkamas bendras biudžeto
kryptis. Jų aptarimas grindžiamas Komisijos nuomonėmis dėl
preliminarių euro zonos valstybių narių biudžeto planų ir
bendru Komisijos atliktu preliminarių euro zonos biudžeto planų ir
jų sąveikos vertinimu. Vykdant fiskalinį konsolidavimą
visoje euro zonoje pagrindinis uždavinys – užtikrinti, kad ilgainiui imtų
stabiliai mažėti skolos santykis su BVP. Tai galima padaryti vykdant
diferencijuotą, ekonomikos augimą skatinančią fiskalinio
konsolidavimo politiką ir kartu skatinant augimo potencialą euro
zonoje. Pagal Stabilumo ir augimo pakto korekcinę dalį numatomas
biudžeto koregavimas, kuris apibrėžtas struktūriniu požiūriu,
atsižvelgiant į atskirų šalių skirtumus pagal tvarumui
kylančią riziką trumpuoju ir vidutinės trukmės
laikotarpiu, ir, šalia koregavimo plano, leidžiama veikti automatiniams
stabilizatoriams. Pagal Stabilumo ir augimo pakto prevencinę dalį
numatomas laipsniškas koregavimas siekiant vidutinės trukmės
laikotarpio tikslų, kad metinis struktūrinis pagerėjimas
būtų mažiausiai 0,5 %. Tai galima moduliuoti kiekvienai šaliai
atskirai, atsižvelgiant į ciklo sąlygas ir skolos tvarumo
riziką. Fiskalinės politikos patikimumas vidutinės trukmės
laikotarpiu padidėtų užtikrinus, kad valdžios sektoriaus išlaidų
ir pajamų struktūra geriau atspindėtų įvairių
išlaidų punktų ir pajamų šaltinių poveikį augimui. Be
to, ekonomikos augimo potencialą būtų galima padidinti
ėmusis papildomų struktūrinių reformų ir panaudojant
visas turimas biudžeto galimybes viešosioms investicijoms euro zonoje skatinti,
naudojantis Stabilumo ir augimo pakte numatyta laisve;
(8)       dauguma rizikos
rodiklių, susijusių su ES finansų rinkomis ir rinkos
nuotaikomis, pagerėjo, palyginti su 2012 m., nes susilpnėjo
nevaldomų ir pavojingų pasitikėjimo spiralių intensyvumas.
Tačiau didelis rinkos susiskaidymas neišnyko. Pačių bankų
finansavimo sąlygos pagerėjo, bet realiosios ekonomikos kreditavimas
dėl to dar neįsibėgėjo, o atskirose valstybėse
narėse bankų skolinimo aktyvumas ir finansavimo kainos privačiajam
sektoriui vis dar labai skiriasi. Dabartinėmis aplinkybėmis esminis
uždavinys – palengvinti tvarkingo finansinio įsiskolinimo mažinimo tiek
bankų sektoriuje, tiek ne finansų privačiajame sektoriuje
sąlygas, kartu palaikant naujų kreditų srautą našioms
realiosios ekonomikos ir ypač MVĮ reikmėms;
(9)       vėl atverti kreditų kanalą padėtų tolesnis
bankų balansų koregavimas ir nuosavo turto rezervų stiprinimas. Šiuo atžvilgiu bendro priežiūros mechanizmo ir
Europos bankininkystės institucijos atlikti turto kokybės vertinimai
ir testavimai nepalankiausiomis sąlygomis suteiks daugiau skaidrumo
bankų balansų klausimu, padės nustatyti likusias pažeidžiamas
sritis ir taip sustiprinti pasitikėjimą visu sektoriumi. Tolesnio finansų rinkos susiskaidymo ir
finansinių neramumų rizika rodo, kad euro zonai labai svarbu
sparčiai kurti bankų sąjungą ir kartu vengti ad hoc
bankų pertvarkymo metodų;
(10)     visoje euro zonoje reikia
imtis struktūrinių reformų, kad pagerėtų produktų
ir darbo rinkų veikimas siekiant skatinti konkurencingumą ir kad
būtų paremtas vykstantis koregavimas ir užtikrintas tvarus
išteklių perskirstymas. Be to,
struktūrinės reformos ypač svarbios sudarant palankias
perbalansavimo ir finansinio įsiskolinimo mažinimo sąlygas. Deficito
šalyse padidėjus konkurencingumui padidės grynasis eksportas ir tai
padės augimo modelį labiau grįsti našesniais, darbui mažiau
imliais, užsienio prekybai atvirais sektoriais, o kartu bus remiamas ekonomikos
atsigavimas ir mažinamas skolos santykis. Be to, reformos, skirtos
konkurencijai einamosios sąskaitos pertekliaus šalyse gerinti,
galėtų padėti perskirstyti išteklius ir paskatinti investicijas
užsienio prekybai uždaruose sektoriuose. Taip sustiprėtų vidaus
paklausos vaidmuo augimo struktūroje ir koregavimas euro zonoje taptų
simetriškesnis. Kartu krizės poveikis euro zonos valstybių narių
užimtumui iš esmės buvo asimetriškas – labiausiai nukentėjo tos
šalys, kurių vidaus paklausa kardinaliai pasikeitus einamosios
sąskaitos padėčiai susitraukė labiausiai. Kadangi ciklinis
nedarbas nėra veiksmingai ir greitai absorbuojamas, gali įvykti
histerezės reiškinys, kai nedarbas įsigali ir mažiau reaguoja į
darbo užmokesčio dinamiką. Todėl struktūrinės reformos
darbo rinkoje tebėra ypač svarbios siekiant sumažinti socialinei
sanglaudai ir būsimo augimo potencialui euro zonoje kylančią
riziką. 2012 m. kovo 2 d. pasirašiusios Sutartį dėl
stabilumo, koordinavimo ir valdymo ekonominėje ir pinigų
sąjungoje euro zonos valstybės narės įsipareigojo iš anksto
koordinuoti nacionalinius pagrindinių ekonomikos reformų planus. Euro
grupė turėtų stebėti jau patvirtintų priemonių
poveikį siekdama prireikus skatinti imtis papildomų veiksmų ir
su didesniu užmoju įgyvendinti reformas pagal konkrečioms šalims
skirtas rekomendacijas,
REKOMENDUOJA euro zonos valstybėms
narėms, nedarant poveikio Tarybos kompetencijai valstybių narių
ekonominės politikos koordinavimo srityje, atskirai ir kartu, o,
svarbiausia, koordinuojant ekonominę politiką Euro grupėje,
2013–2014 m. imtis šių veiksmų:
1.           Imtis bendrų
veiksmų Euro grupėje, kad būtų užtikrintos nuoseklios
politikos kryptys visoje euro zonoje ir priimti būtini politikos
sprendimai, reikalingi siekiant užtikrinti tinkamą euro zonos veikimą.
Sudaryti sąlygas Euro grupei atlikti pagrindinį vaidmenį taikant
patobulintą priežiūros sistemą euro zonos valstybėms
narėms, kad būtų koordinuojamos ir stebimos nacionalinės ir
euro zonos lygmens reformos, būtinos euro zonos stabilumui bei atsparumui
užtikrinti, ir užtikrintas politikos nuoseklumas.
2.           Užtikrinti, kad Euro
grupė stebėtų ir koordinuotų euro zonos valstybių
narių fiskalinę politiką ir numanomas suvestines visos euro
zonos biudžeto kryptis siekiant užtikrinti ekonomikos augimą
skatinančią ir diferencijuotą fiskalinę politiką. Tuo
tikslu Euro grupė turėtų aptarti Komisijos nuomones dėl
preliminarių visų euro zonos valstybių narių biudžeto
planų ir bendrą visos euro zonos biudžetų būklę ir
perspektyvas remdamasi bendru Komisijos atliktu preliminarių biudžeto
planų ir jų sąveikos vertinimu. Koordinavimas padeda užtikrinti,
kad fiskalinio konsolidavimo tempas būtų diferencijuotas pagal
fiskalinę ir ekonominę euro zonos valstybių narių būklę,
biudžeto koregavimą apibrėžus struktūriniu požiūriu ir,
šalia koregavimo plano, leidžiant veikti automatiniams stabilizatoriams, ir
kad, siekiant padidinti fiskalinės politikos patikimumą
vidutinės trukmės laikotarpiu, fiskalinis konsolidavimas
būtų remiamas taikant bendrą veiksmingą, augimą
skatinantį išlaidų ir pajamų struktūros kompleksą ir
vykdant tinkamas struktūrines reformas, kuriomis didinamas ekonomikos
augimo potencialas.
3.           Euro grupėje
įvertinti atskirų euro zonos valstybių narių skolinimo
(visų pirma MVĮ) normų skirtumų priežastis;
išnagrinėti euro zonos finansų rinkų susiskaidymo pasekmes ir
rekomenduoti, kaip išspręsti šią problemą.
4.           Remiantis pastarųjų
metų rekapitalizavimu ir restruktūrizavimu skatinti tolesnį
bankų balansų koregavimą, kaip vieną iš būdų
susiskaidymui bendrojoje rinkoje mažinti ir kreditų srautui gerinti
realiosios ekonomikos ir ypač MVĮ reikmėms. Tuo tikslu: a)
užtikrinti, kad balansų vertinimai ir testavimai nepalankiausiomis
sąlygomis, kuriuos turi atlikti bendras priežiūros mechanizmas bendradarbiaudamas
su Europos bankininkystės institucija, būtų užbaigti pagal
sutartą tvarkaraštį; b) užtikrinti vienodas sąlygas, kai
rekapitalizuojant bankus taikomi naštos pasidalijimo reikalavimai; c) prieš
balansų vertinimus ir testavimus nepalankiausiomis sąlygomis
įdiegti patikimas fiskalinio stabilumo stiprinimo priemones, skirtas
galimam bankų rekapitalizavimui; d) panaikinti priežiūrines paskatas
bankams siekti, kad turtas atitiktų įsipareigojimus kiekvienoje
valstybėje atskirai; e) sparčiau imtis būtinų veiksmų
kuriant bankų sąjungą, kurią sudarytų bendras
priežiūros mechanizmas, bendras bankų pertvarkymo mechanizmas,
gelbėjimo privačiomis lėšomis pajėgumai, bendras bankų
pertvarkymo fondas ir bendra fiskalinio stabilumo stiprinimo priemonė,
įskaitant galimybę tiesiogiai rekapitalizuoti finansų
įstaigas.
5.           Iš anksto koordinuoti
valstybių narių, kurių valiuta yra euro, pagrindinių
ekonominių reformų planus. Stebėti
struktūrinių reformų, visų pirma darbo ir produktų
rinkose, įgyvendinimą ir vertinti jų poveikį euro zonai,
atsižvelgiant į Tarybos rekomendacijas atskiroms euro zonos
valstybėms narėms. Skatinti tolesnį koregavimą euro zonoje
užtikrinant, kad jis vyktų subalansuotai ir struktūriškai, ir tam
nuodugniai vykdyti reformas, kuriomis sprendžiamos su taupymu ir investavimu
susijusio iškreipto elgesio problemos ir valstybėse narėse, kurioms
būdingas einamosios sąskaitos deficitas, ir tose, kurioms
būdingas jo perteklius. Imtis veiksmų, būtinų siekiant
veiksmingai įgyvendinti makroekonominio disbalanso procedūrą, ir
visų pirma įvertinti pažangą, susijusią su valstybių
narių, kuriose susidaręs perviršinis disbalansas,
įsipareigojimais vykdyti reformas ir su valstybių narių, kuriose
dėl susidariusio disbalanso reikia imtis ryžtingų veiksmų, kad
būtų apribotas neigiamas šalutinis poveikis visoms kitoms euro zonos
šalims, įgyvendinamomis reformomis.
Priimta Briuselyje
                                                                       Tarybos
vardu
                                                                       Pirmininkas
[1]               OL L 209, 1997 8 2, p. 1.
[2]               OL L 306, 2011 11 23, p. 25.
[3]               COM(2013) 379 final.
[4]               P7_TA(2013)0052 ir P7_TA(2013)0053.
[5]               COM(2011) 821 final ir COM(2011) 819 final.

[6]               COM(2012) 777 final.
[7]               COM(2012) 510 final.
[8]               COM(2012) 511 final ir COM(2012) 512 final.
[9]               2012 m. lapkričio 20 d. rezoliucija „Siekis sukurti
tikrą ekonominę ir pinigų sąjungą“, žr. P7_TA(2012)0430.


title: 2005/207/EB: 2005 m. kovo 8 d. Tarybos rekomendacija, dėl Europos centrinio banko Vykdomosios valdybos nario skyrimo

text:
               15.3.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 68/40

         TARYBOS REKOMENDACIJA
   2005 m. kovo 8 d.
   dėl Europos centrinio banko Vykdomosios valdybos nario skyrimo
   (2005/207/EB)
   EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
   atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 112 straipsnio 2 dalies b punktą ir 122 straipsnio 4 dalį, bei į Protokolo dėl Europos centrinių bankų sistemos ir Europos centrinio banko statuto 11.2 ir 43.3 straipsnius,
   kadangi:
   Tommaso PADOA-SCHIOPPA kadencijos laikas baigiasi 2005 m. gegužės 31 d. Turi būti paskirtas Europos centrinio banko Vykdomosios valdybos narys,
   REKOMENDUOJA:
   Lorenzo BINI SMAGHI skirti Europos centrinio banko Vykdomosios valdybos nariu aštuonerių metų kadencijos laikotarpiui nuo 2005 m. birželio 1 d.
   Pasikonsultavus su Europos Parlamentu ir Europos centrinio banko Valdančiąja taryba, ši rekomendacija pateikiama Europos bendrijos valstybių narių, kurių valiuta yra euro, vadovams arba Vyriausybių vadovams patvirtinti.
   Ši rekomendacija skelbiama Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.

      Priimta Briuselyje, 2005 m. kovo 8 d.

            Tarybos vardu

            Pirmininkas

         J.-C. JUNCKER


title: 2017 m. rugsėjo 8 d. Europos Centrinio Banko rekomendacija, skirta Europos Sąjungos Tarybai dėl Národná banka Slovenska išorės auditoriaus (ECB/2017/27)

text:
               19.9.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 310/1

         EUROPOS CENTRINIO BANKO REKOMENDACIJA
   2017 m. rugsėjo 8 d.
   skirta Europos Sąjungos Tarybai dėl Národná banka Slovenska išorės auditoriaus
   (ECB/2017/27)
   (2017/C 310/01)
   EUROPOS CENTRINIO BANKO VALDANČIOJI TARYBA,
   atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,
   atsižvelgdama į Europos centrinių bankų sistemos ir Europos Centrinio Banko statutą, ypač į jo 27 straipsnio 1 dalį,
   kadangi:

               (1)

               Europos Centrinio Banko (ECB) ir valstybių narių, kurių valiuta yra euro, nacionalinių centrinių bankų sąskaitų auditą atlieka nepriklausomi išorės auditoriai, kuriuos rekomenduoja ECB valdančioji taryba ir tvirtina Europos Sąjungos Taryba;

               (2)

               dabartinio Národná banka Slovenska išorės auditoriaus, Ernst & Young Slovakia, spol. s r.o., įgaliojimai baigėsi po 2016 finansinių metų audito. Todėl būtina paskirti išorės auditorių nuo 2017 finansinių metų;

               (3)

                  Národná banka Slovenska išorės auditoriumi 2017–2020 finansiniams metams pasirinko Deloitte Audit s.r.o., numatant galimybę pratęsti įgaliojimus 2021–2023 finansiniams metams,

         PRIĖMĖ ŠIĄ REKOMENDACIJĄ:
   Rekomenduojama Deloitte Audit s.r.o. skirti Národná banka Slovenska išorės auditoriumi 2017–2020 finansiniams metams, numatant galimybę pratęsti įgaliojimus 2021–2023 finansiniams metams.

      Priimta Frankfurte prie Maino 2017 m. rugsėjo 8 d.

            ECB Pirmininkas

         Mario DRAGHI


title: 2010 m. liepos 1 d. Europos centrinio banko rekomendacija, skirta Europos Sąjungos Tarybai dėl Národná banka Slovenska išorės auditoriaus (ECB/2010/6)

text:
               8.7.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 184/1

         EUROPOS CENTRINIO BANKO REKOMENDACIJA
   2010 m. liepos 1 d.
   skirta Europos Sąjungos Tarybai dėl Národná banka Slovenska išorės auditoriaus
   (ECB/2010/6)
   2010/C 184/01
   EUROPOS CENTRINIO BANKO VALDANČIOJI TARYBA,
   atsižvelgdama į Europos centrinių bankų sistemos ir Europos centrinio banko statutą, ypač į jo 27 straipsnio 1 dalį,
   kadangi:

               (1)

               Europos centrinio banko (ECB) ir nacionalinių centrinių bankų sąskaitų auditą atlieka nepriklausomi išorės auditoriai, kuriuos rekomenduoja ECB valdančioji taryba ir tvirtina Europos Sąjungos Taryba.

               (2)

               Dabartinio Národná banka Slovenska išorės auditoriaus įgaliojimai baigėsi po 2009 finansinių metų audito. Todėl būtina paskirti išorės auditorių nuo 2010 finansinių metų.

               (3)

                  Národná banka Slovenska išorės auditoriumi 2010–2014 finansiniams metams pasirinko Ernst & Young Slovakia, spol. s r.o.,

         PRIĖMĖ ŠIĄ REKOMENDACIJĄ:
   Rekomenduojama Ernst & Young Slovakia, spol. s r.o. skirti Národná banka Slovenska išorės auditoriumi 2010–2014 finansiniams metams.

      Priimta Frankfurte prie Maino 2010 m. liepos 1 d.

            ECB pirmininkas

         Jean-Claude TRICHET


				|

		52014PC0435

			Rekomendacija TARYBOS SPRENDIMAS kuriuo panaikinamas Sprendimas 2010/282/ES dėl perviršinio deficito Austrijoje /* COM/2014/0435 final */

			   	Rekomendacija
TARYBOS SPRENDIMAS
kuriuo panaikinamas Sprendimas 2010/282/ES
dėl perviršinio deficito Austrijoje
EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl
Europos Sąjungos veikimo (SESV), ypač į jos 126 straipsnio 12
dalį,
atsižvelgdama į Europos Komisijos
rekomendaciją,
kadangi:
(1)       2009 m. gruodžio 2 d.
Tarybos sprendimu 2010/282/ES, priimtu remiantis Komisijos rekomendacija, buvo
nuspręsta, kad Austrijoje susidaręs perviršinis deficitas. Taryba
pažymėjo, kad 2009 m. planuojamas valdžios sektoriaus deficitas buvo
3,9 % BVP ir viršijo Sutartyje nustatytą 3 % BVP
pamatinę vertę, o 2009 m. planuojama bendroji valdžios
sektoriaus skola siekė 68,2 % BVP ir viršijo Sutartyje
nustatytą 60 % BVP pamatinę vertę[1];
(2)       2009 m. gruodžio 2 d.,
vadovaudamasi SESV 126 straipsnio 7 dalimi ir 1997 m. liepos 7 d.
Tarybos reglamento (EB) Nr. 1467/97 dėl perviršinio deficito
procedūros įgyvendinimo paspartinimo ir paaiškinimo[2] 3 straipsnio
4 dalimi ir remdamasi Komisijos rekomendacija, Taryba pateikė
Austrijai skirtą rekomendaciją, kad perviršinio deficito padėtis
būtų ištaisyta ne vėliau kaip 2013 m. Rekomendacija buvo
paskelbta viešai;
(3)       pagal Sutarčių
prieduose pateikto Protokolo dėl perviršinio deficito procedūros 4
straipsnį Komisija teikia šiai procedūrai vykdyti reikalingus
duomenis. Taikydamos šį Protokolą, pagal 2009 m. gegužės 25 d.
Tarybos reglamento (EB) Nr. 479/2009 dėl Europos
bendrijos steigimo sutarties priede pateikto Protokolo
dėl perviršinio deficito procedūros taikymo[3] 3 straipsnį
valstybės narės du kartus per metus, t. y. iki balandžio 1 d.
ir iki spalio 1 d., privalo pranešti valdžios sektoriaus deficito ir
skolos duomenis ir kitus susijusius kintamuosius;
(4)       svarstydama, ar
reikėtų panaikinti sprendimą dėl perviršinio deficito,
Taryba sprendimą turėtų priimti remdamasi pateiktais duomenimis.
Be to, sprendimas dėl perviršinio deficito turėtų būti
panaikintas tik jei pagal Komisijos prognozes numatoma, kad prognozės
laikotarpiu deficitas neviršys 3 % BVP ribos[4];
(5)       Austrijai 2014 m. balandžio
mėn. pateikus pranešimą, remiantis Komisijos (Eurostato) duomenimis,
pateiktais pagal Reglamento (EB) Nr. 479/2009 14 straipsnį, 2014 m. stabilumo programa ir Komisijos 2014 m.
pavasario prognoze daromos šios išvados:
–
2010 m. pasiekęs aukščiausią
4,5 % BVP lygį, Austrijos valdžios sektoriaus deficitas 2011 m.
nukrito žemiau Sutartyje nustatytos 3 % BVP pamatinės
vertės. Šį pagerėjimą, palyginti su iš pradžių
planuotais fiskaliniais rezultatais, lėmė tai, kad blogo banko KA
Finanz rekapitalizavimui skirtos valdžios sektoriaus išlaidos (maždaug
0,4 % BVP) į valdžios sektoriaus sąskaitas buvo įtrauktos
2012 m., kai susijęs poveikis buvo patvirtintas banko finansinėse
ataskaitose. Mažesniu mastu deficito sumažėjimą lėmė
mažesnės, nei projektuota, išlaidos visuose valdžios lygmenyse ir
palankesnės ekonominės sąlygos, dėl kurių pajamos augo
daugiau, nei tikėtasi. 2012 m., priešingai, nei numatyta
nacionalinėse ir Komisijos prognozėse, valdžios sektoriaus deficitas
išliko mažesnis nei 3 % BVP. Tačiau dėl gresiančios
rizikos, kad gali prireikti tolesnių finansų sektoriaus
gelbėjimo operacijų, dėl kurių ateinančiais metais
deficitas galėjo viršyti 3 % BVP, Komisija nerekomendavo taip anksti
nutraukti PDP.  Vis dėlto, ši rizika nepasitvirtino ir  Austrija
pranešė, kad jos 2013 m. deficitas sudaro 1,5 % BVP.  Šį
tolesnį deficito mažėjimą iš esmės lėmė
nenumatyto dydžio vienkartinė priemonės, susijusios su mobiliojo
telefono ryšio dažnių spektro pardavimu, – ji sudarė beveik 0,6 %
BVP;
–
2014–2018 m. stabilumo programoje, kurią
Austrijos vyriausybė priėmė 2014 m. balandžio 29 d.,
planuojama, kad 2014 m. valdžios sektoriaus deficitas padidės iki 2,7 % BVP,
o po to 2015 m. nukris iki 1,4 % BVP. Komisijos 2014 m.
pavasario prognozėje numatoma, kad 2014 m. deficitas sudarys 2,8 %
BVP, o 2015 m. – 1,5 % BVP. Taigi, prognozės laikotarpiu
deficitas turėtų išlikti mažesnis už 3 % BVP pamatinę
vertę; Be to, pagal Reglamentą (ES) Nr. 473/2013 vyriausybė
paskelbė ir Komisijai adresuotame rašte patvirtino informaciją apie
papildomas pajamų ir išlaidų priemones, kurias Komisija įvertino
kaip atitinkančias 0,2 % BVP ir kuriomis siekiama išvengti numatyto
didelio nukrypimo nuo reikalaujamo koregavimo plano siekiant vidutinio
laikotarpio tikslo;
–
valdžios sektoriaus deficito padidėjimą
2014 m. lėmė turto valdymo įmonės įsteigimas
(likvidavimo subjektas, Abbaueinheit) siekiant likviduoti
nuvertėjusį Hypo Alpe Adria turtą. Vyriausybės
paskirtos išorės ekspertų patarėjų grupės vertinimu, Hypo
Alpe Adria likvidavimo subjekto įsteigimo poveikis siekia iki
4 mlrd. EUR (1,2 % BVP), įskaitant 2014 m. jau atliktos
750 mln. EUR kapitalo injekcijos poveikį. Galutinis deficitą
didinančio poveikio vertinimas priklausys nuo nepriklausomo Hypo Alpe
Adria turto kokybės patikrinimo, kuris bus atliktas vėliau šiais
metais, kad Eurostatas galėtų įvertinti šios operacijos
statistinį poveikį. Atrodo, kad dabartinį ekspertų
grupės atliktą vertinimą galima vertinti kaip pakankamai
atsargų, todėl jį galima laikyti tikėtinu, tačiau
negalima atmesti galimybės, kad ši operacija gali turėti didesnį
poveikį deficitui. Tai yra didžiausia su 2014 m. deficito projekcija
susijusi rizika. Atsižvelgiant į papildomas diskrecines priemones, kurias
vyriausybė paskelbė po to, kai buvo paskelbta Komisijos
prognozė, dėl kurių nominalus deficitas turėtų dar
labiau sumažėti, 2014 m. deficitui kylanti rizika atrodo iš
esmės subalansuota;
–
struktūrinis balansas, t. y. pagal
ekonominį ciklą pakoreguotas balansas, į kurį
neįtraukiamos vienkartinės ir kitos laikinos priemonės,
2011–2013 m. kasmet vidutiniškai gerėjo beveik 0,7 % BVP, o tai
iš esmės atitinka Tarybos rekomendacijas. Remiantis Komisijos pavasario
prognoze, 2014 m. balandžio 29 d. pateikto biudžeto plano projekto ir
2014 m. gegužės 12 d. vyriausybės paskelbtų
papildomų priemonių vertinimu prognozuojama, kad 2014 m.
struktūrinis balansas šiek tiek pagerės. Šiomis aplinkybėmis
aiškėja, kad šiuo metu susidaro maždaug 0,5 % BVP atotrūkis nuo
reikalaujamo struktūrinio balanso koregavimo 2014 m. siekiant
vidutinio laikotarpio tikslo, todėl galima daryti prielaidą, kad
reikia sustiprinti biudžeto priemones, kuriomis būtų užtikrintas
visapusiškas pakto prevencinės dalies laikymasis atsižvelgiant į
kylančią riziką, kad gali būti smarkiai nukrypta nuo
reikalaujamo koregavimo plano;
–
2009–2013 m. skolos ir BVP santykis
padidėjo nuo 69,2 % iki 74,5 %. Prognozuojama, kad 2014 m.
bendroji valdžios sektoriaus skola išaugs iki maždaug 80 % BVP iš
esmės dėl to, kad į valdžios sektoriaus skolą bus
įtraukti įsipareigojimai, susiję su Hypo Alpe Adria
nuvertėjusio turto perdavimu likvidavimo subjektui;
(6)       Taryba primena, kad nuo 2014 m.,
t. y. nuo metų po perviršinio deficito panaikinimo, Austrijai taikoma
Stabilumo ir augimo pakto prevencinė dalis ir ji tinkamu tempu
turėtų toliau siekti savo vidutinio laikotarpio tikslo, kartu
laikytis išlaidų kriterijaus ir daryti pakankamą pažangą
siekdama tenkinti skolos kriterijų pagal 1997 m. liepos 7 d.
Tarybos reglamento (EB) Nr. 1467/97 dėl perviršinio deficito
procedūros įgyvendinimo paspartinimo ir paaiškinimo 2 straipsnio
1a dalį;
(7)       pagal Sutarties
126 straipsnio 12 dalį Tarybos sprendimas dėl perviršinio
deficito panaikinamas, kai, Tarybos nuomone, perviršinis deficitas atitinkamoje
valstybėje narėje yra panaikintas;
(8)       Tarybos nuomone, perviršinis
deficitas Austrijoje panaikintas, todėl Sprendimas 2010/282/ES
turėtų būti panaikintas,
PRIĖMĖ ŠĮ
SPRENDIMĄ:
1 straipsnis
Atlikus bendrą vertinimą daroma
išvada, kad perviršinio deficito padėtis Austrijoje yra ištaisyta.
2 straipsnis
Sprendimas 2010/282/ES panaikinamas.
3 straipsnis
Šis sprendimas skirtas Austrijos Respublikai.
Priimta Briuselyje
                                                                       Tarybos
vardu
                                                                       Pirmininkas
[1]               Vėliau 2009 m. rodikliai buvo patikslinti ir
atitinkamai valdžios sektoriaus deficitas padidintas iki 5,5 % BVP, o
skola – iki 116,4 % BVP.
[2]               OL L 209, 1997 8 2, p. 6.
[3]               OL L 145, 2009 6 10, p. 1.
[4]               Atsižvelgiant į 2012 m. rugsėjo 3 d.
„Stabilumo ir augimo pakto įgyvendinimo sąlygas ir stabilumo ir
konvergencijos programų formos ir turinio gaires“. Žr.
http://ec.europa.eu/economy_finance/economic_governance/sgp/pdf/coc/code_of_conduct_en.pdf.


title: 2014 m. liepos 8 d. Tarybos rekomendacija dėl 2014 m. Portugalijos nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2014 m. Portugalijos stabilumo programos

text:
               29.7.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 247/102

         TARYBOS REKOMENDACIJA
   2014 m. liepos 8 d.
   dėl 2014 m. Portugalijos nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2014 m. Portugalijos stabilumo programos
   2014/C 247/20
   EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
   atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 121 straipsnio 2 dalį ir 148 straipsnio 4 dalį,
   atsižvelgdama į 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei koordinavimo (1), ypač į jo 5 straipsnio 2 dalį,
   atsižvelgdama į Europos Komisijos rekomendaciją,
   atsižvelgdama į Europos Parlamento rezoliucijas,
   atsižvelgdama į Europos Vadovų Tarybos išvadas,
   atsižvelgdama į Užimtumo komiteto nuomonę,
   atsižvelgdama į Ekonomikos ir finansų komiteto nuomonę,
   atsižvelgdama į Socialinės apsaugos komiteto nuomonę,
   atsižvelgdama į Ekonominės politikos komiteto nuomonę,
   kadangi:

               (1)

               2010 m. kovo 26 d. Europos Vadovų Taryba pritarė Komisijos pasiūlymui įgyvendinti naują ekonomikos augimo ir darbo vietų kūrimo strategiją „Europa 2020“, grindžiamą geresniu ekonominės politikos koordinavimu, kurioje daugiausia dėmesio skiriama toms svarbioms sritims, kuriose reikia imtis veiksmų, kad būtų stiprinamas Europos tvaraus augimo ir konkurencingumo potencialas;

               (2)

               2010 m. liepos 13 d. Taryba, remdamasi Komisijos pasiūlymais, priėmė Rekomendaciją dėl bendrų valstybių narių ir Sąjungos ekonominės politikos gairių (2010–2014 m.), o 2010 m. spalio 21 d. – Sprendimą dėl valstybių narių užimtumo politikos gairių (2); šios gairės kartu sudaro integruotas gaires. Į šias integruotas gaires valstybių narių paprašyta atsižvelgti formuojant nacionalinę ekonominę ir užimtumo politiką;

               (3)

               2012 m. birželio 29 d. valstybių narių valstybių ar vyriausybių vadovai nusprendė priimti Susitarimą dėl ekonomikos augimo ir darbo vietų kūrimo, kuriuo nustatė nuoseklią nacionalinių, ES ir euro zonos veiksmų, naudojant visus galimus svertus, priemones ir politikos strategijas, sistemą. Jie nutarė, kokių veiksmų reikėtų imtis valstybių narių lygmeniu, visų pirma išreikšdami tvirtą įsipareigojimą siekti strategijos „Europa 2020“ tikslų ir įgyvendinti konkrečioms šalims skirtas rekomendacijas;

               (4)

               iki 2014 m. gegužės 17 d. Portugalijai buvo taikoma makroekonominio koregavimo programa pagal Tarybos įgyvendinimo sprendimo 2011/344/ES (3) 1 straipsnio 2 dalį, kurioje nustatyta, kad finansinė pagalba suteikiama per trejus metus. 2014 m. balandžio 23 d. Taryba nusprendė (4) pratęsti finansinės pagalbos teikimą šešiomis savaitėmis, kad būtų galima išsamiai ir kruopščiai įvertinti, ar laikomasi programos sąlygų ir ar tvarkingai išmokama paskutinė paskolos dalis. Todėl pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 472/2013 (5) 12 straipsnį šios programos taikymo laikotarpiu Portugalijai netaikoma Europos ekonominės politikos koordinavimo semestro stebėsena ir vertinimas. Baigusi vykdyti programą, Portugalija dabar turėtų būti visapusiškai įtraukta į Europos semestro sistemą;

               (5)

               2013 m. lapkričio 13 d. Komisija priėmė metinę augimo apžvalgą, kuria pradedamas 2014 m. Europos ekonominės politikos koordinavimo semestras. Be to, 2013 m. lapkričio 13 d. Komisija, remdamasi Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (ES) Nr. 1176/2011 (6), priėmė Įspėjimo mechanizmo ataskaitą;

               (6)

               2013 m. gruodžio 20 d. Europos Vadovų Taryba patvirtino prioritetus, kuriais turi būti užtikrintas finansinis stabilumas, fiskalinis konsolidavimas ir ekonomikos augimo skatinimo veiksmai. Ji pabrėžė, kad reikia vykdyti diferencijuotą, ekonomikos augimui palankų fiskalinį konsolidavimą, atkurti įprastas skolinimo ekonomikai sąlygas, skatinti ekonomikos augimą ir konkurencingumą, mažinti nedarbą, šalinti socialinius krizės padarinius ir modernizuoti viešąjį administravimą;

               (7)

               remiantis Reglamentu (ES) Nr. 472/2013 Portugalija buvo atleista nuo įsipareigojimo pateikti nacionalinę reformų programą ir stabilumo programą makroekonominio koregavimo programos laikotarpiu. Vis dėlto 2014 m. balandžio 30 d. ji pateikė atnaujintą fiskalinės strategijos dokumentą (port. Documento de Estratégia Orçamental) ir vyriausybės raštą, kuriame pateikė naujausią informaciją apie pažangą siekiant „Europa 2020“ tikslų. 2014 m. gegužės 17 d. vyriausybė pateikė vykdomų reformų programą ir naujas tvaraus augimo iniciatyvas dokumente „Siekiant augimo. Portugalijos vidutinio laikotarpio reformų strategija“;

               (8)

               2014 m. fiskalinės strategijos dokumente išdėstytos biudžeto strategijos tikslas – iki 2015 m. tvariai panaikinti perviršinį deficitą, o iki 2017 m. pasiekti vidutinio laikotarpio tikslą. Strategijoje planuojama 2014 m. sumažinti valdžios sektoriaus deficitą iki 4,0 % BVP, o 2015 m. jį mažinti toliau iki 2,5 % BVP pagal tikslus, nustatytus 2013 m. birželio 21 d. perviršinio deficito procedūros rekomendacijoje, kurie buvo dar kartą patvirtinti 12-toje makroekonominio koregavimo programos peržiūroje. Tačiau 2014 m. gegužės 30 d. Konstitucinis Teismas panaikino konsolidavimo priemones, kurių poveikis 2014 m. biudžeto rezultatams vertinamas maždaug 0,4 % BVP, šis poveikis greičiausiai būtų daromas ir 2015 m. Kad pasiektų sutartus tikslus, vyriausybė turės parengti pakeičiančias tokio pat dydžio priemones. Tačiau yra dar du nepaskelbti Konstitucinio Teismo sprendimai, kuriais užkertamas kelias visapusiškai kiekybiškai įvertinti priemones, kurių reikia imtis. Atsižvelgiant į tai, kad laiko yra labai mažai, vyriausybei gali reikėti imtis priemonių, kurios mažiau palankios augimui, visų pirma pajamų priemonių. Po 2015 m. strategijoje patvirtinamas tikslas iki 2017 m. pasiekti vidutinio laikotarpio tikslą: 2016 m. užtikrinti 0,5 % BVP vertės struktūrines pastangas, o 2017 m. pasiekti 0,5 % struktūrinį deficitą. Pagal strategiją viso valdžios sektoriaus bendroji skola bus didžiausia 2014 m. ir sieks maždaug 130,2 % BVP, o nuo 2015 m. laipsniškai pradės mažėti. Makroekonominis scenarijus, kuriuo grindžiamos strategijoje pateiktos biudžeto projekcijos, atitinka Komisijos pavasario prognozę; šį scenarijų analizavo Viešųjų finansų taryba. Priėmus Konstitucinio Teismo sprendimą fiskalinė strategija 2014 m. turės būti patikslinta, kad būtų pasiektas 4 % BVP deficito tikslas. Vis dėlto išlieka rizika, kad tikslo pasiekti nepavyks, visų pirma dėl teisinio netikrumo ir statistinio operacijų, skirtų veiksmingiau valdyti kai kurių valstybinių įmonių skolos naštą, poveikio.
               2015 m. biudžeto koregavimas grindžiamas fiskalinėmis konsolidavimo priemonėmis, sudarančiomis 0,8 % BVP: laikoma, kad jos yra pakankamos 2,5 % BVP tikslui pasiekti. Remdamasi vyriausybės fiskalinės strategijos vertinimu ir Komisijos prognoze pagal Reglamentą (EB) Nr. 1466/97 Taryba mano, kad strategijos tikslai atitinka Stabilumo ir augimo pakto reikalavimus;

               (9)

               fiskalinį konsolidavimą reikia pagrįsti išsamesnėmis viešųjų finansų valdymo sistemos reformomis. Visų pirma, nepaisant pagal makroekonominio koregavimo programą padarytos pažangos, reikia užbaigti išsamią Biudžeto sistemos įstatymo reformą, taip pat būtina dėti daugiau pastangų, kad užtikrinant Įsipareigojimų kontrolės įstatymo vykdymą būtų griežtai užtikrinta išlaidų kontrolė ir užkirstas kelias tolesniam viešojo sektoriaus įsiskolinimų kaupimuisi. Ypač svarbu, kad būtų toliau restruktūrizuojamos valstybinės įmonės, užtikrinamas jų finansų tvarumas ir griežtai kontroliuojamos pensijų ir sveikatos priežiūros išlaidos. Kalbant apie įplaukas, reikia dar pagerinti mokesčių sistemą, kad ji būtų palankesnė augimui, ir labiau skatinti mokestinių prievolių vykdymą;

               (10)

               Portugalijai reikia spręsti su nedarbu susijusias problemas: nors pastaruoju metu nedarbas sumažėjo, jis išlieka labai didelis, ypač tarp jaunimo. 2013 m. nedarbo lygis buvo 16,4 %, o jaunimo nedarbo lygis – 38,1 % ir iš esmės viršijo ES vidurkį, kaip ir nedirbančio, nesimokančio ir profesinių įgūdžių nelavinančio jaunimo procentinė dalis. Portugalijos tradiciškai aukštas 20–64 metų amžiaus grupės nedarbo lygis nuo ekonomikos krizės pradžios labai sumažėjo – nuo 73,1 % 2008 m. iki 65,6 % 2013 m. Kalbant apie jaunimo nedarbą, atsižvelgiant į Jaunimo garantijų iniciatyvos tikslus, pagrindinės problemos – nepakankamas neregistruotų jaunų žmonių įtraukimas ir poreikis geriau suderinti švietimą ir profesinį parengimą su darbo rinkos poreikiais. Pagal makroekonominio koregavimo programą Portugalija įvykdė daug darbo rinkos reformų, kurių tikslas – sumažinti pernelyg didelius užimtumo apsaugos teisės aktų suvaržymus, padaryti darbo užmokesčio mechanizmus lankstesnius ir pagerinti valstybinių užimtumo tarnybų veikimą ir geriau įgyvendinti aktyvumo skatinimo politiką. Tačiau reikia spręsti likusias problemas, visų pirma pašalinti darbo rinkos segmentaciją ir pagerinti darbo užmokesčio pritaikymą prie ekonominių sąlygų. Atlikus nepriklausomą neseniai įvykdytų užimtumo apsaugos sistemos reformų poveikio vertinimą būtų galima įvertinti šių reformų poveikį, visų pirma darbo vietų kūrimui, mažoms darbo garantijoms, bendroms darbo sąnaudoms ir teismui pateiktiems apeliaciniams skundams dėl atleidimo iš darbo ir šių skundų rezultatams. Nepaisant pastangų sumažinti neigiamą socialinį poveikį, fiskalinis konsolidavimas, kurį reikėjo atlikti po krizės, padidino skurdą; Portugalija pasiekė nemažos pažangos reformuodama švietimo sistemą:

               (11)

               buvo taikomos kelios priemonės kovai su mokyklos nebaigimu, tretinį išsilavinimą turinčių žmonių dalies rodikliui didinti ir atitikčiai darbo rinkos poreikiams gerinti. Tačiau ir toliau yra ypač svarbu teikti visapusišką finansavimą ir efektyviai jį panaudoti. Visų pirma reikia dėti daugiau pastangų siekiant sumažinti gebėjimų paklausos ir pasiūlos neatitiktį, be kita ko, didinti profesinio švietimo ir mokymo kokybę ir patrauklumą, įskaitant dualinį profesinį mokymą, skatinti darbdavių dalyvavimą rengiant programas ir rengti tinkamus mokymus darbo vietose ir pameistrių mokymus. Taip pat reikia veiksmingai teikti profesinio orientavimo ir konsultavimo paslaugas vidurinio ir tretinio mokymo lygmens studentams atsižvelgiant į darbo rinkos poreikius ir numatomus reikalingus gebėjimus, taip pat stiprinti ryšius su verslo sektoriumi;

               (12)

               Portugalija pradėjo vykdyti svarbius veiksmus pagal makroekonominio koregavimo programą, kad pagerintų bankų sektoriaus kapitalo bazę ir sustiprintų priežiūros ir pertvarkymo sistemą. Tačiau dar yra svarbių problemų, kurias reikia atidžiai stebėti ir spręsti; viena tokių problemų – Portugalijos bankų pelningumas. 2014 m. pirmojo ketvirčio duomenys rodo, kad kai kurie bankai, kuriems buvo suteikta parama, fiksavo teigiamus rezultatus. Viena iš svarbiausių problemų tebėra turto kokybė – vertės mažėjimo lygis išlieka didelis, t. y. beveik 6 % visų bendrų paskolų, o neveiksnių paskolų lygis (ypač įmonių segmento, sudarantis daugiau kaip 16 %) taip pat aukštas – 10,6 %, remiantis 2013 m. pabaigos duomenimis. Siekdama palengvinti skolinimą perspektyvioms įmonėms, Portugalija patvirtino keletą priemonių, tačiau finansavimo sąlygos, ypač MVĮ, tebėra sudėtingos, o finansavimo alternatyvų, išskyrus bankų teikiamą finansavimą, pasirinkimas išlieka ribotas. Palyginti su 2012 m., naujai suteiktų paskolų MVĮ dalis 2013 m. sumažėjo 4,8 %. Nuo 2013 m. pradžios vidutinės palūkanų normos, taikomos Portugalijos įmonėms, šiek tiek sumažėjo, tačiau jos dar yra gerokai didesnės už euro zonos vidurkį. Atsižvelgiant į didelę įmonių skolos naštą ir poreikį mažinti bankų sektoriaus įsiskolinimą, bankų galimybės teikti kreditus perspektyvioms įmonėms nuosaikiomis kainomis yra ribotos;

               (13)

               siekiant užtikrinti energetikos sektoriaus efektyvumą ir tvarumą ir sumažinti ūkiui energijos kainas, pagal makroekonominio koregavimo programą buvo taikomi du priemonių rinkiniai. Tačiau reikia toliau mažinti nuomos kainas energetikos sektoriuje ir spręsti didelės ir tebedidėjančios tarifų skolos problemą. Šiuo tikslu Portugalija neseniai pranešė apie trečiąjį priemonių rinkinį, įskaitant 2014 m. specialaus mokesčio, taikyto energetikos sektoriaus ūkio subjektams, pratęsimą 2015 m. Be to, neišspręsti tokie klausimai, kaip tarpvalstybinio energijos tinklų integravimo gerinimas ir elektros energijos ir dujų jungčių projektų įgyvendinimo spartinimas, todėl juos reikia aktyviai spręsti siekiant panaikinti Iberijos pusiasalio izoliaciją nuo ES energijos rinkos. Vykdant programą pažanga taip pat padaryta transporto sektoriuje: visų pirma buvo sustiprinta Portugalijos uostų konkurencinė padėtis, parengtas išsamus ilgalaikis transporto planas, pašalinus trūkumus ir atotrūkį ir pagerinus reglamentavimo sistemą. Tačiau siekiant veiksmingai įgyvendinti išsamų ilgalaikį transporto planą ir uostų reformos veiksmų planą reikalingos tolesnės priemonės. Tai pat reikia imtis veiksmų, kad būtų užtikrintas transporto reguliavimo institucijos nepriklausomumas ir pajėgumas, sektoriaus valstybinių įmonių finansų tvarumas ir padidintas geležinkelių transporto efektyvumas ir geležinkelių transporto rinkos konkurencija;

               (14)

               siekiant pagyvinti būsto rinką, be kita ko, geriau suderinti nuomotojų ir nuomininkų teises ir pareigas, suteikti daugiau lankstumo renkantis sutarties trukmę ir skatinti renovaciją, buvo įvykdyta svarbi nuomos miestuose rinkos reforma. Reikia dar daug padaryti, kad remiantis pagrindinių rinkos veiksnių ir Portugalijos nuomos rinkos šešėlinės ekonomikos duomenimis būtų galima išsamiai įvertinti šios reformos poveikį. Portugalija padarė esminę pažangą gerindama verslo aplinką, visų pirma skatindama geresnes pagrindines sąlygas, verslumo kultūrą ir gerindama nemokumo procedūrų taikymą sunkumų patiriančioms įmonėms. Dabar dėmesį reikėtų sutelkti į įgyvendinimą. Pažanga padaryta ir paprastinant administracines ir licencijų suteikimo procedūras, tačiau reikia užbaigti įgyvendinti dar keletą priemonių. Būtina dėti daugiau pastangų siekiant pašalinti konkurencijos kliūtis paslaugų rinkoje, visų pirma patvirtinant sektoriui taikomus dalinius pakeitimus, o kalbant apie profesines paslaugas, priimant teisės aktus dėl likusių profesinių organizacijų. Kalbant apie reguliavimą ir konkurenciją, reikia taikyti tolesnes priemones siekiant užtikrinti nacionalinių sektorių reguliavimo institucijų ir konkurencijos institucijos nepriklausomumą ir autonomiją. Valdžios institucijų mokėjimai kol kas dar smarkiai vėluoja;

               (15)

               vykdant makroekonominio koregavimo programą padaryta nemenka pažanga racionalizuojant ir modernizuojant viešąjį administravimą, susijusį su įdarbinimu, darbo užmokesčio politika, darbo sąlygomis, organizaciniu efektyvumu ir paslaugų kokybe. Tačiau kai kurias numatytas reformos priemones dar reikia papildyti, taip pat reikia padidinti skaidrumą. Nors siekiant pagerinti teismų sistemos efektyvumą buvo padaryta didelė pažanga, reikia dar sutrumpinti procedūrų trukmę, pagerinti išspręstų bylų rodiklį, sumažinti nagrinėjamų bylų skaičių, pagerinti stebėsenos ir vertinimo procesą;

               (16)

               pagal Komisijos analizę galima daryti išvadą, kad sėkmingai įgyvendinta makroekonominio koregavimo programa padėjo suvaldyti ekonominę ir finansinę riziką ir sumažinti disbalansą. Pagal programą Portugalija patvirtino daug įvairių sudėtingų struktūrinių reformų, kurių pirmieji rezultatai jau matyti – padidėjo konkurencingumas ir atsinaujina ekonomikos augimas, tačiau reikia dar daug padaryti siekiant įvertinti šių reformų poveikį ekonomikos veikimui. Todėl itin svarbu nuolat stebėti visas įgyvendintas reformas siekiant įvertinti, ar jomis prisidedama prie konkurencingumo, našumo ir darbo vietų kūrimo skatinimo;

               (17)

               kadangi pasibaigus makroekonominio koregavimo programai, kurios teisinė pabaigos data yra 2014 m. birželio 28 d., Portugalija bus vėl visapusiškai įtraukta į Europos semestro sistemą, Komisija, atsižvelgdama į tai, kas išdėstyta, įvertino Portugalijos pateiktus dokumentus. Komisija įvertino ne tik jų svarbą tvariai fiskalinei ir socialinei bei ekonominei Portugalijos politikai, bet ir tai, kaip laikomasi ES taisyklių ir gairių, nes ES priemonėmis prisidedant prie būsimų nacionalinių sprendimų būtina stiprinti bendrą Sąjungos ekonomikos valdymą. Jos rekomendacijos Portugalijai atsižvelgiant į Europos semestrą pateiktos toliau išdėstytose 1–8 rekomendacijose;

               (18)

               atsižvelgdama į šį vertinimą, Taryba išnagrinėjo vyriausybės fiskalinę strategiją; jos nuomonė (7) visų pirma pateikiama toliau išdėstytoje 1 rekomendacijoje. Šios rekomendacijos buvo parengtos užbaigus makroekonominio koregavimo programą, taigi jos pagrįstos tos programos laimėjimais siekiant užtikrinti jos ilgalaikį įgyvendinimą;

               (19)

               atsižvelgdama į Europos semestrą, Komisija taip pat atliko visos euro zonos ekonominės politikos analizę. Tuo remdamasi, Taryba paskelbė konkrečias rekomendacijas toms valstybėms narėms, kurių valiuta yra euro (8). Portugalija, kaip šalis, kurios valiuta yra euro, taip pat turėtų užtikrinti, kad šios rekomendacijos būtų įgyvendintos visiškai ir laiku,

         REKOMENDUOJA Portugalijai 2014–2015 m. imtis šių veiksmų:

               1.

               Įgyvendinti reikiamas 2014 m. fiskalinio konsolidavimo priemones, kad būtų pasiekti fiskaliniai tikslai ir užkirstas kelias naujų įsiskolinimų kaupimuisi. 2015 m. įgyvendinti patikslintą biudžeto strategiją siekiant sumažinti deficitą iki 2,5 % BVP pagal tikslą, nustatytą perviršinio deficito procedūros rekomendacijoje, ir įvykdyti reikalingą struktūrinį koregavimą. Kuo greičiau priemones, kurias Konstitucinis teismas pripažino neatitinkančiomis konstitucijos, pakeisti panašios apimties ir kokybės priemonėmis. Perviršinio deficito panaikinimas turėtų būti atliktas tvariai ir augimui palankiu būdu, kuo rečiau taikant vienkartines ir (arba) laikinas priemones. Panaikinus perviršinį deficitą tęsti planuotą metinį struktūrinį koregavimą, kad būtų pasiektas vidutinio laikotarpio tikslas, atsižvelgiant į reikalavimą, kad metinis struktūrinis koregavimas būtų bent 0,5 % BVP ir didesnis palankių sąlygų metu, taip pat užtikrinti, kad būtų laikomasi skolos taisyklės siekiant tvariai sumažinti didelį bendrąjį skolos santykį. Suteikti pirmenybę išlaidomis pagrįstam fiskaliniam konsolidavimui ir dar daugiau padidinti viešųjų išlaidų kokybę ir efektyvumą. Toliau griežtai kontroliuoti centrinio, regioninio ir vietos administravimo išlaidas. Tęsti valstybinių įmonių restruktūrizavimą. Iki 2014 m. pabaigos, vykdant pensijų reformą, parengti naujas visapusiškas priemones, , kad būtų padidintas pensijų sistemos tvarumas vidutiniu laikotarpiu. Kontroliuoti sveikatos priežiūros išlaidų augimą ir tęsti ligoninių reformą. Atlikti mokesčių sistemos peržiūrą ir užtikrinti, kad ji būtų palankesnė augimui. Tęsti mokestinių prievolių vykdymo užtikrinimą ir kovoti su mokesčių vengimu didinant mokesčių administravimo efektyvumą. Sparčiai pritarus išsamiai Biudžeto sistemos įstatymo reformai ir ją įvykdžius iki 2014 m. pabaigos, sustiprinti viešųjų finansų valdymo sistemą. Užtikrinti, kad būtų griežtai laikomasi įsipareigojimų kontrolės įstatymo. Veiksmingai įgyvendinti viešojo sektoriaus vieną bendrą darbo užmokesčio ir priedų skaičiavimo sistemą nuo 2015 m.

               2.

               Toliau siekti, kad minimalaus darbo užmokesčio raida atitiktų užimtumo ir konkurencingumo skatinimo tikslus. Užtikrinti tokią darbo užmokesčio nustatymo sistemą, kurį skatintų darbo užmokesčio ir našumo derėjimą sektoriaus ir (arba) įmonės lygmeniu. Konsultuojantis su socialiniais partneriais ir pagal nacionalinę praktiką išnagrinėti galimybes abipusiu sutarimu įmonių lygmeniu laikinai sustabdyti kolektyvinių sutarčių taikymą. Iki 2014 m. rugsėjo mėn. pateikti pasiūlymų dėl abipusio sutarimo įmonių lygmeniu laikinai netaikyti kolektyvinių sutarčių ir dėl kolektyvinių sutarčių išlikimo persvarstymo.

               3.

               Iki 2015 m. kovo mėn. pateikti nepriklausomą pastarųjų užimtumo apsaugos sistemos reformų vertinimą, taip pat galimų tolesnių reformų veiksmų planą siekiant spręsti darbo rinkos segmentacijos problemą. Tęsti vykdomą aktyvios darbo rinkos politikos ir valstybinių užimtumo tarnybų reformą, kurios tikslas – padidinti užimtumo ir dalyvavimo darbo rinkoje rodiklius, gerinant profesinio konsultavimo ir (arba) darbo paieškos pagalbą ir aktyvumo skatinimo ir (arba) nuobaudų sistemas, kad būtų sumažintas ilgalaikis nedarbas ir į darbo rinką integruoti labiausiai nuo jos nutolę darbuotojai. Spręsti didelio jaunimo nedarbo problemą, visų pirma veiksmingai numatant gebėjimų poreikį ir siekiant įtraukti neregistruotus jaunus žmones pagal Jaunimo garantijų iniciatyvos tikslus. Užtikrinti tinkamą socialinės paramos aprėptį, įskaitant minimalių pajamų programą, ir veiksmingą išmokų gavėjų aktyvumo skatinimą.

               4.

               Siekiant sumažinti mokyklos nebaigusių asmenų skaičių ir spręsti blogų mokymosi rezultatų rodiklių problemą pagerinti švietimo sistemos kokybę ir sąsają su darbo rinka. Užtikrinti, kad viešosios išlaidos švietimui būtų efektyvios ir kad būtų sumažinta gebėjimų paklausos ir pasiūlos neatitiktis, be kita ko, gerinant profesinio rengimo ir mokymo kokybę ir didinant patrauklumą ir skatinant bendradarbiavimą su verslo sektoriumi. Stiprinti valstybinių mokslinių tyrimų ir verslo bendradarbiavimą ir skatinti žinių perdavimą.

               5.

               Stebėti bankų likvidumo padėtį ir galimą kapitalo trūkumą, be kita ko, atliekant teminius tikrinimus vietose ir testavimą nepalankiausiomis sąlygomis. Vertinti bankų gaivinimo planus ir prireikus pateikti vertinimo proceso patobulinimų. Įgyvendinti išsamią strategiją, kad būtų sumažinta įmonių skolų našta, ir padidinti pastangas išplėsti finansavimo alternatyvų pasirinkimą, įskaitant ankstyvuoju įmonės raidos etapu, didinant skolos restruktūrizavimo priemonių (visų pirma „PER“ ir „SIREVE“), taikomų perspektyvioms įmonėms, efektyvumą, pradedant taikyti bankams ir skolininkams taikomas paskatas dalyvauti restruktūrizavimo procese ankstyvuoju etapu ir gerinant galimybes gauti finansavimą per kapitalo rinką. Užtikrinti, kad nustatytomis priemonėmis būtų remiamas finansavimo perkėlimas į našius ekonomikos sektorius, be kita ko, į perspektyvias MVĮ, tuo pačiu vengiant grėsmių viešiesiems finansams ir finansiniam stabilumui. Iki 2014 m. rugsėjo mėn. pabaigos įgyvendinti išankstinio perspėjimo sistemą, daugiausia priežiūros tikslais, siekiant nustatyti įmones, įskaitant MVĮ, kurių įsipareigojimų neįvykdymo tikimybė yra didelė dėl pernelyg didelio įsiskolinimo lygio ; ja būtų galima netiesiogiai skatinti ankstyvą įmonių skolos restruktūrizavimą.

               6.

               Įgyvendinti antrąjį ir trečiąjį energetikos sektoriaus priemonių rinkinius, kurių tikslas – sumažinti ūkiui energijos kainas ir iki 2020 m. pašalinti elektros energijos tarifų skolą, taip pat atidžiai stebėti šį įgyvendinimą. Geriau integruoti tarpvalstybinius energijos tinklus ir pagreitinti elektros energijos ir dujų jungčių projektų įgyvendinimą. Įgyvendinti išsamų ilgalaikį transporto planą ir tvarkaraštį, kuriame išdėstytos uostų sektoriaus reformos. Baigti įgyvendinti Lisabonos ir Porto metropolinės įtakos zonų transporto koncesijas. Užtikrinti, kad naujos derybos dėl dabartinių uosto koncesijų ir naujos leidimų išdavimo sistemos būtų orientuotos į rezultatus ir atitiktų vidaus rinkos principus, visų pirma viešųjų pirkimų taisykles. Užtikrinti, kad nacionalinė transporto reguliavimo institucija (AMT) būtų visiškai nepriklausoma ir kad ji pradėtų veikti iki 2014 m. rugsėjo mėn. pabaigos. Užtikrinti transporto sektoriaus valstybinių įmonių finansų tvarumą. Didinti geležinkelių sektoriaus efektyvumą ir konkurenciją: įvykdžius krovinių terminalų perdavimą, įgyvendinti įmonės „CP Carga“ konkurencingumo planą ir užtikrinti nepriklausomą valstybinio infrastruktūros valdytojo ir valstybinių geležinkelių įmonių valdymą.

               7.

               Toliau gerinti būsto rinkos vertinimą, be kita ko, iki 2014 m. pabaigos nustatyti sistemingesnę stebėsenos ir ataskaitų teikimo sistemą ir pateikti išsamią ataskaitą dėl šios rinkos šešėlinės ekonomikos. Tęsti pastangas sudaryti išsamesnį reguliavimo naštos atvejų aprašą, kad iki 2015 m. kovo mėn. į jį būtų įrašyti dar neįtraukti sektoriai. Iki 2014 m. rugsėjo mėn. pabaigos priimti ir įgyvendinti dar nepriimtus sprendimus dėl licencijų suteikimo ir dalinius sektoriams taikomus pakeitimus. Iki 2014 m. rugsėjo mėn. pabaigos panaikinti likusius profesinių paslaugų sektoriaus apribojimus ir priimti dalinius įstatymų, reglamentuojančių profesines organizacijas, pakeitimus, kurie kol kas nepriimti pagal makroekonominio koregavimo programą. Panaikinti valdžios institucijų mokėjimų vėlavimus. Užtikrinti pakankamus nacionalinių reguliavimo institucijų ir konkurencijos institucijos išteklius.

               8.

               Tęsti centrinio, regioninio ir vietos viešojo administravimo racionalizavimą ir modernizavimą. Įgyvendinti reformas, skirtas teismų sistemos efektyvumui gerinti ir skaidrumui didinti. Padidinti pastangas vertinti reformų, kurias įsipareigota įvykdyti pagal makroekonominio koregavimo programą, kurios yra suplanuotos ir kurios bus vykdomos ateityje, įgyvendinimą. Visų pirma pradėti taikyti privalomą sistemingą ex ante ir ex post vertinimą vykdant teisėkūros procesą. Įsteigti funkciniu požiūriu nepriklausomą vyriausybinio lygmens centrinį vertinimo skyrių, kuris vertintų šių reformų įgyvendinimą, įskaitant jų atitiktį ex ante poveikio vertinimui, ir kas šešis mėnesius teiktų ataskaitas ir prireikus siūlytų taisomuosius veiksmus.

      Priimta Briuselyje 2014 m. liepos 8 d.

            Tarybos vardu

            Pirmininkas

         P. C. PADOAN

      (1)  OL L 209, 1997 8 2, p. 1.

      (2)  Toliau taikomos 2014 m. pagal 2014 m. gegužės 6 d. Tarybos sprendimą 2014/322/ES dėl valstybių narių užimtumo politikos gairių 2014 m. (OL L 165, 2014 6 4, p. 49).

      (3)  2011 m. gegužės 30 d. Tarybos įgyvendinimo sprendimas 2011/344/ES dėl Sąjungos finansinės pagalbos suteikimo Portugalijai (OL L 159, 2011 6 17, p. 88).

      (4)  2014 m. balandžio 23 d. Tarybos įgyvendinimo sprendimas 2014/234/ES, kuriuo iš dalies keičiamas 2011 m. gegužės 30 d. Įgyvendinimo sprendimas 2011/344/ES dėl Sąjungos finansinės pagalbos suteikimo Portugalijai (OL L 125, 2014 4 26, p. 75).

      (5)  2013 m. gegužės 21 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 472/2013 dėl euro zonos valstybių narių, kurios turi didelių finansinio stabilumo sunkumų arba kurioms tokie sunkumai gresia, ekonominės ir biudžeto priežiūros griežtinimo (OL L 140, 2013 5 27, p. 1);

      (6)  2011 m. lapkričio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 1176/2011 dėl makroekonominių disbalansų prevencijos ir naikinimo (OL L 306, 2011 11 23, p. 25).

      (7)  Pagal Tarybos reglamento (EB) Nr. 1466/97 5 straipsnio 2 dalį.

      (8)  Žr. šio Oficialiojo leidinio p. 141.


title: 2011 m. liepos 12 d. Tarybos rekomendacija dėl Estijos 2011 m. nacionalinės reformų programos ir dėl Tarybos nuomonės dėl 2011–2015 m. Estijos stabilumo programos

text:
               20.7.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 213/5

         TARYBOS REKOMENDACIJA
   2011 m. liepos 12 d.
   dėl Estijos 2011 m. nacionalinės reformų programos ir dėl Tarybos nuomonės dėl 2011–2015 m. Estijos stabilumo programos
   2011/C 213/02
   EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
   atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 121 straipsnio 2 dalį ir 148 straipsnio 4 dalį,
   atsižvelgdama į 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei koordinavimo (1), ypač į jo 5 straipsnio 3 dalį,
   atsižvelgdama į Europos Komisijos rekomendaciją,
   atsižvelgdama į Europos Vadovų Tarybos išvadas,
   atsižvelgdama į Užimtumo komiteto nuomonę,
   pasikonsultavusi su Ekonomikos ir finansų komitetu,
   kadangi:

               (1)

               2010 m. kovo 26 d. Europos Vadovų Taryba pritarė Komisijos pasiūlymui įgyvendinti naują darbo vietų kūrimo ir augimo strategiją „Europa 2020“, grindžiamą geresniu ekonomikos politikos koordinavimu, ir daugiausia dėmesio skirti toms svarbioms sritims, kuriose reikia imtis veiksmų, kad būtų stiprinamas Europos tvaraus augimo ir konkurencingumo potencialas.

               (2)

               2010 m. liepos 13 d. Taryba priėmė rekomendaciją dėl valstybių narių ir Sąjungos bendrųjų ekonominės politikos gairių (2010–2014 m.), o 2010 m. spalio 21 d. – sprendimą dėl valstybių narių užimtumo politikos gairių (2), kurios kartu sudaro integruotas gaires. Į šias integruotas gaires valstybių narių paprašyta atsižvelgti formuojant nacionalinę ekonomikos ir užimtumo politiką.

               (3)

               2011 m. sausio 12 d. Komisija patvirtino pirmąją metinę augimo apžvalgą, kuria pradedamas naujas ekonomikos valdymo ES ciklas ir pirmas ex ante bei integruoto politikos koordinavimo Europos semestras, numatytas strategijoje „Europa 2020“.

               (4)

               2011 m. kovo 25 d. Europos Vadovų Taryba patvirtino fiskalinio konsolidavimo ir struktūrinių reformų prioritetus (atsižvelgdama į 2011 m. vasario 15 d. ir kovo 7 d. Tarybos išvadas ir Komisijos metinę augimo apžvalgą). Ji pabrėžė, kad pirmenybę reikia teikti patikimų biudžetų ir fiskalinio tvarumo atkūrimui, nedarbo mažinimui reformuojant darbo rinką ir naujoms ekonomikos augimo skatinimo priemonėms. Ji paprašė, kad valstybės narės šiuos prioritetus įgyvendintų konkrečiomis priemonėmis, kurias įtrauktų į savo stabilumo ar konvergencijos programas ir į nacionalines reformų programas.

               (5)

               2011 m. kovo 25 d. Europos Vadovų Taryba taip pat paragino valstybes nares, prisijungusias prie pakto „Euro plius“, laiku pranešti apie savo įsipareigojimus, kad juos būtų galima įtraukti į stabilumo arba konvergencijos programas ir nacionalines reformų programas.

               (6)

               2011 m. balandžio 29 d. Estija pateikė 2011–2015 m. skirtą 2011 m. stabilumo programą ir 2011 m. nacionalinę reformų programą. Siekiant atsižvelgti į abiejų programų sąsają, jos vertintos tuo pačiu metu.

               (7)

               Estija ypač nukentėjo nuo pasaulinės finansų krizės, kuri pablogino padėtį, susidariusią sprogus nekilnojamojo turto burbului ir smukus vidaus vartojimui. 2008–2009 m. BVP sumažėjo 19 %, o nedarbo lygis iki 2010 m. padidėjo beveik keturis kartus ir pasiekė 16,8 %. Vis dėlto ekonomika sparčiai atsigavo – tikimasi, kad ateinančiais metais realusis BVP augs dar greičiau. Ekonomikos atsigavimą iš esmės lėmė augantis eksportas, o vidaus paklausa atsigauna daugiausia dėl didelių investicijų. Geresnės augimo perspektyvos turėjo teigiamos įtakos darbo rinkai. Pastaruoju metu labai padidėjo užimtumo lygis, tačiau ilgalaikio nedarbo lygis išlieka aukštas. Nors, palyginti su praėjusiais metais, infliacija sparčiai didėjo, tikimasi, kad ji sumažės atsižvelgiant į pasaulinių pagrindinių produktų kainų pokyčius.

               (8)

               Remdamasi stabilumo programos vertinimu pagal Reglamentą (EB) Nr. 1466/97, Taryba mano, kad makroekonominis scenarijus, kuriuo grindžiamos biudžeto projekcijos, yra tikėtinas. Stabilumo programos vidutinės trukmės biudžeto strategijoje planuojama pasiekti vidutinės trukmės tikslą – iki 2013 m. pasiekti struktūrinį balansą, išlaikyti jį visą likusį stabilumo programos laikotarpį, o 2013 m. ir vėliau siekti struktūrinio pertekliaus. Prognozuojama, kad iki 2013 m. nominalusis valdžios sektoriaus biudžetas bus perteklinis, tačiau trumpuoju laikotarpiu numatoma, kad nominalusis deficitas kiek padidės iš dalies dėl vienkartinio investicijų į aplinką, t. y. į anglies dioksido kreditus, poveikio. Stabilumo programoje numatytas biudžeto koregavimas grindžiamas tuo, kad bus sulėtintas valdžios sektoriaus vartojimo išlaidų augimas. Stabilumo programoje pateikiama informacijos apie priemones, kuriomis siekiama planuojamos biudžeto būklės, ir, atsižvelgiant į ankstesnių veiklos, kuria siekiama fiskalinių tikslų, rezultatus, rizika, kad ateinančiais metais jie nebus pasiekti, yra nedidelė. Visų pirma, numatytomis reformomis siekiama padidinti keleto sričių, tokių kaip švietimas ir aktyvios darbo rinkos politika, veiksmingumą. Todėl rizika, susijusi su biudžeto tikslų įgyvendinimu, palyginti nedidelė. Nepaisant to, svarbu, kad būsimuose biudžetuose būtų pateikta svarbiausia informacija apie priemones, kuriomis bus siekiama dar labiau padidinti valstybės išlaidų efektyvumą ir taip prisidėti prie stabilumo programos įgyvendinimo.

               (9)

               Ilgalaikio nedarbo lygis išlieka aukštas, o nedarbo lygis skirtinguose regionuose skiriasi ir nemažėja. Nepaisant to, kad nuo 2009 m. finansavimas smarkiai išaugo, jis išlieka vienas mažiausių ES, todėl tik nedidelė bedarbių dalis gauna aktyvią paramą. Estijos darbo rinka palyginti lanksti, šį lankstumą dar labiau padidino sprendimas nukelti darbo rinkos įstatymų rinkinyje numatytą nedarbo išmokų didinimą iki 2013 m. Nepaisant šio lankstumo, Estijos darbo mokesčių pleištas palyginti didelis, o tai galėtų turėti neigiamų padarinių darbo pasiūlai ir paklausai. Ši problema ypač aktuali atsižvelgiant į didelį jaunimo ir žemos kvalifikacijos asmenų nedarbo lygį, nes jiems gresia skurdo pavojus. Numatytomis reformomis, kuriomis siekiama sumažinti socialinio draudimo įmokas, sprendžiamos aktualios problemos, tačiau jas reikia vykdyti gerinant biudžeto būklę. Veiksmingumą galima padidinti taikant griežtesnes priemones, kuriomis bandoma tikslingiau skirti kitas išmokas.

               (10)

               Estijos išteklių naudojimo intensyvumas yra vienas didžiausių ES. Tai iš dalies lemia gamybos struktūra, kurioje pagrindinę dalį užima daug energijos reikalaujantys sektoriai ir pramonės šakos. Kitas svarbus veiksnys yra mažas energijos vartojimo efektyvumas sektorių lygmeniu. Nacionalinėje reformų programoje Estija nurodė nacionalinį tikslą iki 2016 m. energijos vartojimą sumažinti 9 %, palyginti su projekcijomis (nacionalinėje reformų programoje nurodyta, kad iki 2020 m. šis rodiklis sieks 16 %). Be to, pateikta nedaug informacijos apie tai, kaip ir kada šios priemonės bus įgyvendintos, ir kokių rezultatų tikimasi. Todėl išlieka galimybių dar labiau padidinti energijos vartojimo efektyvumą. Efektyvesnis energijos vartojimas gali turėti teigiamą poveikį aplinkai ir energijos tiekimo saugumui, taip pat tai padėtų sumažinti infliacinį spaudimą ir padidinti sąnaudų konkurencingumą.

               (11)

               Nepaisant apskritai didelio asmenų, turinčių aukštąjį išsilavinimą, skaičiaus, tolesnė visų lygių švietimo sistemos reforma padėtų spręsti įgūdžių trūkumo problemą – veikia daug vidurinių ir aukštųjų mokyklų, tačiau jose neskiriamas pakankamas dėmesys profesiniam ugdymui, be to, daug asmenų neturi profesinės kvalifikacijos. Atsižvelgiant į dabartines demografines tendencijas, žmogiškojo kapitalo kokybės gerinimas yra svarbus norint vidutinės trukmės laikotarpiu padidinti augimo potencialą. Visų pirma, užtikrinus, kad aukštojo mokslo studijos būtų siūlomos ekonomikai svarbiose srityse (pvz., inžinerijos), būtų paskatinti užsienio prekybai atviri sektoriai. Įgyvendinus švietimo reformą galėtų padidėti ir viešojo sektoriaus efektyvumas, nes esama švietimo valdymo sistema vietos lygmeniu pernelyg suskaidyta, todėl subsidijos skiriamos neefektyviai, o paslaugos – žemos kokybės.

               (12)

               Estija prisiėmė tam tikrų įsipareigojimų pagal paktą „Euro plius“. Įsipareigojimai apima priemones su viešųjų finansų tvarumu, užimtumu ir konkurencingumu susijusioms problemoms spręsti. Fiskalinėje srityje paktu įsipareigojama iki 2013 m. biudžetą subalansuoti, o 2014 m. pasiekti biudžeto perteklių; įtraukti reikalavimą dėl subalansuoto viešojo sektoriaus biudžeto į pagrindinį valstybės biudžeto įstatymą; taip pat pradėti reformuoti specialiųjų pensijų sistemas. Užimtumui skatinti numatoma keletas mokesčių paskatų. Konkurencingumui skatinti skirtose priemonėse didžiausias dėmesys skiriamas inovacijoms, aukštajam mokslui ir valstybės tarnybos reformai. Pagal paktą prisiimti įsipareigojimai atitinka darbotvarkę, išdėstytą nacionalinėje reformų programoje. Pakte nustatytų tikslų siekti būtų lengviau, jei būtų priimtos tolesnės priemonės, kuriomis būtų stiprinama darbo rinkos politika, taip pat sprendžiamos efektyvaus išteklių naudojimo ir energijos rinkos problemos. Šie įsipareigojimai pagal paktą „Euro plius“ buvo įvertinti ir į juos atsižvelgta rengiant rekomendacijas.

               (13)

               Komisija įvertino stabilumo programą ir nacionalinę reformų programą, taip pat įsipareigojimus pagal paktą „Euro plius“. Komisija įvertino ne tik jų svarbą tvariai fiskalinei ir socialinei bei ekonominei Estijos politikai, bet ir tai, kaip laikomasi ES taisyklių ir gairių, nes būtina stiprinti bendrą ES ekonomikos valdymą ES priemonėmis prisidedant prie būsimų nacionalinių sprendimų. Jos nuomone, nors priemones, kuriomis siekiama biudžeto būklės, reikės išsamiai nurodyti būsimuose biudžetuose, tačiau, atsižvelgiant į ankstesnius Estijos valdžios institucijų veiklos rezultatus, rizika, kad fiskalinių tikslų nebus pasiekta, yra nedidelė. Reikėtų imtis tolesnių veiksmų darbo rinkos politikai stiprinti, teikti geresnes paskatas dirbti, vykdant plataus masto švietimo reformą stiprinti žmogiškąjį kapitalą, taip pat spręsti efektyvaus išteklių naudojimo ir energijos rinkos problemas.

               (14)

               Atsižvelgdama į šį vertinimą, Taryba išnagrinėjo 2011 m. Estijos stabilumo programą ir pateikė savo nuomonę (3), kurią visų pirma išdėstė toliau pateikiamoje 1 rekomendacijoje. Atsižvelgdama į 2011 m. kovo 25 d. Europos Vadovų Tarybos išvadas, Taryba išnagrinėjo Estijos nacionalinę reformų programą,

         REKOMENDUOJA Estijai 2011–2012 m. imtis šių veiksmų:

               1.

               Griežtai kontroliuojant išlaidas ir didinant valstybės išlaidų efektyvumą, ne vėliau kaip iki 2013 m. pasiekti struktūrinį perteklių, užtikrinus, kad deficitas siektų ne daugiau kaip 2,1 % BVP.

               2.

               Nedarant poveikio biudžetui imtis veiksmų darbo paklausai paremti ir sumažinti skurdo riziką, mažinant mokesčių ir socialinio draudimo naštą, taip pat didinant aktyvios darbo rinkos politikos efektyvumą, įskaitant priemones jaunimui ir ilgalaikiams bedarbiams, ypač tose srityse, kur nedarbo lygis itin aukštas.

               3.

               Užtikrinti numatytų paskatų taikymą siekiant mažinti energijos vartojimo intensyvumą ir didinti ekonomikos energijos vartojimo efektyvumą, ypatingą dėmesį skiriant pastatams ir transporto sektoriui, taip pat užtikrinant geresnį rinkos veikimą.

               4.

               Vykdant švietimo sistemos reformą pagrindinį dėmesį skirti priemonėms, kuriomis gerinamas ikimokyklinio švietimo prieinamumas ir didinama profesinio ugdymo kokybė bei prieinamumas. Aukštąjį išsilavinimą geriau pritaikyti darbo rinkos poreikiams, o žemos kvalifikacijos darbuotojams sudaryti sąlygas mokytis visą gyvenimą.

      Priimta Briuselyje 2011 m. liepos 12 d.

            Tarybos vardu

            Pirmininkas

         J. VINCENT-ROSTOWSKI

      (1)  OL L 209, 1997 8 2, p. 1.

      (2)  2011 m. gegužės 19 d. Tarybos sprendimu 2011/308/ES dėl valstybių narių užimtumo politikos gairių (OL L 138, 2011 5 26, p. 56) taikytina 2011 m.

      (3)  Numatyta Reglamento (EB) Nr. 1466/97 5 straipsnio 3 dalyje.