title: Rekomendacija TARYBOS REKOMENDACIJA dėl 2014 m. Vengrijos nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2014 m. Vengrijos konvergencijos programos_x000b_

text:
				|

		52014DC0418

			Rekomendacija TARYBOS REKOMENDACIJA dėl 2014 m. Vengrijos nacionalinės reformų programos_x000b__x000b_su Tarybos nuomone dėl 2014 m. Vengrijos konvergencijos programos_x000b_ /* COM/2014/0418 final - 2014/ () */

Rekomendacija
TARYBOS REKOMENDACIJA
dėl 2014 m. Vengrijos nacionalinės
reformų programos
su Tarybos nuomone dėl 2014 m. Vengrijos konvergencijos programos

EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl
Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 121 straipsnio 2 dalį
ir 148 straipsnio 4 dalį,
atsižvelgdama į 1997 m. liepos 7 d.
Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės
priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei
koordinavimo[1],
ypač į jo 9 straipsnio 2 dalį,
atsižvelgdama į 2011 m. lapkričio 16
d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 1176/2011 dėl
makroekonominių disbalansų prevencijos ir naikinimo[2] ypač į jo 6
straipsnio 1 dalį,
atsižvelgdama į Europos Komisijos
rekomendaciją[3],
atsižvelgdama į Europos Parlamento
rezoliucijas[4],
atsižvelgdama į Europos Vadovų
Tarybos išvadas,
atsižvelgdama į Užimtumo komiteto
nuomonę,
atsižvelgdama į Ekonomikos ir
finansų komiteto nuomonę,
atsižvelgdama į Socialinės apsaugos
komiteto nuomonę,
atsižvelgdama į Ekonominės politikos
komiteto nuomonę,
kadangi:
(1)
2010 m. kovo 26 d. Europos Vadovų
Taryba pritarė Komisijos pasiūlymui įgyvendinti naują
augimo ir darbo vietų kūrimo strategiją „Europa 2020“,
grindžiamą geresniu ekonominės politikos koordinavimu, ir daugiausia
dėmesio skirti toms svarbioms sritims, kuriose reikia imtis veiksmų,
kad būtų stiprinamas Europos tvaraus augimo ir konkurencingumo
potencialas;
(2)
2010 m. liepos 13 d. Taryba, remdamasi
Komisijos pasiūlymais, priėmė rekomendaciją dėl
valstybių narių ir Sąjungos bendrųjų ekonominės
politikos gairių (2010–2014 m.), o 2010 m. spalio 21 d. –
sprendimą dėl valstybių narių užimtumo politikos
gairių, kurios kartu sudaro integruotas gaires. Į šias integruotas
gaires valstybių narių paprašyta atsižvelgti formuojant
nacionalinę ekonominę ir užimtumo politiką;
(3)
2012 m. birželio 29 d. valstybių ar
vyriausybių vadovai nusprendė priimti Susitarimą dėl
ekonomikos augimo ir darbo vietų kūrimo, kuriuo nustatė
nuoseklią nacionalinių, ES ir euro zonos veiksmų, naudojant
visus galimus svertus, priemones ir politikos strategijas, sistemą. Jie
nutarė, kokių veiksmų reikėtų imtis valstybių
narių lygmeniu, visų pirma išreikšdami tvirtą
įsipareigojimą siekti strategijos „Europa 2020“ tikslų ir
įgyvendinti konkrečioms šalims skirtas rekomendacijas;
(4)
2013 m. liepos 9 d. Taryba
priėmė rekomendaciją dėl 2013 m. Vengrijos
nacionalinės reformų programos ir nuomonę dėl atnaujintos
2013–2016 m. Vengrijos konvergencijos programos;
(5)
2013 m. lapkričio 13 d. Komisija
priėmė metinę augimo apžvalgą[5], kuria pradedamas 2014
m. Europos ekonominės politikos koordinavimo semestras. Tą
pačią dieną Komisija pagal Reglamentą (ES)
Nr. 1176/2011 priėmė Įspėjimo mechanizmo
ataskaitą[6],
kurioje nurodė, kad Vengrija yra viena iš valstybių narių,
dėl kurios reikės parengti nuodugnią apžvalgą;
(6)
2013 m. gruodžio 20 d. Europos Vadovų Taryba
patvirtino prioritetus, kuriais turi būti užtikrintas finansinis
stabilumas, fiskalinis konsolidavimas ir ekonomikos augimo skatinimo veiksmai.
Ji pabrėžė, kad reikia vykdyti diferencijuotą, ekonomikos
augimui palankų fiskalinį konsolidavimą, atkurti įprastas
skolinimo ekonomikai sąlygas, skatinti ekonomikos augimą ir
konkurencingumą, mažinti nedarbą, šalinti socialinius krizės
padarinius ir modernizuoti viešąjį administravimą;
(7)
2014 m. kovo 5 d. Komisija paskelbė Vengrijai
skirtos nuodugnios apžvalgos[7]
pagal Reglamento (ES) Nr. 1176/2011 5 straipsnį rezultatus. Komisijai
atlikus analizę galima daryti išvadą, kad Vengrijoje tebėra
susidaręs makroekonominis disbalansas, kurį reikia stebėti ir
dėl kurio reikia imtis ryžtingų politikos veiksmų. Visų
pirma labai daug dėmesio tebereikia skirti vykstančiam labai
neigiamos grynosios tarptautinės pozicijos koregavimui, didelei viešojo ir
privačiojo sektorių skolai esant silpnam finansų sektoriui, taip
pat blogėjantiems eksporto rezultatams, kad būtų sumažinta
didelė neigiamo poveikio ekonomikos veikimui rizika;
(8)
2014 m. balandžio 30 d. Vengrija pateikė
2014 m. nacionalinę reformų programą ir 2014 m.
konvergencijos programą. Siekiant atsižvelgti į abiejų
programų sąsają, jos vertintos vienu metu;
(9)
2014 m. konvergencijos programoje
išdėstytos biudžeto strategijos tikslas – valdžios sektoriaus
deficitą sumažinti nuo 2,9 % BVP 2014 m. iki 1,9 % BVP programos
laikotarpio pabaigoje. Tai turi būti pasiekta vykdant tvirtą konsolidavimą
laikotarpio pabaigoje, be to, deficito tikslų rodikliai buvo iš esmės
padidinti, palyginti su ankstesne programa. Programoje patvirtintas -1,7 %
BVP vidutinio laikotarpio tikslas, kuris atitinka Stabilumo ir augimo pakto tikslus.
Tačiau atsižvelgiant į perskaičiuotą struktūrinį
balansą, vidutinio laikotarpio tikslo nesitikima pasiekti iki programos
laikotarpio pabaigos. Numatoma, kad (perskaičiuotas) struktūrinis
balansas 2014 m. pablogės 1,5 procentinio punkto, taigi bus smarkiai
nukrypta nuo vidutinio laikotarpio tikslo, o 2015 m. jis turėtų
stabilizuotis, vadinasi, susidarys 0,5 % BVP trūkumas nuo reikiamo
pagerėjimo siekiant vidutinio laikotarpio tikslo. Vertinant pagal
išlaidų kriterijų, matyti didelis nuokrypis tiek 2014 m., tiek
2015 m. Numatoma, kad (perskaičiuotas) struktūrinis balansas
toliau blogės tiek 2016 m., tiek 2017 m. Apskritai numatoma, kad
nuo 2014 m. bus smarkiai nukrypta nuo koregavimo plano siekiant vidutinio
laikotarpio tikslo. Pagal programą prognozuojama, kad valdžios sektoriaus
skola palaipsniui nuolat mažės nuo 79 % BVP 2013 m. iki maždaug
75 % BVP 2017 m. Makroekonominis scenarijus, kuriuo grindžiamos
programoje pateiktos biudžeto projekcijos, iš esmės yra tikėtinas
2014–2016 m., ir pagal jį prognozuojama, kad šiais ir kitais metais
BVP augs atitinkamai 2,3 % ir 2,5 %, palyginti su 2,3 % ir
2,1 % pagal Komisijos 2014 m. pavasario prognozę. Tačiau,
kiek tai susiję su 2017 m., programa per daug optimistinė.
Rizika dėl biudžeto tikslų yra iš esmės subalansuota
2014 m., tačiau didėja rizika, kad nuo 2015 m. deficitas
gali tapti didesnis nei siekiama. Konkrečią riziką lemia tai,
kad planuojamą išlaidų santykio sumažinimą numatoma pasiekti
taikant nominalų išlaidų įšaldymą visose srityse arba
apribojant daugumos diskrecinių išlaidų punktų didinimą žemiau
infliacijos normos. Komisijos 2014 m. pavasario prognozėje
prognozuojama, kad valdžios sektoriaus deficitas 2014 m. ir 2015 m.
atitiks programos tikslus. Komisijos prognozėje pateikta 2,2 % BVP
2014 m. ir 2,3 % BVP 2015 m. struktūrinio deficito
projekcija patvirtina, kad yra rizika, jog nuo 2014 m. gali būti
smarkiai nukrypta nuo vidutinio laikotarpio tikslo. Be to, Komisijos
prognozėje taip pat nurodyta, kad 2014 m. ir 2015 m. bus
nesilaikoma skolos mažinimo kriterijaus. Remdamasi programos vertinimu ir
Komisijos prognoze, pagal Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97 Taryba
mano, kad reikia papildomų struktūrinių konsolidavimo
priemonių, atsižvelgiant į riziką, kad nuo 2014 m. gali
būti smarkiai nukrypta nuo vidutinio laikotarpio tikslo ir nesilaikoma
skolos taisyklės;
(10)
vidutinio laikotarpio biudžeto sistema sustiprinta
nustatant planavimo reikalavimą ilgesniam laikotarpiui nei einamieji
biudžetiniai metai. Tačiau jos veiksmingumas ir privalomasis pobūdis
dar neužtikrintas. Įvestos naujos kiekybinės fiskalinės
taisyklės, tačiau modelio trūkumai neištaisyti ir daugiausia yra
susiję su sistemingos ex post stebėsenos nebuvimu,
didžiausių leidžiamo nuokrypio dydžių ir patikimo koregavimo
mechanizmo nebuvimu. Ribotos Fiskalinės tarybos privalomos užduotys ir
analitiniai gebėjimai kol kas nėra proporcingi jai suteiktai biudžeto
veto teisei. Labiau sustiprinus vidutinio laikotarpio biudžeto sistemą ir
išplėtus Fiskalinės tarybos privalomus įgaliojimus būtų
lengviau padidinti visos fiskalinės sistemos patikimumą,
skaidrumą ir veiksmingumą;
(11)
nepaisant Centrinio banko subsidijuojamos „Augimo
finansavimo schemos“, skirtos mažosioms ir vidutinėms įmonėms,
įprastas skolinimas ekonomikai dar nėra tvarus. Finansų
sektoriui tenkanti reguliavimo našta dar padidinta, taigi apribojami kapitalo
kaupimo pajėgumai. Tokios priemonės kaip finansinių
sandorių mokesčio padidinimas paskatino intensyvesnį
grynųjų pinigų naudojimą šalies ekonomikoje. Namų ūkių
portfelis toliau blogėja ir didelė neveiksnių paskolų dalis
šiuo metu yra viena iš didžiausių finansų sektoriaus problemų.
Išvalyti portfelį trukdo ne itin veiksmingos bankų pertvarkymo
procedūros. Nesiimta jokių esminių naujų priemonių,
kad iš bankų balansų būtų pašalintas blogas turtas.
Dėl didelės reguliavimo naštos ir didelės neveiksnių
paskolų dalies tapo labai sunku pasinaudoti kreditavimo galimybėmis.
Vyriausybė ne kartą pranešė apie savo ketinimą taikyti
naujas paramos schemas, kad padėtų imantiems paskolas užsienio
valiuta; dauguma atvejų šios schemos nėra skirtos sunkumų
patiriantiems skolininkams ir daro neigiamą poveikį namų
ūkių mokėjimo kultūrai, nes sukuria tolesnės
vyriausybės pagalbos lūkesčius. Sustiprintas finansinis
reguliavimas ir priežiūra, nes Finansinės priežiūros institucija
integruota į centrinio banko struktūrą, o pastarajam suteikta
atsakomybė už makroprudencinę priežiūrą. Pradėta
rengtis kurti bankų pertvarkymo režimą;
(12)
nors, palyginti su praėjusiais metais,
mokesčiai keičiami rečiau, esminės pažangos siekiant labiau
subalansuoti pelno mokesčių sistemą nepadaryta. Kai kurie
konkretiems sektoriams skirti mokesčiai net padidinti. Skirtingų
mokesčių tarifų taikymas skirtinguose sektoriuose trukdo
veiksmingai paskirstyti išteklius ir neigiamai veikia ekonomikos augimą.
Kad mokesčiai būtų palankesni užimtumui, Vengrija
išplėtė teisę pasinaudoti fizinių asmenų pajamų šeimos
mokesčių kreditais ir tai gali padėti mažai uždirbantiems
asmenims. Mokesčių pleištas vienišiems mažai uždirbantiems asmenims
yra vienas didžiausių ES. Tinkamumo kriterijai siekiant taikyti Darbo
apsaugos įstatymą iš esmės nepasikeitė, nors labai didelei
daliai mažai uždirbančių darbuotojų ši priemonė vis dar
netaikoma. Bus svarbu įvertinti schemos poveikį ir ekonominį veiksmingumą
ir prireikus ją pritaikyti siekiant padidinti jos galimybes padėti
asmenims įsidarbinti. Tam tikra pažanga padaryta pereinant nuo darbui
taikomų mokesčių prie aplinkosaugos mokesčių,
tačiau reikia papildomų priemonių. Po kelių vėlavimų
praeityje kasos aparatai palaipsniui internetiniu ryšiu sujungiami su
mokesčių administratoriumi. Tačiau Vengrijoje mokestinių
prievolių nesilaikymo lygis vis dar aukštas, ir nedeklaruojamo darbo lygis
bei realių ir galimų PVM pajamų atotrūkis nesikeičia.
Turėtų būti sugriežtintos kontrolės priemonės,
visų pirma siekiant padidinti kovos su sukčiavimu PVM srityje veiksmingumą;
(13)
jaunimo nedarbo lygis 2013 m. sumažėjo,
tačiau nedirbančių, nesimokančių ir mokymuose
nedalyvaujančių jaunuolių dalis padidėjo. Veiksmingai
derinant valstybinės užimtumo tarnybos filialų ir švietimo
įstaigų bei vietos suinteresuotųjų šalių veiklą
galėtų padidėti informavimo veiklos mastas. Pradėti
stiprinti valstybinės užimtumo tarnybos gebėjimai, be kita ko,
rengiama klientų profilio nustatymo sistema, tačiau reikėtų
įvertinti atvirai darbo rinkai skirtas aktyvios darbo rinkos politikos
priemones, nustatyti jų veiksmingumą ir efektyvumą ir prireikus
jas pritaikyti siekiant sudaryti daugiau galimybių į darbo rinką
patekti tam tikroms palankių sąlygų neturinčioms
grupėms. Reikia sustiprinti skirtingų darbo rinkos ir socialinių
priemonių (viešųjų darbų sistemos, bedarbio pašalpų ir
socialinės paramos) aktyvumo skatinimo aspektą. Viešųjų
darbų sistema pritraukia didžiąją dalį užimtumo
priemonėms skirtų biudžeto išteklių, tačiau 2013 m.
mažiau nei 10 % jos dalyvių, palikę sistemą, sugebėjo
grįžti į atvirą darbo rinką. Dėl to kyla klausimas, ar
sistemos nederėtų pritaikyti, pavyzdžiui, ją labiau susiejant su
aktyvumo skatinimo, mokymo ir darbo paieškos parama, kad jos poveikis užimtumui
būtų labiau ilgalaikis. Moterų dalyvavimas darbo rinkoje
skatinamas didinant mokamų vaiko priežiūros atostogų sistemos
lankstumą ir teikiant vaikų priežiūros paslaugas, tačiau
reikia dėti daugiau pastangų, kadangi moterų užimtumas vis dar
nesiekia 60 %. Teisės gauti bedarbio pašalpą laikotarpis yra
trumpesnis nei vidutinis laikotarpis, kurio reikia, kad darbo ieškantis asmuo
susirastų darbą. Asmenų, kuriems gresia skurdas arba
socialinė atskirtis, skaičius Vengrijoje pastoviai didėja ir
dabar sudaro beveik trečdalį visų gyventojų. Skurdas toliau
neproporcingai paveikia palankių sąlygų neturinčias grupes,
visų pirma vaikus ir romų bendruomenę. Nors taikoma
nacionalinė socialinės įtraukties strategija, daugumos
sričių politikos priemonėmis nėra sistemingai skatinama
siekti toje strategijoje nustatytų tikslų. Siekiant veiksmingai
sumažinti skurdą, reikia integruotų ir supaprastintų politikos
priemonių;
(14)
Vengrijos verslo aplinkai būdingi dažni
reguliavimo sistemos pokyčiai ir ribota konkurencija vis didesniame
skaičiuje sektorių. Paslaugų sektoriuje atsirado naujų
kliūčių, nepašalintos esamos kliūtys (pvz., farmacijos,
atliekų tvarkymo, mokėjimų mobiliaisiais telefonais,
mažmeninės tabako prekybos ir vadovėlių sektoriuose). Bendros
investicijos ypač sumažėjo tuose sektoriuose, kuriuose pastaraisiais
metais įvesti konkretiems sektoriams skirti papildomi mokesčiai.
2010–2013 m. energetikos sektoriuje nominalios investicijos sumažėjo
44 %, finansų sektoriuje – 28 %, ryšių sektoriuje –
18 %, o apskritai investicijos padidėjo 3,4 %. Tam tikra pažanga
padaryta gerinant konkurenciją viešųjų pirkimų srityje,
tačiau reikia daugiau pastangų. Pavyzdžiui, daugiau naudojantis e.
viešojo pirkimo sistema būtų galima smarkiai sumažinti išlaidas,
padidinti viešųjų pirkimų skaidrumą ir konkurenciją.
Imtasi priemonių siekiant įgyvendinti sąžiningumo didinimo strategijas
ir propaguoti didesnius skaidrumo standartus viešojo administravimo sistemoje,
tačiau norint veiksmingai kovoti su korupcija reikia dėti daugiau
pastangų;
(15)
mokyklos nebaigiančių asmenų
skaičius didėja, kelis kartus atidėtas mokyklos nebaigimo prevencijos
strategijos priėmimas. Reikia daugiau pastangų, kad mokiniai
įgytų pagrindinių įgūdžių, kompetencijos ir
kvalifikaciją, kurių reikia darbo rinkai. Vienodos galimybės
naudotis kokybiška bendrojo mokslo sistema tebėra didelė problema
palankių sąlygų neturinčių vaikų, visų pirma
romų, atžvilgiu. Įteisintas naujas profesinio mokymo įstatymas,
kuriuo, be kita ko, įvedamas naujas dvejopas modelis, kad būtų
palengvintas vis dar sunkus perėjimas iš švietimo sistemos į darbo
rinką; įstatymo poveikį reikia atidžiai stebėti;
(16)
2013 m. ir 2014 m. Vengrija toliau mažino
elektros energijos ir dujų kainas galutiniams vartotojams. Šios sumažintos
kainos ir papildoma mokesčių našta energetikos bendrovėms
neigiamai paveikė energijos tiekėjų galimybes atgauti
investicijų į energetiką ir tinklo priežiūros
sąnaudas. Šiuo metu namų ūkių energijos vartojimo
intensyvumas vienas iš didžiausių ES ir energijos vartojimo
efektyvumą būtų galima padidinti visų pirma gyventojų
sektoriuje. Susirūpinti tebeverčia tai, kad energetikos reguliavimo
institucija negali nepriklausomai nustatyti prieigos prie tinklo
sąlygų ir tarifų. Imtasi tam tikrų priemonių siekiant
supaprastinti viešojo transporto bendrovių organizavimą, tačiau
tvarumą dar būtų galima padidinti sprendžiant veiklos
išlaidų problemą ir pakeitus tarifų sistemą;
(17)
atsižvelgdama į Europos semestrą,
Komisija atliko išsamią Vengrijos ekonominės politikos analizę.
Ji įvertino konvergencijos programą ir nacionalinę reformų
programą. Komisija įvertino ne tik jų svarbą tvariai
fiskalinei ir socialinei bei ekonominei Vengrijos politikai, bet ir tai, kaip
laikomasi ES taisyklių ir gairių, nes ES priemonėmis prisidedant
prie būsimų nacionalinių sprendimų būtina stiprinti
bendrą Europos Sąjungos ekonomikos valdymą. Jos rekomendacijos atsižvelgiant į Europos semestrą pateiktos toliau
išdėstytose 1–7 rekomendacijose;
(18)
atsižvelgdama į šį vertinimą, Taryba
išnagrinėjo Vengrijos konvergencijos programą ir savo nuomonę[8] visų pirma
pateikė toliau išdėstytoje 1 rekomendacijoje;
(19)
atsižvelgdama į Komisijos nuodugnios apžvalgos
ir šio vertinimo rezultatus, Taryba išnagrinėjo nacionalinę
reformų programą ir konvergencijos programą. Jos rekomendacijos
pagal Reglamento (ES) Nr. 1176/2011 6 straipsnį pateiktos toliau
išdėstytose 1, 2, 3 ir 5 rekomendacijose,
REKOMENDUOJA Vengrijai 2014–2015 m.
imtis šių veiksmų:
1.           Sustiprinti
2014 m. biudžeto priemones atsižvelgiant į atsirandantį
0,9 % BVP atotrūkį nuo Stabilumo ir augimo pakto
reikalavimų, būtent nuo skolos mažinimo taisyklės, remiantis Komisijos 2014 m. pavasario prognoze.
2015 m. ir vėliau itin sustiprinti biudžeto strategiją, siekiant
užtikrinti, kad būtų pasiektas vidutinio laikotarpio tikslas ir
laikomasi skolos mažinimo reikalavimų ir būtų tvariai mažinamas
valdžios sektoriaus skolos santykis. Labiau sustiprinti vidutinio laikotarpio
biudžeto sistemos privalomąjį pobūdį vykdant
sistemingą ex post kiekybinių fiskalinių taisyklių
laikymosi stebėseną ir taikant koregavimo mechanizmus. Didinti
viešųjų finansų skaidrumą, be kita ko, išplečiant
privalomus Fiskalinės tarybos įgaliojimus, reikalaujant periodiškai
rengti makrofiskalines prognozes ir pagrindinių politikos
pasiūlymų poveikio biudžetui vertinimus.
2.           Padėti atkurti
įprastus skolinimo ekonomikai srautus, be kita ko, pagerinant finansų
įstaigoms nustatytų mokesčių struktūrą ir
mažinant jų naštą. Patikslinti finansinių sandorių
mokestį siekiant išvengti, kad nebūtų nukreiptos santaupos iš
bankų sektoriaus, ir didinti paskatas naudoti elektroninius
mokėjimus. Ištirti ir pašalinti kliūtis, trukdančias išvalyti
portfelį, be kita ko, sugriežtinant atidėjinių
restruktūrizuotoms paskoloms taisykles, pašalinant nuosavybės
teisių į užtikrinimo priemonę atėmimo kliūtis, taip
pat paspartinant nemokumo procedūras ir padidinant jų
veiksmingumą. Šiuo atžvilgiu nuodugniai konsultuotis su
suinteresuotosiomis šalimis dėl naujų politikos iniciatyvų ir
užtikrinti, kad jos būtų tikslingos ir jomis nebūtų
didinama skolininkų neatsakingo elgesio rizika. Toliau gerinti
finansinį reguliavimą ir priežiūrą.
3.           Užtikrinti stabilią,
labiau subalansuotą ir supaprastintą pelno mokesčių
sistemą, be kita ko, palaipsniui atsisakant iškraipomojo pobūdžio
konkretiems sektoriams skirtų mokesčių. Sumažinti
mokesčių pleištą mažai uždirbantiems asmenims, be kita ko,
pagerinant aplinkosaugos mokesčių veiksmingumą. Aktyviau taikyti
priemones, kuriomis siekiama pagerinti mokestinių prievolių laikymąsi
(visų pirma mažinti sukčiavimą PVM srityje) ir mažinti bendras
jo sąnaudas.
4.           Stiprinti tikslingas aktyvios
darbo rinkos politikos priemones, be kita ko, paspartinti valstybinės
užimtumo tarnybos klientų profilio nustatymo sistemos įvedimą.
Įdiegti planuojamą jaunimo paramos tinklą ir derinti jo
veiklą su švietimo įstaigomis ir vietos suinteresuotosiomis šalimis,
siekiant padidinti informavimo veiklos mastą. Peržiūrėti
viešųjų darbų sistemą, siekiant įvertinti, ar ja
veiksmingai padedama susirasti darbą paskiau, ir sustiprinti jos aktyvumo
skatinimo aspektus. Apsvarstyti galimybę pratęsti teisės gauti
bedarbio pašalpą laikotarpį, atsižvelgiant į vidutinį
laikotarpį, kurio reikia naujam darbui surasti, ir jį susieti su
aktyvumo skatinimo priemonėmis. Padidinti socialinės paramos
tinkamumą ir aprėptį ir sustiprinti jos sąsają su
aktyvumo skatinimu. Siekiant sumažinti skurdą, įgyvendinti
supaprastintas ir integruotas politikos priemones, visų pirma siekiant
gerokai sumažinti vaikų ir romų skurdą.
5.           Stabilizuoti reguliavimo
sistemą ir skatinti konkurenciją rinkoje, be kita ko, šalinant
kliūtis paslaugų sektoriuje. Imtis platesnio užmojo priemonių
siekiant padidinti konkurenciją ir skaidrumą viešųjų
pirkimų srityje, be kitų dalykų, įvedant e. viešuosius
pirkimus, ir toliau mažinti korupciją ir bendrą administracinę
naštą.
6.           Įgyvendinti mokyklos
nebaigimo prevencijos strategiją ir skirti daug dėmesio iškrentantiems
iš profesinio švietimo ir mokymo sistemos. Sistemingai ir metodiškai siekti
sumažinti nelygybę švietimo sistemoje ir skatinti į bendrojo lavinimo
sistemą integruoti palankių sąlygų neturinčias grupes,
visų pirma romus. Remti perėjimą tarp įvairių švietimo
pakopų, taip pat į darbo rinką, ir atidžiai stebėti
profesinio mokymo sistemos reformos vykdymą. Įgyvendinti aukštojo
mokslo reformą, užtikrinsiančią geresnius tretinio išsilavinimo
rezultatus, ypač tarp palankių sąlygų neturinčių
studentų.
7.           Peržiūrėti
energijos kainų reguliavimo poveikį investavimo paskatoms ir
konkurencijai elektros energijos ir dujų rinkose. Imtis tolesnių
priemonių siekiant užtikrinti nacionalinės reguliavimo institucijos
autonomiją nustatant prieigos prie tinklo tarifus ir sąlygas. Imtis
priemonių siekiant padidinti energijos vartojimo efektyvumą,
visų pirma gyventojų sektoriuje. Toliau didinti transporto sistemos
tvarumą, be kita ko, mažinti veiklos sąnaudas ir peržiūrėti
valstybinių transporto sektoriaus įmonių tarifų sistemą.
Priimta Briuselyje
                                                                       Tarybos
vardu
                                                                       Pirmininkas
[1]               OL L 209, 1997 8 2, p. 1.
[2]               OL L 306, 2011 11 23, p. 25.
[3]               COM(2014) 418 final.
[4]               Dok. P7_TA(2014)0128 ir
P7_TA(2014)0129.
[5]               COM(2013) 800 final.
[6]               COM (2013) 790 final.
[7]               COM(2014) 85 final.
[8]               Pagal Tarybos reglamento (EB) Nr. 1466/97 9
straipsnio 2 dalį.


title: 2005 m. gegužės 18 d. Komisijos rekomendacija, dėl kolektyvinio tarptautinio autorių teisių ir gretutinių teisių administravimo teisėtų internetu teikiamų muzikos paslaugų srityje   (Tekstas svarbus EEE)

text:
               21.10.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 276/54

         KOMISIJOS REKOMENDACIJA
   2005 m. gegužės 18 d.
   dėl kolektyvinio tarptautinio autorių teisių ir gretutinių teisių administravimo teisėtų internetu teikiamų muzikos paslaugų srityje
   (Tekstas svarbus EEE)
   (2005/737/EB)
   EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA,
   atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 211 straipsnį,
   kadangi:

               (1)

               2004 m. balandžio mėn. Komisija priėmė komunikatą dėl autorių teisių ir gretutinių teisių administravimo vidaus rinkoje.

               (2)

               Europos Parlamentas 2004 m. sausio 15 d. pranešime (1) pažymėjo, kad teisių turėtojams reikėtų užtikrinti autorių teisių ir kitų teisių apsaugą visą jų galiojimo laikotarpį nepaisant to, kur šios teisės yra suteiktos, ir neatsižvelgiant į nacionalines sienas arba naudojimo būdus.

               (3)

               Europos Parlamentas taip pat pabrėžė, kad Bendrijos veiksmai kolektyvinio tarptautinio autorių teisių ir gretutinių teisių administravimo srityje turėtų sustiprinti menininkų, įskaitant rašytojus ir muzikantus, tikėjimą tuo, kad už jų kūrybinių darbų panaudojimą visoje Europoje jiems bus finansiškai atlyginta (2).

               (4)

               Naujosios technologijos sudarė sąlygas atsirasti naujosios kartos komerciniams naudotojams, kurie naudoja muzikos ir kitus kūrinius internete. Dėl teisėtų muzikos paslaugų teikimo internetu reikia administruoti autorių teises ir gretutines teises.

               (5)

               Viena iš šių teisių kategorijų yra išimtinė atgaminimo teisė, susijusi su visais atgaminimais, vykdomais muzikos kūrinio platinimo internete proceso metu. Kitos teisių kategorijos: teisė viešai paskelbti muzikos kūrinį, teisė į teisingą kompensavimą už kito kūrinio viešą paskelbimą ir išskirtinė teisė padaryti muzikos arba kitą kūrinį viešai prieinamu.

               (6)

               Remiantis 2001 m. gegužės 22 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2001/29/EB dėl autorių teisių ir gretutinių teisių informacinėje visuomenėje tam tikrų aspektų suderinimo (3) bei 1992 m. lapkričio 19 d. Tarybos direktyva dėl nuomos ir panaudos teisių bei tam tikrų teisių, gretutinių autorių teisėms, intelektinės nuosavybės srityje (4), reikalinga licencija siekiant turėti kūrinio naudojimo internete teisę. Šias teises gali administruoti teisių turėtojams tam tikras administravimo paslaugas teikiantys ir jiems atstovaujantys kolektyvinių teisių administratoriai arba patys teisių turėtojai.

               (7)

               Kūrinio naudojimo internete teisių licencijavimas yra dažnai ribojamas pagal teritoriją, ir komerciniai naudotojai derasi su atitinkamais kiekvienos valstybės kolektyvinių teisių administratoriais dėl kiekvienos kūrinio naudojimo internete teisės.

               (8)

               Muzikos kūrinių naudojimo internete amžiuje komerciniams naudotojams reikalinga tokia licencijavimo politika, kuri atitiktų beribį interneto aplinkos pobūdį ir būtų taikoma daugelyje teritorijų. Todėl reikėtų numatyti daugelį teritorijų apimantį licencijavimą, siekiant padidinti teisinį komercinių naudotojų tikrumą jiems vykdant savo veiklą ir skatinti teisėtų interneto paslaugų plėtrą, taip didinant teisių turėtojų pajamas.

               (9)

               Laisvė teikti kolektyvinio administravimo paslaugas už nacionalinių ribų reiškia, kad teisių turėtojai gali laisvai pasirinkti kolektyvinį teisių administratorių, kuris administruotų teises, reikalingas siekiant Bendrijoje teikti teisėtas muzikos paslaugas internetu. Į šią teisę įeina galimybė visas kūrinio naudojimo internete teises arba šių teisių dalį patikėti arba perduoti kitam kolektyviniam teisių administratoriui, nesvarbu, kurioje valstybėje narėje kolektyvinis teisių administratorius ar teisių turėtojas gyventų arba kurios valstybės narės piliečiai jie būtų.

               (10)

               Skatinant veiksmingų tarptautinio teisių administravimo struktūrų kūrimą taip pat siekiama užtikrinti, kad kolektyviniai teisių administratoriai pasiektų aukštesnį veiklos racionalumo ir skaidrumo lygmenį konkurencijos taisyklių laikymosi atžvilgiu, ypač atsižvelgdami į su skaitmenine terpe susijusius reikalavimus.

               (11)

               Į teisių turėtojų ir kolektyvinių teisių administratorių santykius, pagrįstus tiek sutartimis, tiek statutinėmis narystės taisyklėmis, turėtų būti įtraukta minimali teisių turėtojų apsauga atsižvelgiant į visų kategorijų teises, reikalingas siekiant teikti teisėtas muzikos paslaugas internetu. Teikdami savo paslaugas teisių administratoriai visiems teisių turėtojams turėtų sudaryti vienodas sąlygas, neatsižvelgdami nei į valstybę narę, kurioje jie gyvena, nei į jų pilietybę.

               (12)

               Teisių turėtojų vardu surinkti autoriniai atlyginimai turėtų būti paskirstomi teisingai ir nediskriminuojant gyvenamosios vietos, pilietybės arba teisių turėtojo kategorijos pagrindu. Autoriniai atlyginimai turėtų būti renkami kaip galima veiksmingiau ir efektyviau ypač tose valstybėse narėse, kuriose teisių turėtojai negyvena ir neturi jų pilietybės.

               (13)

               Papildomos rekomendacijos dėl atskaitomybės, teisių turėtojų atstovavimo kolektyvinių teisių administratorių įstaigose, priimančiose sprendimus, ir ginčų sprendimo turėtų sudaryti sąlygas kolektyviniams teisių administratoriams pasiekti aukštesnį veiklos racionalumo ir skaidrumo lygmenį, o teisių turėtojams bei komerciniams naudotojams – daryti pagrįstus sprendimus. Negali būti diskriminuojama narystės kolektyvinio teisių administravimo organizacijoje kategorijos pagrindu: visiems teisių turėtojams, pvz., autoriams, kompozitoriams, leidėjams, įrašų gamintojams, atlikėjams ir kitiems, turi būti taikomos vienodos sąlygos.

               (14)

               Tikslinga nuolat vertinti muzikos rinkos internete plėtrą,

         REKOMENDUOJA:
   Sąvokos

               1)

               Šioje rekomendacijoje vartojamos šios sąvokos:

                           a)

                           „autorių teisių ir gretutinių teisių administravimas Bendrijos lygiu teisėtų internetu teikiamų muzikos paslaugų srityje“ reiškia šių paslaugų teikimą: licencijų suteikimą komerciniams naudotojams, teisių auditą ir monitoringą, autorių teisių ir gretutinių teisių laikymosi užtikrinimą, autorinių atlyginimų rinkimą ir jų paskirstymą teisių turėtojams;

                           b)

                           „muzikos kūriniai“ – visi muzikos ir kiti apsaugoti kūriniai;

                           c)

                           „repertuaras“ – muzikos kūrinių katalogas, kurį administruoja kolektyvinis teisių administratorius;

                           d)

                           „keliose teritorijose galiojanti licencija“ – daugiau negu vienos valstybės narės teritorijoje galiojanti licencija;

                           e)

                           „kolektyvinis teisių administratorius“ – bet kuris asmuo, teikiantis keliems teisių turėtojams a punkte išvardytas paslaugas;

                           f)

                           „kūrinio naudojimo internete teisė“ reiškia šias teises:

                                       i)

                                       išimtinę atgaminimo teisę, susijusią su visais Direktyvoje 2001/29/EB nustatytais atgaminimais nematerialių kopijų forma, vykdomais muzikos kūrinio platinimo internete proceso metu;

                                       ii)

                                       teisę viešai paskelbti muzikos kūrinį: Direktyva 2001/29/EB nustatyta teisė suteikti leidimą ar uždrausti viešai skelbti kūrinį arba Direktyva 92/100/EEB nustatyta teisė į teisingą atlyginimą (transliacija internetu, interneto radijas, transliacijos vienu metu arba užsakomosios paslaugos, gaunamos asmeniniu kompiuteriu ar mobiliuoju telefonu);

                                       iii)

                                       išskirtinę teisę padaryti muzikos kūrinį viešai prieinamu pagal Direktyvą 2001/29/EB, apimančią užsakomąsias ir kitas dialogines paslaugas;

                           g)

                           „teisių turėtojas“ – bet kuris fizinis arba juridinis asmuo, kūrinio naudojimo internete teisių savininkas;

                           h)

                           „komerciniai naudotojai“ – bet kuris su muzikos paslaugų teikimu internetu susijęs asmuo, kuris, siekdamas teikti teisėtas muzikos paslaugas internetu, iš teisių turėtojų turi gauti licenciją;

                           i)

                           „savitarpio atstovavimo susitarimas“ – kolektyvinių teisių administratorių dvišalis susitarimas, kuriuo vienas kolektyvinis teisių administratorius suteikia kitam administratoriui teisę atstovauti savo repertuarui pastarojo teritorijoje.

         Bendra informacija

               2)

               Valstybės narės raginamos imtis veiksmų, reikalingų teisėtų paslaugų internetu augimui Bendrijoje didinti, skatinant reguliavimo aplinką, geriausiai pritaikytą autorių teisių ir gretutinių teisių administravimui Bendrijos lygiu teisėtų internetu teikiamų muzikos paslaugų srityje.

         Teisių turėtojų, kolektyvinių teisių administratorių ir komercinių naudotojų santykiai

               3)

               Teisių turėtojai turėtų turėti teisę patikėti bet kurios kūrinio naudojimo internete teisės, reikalingos teisėtoms muzikos paslaugoms internetu teikti, administravimą pasirinktos teritorijos kolektyviniam teisių administratoriui, nesvarbu, kurioje valstybėje narėje kolektyvinis teisių administratorius ar teisių turėtojas gyventų arba kurios valstybės narės piliečiai jie būtų.

               4)

               Kolektyviniai teisių administratoriai turėtų būti labai rūpestingi atstovaudami teisių turėtojų interesams.

               5)

               Atsižvelgiant į kūrinio naudojimo internete teisių licencijavimą, teisių turėtojų ir kolektyvinių teisių administratorių santykius, paremtus sutartimis arba statutinėmis narystės taisyklėmis, turėtų reglamentuoti bent šios nuostatos:

                           a)

                           teisių turėtojas turėtų galėti nustatyti, kurias kūrinio naudojimo internete teises reikėtų patikėti kolektyviniam administravimui;

                           b)

                           teisių turėtojai turėtų galėti nustatyti kolektyvinių teisių administratorių mandato galiojimo teritorinę apimtį;

                           c)

                           teisių turėtojai turėtų turėti teisę, per tinkamą laikotarpį pateikdami pranešimą, atšaukti kūrinio naudojimo internete teises ir pavesti tarptautinį šių teisių administravimą kitam kolektyviniam teisių administratoriui, nesvarbu, kurioje valstybėje narėje kolektyvinis teisių administratorius ar teisių turėtojas gyventų arba kurios valstybės narės piliečiai jie būtų;

                           d)

                           jei teisių turėtojas paveda kūrinio naudojimo internete teisės administravimą kitam kolektyviniam teisių administratoriui, visi susiję kolektyviniai teisių administratoriai turėtų užtikrinti, kad šios kūrinio naudojimo internete teisės būtų pašalintos iš visų tarp teisių administratorių sudarytų galiojančių savitarpio atstovavimo susitarimų, nepažeidžiant kitų teisių administratorių bendradarbiavimo formų.

               6)

               Kolektyviniai teisių administratoriai turėtų informuoti teisių turėtojus ir komercinius naudotojus apie repertuarą, kuriam jie atstovauja, visus galiojančius savitarpio atstovavimo susitarimus, jų mandatų, susijusių su minėtu repertuaru, galiojimo teritorinę apimtį ir taikomus tarifus.

               7)

               Kolektyviniai teisių administratoriai per tinkamą laikotarpį turėtų pranešti vienas kitam ir komerciniams naudotojams apie pasikeitimus jų atstovaujamame repertuare.

               8)

               Komerciniai naudotojai turėtų informuoti kolektyvinius teisių administratorius apie paslaugų, kurioms teikti jie nori įgyti kūrinio naudojimo internete teises, ypatumus.

               9)

               Kolektyviniai teisių administratoriai turėtų suteikti komerciniams naudotojams licencijas remdamiesi objektyviais kriterijais ir nediskriminuodami naudotojų.

         Teisingas paskirstymas ir atskaitymai

               10)

               Kolektyviniai teisių administratoriai surinktus autorinius atlyginimus teisingai paskirsto visiems teisių turėtojams arba jų atstovaujamai teisių turėtojų kategorijai.

               11)

               Sutartyse ir statutinėse narystės taisyklėse, reglamentuojančiose kolektyvinių teisių administratorių ir teisių turėtojų santykius muzikos kūrinių naudojimo internete administravimo Bendrijos lygiu srityje, turėtų būti nurodyta, ar autoriniams atlyginimams bus taikomi atskaitymai, nesusiję su administravimo paslaugų teikimu.

               12)

               Išmokėdami autorinius atlyginimus kolektyviniai teisių administratoriai turėtų visiems jų atstovaujamiems teisių turėtojams pateikti paaiškinimą apie įvykdytus su suteiktomis administravimo paslaugomis nesusijusius atskaitymus.

         Nediskriminavimas ir atstovavimas

               13)

               Kolektyvinių teisių administratorių ir teisių turėtojų santykiai, pagrįsti sutartimis arba statutinėmis narystės taisyklėmis, turėtų būti paremti šiais principais:

                           a)

                           kiekvienai teisių turėtojų kategorijai taikomos vienodos sąlygos teikiant visas administravimo paslaugas;

                           b)

                           teisių turėtojų atstovavimas vidiniame sprendimų priėmimo procese yra teisingas ir darnus.

         Atskaitomybė

               14)

               Kolektyviniai teisių administratoriai turėtų visiems jų atstovaujamiems teisių turėtojams reguliariai pranešti, tiesiogiai arba pagal savitarpio atstovavimo susitarimus, apie suteiktas licencijas, taikomus tarifus ir surinktus bei paskirstytus autorių atlyginimus.

         Ginčų sprendimas

               15)

               Valstybės narės raginamos numatyti veiksmingas ginčų sprendimo priemones, ypač atsižvelgiant į tarifus, licencijų teikimo sąlygas, pavedimą administruoti kūrinio naudojimo internete teises ir šių teisių panaikinimą.

         Tolesnė veikla

               16)

               Valstybės narės ir kolektyviniai teisių administratoriai raginami kasmet pranešti Komisijai apie priemones, kurių buvo imtasi atsižvelgiant į šią rekomendaciją ir autorių teisių bei gretutinių teisių administravimą Bendrijos lygiu teisėtų internetu teikiamų muzikos paslaugų srityje.

               17)

               Komisija ketina nuolat vertinti interneto muzikos sektoriaus plėtrą atsižvelgdama į šią rekomendaciją.

               18)

               Komisija, remdamasi 17 punkte nurodytu vertinimu, apsvarstys būtinybę imtis tolesnių veiksmų Bendrijos lygiu.

         Adresatai

               19)

               Ši rekomendacija skirta valstybėms narėms ir visiems ūkio subjektams, kurie yra susiję su autorių teisių ir gretutinių teisių administravimu Bendrijoje.

      Priimta Briuselyje, 2005 m. gegužės 18 d.

            Komisijos vardu

         Charlie McCREEVY

            Komisijos narys

      (1)  A5-0478/2003.

      (2)  Žr. 29 konstatuojamąją dalį.

      (3)  OL L 167, 2001 6 22, p. 10.

      (4)  OL L 346, 1992 11 27, p. 61. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Direktyva 2001/29/EB.


title: 2008 m. gegužės 30 d. Komisijos rekomendacija dėl natrio chromato, natrio dichromato ir 2,2′,6,6′-tetrabrom-4,4′-izopropilidendifenolio (tetrabrombisfenolio A) keliamos rizikos mažinimo priemonių (pranešta dokumentu Nr. C(2008) 2256) (Tekstas svarbus EEE)

text:
               18.6.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 158/62

      KOMISIJOS REKOMENDACIJA

   2008 m. gegužės 30 d.
   dėl natrio chromato, natrio dichromato ir 2,2′,6,6′-tetrabrom-4,4′-izopropilidendifenolio (tetrabrombisfenolio A) keliamos rizikos mažinimo priemonių
   (pranešta dokumentu Nr. C(2008) 2256)
   (Tekstas svarbus EEE)
   (2008/454/EB)
   EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA,
   atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį,
   atsižvelgdama į 1993 m. kovo 23 d. Tarybos reglamentą (EEB) Nr. 793/93 dėl esančių medžiagų rizikos įvertinimo ir kontrolės (1), ypač į jo 11 straipsnio 2 dalį,
   kadangi:

               (1)

               Toliau išvardytos medžiagos pagal Reglamento (EEB) Nr. 793/93 nuostatas atrinktos kaip prioritetinės medžiagos, kurias reikia įvertinti pagal. Komisijos reglamentus (EB) Nr. 143/97 (2) ir (EB) Nr. 2364/2000 (3) dėl atitinkamai trečiojo ir ketvirtojo prioritetinių medžiagų sąrašo, kaip numatyta Reglamente (EEB) Nr. 793/93:

                           —

                           natrio chromatas,

                           —

                           natrio dichromatas,

                           —

                           2,2′,6,6′-tetrabrom-4,4′-izopropilidendifenolis (tetrabrombisfenolis A).

               (2)

               Pagal reglamentus (EEB) Nr. 793/93 ir (EB) Nr. 143/97 paskirtos valstybės narės pranešėjos, vadovaudamosi 1994 m. birželio 28 d. Komisijos reglamentu (EB) Nr. 1488/94, nustatančiu esamų medžiagų keliamos rizikos žmonėms ir aplinkai įvertinimo principus, kaip numatyta Tarybos reglamente (EEB) Nr. 793/93 (4), įvertino tų medžiagų keliamą riziką žmonėms bei aplinkai ir pasiūlė rizikos mažinimo strategiją.

               (3)

               Konsultuotasi su Toksiškumo, ekotoksiškumo ir aplinkos moksliniu komitetu (TEAMK) ir Pavojų sveikatai ir aplinkai moksliniu komitetu (PSAMK); jie pateikė nuomones apie pranešėjų atliktą rizikos vertinimą. Šios nuomonės paskelbtos tų komitetų interneto svetainėse.

               (4)

               Rizikos vertinimo rezultatai ir rizikos mažinimo strategijų rezultatai yra išdėstyti atitinkamame Komisijos komunikate (5).

               (5)

               Remiantis minėtu vertinimu yra tikslinga rekomenduoti taikyti tam tikras kai kurių šių medžiagų keliamos rizikos mažinimo priemones.

               (6)

               Rekomenduojamas rizikos darbuotojams mažinimo priemones reikėtų svarstyti atsižvelgiant į darbuotojų apsaugą reglamentuojančius teisės aktus, kurie laikomi tinkama sistema, leidžiančia tiek, kiek reikia, sumažinti atitinkamų medžiagų keliamą riziką.

               (7)

               Šioje rekomendacijoje numatytos rizikos mažinimo priemonės atitinka Reglamento (EEB) Nr. 793/93 15 straipsnio 1 dalimi įsteigto Komiteto nuomonę,

         REKOMENDUOJA:
   1   SKIRSNIS
   NATRIO CHROMATAS

         (CAS Nr. 7775-11-3; Einecs Nr. 231-889-5)

   Darbuotojams (1) ir aplinkai (2, 3, 4, 5, 6) keliamos rizikos mažinimo priemonės

               1.

               Darbdaviai, naudojantys chromo (VI) junginius pigmentams ir dažams gaminti, metalo apdorojimo produktams gaminti, metalams elektrolitiniu būdu plakiruoti ir kaip kandikus dažant vilną, turėtų atkreipti dėmesį į visas sektoriui taikomas nacionalines rekomendacijas, parengtas pagal neprivalomojo pobūdžio praktines rekomendacijas, kaip numatyta Tarybos direktyvos 98/24/EB 12 straipsnio 2 dalyje (6).

               2.

               Pagal Parlamento ir Tarybos direktyvą 2008/1/EB (7) išduotuose leidimuose kompetentingos valstybių narių institucijos turėtų nustatyti chromui (VI) taikomas sąlygas, išmetamųjų teršalų ribines vertes arba lygiaverčius parametrus ar technines priemones, kad atitinkami įrenginiai būtų eksploatuojami pagal geriausias esamas technologijas (toliau – GET), atsižvelgiant į tų įrenginių technines charakteristikas, jų geografinę padėtį ir vietos aplinkos sąlygas.

               3.

               Valstybės narės turėtų atidžiai stebėti, kaip įgyvendinamos su chromu (VI) susijusios GET, ir naudodamosi informacijos apie GET keitimosi sistema Komisijai pranešti apie visus svarbius faktus.

               4.

               Siekiant palengvinti leidimų išdavimą ir stebėseną pagal Direktyvą 2008/1/EB, chromą (VI) reikėtų įtraukti į GET gairių rengimo procesą.

               5.

               Į vietinę aplinką išmetami teršalai prireikus turėtų būti kontroliuojami nacionalinėmis taisyklėmis, kad būtų užtikrinama, jog nekils rizika aplinkai.

               6.

               Jei išmetami chromo (VI) teršalai gali kelti riziką vandens telkiniams, atitinkama(-os) valstybė(-ės) narė(-ės) nustato Europos Parlamento ir Tarybos direktyvoje 2000/60/EB (8) numatytus aplinkos kokybės standartus (toliau – AKS) ir nacionalines taršos mažinimo priemones, kuriomis AKS būtų įgyvendinti iki 2015 m.

         2   SKIRSNIS
   NATRIO DICHROMATAS

         CAS Nr. 10588-01-9; Einecs Nr. 234-190-3)

   Darbuotojams (7) ir aplinkai (8, 9, 10, 11, 12) keliamos rizikos mažinimo priemonės

               7.

               Darbdaviai, naudojantys chromo (VI) junginius pigmentams ir dažams gaminti, metalo apdorojimo produktams gaminti, metalams elektrolitiniu būdu plakiruoti ir kaip kandikus dažant vilną, turėtų atkreipti dėmesį į visas sektoriui taikomas nacionalines rekomendacijas, parengtas pagal neprivalomojo pobūdžio praktines rekomendacijas, kaip numatyta Direktyvos 98/24/EB 12 straipsnio 2 dalyje.

               8.

               Pagal Direktyvą 2008/1/EB išduotuose leidimuose kompetentingos valstybių narių institucijos turėtų nustatyti chromui (VI) taikomas sąlygas, išmetamųjų teršalų ribines vertes ar lygiaverčius parametrus arba technines priemones, kad atitinkami įrenginiai būtų eksploatuojami pagal GET, atsižvelgiant į tų įrenginių technines charakteristikas, jų geografinę padėtį ir vietos aplinkos sąlygas.

               9.

               Valstybės narės turėtų atidžiai stebėti, kaip įgyvendinamos su chromu (VI) susijusios GET, ir naudodamosi informacijos apie GET keitimosi sistema Komisijai pranešti apie visus svarbius faktus.

               10.

               Siekiant palengvinti leidimų išdavimą ir stebėseną pagal Direktyvą 2008/1/EB, chromą (VI) reikėtų įtraukti į GET gairių rengimo procesą.

               11.

               Į vietinę aplinką išmetami teršalai prireikus turėtų būti kontroliuojami nacionalinėmis taisyklėmis, kad būtų užtikrinama, jog nekils rizika aplinkai.

               12.

               Jei išmetami chromo (VI) teršalai gali kelti riziką vandens telkiniams, atitinkama(-os) valstybė(-ės) narė(-ės) nustato Direktyvoje 2000/60/EB numatytus AKS ir nacionalines taršos mažinimo priemones, kuriomis AKS būtų įgyvendinti iki 2015 m.

         3   SKIRSNIS
   2,2′,6,6′-TETRABROM-4,4′-IZOPROPILIDENDIFENOLIS (TETRABROMBISFENOLIS A)

         (CAS Nr. 79-94-7; Einecs Nr. 201-236-9)

   Aplinkai keliamos rizikos mažinimo priemonės

               13.

               Pagal Direktyvą 2008/1/EB išduotuose leidimuose kompetentingos valstybių narių institucijos turėtų nustatyti tetrabrombisfenoliui A taikomas sąlygas, išmetamųjų teršalų ribines vertes ar lygiaverčius parametrus arba technines priemones, kad atitinkami įrenginiai būtų eksploatuojami pagal GET, atsižvelgiant į tų įrenginių technines charakteristikas, jų geografinę padėtį ir vietos aplinkos sąlygas.

               14.

               Į vietinę aplinką išmetami tetrabrombisfenolio A teršalai prireikus turėtų būti kontroliuojami nacionalinėmis taisyklėmis, kad būtų užtikrinama, jog nekils rizika aplinkai.

         4   SKIRSNIS
   ADRESATAI

               15.

               Ši rekomendacija skirta visiems sektoriams, kuriuose šios medžiagos importuojamos, gaminamos, vežamos, saugomos, iš jų ruošiami preparatai arba jos kitaip perdirbamos, naudojamos, šalinamos arba regeneruojamos, ir valstybėms narėms.

      Priimta Briuselyje, 2008 m. gegužės 30 d.

            Komisijos vardu

         Stavros DIMAS

            Komisijos narys

      (1)  OL L 84, 1993 4 5, p. 1. Reglamentas su pakeitimais, padarytais Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (EB) Nr. 1882/2003 (OL L 284, 2003 10 31, p. 1).

      (2)  OL L 25, 1997 1 28, p. 13.

      (3)  OL L 273, 2000 10 26, p. 5.

      (4)  OL L 161, 1994 6 29, p. 3.

      (5)  OL C 152, 2008 6 18, p. 11.

      (6)  OJ L 131, 1998 5 5, p. 11. Direktyva su pakeitimais, padarytais Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2007/30/EB (OL L 165, 2007 6 27, p. 21).

      (7)  OL L 24, 2008 1 29, p. 8.

      (8)  OL L 327, 2000 12 22, p. 1. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Direktyva 2008/32/EB (OL L 81, 2008 3 20, p. 60).


				|

		52013DC0354

			Rekomendacija TARYBOS REKOMENDACIJA dėl 2013 m. Danijos nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2012–2016 m. Danijos konvergencijos programos /* COM/2013/0354 final - 2013/ () */

Rekomendacija
TARYBOS REKOMENDACIJA
dėl 2013 m. Danijos
nacionalinės reformų programos
su Tarybos nuomone dėl 2012–2016 m. Danijos konvergencijos programos
EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl
Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 121 straipsnio 2
dalį ir 148 straipsnio 4 dalį,
atsižvelgdama į 1997 m. liepos 7 d.
Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto
būklės priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos
priežiūros bei koordinavimo[1],
ypač į jo 9 straipsnio 2 dalį,
atsižvelgdama į 2011 m.
lapkričio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES)
Nr. 1176/2011 dėl makroekonominių disbalansų prevencijos ir
naikinimo[2],
ypač į jo 6 straipsnio 1 dalį,
atsižvelgdama į Europos Komisijos
rekomendaciją[3],
atsižvelgdama į Europos Parlamento
rezoliucijas[4],
atsižvelgdama į Europos Vadovų
Tarybos išvadas,
atsižvelgdama į Užimtumo komiteto
nuomonę,
pasikonsultavusi su Ekonomikos ir finansų
komitetu,
kadangi:
(1)       2010 m. kovo 26 d.
Europos Vadovų Taryba pritarė Komisijos pasiūlymui įgyvendinti
naują augimo ir darbo vietų kūrimo strategiją „Europa 2020“,
grindžiamą geresniu ekonomikos politikos koordinavimu, ir daugiausia
dėmesio skirti toms svarbioms sritims, kuriose reikia imtis veiksmų,
kad būtų stiprinamas Europos tvaraus augimo ir konkurencingumo
potencialas;
(2)       Remdamasi Komisijos
pasiūlymais, 2010 m. liepos 13 d. Taryba priėmė
rekomendaciją dėl valstybių narių ir Sąjungos
bendrųjų ekonominės politikos gairių (2010–2014 m.), o
2010 m. spalio 21 d. – sprendimą dėl valstybių
narių užimtumo politikos gairių[5],
kurios kartu sudaro integruotas gaires. Į šias integruotas gaires
valstybių narių paprašyta atsižvelgti formuojant nacionalinę
ekonomikos ir užimtumo politiką;
(3)       2012 m. birželio 29 d.
valstybių ar vyriausybių vadovai nusprendė priimti
Susitarimą dėl ekonomikos augimo ir darbo vietų kūrimo,
kuriuo nustatė nuoseklią nacionalinių, ES ir euro zonos
veiksmų, naudojant visus galimus svertus, priemones ir politikos
strategijas, sistemą. Jie nutarė, kokių veiksmų
reikėtų imtis valstybių narių lygmeniu, visų pirma
išreikšdami visapusišką įsipareigojimą siekti strategijos
„Europa 2020“ tikslų ir įgyvendinti konkrečioms šalims skirtas
rekomendacijas;
(4)       2012 m. liepos 6 d.
Taryba priėmė rekomendaciją dėl Danijos 2012 m.
nacionalinės reformų programos ir pateikė savo nuomonę
dėl atnaujintos 2011–2015 m. Danijos konvergencijos programos;
(5)       2012 m. lapkričio 28 d.
Komisija patvirtino metinę augimo apžvalgą[6], kuria pradedamas 2013 m.
ekonominės politikos koordinavimo Europos semestras. Be to, 2012 m.
lapkričio 28 d. Komisija pagal Reglamentą (ES) Nr. 1176/2011
priėmė Įspėjimo mechanizmo ataskaitą[7], kurioje nustatė, kad
Danija yra viena iš valstybių narių, dėl kurios reikės
parengti nuodugnią apžvalgą;
(6)       2013 m. kovo 14 d.
Europos Vadovų Taryba patvirtino prioritetus, kuriais turi būti
užtikrintas finansinis stabilumas, fiskalinis konsolidavimas ir ekonomikos
augimo skatinimo veiksmai. Ji pabrėžė, kad reikia vykdyti
diferencijuotą, ekonomikos augimą skatinantį fiskalinį
konsolidavimą, atkurti įprastas skolinimo ekonomikai sąlygas,
skatinti ekonomikos augimą ir konkurencingumą, spręsti nedarbo
problemą, šalinti socialinės krizės pasekmes ir modernizuoti
viešąjį administravimą;
(7)       2013 m. balandžio 10 d.
Komisija paskelbė Danijos nuodugnios apžvalgos[8] pagal Reglamento (ES) Nr. 1176/2011
dėl makroekonominių disbalansų prevencijos ir naikinimo 5
straipsnį rezultatus. Komisijai atlikus analizę galima daryti
išvadą, kad Danijoje susidarė makroekonominis disbalansas, nors jis
nėra labai didelis;
(8)       2013 m. balandžio 30 d.
Danija pateikė 2013 m. atnaujintą 2012–2016 m.
konvergencijos programą ir 2013 m. nacionalinę reformų
programą. Siekiant atsižvelgti į abiejų programų
sąsają, jos vertintos vienu metu;
(9)       remdamasi 2013 m.
konvergencijos programos vertinimu pagal Tarybos reglamentą (EB)
Nr. 1466/97, Taryba mano, kad makroekonominis scenarijus, kuriuo
grindžiamos programoje nurodytos biudžeto projekcijos, yra tikėtinas.
Scenarijus, kuriame 2013 m. numatytas 0,7 %, o 2014 m. – 1,6 %
BVP augimas, iš esmės atitinka Komisijos 2013 m. pavasario prognozę,
kurioje numatytas 0,7 % ir 1,7 % BVP augimas. Programoje
išdėstyta biudžeto strategija, kuria siekiama iki 2013 m. panaikinti
perviršinį deficitą ir įgyvendinti vidutinės trukmės
laikotarpio tikslą – pasiekti, kad struktūrinis deficitas
būtų ne didesnis kaip 0,5 % BVP, kaip numatyta pakto tiksluose.
Programoje nustatytas tikslas pasiekti, kad valdžios sektoriaus deficitas 2013 m.
būtų 1,7 % BVP, o 2014 m. – 1,8 %, – tai atitinka
Komisijos pasiūlytą perviršinio deficito procedūros
terminą. Remiantis struktūrinio biudžeto balanso skaičiavimais,
vidutinės metinės fiskalinės priemonės 2011–2013 m.
laikotarpiu atitinka Tarybos rekomendaciją pagal perviršinio deficito
procedūrą. Numatoma, kad 2013 m. realiųjų valdžios sektoriaus
išlaidų (įskaitant diskrecines pajamų priemones) augimas
turėtų būtis lygus nuliui, o 2014 m. – 0,4 %, ir
atitikti išlaidų kriterijų ir vienais, ir kitais metais. Danijos
viešieji finansai apskritai yra patikimi ir šalis jau pasiekė
vidutinės trukmės laikotarpio tikslus. Tačiau dėl
senėjančios visuomenės ir plataus užmojo gerovės politikos
Danijai labai svarbu išlaikyti patikimą ir tvarią fiskalinės
politikos sistemą ir užtikrinti, kad deficitas neviršytų Sutartyje
numatytos 3 % BVP pamatinės vertės;
(10)     2012 m. Danija
nusprendė vykdyti neįgalumo pensijų ir subsidijuojamų
užimtumo programų reformas, kurios įsigaliojo 2013 m. sausio 1 d.
Šios reformos – svarbios Danijos darbo jėgos pasiūlos didinimo
priemonės. Tačiau dar reikia plėsti labiausiai atitolusių
nuo aktyvaus profesinio gyvenimo asmenų, įskaitant migrantų
kilmės asmenis, ilgalaikius bedarbius ir žemos kvalifikacijos darbuotojus,
įsidarbinimo galimybes. Pripažįstant Danijos vyriausybės plataus
užmojo reformų darbotvarkę, svarbu užtikrinti, kad pagal
garsųjį Danijos darbo rinkos lankstumo ir užimtumo garantijų
pusiausvyros modelį ir toliau būtų skatinamas sklandus
perėjimas nuo nedarbo prie užimtumo, tuo pačiu mažinant
marginalizaciją ir socialinę atskirtį. Šiuo požiūriu
svarbus vaidmuo tenka švietimui, mokymui ir gebėjimų tobulinimui;
(11)     Danija pagrįstai
pirmenybę teikia švietimui. Vis dėlto reikalingos nuolatinės
pastangos gerinant švietimo ir mokymo sistemų kokybę ir išlaidų
efektyvumą, be kita ko, vykdant pradėtas reformas. Siūloma
pradinio ir žemesniojo vidurinio mokslo sistemos reforma nukreipta teisinga
kryptimi ir galima tikėtis, kad ji turės teigiamo poveikio mokyklų
sistemos išlaidų efektyvumui ir švietimo kokybei, įskaitant
moksleivių išsilavinimo lygį. Profesinio mokymo srityje Danijos
vyriausybė ėmėsi veiksmų jaunimo profesiniam mokymui
gerinti ir būtinai praktikai privačiame sektoriuje užtikrinti.
Vyriausybė, savivaldybės, regionai ir socialiniai partneriai
įsteigė komitetą, kurio užduotis –rasti būdą kaip
nuolat užtikrinti būtiną praktiką ir gerinti profesinio mokymo
sistemos kokybę. Suradusi ilgalaikį ir plataus užmojo sprendimą,
kaip sumažinti praktikos vietų trūkumą ir didelį jaunimo
profesinio mokymo sistemos mokyklos nebaigusių skaičių, Danija
būtų išties geriau pasirengusi ateityje patenkinti gebėjimų
poreikius darbo rinkoje ir gerinti darbo našumą;
(12)     Danijos ekonomika
galėtų augti sparčiau pašalinus kliūtis konkurencijai
vietos ir mažmeninių paslaugų sektoriuje, turint omenyje šio
sektoriaus svarbą Danijos ekonomikai. 2012 m. Danijos vyriausybė
pateikė naują konkurencijos įstatymą, kuris yra svarbus
žingsnis teisinga kryptimi. Peržiūrėjus konkurencijos
įstatymą įvesti veiksmingesni konkurencijos reguliavimo
užtikrinimo mechanizmai; tai visiškai atitinka 2012 m. rekomendaciją.
Tačiau siekiant užtikrinti priemonių, kurių imtasi stiprinant
konkurencingumą ir rinkos veikimą sektorių ir viešųjų
paslaugų srityse, veiksmingumą, galima nuveikti daugiau.
Įvairios politikos iniciatyvos šioje srityje tik pradėtos
įgyvendinti ir reikalingos nuolatinės pastangos veiksmingam jų
įgyvendinimui užtikrinti;
(13)     Pastaraisiais
metais nacionaliniu ir ES lygmenimis buvo atlikta išsami namų
ūkių įsiskolinimo analizė siekiant įvertinti
finansų ir ekonomikos stabilumui kylančią grėsmę. Šiuo
metu atrodo, kad rizika finansų stabilumui yra valdoma, tačiau
būtina nuolatinė stebėsena. Danijos valdžios institucijos
ėmėsi įvairių priemonių būsto paskolų
sistemai stiprinti. Tarp jų – būsto paskolų rizikos laipsnio
nustatymo schema ir kintamų palūkanų ir (arba) atidėto
amortizavimo paskolų apribojimai. Būsto paskolas teikiančios
įstaigos savo iniciatyva ėmėsi priemonių papildomam
įkaitui užtikrinti. Visos šios priemonės nukreiptos teisinga
kryptimi, tačiau siekiant įsitikinti, kad jos turi norimą
poveikį, bus reikalinga atidi stebėsena. Komisija išnagrinės
reguliarias Danijos ataskaitas apie taikytų priemonių poveikį
šiame kontekste. Laikui bėgant reikėtų peržiūrėti
nekilnojamojo turto apmokestinimo sistemą Danijoje siekiant sumažinti jos
iškraipymus ir sustiprinti anticiklinius požymius;
(14)     atsižvelgdama į Europos
semestrą, Komisija atliko išsamią Danijos ekonominės politikos
analizę. Ji įvertino konvergencijos programą ir nacionalinę
reformų programą ir pateikė nuodugnią apžvalgą.
Komisija įvertino ne tik jų svarbą tvariai fiskalinei ir
socialinei bei ekonominei politikai, bet ir tai, kaip laikomasi ES
taisyklių ir gairių, nes ES priemonėmis prisidedant prie
būsimų nacionalinių sprendimų būtina stiprinti
bendrą Europos Sąjungos ekonomikos valdymą. Jos rekomendacijos
pagal Europos semestrą pateiktos toliau išdėstytose 1–3
rekomendacijose;
(15)     atsižvelgdama į šį
vertinimą, Taryba išnagrinėjo Danijos konvergencijos programą ir
savo nuomonę[9]
visų pirma pateikė toliau išdėstytoje 1 rekomendacijoje;
(16)     atsižvelgdama į Komisijos
nuodugnią apžvalgą ir šį vertinimą, Taryba išnagrinėjo
Danijos nacionalinę reformų programą ir konvergencijos programą.
Jos rekomendacijos pagal Reglamento (ES) Nr. 1176/2011 dėl
makroekonominių disbalansų prevencijos ir naikinimo 6 straipsnį
pateiktos toliau išdėstytoje 3 rekomendacijoje,
REKOMENDUOJA Danijai 2013–2014 m.
imtis šių veiksmų:
1.           2013 m. įgyvendinti
biudžeto strategiją, kaip numatyta, siekiant užtikrinti perviršinio
deficito panaikinimą iki 2013 m. Po to įgyvendinti 2014 m.
ir vėlesnių metų biudžeto strategiją, siekiant užtikrinti
tinkamas fiskalines priemones vidutinės trukmės laikotarpio tikslui
išlaikyti.
2.           Imtis tolesnių
veiksmų, kad būtų išplėstos darbo rinkos nuošalyje
likusių asmenų, įskaitant migrantų kilmės asmenis,
ilgalaikius bedarbius ir žemos kvalifikacijos darbuotojus, įsidarbinimo
galimybes. Gerinti profesinio mokymo kokybę, kad sumažėtų mokslo
nebaigusių asmenų skaičius, ir didinti praktikos vietų
skaičių. Įgyvendinti pradinio ir žemesniojo vidurinio mokslo
sistemos reformą, siekiant pakelti išsilavinimo lygį ir padidinti
švietimo sistemos išlaidų efektyvumą.
3.           Toliau stengtis pašalinti konkurencijos
kliūtis paslaugų sektoriuje, įskaitant mažmeninės prekybos
ir statybos sektorius, ir didinti viešųjų paslaugų teikimo
veiksmingumą.
Priimta Briuselyje
                                                                       Tarybos
vardu
                                                                       Pirmininkas
[1]               OL L 209, 1997 8 2,
p. 1.
[2]               OL L 306, 2011 11 23,
p. 25.
[3]               COM (2013) 354 final.
[4]               P7_TA(2013) 0052 ir P7_TA(2013) 0053.
[5]               2013 m. balandžio 22 d.
Tarybos sprendimas 2013/208/ES.
[6]               COM (2012) 750 final.
[7]               COM (2012) 751 final.
[8]               SWD(2013) 115 final.
[9]               Pagal Tarybos reglamento (EB)
Nr. 1466/97 9 straipsnio 2 dalį.


title: 2017 m. liepos 11 d. Tarybos rekomendacija, dėl 2017 m. Suomijos nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2017 m. Suomijos stabilumo programos

text:
               9.8.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 261/114

         TARYBOS REKOMENDACIJA
   2017 m. liepos 11 d.
   dėl 2017 m. Suomijos nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2017 m. Suomijos stabilumo programos
   (2017/C 261/25)
   EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
   atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 121 straipsnio 2 dalį ir 148 straipsnio 4 dalį,
   atsižvelgdama į 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei koordinavimo (1), ypač į jo 5 straipsnio 2 dalį,
   atsižvelgdama į 2011 m. lapkričio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 1176/2011 dėl makroekonominių disbalansų prevencijos ir naikinimo (2), ypač į jo 6 straipsnio 1 dalį,
   atsižvelgdama į Europos Komisijos rekomendaciją,
   atsižvelgdama į Europos Parlamento rezoliucijas,
   atsižvelgdama į Europos Vadovų Tarybos išvadas,
   atsižvelgdama į Užimtumo komiteto nuomonę,
   atsižvelgdama į Ekonomikos ir finansų komiteto nuomonę,
   atsižvelgdama į Socialinės apsaugos komiteto nuomonę,
   atsižvelgdama į Ekonominės politikos komiteto nuomonę,
   kadangi:

               (1)

               2016 m. lapkričio 16 d. Komisija priėmė metinę augimo apžvalgą, kuria pradedamas 2017 m. Europos ekonominės politikos koordinavimo semestras. 2017 m. kovo 9–10 d. Europos Vadovų Taryba patvirtino metinėje augimo apžvalgoje nustatytus prioritetus. 2016 m. lapkričio 16 d. Komisija, remdamasi Reglamentu (ES) Nr. 1176/2011, priėmė įspėjimo mechanizmo ataskaitą, kurioje Suomija nurodyta kaip viena iš valstybių narių, dėl kurių reikės parengti nuodugnią apžvalgą. Tą pačią dieną Komisija taip pat priėmė rekomendaciją dėl Tarybos rekomendacijos dėl euro zonos ekonominės politikos; tą rekomendaciją Europos Vadovų Taryba patvirtino 2017 m. kovo 9–10 d.2017 m. kovo 21 d. Taryba priėmė rekomendaciją dėl euro zonos ekonominės politikos (toliau – euro zonai skirta rekomendacija) (3);

               (2)

               kaip valstybė narė, kurios valiuta yra euro, atsižvelgdama į glaudžias ekonominės ir pinigų sąjungos šalių ekonomikos sąsajas, Suomija turėtų užtikrinti, kad euro zonai skirta rekomendacija būtų visiškai ir laiku įgyvendinta, kaip nurodyta toliau išdėstytose 1–2 rekomendacijose;

               (3)

               2017 m. vasario 22 d. paskelbta 2017 m. Suomijos ataskaita. Joje įvertinta Suomijos pažanga, padaryta įgyvendinant 2016 m. liepos 12 d. Tarybos priimtas šaliai skirtas rekomendacijas, veiksmai, kurių Suomija ėmėsi atsižvelgdama į ankstesniais metais priimtas šaliai skirtas rekomendacijas, ir Suomijos pažanga siekiant nacionalinių tikslų pagal strategiją „Europa 2020“; Į ją įtraukti ir nuodugnios apžvalgos pagal Reglamento (ES) Nr. 1176/2011 5 straipsnį rezultatai, kurie taip pat buvo paskelbti 2017 m. vasario 22 d. Remdamasi analize Komisija padarė išvadą, kad Suomijoje nėra susidarę perviršiniai makroekonominiai disbalansai;

               (4)

               2017 m. balandžio 28 d. Suomija pateikė 2017 m. nacionalinę reformų programą ir 2017 m. stabilumo programą. Siekiant atsižvelgti į jų tarpusavio sąsajas, abi programos vertintos vienu metu;

               (5)

               į atitinkamas konkrečioms šalims skirtas rekomendacijas atsižvelgta sudarant 2014–2020 m. Europos struktūrinių ir investicijų fondų (toliau – ESI fondai) programas. Kaip numatyta Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1303/2013 (4) 23 straipsnyje, Komisija, jei tai būtina siekiant remti atitinkamų Tarybos rekomendacijų įgyvendinimą, gali paprašyti valstybės narės peržiūrėti savo partnerystės sutartį ir susijusias programas bei pasiūlyti jų pakeitimų. Kaip naudotųsi šia nuostata, Komisija išsamiau nurodė Priemonių, kuriomis ESI fondų veiksmingumas siejamas su patikimu ekonomikos valdymu, taikymo gairėse;

               (6)

               šiuo metu Suomijai taikoma Stabilumo ir augimo pakto prevencinė dalis ir skolos taisyklė. 2017 m. stabilumo programoje Vyriausybė planuoja nominaliojo balanso pablogėjimą nuo -1,9 % BVP 2016 m. iki -2,3 % BVP 2017 m., o toliau – tolygų jo gerėjimą iki -0,2 % BVP 2020 m. Vidutinės trukmės biudžeto tikslą – 0,5 % BVP struktūrinį deficitą – numatoma pasiekti nuo 2019 m. Tačiau, remiantis perskaičiuotu (5) struktūriniu balansu, vidutinės trukmės biudžeto tikslas bus pasiektas tik nuo 2020 m. 2017 m. stabilumo programoje numatoma, kad valdžios sektoriaus bendrosios skolos santykis su BVP aukščiausią tašką – 64,7 % – pasieks 2017 m., o po to mažės ir 2020 m. sieks 62,7 %. Makroekonominis scenarijus, kuriuo grindžiamos šios biudžeto projekcijos, yra palankus, ypač 2018 m. ir 2019 m. Scenarijus grindžiamas lūkesčiu, kad 2018–2019 m. užimtumas padidės po beveik 2 % per metus – tai gerokai daugiau nei vidutinis metinis augimas per pastaruosius 10 metų (+0,2 %);

               (7)

               2017 m. gegužės 22 d. Komisija parengė pranešimą pagal SESV 126 straipsnio 3 dalį, nes Suomijos valdžios sektoriaus bendroji skola viršijo 60 % BVP pamatinę vertę. Pranešime padaryta išvada, kad įvertinus visus atitinkamus veiksnius laikytina, jog skolos kriterijaus laikomasi;

               (8)

               2017 m. stabilumo programoje nurodyta, kad labai didelio atvykstančių pabėgėlių srauto poveikis biudžetui yra didelis, ir pateikta šių papildomų biudžeto išlaidų apimties ir pobūdžio tinkamų įrodymų. Remiantis 2017 m. stabilumo programa, 2016 m. išlaidos siekė 0,34 % BVP. Komisijos nuomone, reikalavimus atitinkančios papildomos išlaidos 2016 m. sudarė 0,17 % BVP. Pagal Reglamento (EB) Nr. 1466/97 5 straipsnio 1 dalies ir 6 straipsnio 3 dalies nuostatas šios papildomos išlaidos yra priimtinos, atsižvelgiant į tai, kad pabėgėlių srautas yra neįprastas atvejis, jų poveikis Suomijos viešiesiems finansams yra didelis, o tvarumas nebūtų pažeistas leidžiant laikinai nukrypti nuo koregavimo plano siekiant vidutinės trukmės biudžeto tikslo. Todėl 2016 m. reikiamas koregavimas siekiant vidutinio laikotarpio biudžeto tikslo buvo sumažintas, kad būtų atsižvelgta į tas išlaidas. Remiantis 2017 m. stabilumo programa, numatoma, kad išlaidos, susijusios su labai dideliu atvykstančių pabėgėlių srautu, sumažės 0,15 % BVP 2017 m. 2018 m. pavasarį Komisija, remdamasi Suomijos valdžios institucijų pateiktais stebėjimų duomenimis atliks galutinį 2017 m. vertinimą, be kita ko, reikalavimus atitinkančių sumų vertinimą;

               (9)

               2017 m. biudžeto plano projekte Suomija paprašė leisti pasinaudoti prevencinėje dalyje numatytu lankstumu pagal Bendrai sutartą poziciją dėl lankstumo taikant Stabilumo ir augimo paktą, kurią 2016 m. vasario mėn. patvirtino Ecofin taryba, atsižvelgdama į svarbių struktūrinių reformų, turinčių teigiamą poveikį ilgalaikiam viešųjų finansų tvarumui, planuojamą įgyvendinimą (prašytas 0,5 % BVP lankstumas) ir nacionalines išlaidas projektams, kuriuos ESI fondų lėšomis bendrai finansuoja Sąjunga (prašytas 0,1 % BVP lankstumas);

               (10)

               prašymas taikyti lankstumą vykdant struktūrines reformas yra susijęs su darbo rinkos reformomis, visų pirma konkurencingumo paktu ir pensijų reforma. Pagal paktą daugiau kaip 90 % darbuotojų 12 mėnesių įšaldomas darbo užmokestis ir visam laikui neatlygintinai 24 valandomis pailginamas metinis darbo laikas. Be to, darbuotojai nuolat mokės didesnę socialinio draudimo įmokų dalį. Siekdama kompensuoti darbo užmokesčio įšaldymą ir didesnę išlaidų naštą darbuotojams, Vyriausybė nuo 2017 m. visam laikui sumažino uždirbtų pajamų apmokestinimą. Vykdant pensijų reformą mažiausias teisės aktais nustatytas pensinis amžius iki 2027 m. bus padidintas nuo 63 iki 65 metų; vėliau pensinis amžiaus bus susietas su tikėtina gyvenimo trukme. Abi reformos įsigaliojo 2017 m. Dėl įgyvendinant konkurencingumo paktą padidėjusio sąnaudų konkurencingumo galėtų padidėti užimtumas, o realusis BVP galėtų padidėti maždaug 1,5–2 %, kaip nurodyta 2017 m. biudžeto plano projekte. Atsižvelgiant į priemonės pobūdį, esama netikrumo dėl užimtumo arba BVP įverčių, tačiau iš esmės jie yra tikėtini. Todėl šios reformos padarys teigiamą poveikį viešųjų finansų tvarumui. Be to, remiantis Komisijos 2017 m. pavasario prognoze atlikto išsamaus 2017 m. apskaičiuoto gamybos apimties atotrūkio vertinimo rezultatai rodo, kad Suomija 2017 m. atitinka minimalų kriterijų. Siekdama suteikti papildomą patikinimą dėl siekio išlaikyti 3 % BVP deficito pamatinę vertę, Vyriausybė viešai įsipareigojo prireikus 2017 m. imtis papildomų priemonių, kad būtų laikomasi fiskalinių taisyklių, įskaitant Sutartyje nustatytą 3 % BVP pamatinę vertę. Tuo remiantis šiuo metu Suomija gali būti vertinama kaip atitinkanti reikalavimus, kad 2017 m. galėtų pasinaudoti laikinu 0,5 % BVP nuokrypiu, su sąlyga, kad ji tinkamai įgyvendins sutartas reformas, kurių įgyvendinimas bus stebimas per Europos semestrą;

               (11)

               kalbant apie prašymą leisti pasinaudoti lankstumu su tikslu pritraukti papildomų investicijų, 2017 m. stabilumo programoje pateikta informacija, atrodo, patvirtina, kad Suomijos laikinas nuokrypis nuo koregavimo plano siekiant vidutinės trukmės biudžeto tikslo 2017 m., yra veiksmingai naudojamas investicijoms didinti. Dėl šios priežasties, taip pat atsižvelgiant į pirmiau nurodytus aspektus, susijusius su minimaliu kriterijumi, ir į tai, kad išsamus apskaičiuoto gamybos atotrūkio vertinimas patvirtina, jog Suomijoje yra ekonomiškai sunkus laikotarpis, šiuo metu Suomija gali būti vertinama kaip atitinkanti reikalavimus, kad 2017 m. galėtų pasinaudoti laikinu 0,1 % BVP nuokrypiu, siekiant atsižvelgti į nacionalines investicines išlaidas bendrai su Sąjunga finansuojamiems projektams. Komisija atliks ex post vertinimą, kad patikrintų faktines nacionalinių išlaidų bendrai finansuojamiems investiciniams projektams ir susijusio nuokrypio sumas;

               (12)

               2016 m. liepos 12 d. Taryba rekomendavo Suomijai 2017 m. užtikrinti bent 0,6 % BVP metinį fiskalinį koregavimą siekiant vidutinės trukmės biudžeto tikslo. Komisijos 2017 m. pavasario prognozė rodo, kad yra galimybių 2017 m. taikyti papildomą laikiną 0,6 % BVP nuokrypį pagal struktūrinių reformų ir investicijų išlygas, kartu užtikrinant, kad toliau būtų laikomasi minimalaus kriterijaus (t. y. 1,1 % BVP struktūrinio deficito). Tuo pagrindu struktūriniam balansui 2017 m. būtų leidžiama pablogėti 0,5 % BVP. Remiantis Komisijos 2017 m. pavasario prognoze Suomija atitiktų prevencinės dalies reikalavimus. Jeigu būtų atsižvelgta į dabartinį atnaujintą labai didelio atvykstančių pabėgėlių srauto mažesnio poveikio 2017 m. biudžetui įvertį, bendro vertinimo išvada nepasikeistų. 2018 m. Suomija turėtų pasiekti savo vidutinės trukmės biudžeto tikslą, atsižvelgiant į nuokrypį, susijusį su neįprastais įvykiais (kuris leistas 2016 m.), taip pat nuokrypį, susijusį su struktūrinių reformų įgyvendinimu ir investicijomis (kuris leistas 2017 m.) (6). Remiantis Komisijos 2017 m. pavasario prognoze, tai dera su 1,6 % grynųjų pirminių valdžios sektoriaus išlaidų didžiausiu nominaliuoju augimu (7), atitinkančiu 0,1 % BVP metinį struktūrinį koregavimą. Jeigu politika nesikeis, 2018 m. Suomija atitiks prevencinės dalies reikalavimus. Jeigu būtų atsižvelgta į dabartinį atnaujintą labai didelio atvykstančių pabėgėlių srauto mažesnio poveikio 2017 m. biudžetui įvertį, bendro vertinimo išvada nepasikeistų. Kartu prima facie prognozuojama, kad 2017 m. ir 2018 m. Suomija skolos mažinimo kriterijaus nesilaikys. Apskritai Taryba mano, kad Suomija turi būti pasirengusi imtis papildomų priemonių laikymuisi užtikrinti;

               (13)

               numatoma, kad dėl visuomenės senėjimo ir mažėjančios darbo jėgos, išlaidos pensijoms, sveikatos ir ilgalaikei priežiūrai padidės nuo 23 % BVP 2013 m. iki 27 % 2030 m. 2017 m. sausio mėn. įsigaliojo pensijų reforma, kuria mažiausias teisės aktais nustatytas pensinis amžius iki 2027 m. padidės nuo 63 iki 65 metų ir teisės aktais nustatytas pensinis amžius bus susietas su tikėtinos gyvenimo trukmės pokyčiais. Socialinės ir sveikatos priežiūros paslaugų, už kurių teikimą šiuo metu yra atsakingos savivaldybės, išlaidos sudaro 10 % BVP. Numatoma, kad jeigu sistema nebus pertvarkyta, tos išlaidos, vertinant nominaliai, per kelerius ateinančius metus didės po 4,4 % per metus ir taip pat didės kaip BVP dalis. Pagrindiniai reformos tikslai – mažinti viešųjų finansų tvarumo atotrūkį ilguoju laikotarpiu geriau kontroliuojant išlaidas. Tai bus pasiekta integruojant paslaugas, konsoliduojant paslaugų organizavimą ir jas skaitmeninant. Pirmieji socialinių ir sveikatos priežiūros paslaugų reformų teisės aktų pasiūlymai parlamentui buvo pateikti 2017 m. kovo mėn. Šiais teisės aktais bus sukurta teisinė sistema dėl 18 naujų apskričių, kurios nuo 2019 m. iš savivaldybių perims atsakomybę už socialines ir sveikatos priežiūros paslaugas. Teisės aktų pasiūlymai dėl labiausiai kontroversiškų reformos dalių, visų pirma dėl pacientų laisvės pasirinkti paslaugų teikėją, buvo pateikti parlamentui 2017 m. gegužės pradžioje; šiuos teisės aktus reikės priimti, kad, kaip planuota, jie galėtų būti įgyvendinti nuo 2019 m.;

               (14)

               darbo užmokestis pastaraisiais metais didėjo nuosaikiai. Sutartas darbo užmokestis 2014–2016 m. vidutiniškai augo po 0,7 % per metus. Dėl mažo darbo našumo didėjimo sąnaudų konkurencingumas didėjo tik palaipsniui. 2016 m. socialiniai partneriai pasirašė konkurencingumo paktą, kuriuo siekiama 2017 m. palaipsniui didinti Suomijos sąnaudų konkurencingumą. Pagal konkurencingumo paktą daugiau kaip 90 % darbuotojų 12 mėnesių įšaldomas darbo užmokestis ir visam laikui neatlygintinai 24 valandomis pailginamas metinis darbo laikas. Be to, darbuotojai nuolat mokės didesnę socialinio draudimo įmokų dalį. Tikimasi, kad šios priemonės per kelerius ateinančius metus prisidės prie eksporto ir užimtumo augimo. Būsimas 2017 m. antrąjį pusmetį įvyksiantis darbo užmokesčio derybų etapas bus itin svarbus užtikrinant šį numatomą teigiamą poveikį, nes konkurencingumo paktas iki galo nepanaikino sąnaudų konkurencingumo atotrūkio nuo panašaus ekonominio išsivystymo šalių;

               (15)

               padėtis darbo rinkoje 2016 m. palaipsniui pradėjo gerėti, tačiau problemų išlieka. 2008–2015 m. užimtumas gamybos sektoriuje sumažėjo 21 %. Kituose sektoriuose, pvz., statybų, nekilnojamojo turto ir sveikatos priežiūros, yra darbo jėgos trūkumo požymių. Tai rodo, kad yra būtina vykdyti tikslinę aktyvią darbo rinkos politiką ir toliau investuoti į suaugusiųjų mokymąsi ir profesinį mokymą, siekiant sudaryti sąlygas profesiniam judumui. Laisvų darbo vietų ir užimtumo santykis 2016 m. buvo beveik toks pat aukštas kaip ir 2007 m., o nedarbo lygis buvo dviem procentiniais punktais aukštesnis. Tai gali reikšti, kad yra darbo jėgos paklausos ir pasiūlos neatitikimų, taip pat tam tikrų laisvų darbo vietų nepatrauklumą arba tai, kad paskatos pradėti dirbti yra ribotos. Reikia toliau dėti pastangas siekiant užtikrinti geresnius neaktyvių asmenų, ypač priklausančių 25–39 metų amžiaus grupei, ilgalaikių bedarbių ir migrantų dalyvavimo darbo rinkoje rezultatus. Siekiant užtikrinti geresnius migrantų kilmės asmenų socialinės padėties ir dalyvavimo darbo rinkoje rezultatus, taip pat reikės nuolat investuoti į jų švietimą;

               (16)

               kalbant apie aktyvumo skatinimą, sudėtinga skirtingų rūšių išmokų sistema gali lemti didelį neveiklumo lygį ir paspęsti mažo darbo užmokesčio spąstus, taip pat biurokratines problemas pakartotinai skiriant išmokas. Labai svarbu užtikrinti, kad tų spąstų nebūtų. Siekiant didinti paskatas priimti darbo pasiūlymus buvo sugriežtintas reikalavimas bedarbiams priimti darbo pasiūlymą ir dalyvauti aktyvumo skatinimo schemose. Be to, sutrumpintas su uždarbiu siejamų bedarbio pašalpų mokėjimo terminas. Pradėtos taikyti teigiamos paskatos, pavyzdžiui, leidžiant naudoti bazinę nedarbo išmoką kaip judumo ir darbo užmokesčio subsidijas siekiant skatinti ieškančių darbo asmenų aktyvumą. Dar didesnes paskatas priimti darbo pasiūlymą galėtų papildyti esamų biurokratinių kliūčių įsidarbinti arba tapti verslininku panaikinimas;

               (17)

               su sąnaudomis nesusijęs konkurencingumas slopina eksporto rezultatus ir gali riboti Suomijos patrauklumą užsienio investuotojams. Struktūriniai pokyčiai vyksta, tačiau pastaruoju metu sulėtėjo. Padaryta pažanga atveriant paslaugų sektorius, pavyzdžiui, mažmeninės prekybos ir transporto sektorius, konkurencijai ir buvo pateikta pasiūlymų siekiant padidinti konkurenciją kituose vidaus paslaugų sektoriuose. Nors tarptautiniuose palyginimuose pagal verslo aplinką ir patrauklumą investuoti Suomija užima vieną iš pirmaujančių pozicijų pasaulyje, esamos užsienio investicijos Suomijoje pagal ekonomikos dydį yra mažesnės už Sąjungos vidurkį;

               (18)

               atsižvelgdama į 2017 m. Europos semestrą, Komisija atliko išsamią Suomijos ekonominės politikos analizę ir ją paskelbė 2017 m. šalies ataskaitoje. Be to, ji įvertino 2017 m. stabilumo programą, 2017 m. nacionalinę reformų programą, taip pat veiksmus, kurių Suomija ėmėsi atsižvelgdama į ankstesniais metais jai skirtas rekomendacijas. Komisija įvertino ne tik programų ir tolesnių priemonių svarbą tvariai fiskalinei ir socialinei bei ekonominei Suomijos politikai, bet ir tai, kaip jos atitinka Sąjungos taisykles ir gaires, nes Sąjungos lygio priemonėmis prisidedant prie būsimų nacionalinių sprendimų būtina stiprinti bendrą Sąjungos ekonomikos valdymą;

               (19)

               atsižvelgdama į šį vertinimą, Taryba išnagrinėjo 2017 m. stabilumo programą, o jos nuomonė (8) pateikta visų pirma toliau išdėstytoje 1 rekomendacijoje,

         REKOMENDUOJA Suomijai 2017–2018 m. imtis šių veiksmų:

               1.

               Fiskalinę politiką vykdyti vadovaujantis Stabilumo ir augimo pakto prevencinės dalies reikalavimais, o tai reiškia, kad savo vidutinio laikotarpio biudžeto tikslą ji turi pasiekti 2018 m., atsižvelgiant į leidžiamas ribas, siejamas su neįprastais įvykiais, struktūrinių reformų įgyvendinimu ir investicijomis, dėl kurių leista taikyti laikiną nuokrypį. Užtikrinti, kad būtų laiku patvirtinta ir įgyvendinta administracinė reforma, siekiant padidinti socialinių ir sveikatos priežiūros paslaugų išlaidų efektyvumą.

               2.

               Skatinti didesnį darbo užmokesčio derėjimą su našumo pokyčiais, visapusiškai atsižvelgiant į socialinių partnerių vaidmenį. Vykdyti tikslines aktyvios darbo rinkos politikos priemones siekiant spręsti užimtumo ir socialines problemas, teikti paskatas priimti darbo pasiūlymus ir skatinti verslumą.

               3.

               Toliau tobulinti reguliavimo sistemą ir mažinti administracinę naštą siekiant didinti konkurenciją paslaugų sektoriuje ir skatinti investicijas.

      Priimta Briuselyje 2017 m. liepos 11 d.

            Tarybos vardu

            Pirmininkas

         T. TÕNISTE

      (1)  OL L 209, 1997 8 2, p. 1.

      (2)  OL L 306, 2011 11 23, p. 25.

      (3)  OL C 92, 2017 3 24, p. 1.

      (4)  2013 m. gruodžio 17 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 1303/2013, kuriuo nustatomos Europos regioninės plėtros fondui, Europos socialiniam fondui, Sanglaudos fondui, Europos žemės ūkio fondui kaimo plėtrai ir Europos jūros reikalų ir žuvininkystės fondui bendros nuostatos ir Europos regioninės plėtros fondui, Europos socialiniam fondui, Sanglaudos fondui ir Europos jūros reikalų ir žuvininkystės fondui taikytinos bendrosios nuostatos ir panaikinamas Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1083/2006 (OL L 347, 2013 12 20, p. 320).

      (5)  Pagal ciklą pakoreguotas balansas atėmus vienkartines ir laikinąsias priemones, Komisijos tarnybų perskaičiuotas taikant bendrai sutartą metodiką.

      (6)  Suomijai leidžiama nukrypti nuo vidutinės trukmės biudžeto tikslo 2018 m., nes laikini nuokrypiai galioja trejų metų laikotarpį.

      (7)  Grynąsias valdžios sektoriaus išlaidas sudaro bendrosios valdžios sektoriaus išlaidos, atėmus išlaidas palūkanoms, su Sąjungos programomis, kurios visiškai finansuojamos iš gautų Sąjungos lėšų, susijusias išlaidas ir išlaidas, atsirandančias dėl nediskrecinių su bedarbio pašalpomis susijusių pokyčių. Valstybės finansuojamas bendrojo pagrindinio kapitalo formavimas subalansuojamas per 4 metų laikotarpį. Įskaičiuojamos diskrecinės su pajamomis susijusios priemonės arba įstatymais nustatytas pajamų padidėjimas. Vienkartinės priemonės, susijusios tiek su pajamomis, tiek su išlaidomis, neįskaičiuojamos.

      (8)  Pagal Reglamento (EB) Nr. 1466/97 5 straipsnio 2 dalį.


title: 2016 m. spalio 28 d. Europos Centrinio Banko rekomendacija, skirta Europos Sąjungos Tarybai dėl Banc Ceannais na hÉireann/Central Bank of Ireland išorės auditoriaus (ECB/2016/29)

text:
               10.11.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 413/1

         EUROPOS CENTRINIO BANKO REKOMENDACIJA
   2016 m. spalio 28 d.
   skirta Europos Sąjungos Tarybai dėl Banc Ceannais na hÉireann/Central Bank of Ireland išorės auditoriaus
   (ECB/2016/29)
   (2016/C 413/01)
   EUROPOS CENTRINIO BANKO VALDANČIOJI TARYBA,
   atsižvelgdama į Europos centrinių bankų sistemos ir Europos Centrinio Banko statutą, ypač į jo 27 straipsnio 1 dalį,
   kadangi:

               (1)

               Europos Centrinio Banko (ECB) ir valstybių narių, kurių valiuta yra euro, nacionalinių centrinių bankų sąskaitų auditą atlieka nepriklausomi išorės auditoriai, kuriuos rekomenduoja ECB valdančioji taryba ir tvirtina Europos Sąjungos Taryba;

               (2)

                  Banc Ceannais na hÉireann/Central Bank of Ireland išorės auditorių Grant Thornton, įgaliojimai baigėsi po 2015 finansinių metų audito. Todėl būtina paskirti išorės auditorių nuo 2016 finansinių metų;

               (3)

                  Banc Ceannais na hÉireann/Central Bank of Ireland išorės auditoriumi 2016–2020 finansiniams metams pasirinko Mazars,

         PRIĖMĖ ŠIĄ REKOMENDACIJĄ:
   Rekomenduojama Mazars skirti Banc Ceannais na hÉireann/Central Bank of Ireland išorės auditoriumi 2016–2020 finansiniams metams.

      Priimta Frankfurte prie Maino 2016 m. spalio 28 d.

            ECB Pirmininkas

         Mario DRAGHI