				|

		52011SC0820

			Recommendation for a COUNCIL RECOMMENDATION on the National Reform Programme 2011 of Denmarkand delivering a Council opinionon the updated convergence programme of Denmark, 2011-2015

			   	Rekomendacija
TARYBOS REKOMENDACIJA
dėl Danijos 2011 m.
nacionalinės reformų programos
su Tarybos nuomone
dėl atnaujintos 2011–2015 m. Danijos konvergencijos programos
EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl
Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 121 straipsnio 2 dalį
ir 148 straipsnio 4 dalį,
atsižvelgdama į 1997 m. liepos
7 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto
būklės priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos
priežiūros bei koordinavimo[1],
ypač į jo 9 straipsnio 3 dalį,
atsižvelgdama į Europos Komisijos
rekomendaciją[2],
atsižvelgdama į Europos Vadovų
Tarybos išvadas,
atsižvelgdama į Užimtumo komiteto
nuomonę,
pasikonsultavusi su Ekonomikos ir finansų
komitetu,
kadangi:
(1)
2010 m. kovo 26 d. Europos Vadovų
Taryba pritarė Europos Komisijos pasiūlymui įgyvendinti
naują darbo vietų kūrimo ir augimo strategiją „Europa
2020“, grindžiamą geresniu ekonomikos politikos koordinavimu, ir
daugiausia dėmesio skirti toms svarbioms sritims, kuriose reikia imtis
veiksmų, kad būtų stiprinamas Europos tvaraus augimo ir
konkurencingumo potencialas.
(2)
2010 m. liepos 13 d. Taryba
priėmė rekomendaciją dėl valstybių narių ir
Sąjungos bendrųjų ekonominės politikos gairių
(2010–2014 m.), o 2010 m. spalio 21 d. – sprendimą dėl
valstybių narių užimtumo politikos gairių[3],
kurios kartu sudaro integruotas gaires. Į šias integruotas gaires
valstybių narių paprašyta atsižvelgti formuojant nacionalinę
ekonomikos ir užimtumo politiką.
(3)
2011 m. sausio 12 d. Komisija patvirtino
pirmąją metinę augimo apžvalgą, kuria pradedamas naujas
ekonomikos valdymo ES ciklas ir pirmas ex ante bei integruoto
politikos koordinavimo Europos semestras, numatytas strategijoje „Europa 2020“.

(4)
2011 m. kovo 25 d. Europos Vadovų
Taryba patvirtino fiskalinio konsolidavimo ir struktūrinių reformų
prioritetus (atsižvelgdama į 2011 m. vasario 15 d. ir kovo
7 d. Tarybos išvadas ir Komisijos metinę augimo apžvalgą). Ji
pabrėžė, kad pirmenybę reikia teikti patikimų biudžetų
ir fiskalinio tvarumo atkūrimui, nedarbo mažinimui reformuojant darbo
rinką ir naujoms ekonomikos augimo skatinimo priemonėms. Ji
paprašė, kad valstybės narės šiuos prioritetus
įgyvendintų konkrečiomis priemonėmis ir jas
įtrauktų į savo stabilumo ar konvergencijos programas ir į
nacionalines reformų programas.
(5)
2011 m. kovo 25 d. Europos Vadovų
Taryba taip pat paragino valstybes nares, prisijungusias prie pakto „Euro
plius“, laiku pranešti apie savo įsipareigojimus, kad juos būtų
galima įtraukti į stabilumo arba konvergencijos programas ir
nacionalines reformų programas.
(6)
2011 m. gegužės 9 d. Danija
pateikė 2011 m. atnaujintą 2011–2015 m. konvergencijos
programą ir 2011 m. nacionalinę reformų programą.
Siekiant atsižvelgti į abiejų programų sąsają, jos vertintos
vienu metu.
(7)
Remdamasi atnaujintos konvergencijos programos
vertinimu pagal Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97, Taryba mano, kad
makroekonominis scenarijus, kuriuo grindžiama konvergencijos programa, yra
tikėtinas. Nors pagrįstas šiek tiek palankesnėmis 2012 m.
ir vėlesnio laikotarpio augimo prielaidomis, iš esmės jis atitinka
Komisijos tarnybų 2011 m. pavasario prognozę. Konvergencijos
programoje pateiktos biudžeto strategijos tikslas – iki 2013 m. sumažinti
biudžeto deficitą tiek, kad jis neviršytų 3 % pamatinės
vertės, laikantis Tarybos rekomendacijos, ir pasiekti patikslintą
vidutinės trukmės tikslą, t. y. iki 2015 m. užtikrinti
ne mažesnį nei -0,5 % BVP struktūrinį biudžeto
balansą, o iki 2020 m. – subalansuotą biudžetą. Šiam
tikslui pasiekti reikalingas koregavimo planas yra tinkamas. Laikoma, kad
į programą įtrauktos ir 2010 m. pavasarį parlamento
priimtos priemonės yra tinkamos biudžeto tikslams paremti;
2011–2013 m. vidutinė metinė fiskalinių priemonių
vertė – maždaug 1 % BVP. Savo patikslintą vidutinės trukmės
tikslą Danija pasieks per programos laikotarpį. Biudžeto tikslams
kylanti rizika yra iš esmės subalansuota.
(8)
Danijos ekonomikos augimas pradėjo
lėtėti 2007 m. vykstant korekcijai nekilnojamojo turto rinkoje;
tai turėjo įtakos šalies bankų problemoms – daugėjant
nemokumo atvejų ir augant nedarbui jos dar padidėjo. Recesija buvo
didžiulė: nuo 2007 m. rudens iki 2009 m. pavasario gamybos
apimtis susitraukė 8 %, o 2010 m. nedarbo lygis padidėjo
iki 7,4 %. Užimtumo lygis sumažėjo nuo 79,8 % 2008 m. iki
76,1 % 2010 m. – tai labiausiai paveikė jaunimą. Gamybos
apimtis pradėjo atsigauti 2009 m., o 2010 m. realiojo BVP augimo
rodiklis siekė 2,1 %. Ekonomikos atsigavimą lėmė
išlaikyta vidaus paklausa (taip pat dėl fiskalinės ekspansijos),
spartus atsargų atkūrimas ir tvirtas pagrindinių Danijos
prekybos partnerių atsigavimas.
(9)
Dėl automatinių stabilizatorių ir su
krize susijusių priemonių 2008 m. buvusį 3,2 % BVP
valdžios sektoriaus perteklių 2009 m. pakeitė 2,7 % BVP
deficitas. Remiantis 2010 m. pavasarį Danijos pateiktu pranešimu, kad
biudžeto deficitas 2010 m. bus didesnis nei 5 % BVP, 2010 m.
liepos mėn. pradėta Danijos perviršinio deficito procedūra. Nors
gavus neplanuotų laikinų pajamų, susijusių su pensijų
fondų pelno apmokestinimu, pernai biudžeto deficitas stabilizavosi
(2,7 % BVP), Komisijos tarnybų 2011 m. pavasario prognozėje
numatoma, kad 2011 m. deficitas vėl padidės iki maždaug 4 %
BVP, ir pabrėžiama, kad 2012 m. būtina ir toliau užtikrinti
plataus užmojo konsolidavimo pastangas. Tam reikės griežtai
įgyvendinti 2010 m. Konsolidacijos susitarime priimtas priemones ir
konvergencijos programoje išdėstytas išlaidų kontrolės
priemones, kad iki 2013 m. būtų galima panaikinti
perviršinį deficitą.
(10)
Norint pasiekti biudžeto tikslus, svarbu griežtai
kontroliuoti, kad nebūtų nuolat viršijamos vietos ir regionų
valdžios išlaidų ribos. Per pastaruosius 20 metų viešojo sektoriaus
išlaidos nuolat viršijo biudžeto tikslus. Vyriausybė jau ėmėsi
tam tikrų priemonių šiai problemai spręsti ir planuoja nustatyti
naują išlaidų kontrolės sistemą, kurią
prižiūrėtų Danijos ekonomikos taryba, kaip nurodyta
konvergencijos programoje.
(11)
Dėl demografinių veiksnių
2010–2025 m. darbingo amžiaus (15–64 metų) gyventojų
skaičius sumažės maždaug 1,5 %, o iki 2040 m. – beveik
5 %. Vidutinės trukmės laikotarpiu dėl ekonomikos atsigavimo
gali sumažėti darbo rinka, kaip buvo matyti ekonomikos pakilimo
laikotarpiu. Nepaisant jau dabar aukšto dalyvavimo darbo rinkoje lygio, dar yra
galimybių didinti darbo jėgos pasiūlą. 60–64 metų
amžiaus žmonės dažnai renkasi galimybę savo noru anksti išeiti į
pensiją, todėl 60–64 metų amžiaus žmonių užimtumo lygis –
tik 40 %. Be to, 10 % jaunesnių nei 40 metų darbingo
amžiaus žmonių arba gauna invalidumo išmokas, arba dirba pagal „lankstaus
darbo“ (angl. flex-job) sistemas (subsidijuojamas įdarbinimas).
(12)
Produktyvumo augimas lėtėja nuo
1995 m.; viena iš priežasčių – prasti rezultatai švietimo
srityje. Nors Danija savo švietimo sistemą ir toliau dosniai finansuoja,
švietimo rezultatai keliose pagrindinėse srityse tik vidutiniški, o
Danijos jaunimo išsilavinimo lygis – ketvirtas nuo galo Europos Sąjungoje.
2009 m. bent aukštesnįjį vidurinį išsilavinimą buvo
įgiję tik 70,1 % 20–24 metų amžiaus žmonių (palyginti
su 78,6 % ES vidurkiu), o Tarptautinio moksleivių vertinimo programos
(angl. PISA) rezultatai vidutiniški. Palyginti
daug jaunuolių nebaigia profesinio mokymo įstaigų: beveik
50 % studentų jaunimo profesinio mokymo įstaigas palieka per
anksti. Be to, praėjus 10 metų nuo
pradinės mokyklos baigimo maždaug 20 procentų jaunuolių teturi
žemesnį nei vidurinis išsilavinimą. Geresnės kokybės
švietimo sistema ateityje taip pat padėtų išvengti
įgūdžių disbalanso darbo rinkoje: šiuo metu nekvalifikuotų
darbuotojų gali būti per daug, o kvalifikuotų trūksta.
Produktyvumo augimas ypač vangus statybų ir paslaugų
sektoriuose. Visų pirma tai pasakytina apie vietos paslaugas,
mažmeninės prekybos sektorių, didmeninę prekybą ir
asmenines paslaugas; dėl mažos konkurencijos tam tikruose sektoriuose,
pavyzdžiui, didelių patekimo į rinką kliūčių,
gali būti neoptimaliai paskirstomi ištekliai. Skirstymo į zonas
teisės aktai griežti, todėl ribojamos galimybės didinti
produktyvumą mažmeninės prekybos sektoriuje pasinaudojant masto
ekonomija. Atsižvelgdama į tai, kad atviri viešieji pirkimai sudaro tik
maždaug 25 % visų viešųjų pirkimų, vyriausybė
inicijavo strategiją, kuria siekiama didinti konkurenciją
viešųjų paslaugų srityje laipsniškai didinant viešųjų
pirkimų dalį savivaldybėse ir regionuose, ir savivaldybėms
nustatė naują tikslą – pasiekti, kad iki 2015 m.
31,5 % visų pirkimų būtų viešieji.
(13)
Namų ūkių skola, išreikšta BVP
dalimi, yra didžiausia visoje ES. Skolos lygio didėjimas, kurį
paskatino 2004–2007 m. būsto bumas, gali kelti riziką ekonomikai
ir finansiniam stabilumui. Nors dėl savybių, būdingų
sudėtingai hipoteka užtikrintų obligacijų rinkai Danijoje, ir
dėl patikimos daugelio namų ūkių (kurių turtas gerokai
viršija įsipareigojimus) finansinės padėties ši rizika yra
mažesnė, po būsto kainų korekcijos procikliniams būsto
kainų svyravimams sumažinti imtasi tik riboto poveikio priemonių.
(14)
Danija prisiėmė tam tikrų
įsipareigojimų pagal paktą „Euro plius“[4].
Siekiant gerinti fiskalinį tvarumą, susitarta griežtinti sankcijas
reglamentuojančius teisės aktus, kiek tai susiję su vietos
lygmens išlaidų kontrole. Vyriausybė pateikė pasiūlymą
dėl paramos schemos (angl. dowry scheme), kuria siekiama sudaryti
geresnes sąlygas pasitelkti privačius sprendimus, kad būtų
galima spręsti sunkumų patiriančių bankų problemas ir
padėti didinti finansinį stabilumą. Užimtumo priemonėmis
daugiausia siekiama didinti užimtumą ilginant darbingą amžių.
Konkurencingumui skatinti priimtas Konkurencijos paketas, kuriame numatytos
konkrečios iniciatyvos, visų pirma skirtos statybų ir
paslaugų sektoriams. Šie įsipareigojimai susiję su keturiomis
pakto sritimis. Apskritai šios priemonės atitinka priemones, kurių
imtasi, kad būtų atsižvelgta į metinę augimo apžvalgą
ir būtų užtikrinta pažanga siekiant strategijos „Europa 2020“
tikslų, visų pirma užimtumo srityje. Nors kelis paskelbtus
įsipareigojimus jau pradėta vykdyti, artimiausiu metu
reikėtų įgyvendinti svarbias biudžetinės drausmės
stiprinimo (vietos lygmeniu) ir užimtumo skatinimo priemones. Šie
įsipareigojimai buvo įvertinti ir į juos atsižvelgta rengiant
rekomendacijas.
(15)
Komisija įvertino konvergencijos programą
ir nacionalinę reformų programą, taip pat įsipareigojimus
pagal paktą „Euro plius“[5]. Komisija įvertino
ne tik jų svarbą tvariai fiskalinei ir socialinei bei ekonominei
Danijos politikai, bet ir tai, kaip laikomasi ES taisyklių ir gairių,
nes būtina stiprinti bendrą Europos Sąjungos ekonomikos
valdymą ES priemonėmis prisidedant prie būsimų
nacionalinių sprendimų. Atsižvelgdama į tai, Komisija mano, kad
2011 m. ir vėliau reikėtų ir toliau užtikrinti plataus
užmojo konsolidavimo pastangas. Taip pat reikėtų imtis papildomų
veiksmų, kad būtų galima dar padidinti darbo jėgos
pasiūlą mažinant ankstyvo išėjimo į pensiją galimybes
ir sutelkiant dėmesį į konkrečias gyventojų grupes,
taip pat gerinti švietimo kokybę, didinti konkurenciją pagrindiniuose
sektoriuose ir toliau stabilizuoti nekilnojamojo turto rinką.
(16)
Atsižvelgdama į šį vertinimą, taip
pat į 2010 m. birželio 2 d. Tarybos rekomendaciją pagal
Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 126 straipsnio 7 dalį,
Taryba išnagrinėjo 2011 m. atnaujintą Danijos konvergencijos
programą ir jos nuomonė[6] pateikiama visų
pirma toliau pateikiamos rekomendacijos 1 punkte. Atsižvelgdama į
2011 m. kovo 25 d. Europos Vadovų Tarybos išvadas, Taryba
išnagrinėjo Danijos nacionalinę reformų programą,
REKOMENDUOJA Danijai 2011–2012 m.
imtis šių veiksmų:
(1)
2011 ir 2012 m. įgyvendinti suplanuotas
fiskalinio konsolidavimo priemones ir iki 2013 m. panaikinti
perviršinį deficitą. Sparčiau mažinti valdžios sektoriaus
deficitą, jei ekonominės sąlygos bus geresnės, negu šiuo
metu numatoma. Griežtinti išlaidų kontrolę nustatant privalomas
daugiametes vietos, regiono ir centrinės valdžios viršutines išlaidų
ribas, atitinkančias bendruosius vidutinės trukmės biudžeto
tikslus.
(2)
Palaipsniui atsisakyti savanoriškos
išankstinės pensijos sistemos, kaip planuota, reformuoti invalidumo
pensijas ir užtikrinti, kad subsidijuojamo įdarbinimo schemos („lankstaus
darbo“ sistema) būtų labiau orientuotos į pažeidžiamiausias
gyventojų grupes.
(3)
Sparčiau įgyvendinti reformas, kurių
tikslas – gerinti švietimo sistemos kokybę. Mažinti mokyklos
nebaigusių asmenų skaičių, visų pirma profesinio
mokymo sektoriuje, ir didinti gamybinės praktikos vietų
skaičių.
(4)
Imtis veiksmų, kad būtų pašalintos
kliūtys konkurencijai, visų pirma vietos paslaugų ir mažmeninės
prekybos sektoriuje: peržiūrėti teisės aktus dėl žemės
naudojimo ir atverti konkurencijai savivaldybių ir regionų pirkimus.
(5)
Remiant tęsiamą nekilnojamojo turto
rinkos stabilizavimo procesą po pastarosios kainų korekcijos, imtis
prevencinių veiksmų, kad vidutinės trukmės laikotarpiu
būtų padidintas būsto rinkos ir finansų sistemos
stabilumas, įskaitant hipotekos ir turto mokesčio sistemų
reformas.
Priimta Briuselyje
                                                                       Tarybos
vardu
                                                                       Pirmininkas
[1]               OL L 209, 1997 8 2, p. 1.
[2]               OL C , , p. .
[3]               2011 m. gegužės 19 d.
Tarybos sprendimu 2011/308/ES taikytina 2011 m.
[4]               Daugiau informacijos apie įsipareigojimus,
prisiimtus pagal paktą „Euro plius“, galima rasti dokumente
SEC(2011) 713.
[5]               SEC(2011) 713.
[6]               Numatyta Tarybos reglamento (EB) Nr. 1466/97 9
straipsnio 3 dalyje.


				|

		52013DC0392

			Rekomendacija TARYBOS REKOMENDACIJA siekiant ištaisyti perviršinio valdžios sektoriaus deficito padėtį Nyderlanduose /* COM/2013/0392 final - 2013/ () */

			   	Rekomendacija
TARYBOS REKOMENDACIJA
siekiant ištaisyti perviršinio valdžios
sektoriaus deficito padėtį Nyderlanduose
EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos
veikimo, ypač į jos 126 straipsnio 7 dalį,
atsižvelgdama į Europos Komisijos
rekomendaciją,
kadangi:
(1)       pagal Sutarties dėl Europos
Sąjungos veikimo (SESV) 126 straipsnį valstybės narės turi vengti perviršinio
valdžios sektoriaus deficito;
(2)       Stabilumo ir augimo pakto
pagrindinis tikslas yra patikimi valstybės finansai – priemonė sudaryti
geresnes sąlygas kainų stabilumui ir dideliam tvariam augimui, leidžiančiam
kurti naujas darbo vietas;
(3)       2009 m. gruodžio
2 d. pagal SESV 126 straipsnio 6 dalį Taryba nusprendė, kad Nyderlanduose
yra susidaręs perviršinis deficitas, ir pateikė rekomendaciją dėl perviršinio
deficito panaikinimo ne vėliau kaip 2013 m.[1] pagal SESV 126 straipsnio 7 dalį ir
1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1467/97 dėl
perviršinio deficito procedūros įgyvendinimo paspartinimo ir paaiškinimo[2] 3
straipsnį. Kad valdžios sektoriaus deficitą būtų galima patikimai ir tvariai
sumažinti tiek, kad jis nesiektų 3 % BVP, Nyderlandų valdžios
institucijoms rekomenduota 2010 m. įgyvendinti 2010 m. biudžete numatytas
fiskalines priemones ir, 2011 m. pradėjus vykdyti konsolidavimą, iki
2013 m. ištaisyti perviršinio deficito padėtį. Šiuo tikslu Nyderlandams
rekomenduota užtikrinti, kad 2011–2013 m. laikotarpiu fiskalinės priemonės
vidutiniškai per metus sudarytų ¾ % BVP, nurodyti priemones, reikalingas
perviršiniam deficitui iki 2013 m. panaikinti, jei susiklostys palankios
ciklo sąlygos, ir sparčiau mažinti deficitą, jei ekonominės ir biudžeto sąlygos
bus geresnės, negu buvo numatoma tuo metu. Taryba nustatė 2010 m. birželio
2 d. terminą, iki kurio turėjo būti imtasi veiksmingų priemonių;
(4)       2010 m. birželio
15 d. Komisija padarė išvadą, kad, remiantis Komisijos tarnybų           2010
m. pavasario prognoze, Nyderlandai ėmėsi veiksmingų priemonių atsižvelgdami į
2009 m. gruodžio 2 d. Tarybos rekomendaciją valdžios sektoriaus
deficitą sumažinti tiek, kad jis nesiektų 3 % BVP pamatinės vertės,
todėl jokių papildomų veiksmų pagal perviršinio deficito procedūrą tuo metu
imtis nereikėjo;
(5)       pagal Reglamento (EB)
Nr. 1467/97 3 straipsnio 5 dalį Taryba, remdamasi Komisijos rekomendacija,
gali nuspręsti pagal SESV 126 straipsnio 7 dalį priimti patikslintą
rekomendaciją, jei imtasi veiksmingų priemonių ir jei priėmus tą rekomendaciją
kyla netikėtų nepalankių ekonominių įvykių, turinčių didelį neigiamą poveikį
valstybės finansams. Netikėti nepalankūs ekonominiai įvykiai, turintys didelį
neigiamą poveikį biudžetui, vertinami atsižvelgiant į ekonominę prognozę, kuria
pagrįsta Tarybos rekomendacija;
(6)       pagal SESV 126 straipsnio 7
dalį ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 1467/97 3 straipsnį Taryba turi
atitinkamai valstybei narei pateikti rekomendacijas, kaip per nurodytą
laikotarpį ištaisyti perviršinio deficito padėtį. Rekomendacijoje turi būti
nustatytas ne ilgesnis kaip šešių mėnesių terminas, iki kurio atitinkama
valstybė narė turi imtis veiksmingų priemonių perviršiniam deficitui
panaikinti. Be to, rekomendacijoje ištaisyti perviršinio deficito padėtį Taryba
turėtų reikalauti pasiekti metinius biudžeto tikslus, kurie pagal prognozę,
kuria pagrįsta rekomendacija, atitinka minimalų metinį struktūrinio balanso,
t. y. pagal ciklą pakoreguoto balanso atmetus vienkartines ir kitas
laikinąsias priemones, pagerėjimą, kurio lyginamasis dydis būtų ne mažiau kaip
0,5 % BVP;
(7)       Komisijos tarnybų
2009 m. rudens prognozėje, kuria pagrįsta 2009 m. gruodžio 2 d.
Tarybos rekomendacija pagal SESV 126 straipsnio 7 dalį, prognozuota, kad
2009 m. Nyderlandų ekonomika susitrauks 4,5 %, paskui šiek tiek atsigaus
2010 ir 2011 m., BVP padidėjus atitinkamai ¼ % ir 1½ %. Tas prognozės
laikotarpis 2012 ir 2013 m. neapima, tačiau darant prielaidą, kad didelis
neigiamas gamybos apimties atotrūkis iki 2015 m. bus laipsniškai
panaikintas, 2012 ir 2013 m. buvo numatytas didesnis augimas negu
2011 m. 2009 m. BVP augimas sumažėjo 3,7 %, tai yra mažiau, nei
buvo numatyta Komisijos tarnybų 2009 m. rudens prognozėje, o 2010 m.
eksporto nulemtas atsigavimas buvo 1,6 % stipresnis, tačiau 2011 m.
ekonomikos augimas sulėtėjo iki 1 % ir 2012 m. Nyderlandų ekonomika
vėl smuko. Dar 2011 m. Nyderlanduose registruotas neigiamas ketvirčio
ekonomikos augimo tempas visais, išskyrus pirmąjį, ketvirčiais, o 2012 m.
Nyderlandų ekonomika susitraukė 1 %. Ketvirčio ekonomikos augimo tempas,
palyginti su ankstesniu ketvirčiu, pirmąjį pusmetį buvo labiau teigiamas,
tačiau paskui suprastėjo. Apskritai BVP augimas buvo daug mažesnis, nei būtų
buvę galima tikėtis pagal įprastą ciklinio atsigavimo modelį, o smarkiai
susitraukusi ekonomika turėjo neigiamą poveikį užimtumui; nedarbas išaugo,
realaus darbo užmokesčio augimas tapo neigiamas, sumažėjo vidaus paklausa;
(8)       Komisijos tarnybų 2013 m.
pavasario prognozėje numatoma, kad realusis BVP 2013 m. dar sumažės
0,8 %, nors tikimasi, kad nuo antrojo pusmečio ekonomikos augimas
palaipsniui vėl taps teigiamas. Tikimasi, kad prekybos pokyčiai paskatins ekonomikos
atsigavimą, tačiau prognozuojama, kad didelę 2013 m. dalį vidaus paklausa
liks maža. Vidaus paklausą mažina ir netikrumas dėl bendros ekonominės
perspektyvos, reformų pasiūlymų ir galimų papildomų konsolidavimo priemonių
įgyvendinimo. Tikimasi, kad 2014 m. tiek eksportas, tiek importas
sustiprės, palaipsniui turėtų pradėti didėti vidaus paklausa ir, realiajam BVP
išaugus 0,9 %, bus remiamas netvirtas ekonomikos atsigavimas;
(9)       Nyderlandai nusprendė
fiskalinį koregavimą atidėti iki 2011 m. Šis požiūris buvo patvirtintas
2009 m. Tarybos rekomendacijoje, kurioje konkrečiai rekomenduota vykdyti
2010 m. biudžetą, o konsolidavimą pradėti tik 2011 m. Atsižvelgdami į tai,
Nyderlandai parengė daugiametį paketą, kurį daugiausia sudaro į išlaidas
orientuotos priemonės, skirtos 2011–2015 m. laikotarpiui. Priemonės,
skirtos laikotarpiui iki 2013 m., iš esmės įgyvendinamos. Po geresnių
realiojo BVP rezultatų 2009 ir 2010 m., palyginti su 2009 m.
Komisijos tarnybų 2009 m. rudens prognoze, kuria pagrįsta PDP rekomendacija,
nuo 2011 m. ekonominės veiklos rezultatai Nyderlanduose smarkiai
suprastėjo. Tai nulėmė panašų viešųjų finansų pokytį: rezultatai siekiant
biudžeto tikslų taip pat buvo geresni iki 2011 m. imtinai. 2011 m.
valdžios sektoriaus deficitas pasiekė 4,5 % BVP, o paskui 2012 m.
pagerėjo iki -4,1 % BVP. Kalbant apie deficitą skatinančius veiksnius,
valdžios sektoriaus pajamas iš esmės neigiamai paveikė ekonomikos augimo
svyravimai. Pirminis atsigavimas po finansų krizės, kai ekonominė veikla 2010
m. ir pirmąjį 2011 m. pusmetį buvo stipresnė, nei tikėtasi, nulėmė gana
gerus pajamų rezultatus. Vis dėlto paskui, antrąjį 2011 m. pusmetį ir
2012 m., dėl netvirto augimo pajamų rezultatai tapo prastesni, nei
tikėtasi. Manoma, kad ši neigiama tendencija tęsis ir iš esmės nulems prastą
deficito perspektyvą. Apskritai tendencijos atspindi Nyderlandams paprastai
būdingą ciklinį pajamų nestabilumą;
(10)     pagal Komisijos tarnybų
2013 m. pavasario prognozę tikimasi, kad valdžios sektoriaus deficito
rodiklis 2013 m. pagerės iki 3,6 % BVP dėl didelių konsolidavimo
priemonių, kurios daugiausia susijusios su pajamomis, visų pirma dėl PVM tarifo
padidinimo ir padidintų akcizų, ir konsolidavimui bus palankios išlaidoms
taikomos priemonės: valstybės tarnautojų darbo užmokesčio įšaldymas ir pajamų
mokesčio laiptelių neindeksavimas. Be to, 2013 m. deficitui poveikio turės
reikšmingos vienkartinės operacijos[3].
4G mobiliosios telefonijos licencijų pardavimas ir „SNS Reaal“ nacionalizavimas
(abi operacijos daro poveikį 2013 m.) iš esmės vienas kitą kompensuoja. Kalbant
apie balansą, vis dėlto dėl vienkartinių operacijų, visų pirma susijusių su „De
Nederlandsche Bank“ dividendų mokėjimais ir „Havenbedrijf Rotterdam“
grąžintomis valstybės įmokomis uosto plėtrai, poveikio deficitas sumažėja
maždaug 0,2 % BVP. Dėl nurodytų ir sutartų priemonių, kurios įtrauktos į
daugiametes fiskalines projekcijas, lėšų bus sutaupyta ir 2014 m. Be to,
dėl teigiamų vienkartinių pajamų iš „De Nederlandsche Bank“ mokamų dividendų ir
bankams nustatyto krizės mokesčio sumažės nominalus deficitas. Tačiau kadangi
manoma, kad dėl vangaus atsigavimo pajamos bus nedidelės, prognozuojama, kad
2014 m. valdžios sektoriaus deficitas stabilizuosis ties 3,6 % BVP. Į
Komisijos tarnybų 2013 m. pavasario prognozę neįtrauktas papildomas
2014 m. konsolidavimo priemonių paketas, kurį vyriausybė pasiūlė
2013 m. kovo mėn., bet kuris paskui buvo laikinai atšauktas atsižvelgiant
į 2013 m. balandžio mėn. su socialiniais partneriais pasiektą susitarimą;
(11)     2014 m. ir paskesnių metų
fiskalinės perspektyvos yra susijusios su didele įgyvendinimo rizika. Kiek tai
susiję su į koalicijos susitarimą įtrauktomis priemonėmis, šią riziką
daugiausia lemia numatytas didesnis veiksmingumas, kurį planuojama pasiekti
decentralizavus savivaldybių atliekamas funkcijas.  Nyderlanduose koalicijos
susitarimai paprastai įgyvendinami iš esmės nepakeisti. Pastaruoju metu buvo
keletas atvejų, kai susitarimai buvo iš esmės pakeisti atsižvelgiant, pvz., į
koalicijos partnerių pakartotinį pirminių planų vertinimą arba susitarimą su
socialiniais partneriais. Bet kuriuo atveju 2014 m. prognozuojamas nominalus
deficitas leidžia manyti, kad norint nominalų deficitą sumažinti tiek, kad jis
nesiektų 3 % BVP 2014 m., reikia didelių papildomų priemonių;
(12)     pagal Komisijos tarnybų
atnaujintą 2013 m. pavasario prognozę numatoma, kad 2010–2013 m.
koregavimo laikotarpiu struktūrinis balansas per metus vidutiniškai pagerės
maždaug 0,7 % BVP, tačiau prognozuojama, kad 2014 m. jis pablogės
maždaug 0,3 proc. punkto. Todėl, remiantis 2013 m. pavasario
prognoze, 2011–2013 m. fiskalinės priemonės vidutiniškai turėtų sudaryti
beveik ¾ % BVP, kaip reikalaujama. Atlikus koregavimą atsižvelgiant į
gerokai sumažintą potencialaus gamybos apimties augimo prognozę nuo tada, kai
buvo paskelbta 2009 m. PDP rekomendacija, ir į ekonomikos augimo struktūros
patikslinimų poveikį pajamoms, vidutinės struktūrinės priemonės per metus
(1,1 % BVP) smarkiai viršija rekomenduotas vidutines fiskalines priemones
per metus (¾ % BVP) 2011–2013 m. laikotarpiu, kurių reikalaujama 2009 m.
Tarybos PDP rekomendacijoje. Todėl galima teigti, kad Nyderlandai ėmėsi
veiksmingų priemonių pagal Tarybos rekomendaciją. 2011–2013 m. laikotarpiu
bendros fiskalinės priemonės pagal skaičiavimo metodą „iš apačios į viršų“
sudaro 4 % BVP, arba maždaug 1,3 % BVP per metus, ir yra iš esmės vienodai
paskirstytos tarp pajamų ir išlaidų priemonių. Šis principu „iš apačios į
viršų“ pagrįstas fiskalinio konsolidavimo priemonių, kurių imtasi
2010–2013 m., vertinimas patvirtina, kad Nyderlandai ėmėsi veiksmingų
priemonių;
(13)     Nyderlandų skolos dinamika buvo
nepalanki. 2008 m. didelės vyriausybės operacijos Nyderlandų bankams
paremti buvo pagrindinis veiksnys, nulėmęs valstybės skolos santykio padidėjimą
iki 58,5 %, palyginti su 45,3 % BVP 2007 m. 2008–2012 m. jis
stabiliai didėjo iki 71,2 % 2012 m. Remiantis Komisijos tarnybų
2013 m. pavasario prognoze numatoma, kad skolos santykis toliau didės iki
74,6 % BVP 2013 m. ir 75,8 % BVP 2014 m. Tai daugiausia
lemia nuolatinis nominalus deficitas ir mažas nominaliojo BVP augimas, o su valstybės
skola siejamos EFSF ir ESM operacijos turi tik santykinai nedidelį didinamąjį
poveikį. Tikėtino bendrosios skolos santykio padidėjimas 2013 m. apima
skolą didinančias operacijas, kurios atitinka maždaug 1 % BVP ir yra
susijusios su „SNS Reaal“ nacionalizavimu 2013 m. pradžioje (be deficitą
didinančių priemonių, kurios sudaro maždaug 0,6 % BVP).
(14)     pagal Stabilumo ir augimo
pakto taisykles, atsižvelgiant į visus šiuos veiksnius, visų pirma į didelį
biudžeto būklės pablogėjimą dėl silpnesnės bendros ekonomikos būklės, palyginti
su ta, kuria pagrįsta pradinė Tarybos rekomendacija pagal SESV 126 straipsnio 7
dalį, galima daryti išvadą, kad tikslinga Nyderlandams nustatyti naują
perviršinio deficito padėties ištaisymo terminą iki 2014 m.;
(15)     atsižvelgiant į didelį
netikrumą dėl ekonominių bei biudžeto pokyčių, galutiniams ištaisymui skirtiems
laikotarpio metams reikėtų nustatyti rekomenduojamą biudžeto tikslą, kuris būtų
akivaizdžiai mažesnis nei pamatinė vertė, siekiant užtikrinti, kad per
reikalaujamą terminą įvykdytas ištaisymas būtų veiksmingas ir ilgalaikis;
(16)     papildomi metai perviršinio
deficito padėčiai ištaisyti atitiktų tarpinius nominalaus deficito tikslus: 3,6 %
BVP 2013 m. ir 2,8 % BVP 2014 m. Su
šiais tikslais susijęs struktūrinio biudžeto balanso pagerėjimas yra 0,6 %
BVP 2013 m. ir 0,7 % BVP 2014 m. Apskritai norint pasiekti
minėtus struktūrinius tikslus, Nyderlandų valdžios institucijoms reikėtų
užtikrinti, kad 2013 m. būtų įgyvendintos numatytos struktūrinės
priemonės, ir, be į pagrindinį scenarijų jau įtrauktų priemonių, priimti
papildomas konsolidavimo priemones, sudarančias bent 1% BVP 2014 m. Šiais
tikslais atsižvelgiama į poreikį fiskalinio konsolidavimo poveikiu BVP
kompensuoti neigiamą šalutinį fiskalinio konsolidavimo poveikį viešiesiems
finansams;
(17)     Europos Komisijos 2012 m.
fiskalinio tvarumo ataskaitoje parodyta, kad Nyderlandams trumpuoju laikotarpiu
fiskalinės krizės pavojus nekyla. Vidutinės trukmės ir ilguoju laikotarpiu
šaliai kyla vidutinė rizika tvarumui. Nors 2013 m. pensijų reforma yra svarbus
teigiamas žingsnis, siekiant visiškai užtikrinti ilgalaikį viešųjų finansų
tvarumą, būtina imtis papildomų priemonių, visų pirma susijusių su ilgalaikės
priežiūros išlaidų apribojimu;
(18)     Nyderlandai atitinka sąlygas,
kuriomis perviršinio valdžios sektoriaus deficito panaikinimo terminas gali
būti pratęstas, kaip numatyta Reglamento (EB) Nr. 1467/97 dėl perviršinio
deficito procedūros įgyvendinimo paspartinimo ir paaiškinimo 3 straipsnio 5
dalyje,
PRIĖMĖ ŠIĄ REKOMENDACIJĄ:
(1)
Nyderlandai turėtų ne vėliau kaip 2014 m.
ištaisyti esamą perviršinio deficito padėtį.
(2)
Nyderlandai turėtų pasiekti, kad nominalus
deficitas būtų 3,6 % BVP 2013 m. ir 2,8 % BVP 2014 m., tai
atitinka struktūrinio balanso pagerėjimą atitinkamai maždaug 0,6 % ir
0,7 % BVP, remiantis Komisijos tarnybų atnaujinta 2013 m. pavasario
prognoze.
(3)
Nyderlandai turėtų įgyvendinti daugiametes
priemones, kurios jau patvirtintos 2013 m. biudžete, be to, šalis turi
būti pasirengusi šias priemones kompensuoti kitomis, jeigu jų rezultatai būtų
prastesni, nei dabar numatoma, taip pat įgyvendinti papildomas priemones, kurių
pakaktų, kad 2014 m. būtų panaikintas perviršinis deficitas. Taryba
nustato [spalio 1 d.] terminą, iki kurio Nyderlandai turi imtis veiksmingų
priemonių ir pagal Tarybos reglamento (EB) Nr. 1467/97 3 straipsnio 4a
dalį pateikti išsamią ataskaitą apie tiems tikslams pasiekti numatytą
konsolidavimo strategiją.
Be to, siekiant užtikrinti fiskalinio
konsolidavimo strategijos sėkmę, bus svarbu fiskalinį konsolidavimą papildyti
visapusiškomis struktūrinėmis reformomis, atsižvelgiant į Tarybos Nyderlandams
pateiktas rekomendacijas vykstant Europos semestrui, visų pirma į tas, kurios
susijusios su makroekonominio disbalanso procedūros prevencine funkcija.
Ši rekomendacija skirta Nyderlandų Karalystei.

Priimta Briuselyje
                                                                       Tarybos
vardu
                                                                       Pirmininkas
[1]               Visi
dokumentai, susiję su perviršinio deficito procedūra Nyderlanduose, pateikti
adresu http://ec.europa.eu/economy_finance/economic_governance/sgp/deficit/countries/netherlands_en.htm
.
[2]               OL L 209,
1997 8 2, p. 6.
[3]               Šių
operacijų traktavimas ir klasifikavimas neturi poveikio Eurostato oficialiam
vertinimui.


title: 2014 m. liepos 8 d. Tarybos rekomendacija dėl 2014 m. Estijos nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2014 m. Estijos stabilumo programos

text:
               29.7.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 247/25

         TARYBOS REKOMENDACIJA
   2014 m. liepos 8 d.
   dėl 2014 m. Estijos nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2014 m. Estijos stabilumo programos
   2014/C 247/06
   EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
   atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 121 straipsnio 2 dalį ir 148 straipsnio 4 dalį,
   atsižvelgdama į 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei koordinavimo (1), ypač į jo 5 straipsnio 2 dalį,
   atsižvelgdama į Europos Komisijos rekomendaciją,
   atsižvelgdama į Europos Parlamento rezoliucijas,
   atsižvelgdama į Europos Vadovų Tarybos išvadas,
   atsižvelgdama į Užimtumo komiteto nuomonę,
   atsižvelgdama į Ekonomikos ir finansų komiteto nuomonę,
   atsižvelgdama į Socialinės apsaugos komiteto nuomonę,
   atsižvelgdama į Ekonominės politikos komiteto nuomonę,
   kadangi:

               (1)

               2010 m. kovo 26 d. Europos Vadovų Taryba pritarė Komisijos pasiūlymui įgyvendinti naują ekonomikos augimo ir darbo vietų kūrimo strategiją „Europa 2020“, grindžiamą geresniu ekonominės politikos koordinavimu, daugiausia dėmesio skiriant toms svarbioms sritims, kuriose reikia imtis veiksmų, kad būtų stiprinamas Europos tvaraus augimo ir konkurencingumo potencialas;

               (2)

               2010 m. liepos 13 d. Taryba, remdamasi Komisijos pasiūlymais, priėmė rekomendaciją dėl valstybių narių ir Sąjungos bendrųjų ekonominės politikos gairių (2010–2014 m.), o 2010 m. spalio 21 d. – sprendimą dėl valstybių narių užimtumo politikos gairių (2), kurios kartu sudaro integruotas gaires. Į šias integruotas gaires valstybių narių paprašyta atsižvelgti formuojant nacionalinę ekonominę ir užimtumo politiką;

               (3)

               2012 m. birželio 29 d. valstybių narių valstybių ar vyriausybių vadovai nusprendė priimti Susitarimą dėl ekonomikos augimo ir darbo vietų kūrimo, kuriuo nustatė nuoseklią nacionalinių, ES ir euro zonos veiksmų, naudojant visus galimus svertus, priemones ir politikos strategijas, sistemą. Jie nutarė, kokių veiksmų reikėtų imtis valstybių narių lygmeniu, visų pirma išreikšdami tvirtą įsipareigojimą siekti strategijos „Europa 2020“ tikslų ir įgyvendinti konkrečioms šalims skirtas rekomendacijas;

               (4)

               2013 m. liepos 9 d. Taryba priėmė rekomendaciją (3) dėl 2013 m. Estijos nacionalinės reformų programos ir pateikė nuomonę dėl atnaujintos 2012–2017 m. Estijos stabilumo programos. 2013 m. lapkričio 15 d., vadovaudamasi Europos Parlamento ir Tarybos Reglamentu (ES) Nr. 473/2013 (4), Komisija pateikė savo nuomonę dėl Estijos 2014 m. biudžeto plano projekto;

               (5)

               2013 m. lapkričio 13 d. Komisija priėmė metinę augimo apžvalgą, kuria pradedamas 2014 m. Europos ekonominės politikos koordinavimo semestras. Be to, 2013 m. lapkričio 13 d. Komisija, remdamasi Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (ES) Nr. 1176/2011 (5), priėmė Įspėjimo mechanizmo ataskaitą, kurioje Estija nebuvo nurodyta kaip viena iš valstybių narių, dėl kurios reikės parengti nuodugnią apžvalgą;

               (6)

               2013 m. gruodžio 20 d. Europos Vadovų Taryba patvirtino prioritetus, kuriais turi būti užtikrintas finansinis stabilumas, fiskalinis konsolidavimas ir ekonomikos augimo skatinimo veiksmai. Ji pabrėžė, kad reikia vykdyti diferencijuotą, ekonomikos augimui palankų fiskalinį konsolidavimą, atkurti įprastas skolinimo ekonomikai sąlygas, skatinti ekonomikos augimą ir konkurencingumą, mažinti nedarbą, šalinti socialinius krizės padarinius ir modernizuoti viešąjį administravimą;

               (7)

               2014 m. gegužės 8 d. Estija pateikė 2014 m. nacionalinę reformų programą, o 2014 m. balandžio 29 d. – 2014 m. stabilumo programą. Siekiant atsižvelgti į abiejų programų sąsają, jos vertintos vienu metu;

               (8)

               2014 m. stabilumo programoje išdėstytos biudžeto strategijos tikslas – pasiekti vidutinio laikotarpio tikslą, kurio laikomasi visą programos laikotarpį, ir sukaupti pakankamas fiskalines atsargas ekonominiu požiūriu sunkiam laikotarpiui. Stabilumo programoje patvirtintas ankstesnis vidutinio laikotarpio tikslas – struktūrinis perteklius, o tai yra daugiau, nei reikalaujama Stabilumo ir augimo pakte. Numatoma, kad 2014 m. Estijos perskaičiuoto struktūrinio balanso būklė pablogės 0,1 procentinio punkto BVP ir nukryps nuo reikalaujamo koregavimo plano, kol 2015 m. pagerės 0,4 procentinio punkto BVP, o 2016–2017 m. išliks beveik subalansuota. Be to, stabilumo programoje nurodyta, kad kyla rizika, jog 2014 m. gali būti nukrypta nuo išlaidų kriterijaus, o 2015 m. – labai nuo jo nukrypta. Apskritai, iš planuojamo koregavimo plano siekiant vidutinio laikotarpio tikslo matyti, kad kyla rizika, jog nebus laikomasi Stabilumo ir augimo pakto reikalavimų;

               (9)

               Makroekonominis scenarijus, kuriuo grindžiamos programoje pateiktos fiskalinės projekcijos ir kurio nepatvirtino nepriklausoma įstaiga, yra tikėtinas ir iš esmės atitinka Komisijos tarnybų 2014 m. pavasario prognozę. Remiantis ta prognoze, numatoma, kad 2014 m. struktūrinio deficito būklė pablogės 0,1 % BVP, todėl susidarys 0,3 % BVP atotrūkis nuo reikalaujamo koregavimo, o įvertinus dvejus metus – susidarys reikšmingas nuokrypis. Komisija numato, kad 2015 m. struktūrinio balanso būklė pablogės dar 0,2 % BVP, o tai reiškia, kad bus reikšmingai nukrypta nuo reikalaujamo koregavimo siekiant vidutinio laikotarpio tikslo. 2014–2015 m. numatomas reikšmingas nuokrypis ir nuo išlaidų kriterijaus. Remdamasi 2014 m. stabilumo programos vertinimu ir Komisijos prognoze, pagal Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97 Taryba mano, kad kyla rizika, jog 2014 m. ir 2015 m. bus smarkiai nukrypta nuo vidutinio laikotarpio tikslo. Struktūrinio balanso taisyklė, kuria laikomasi Sutarties dėl stabilumo, koordinavimo ir valdymo, įsigaliojo 2014 m. kovo 23 d. Estijai priėmus naują Valstybės biudžeto įstatymą, tačiau taisyklę dar reikia papildyti sustiprinant privalomąjį daugiamečių išlaidų tikslų pobūdį;

               (10)

               kalbant apie darbo rinką, padaryta reikšminga pažanga mažinant jaunimo ir ilgalaikių bedarbių nedarbo lygį. Ypatingą dėmesį reikia skirti priemonėms, kuriomis suteikiamos paskatos dirbti mažas pajamas gaunantiems asmenims. Reikia dėti daugiau pastangų sprendžiant didėjančios darbo jėgos trūkumo problemą, įskaitant atvejus, kai darbo rinka paliekama dėl amžiaus, sveikatos ir neįgalumo. Todėl labai svarbu laiku priimti ir įgyvendinti darbingumo lygio nustatymo reformą kartu užtikrinant įgalinančių paslaugų prieinamumą. Galima būtų toliau gerinti šeimos politikos išlaidų ekonominį efektyvumą, be kita ko, gerinant galimybes naudotis vaikų priežiūros paslaugomis. Tikimasi, kad tai paskatins ankstyvą moterų sugrįžimą į darbo rinką ir leis sumažinti nuolat didelį vyrų ir moterų darbo užmokesčio skirtumą. Kad būtų užkirstas kelias toliau didėti ekonominės plėtros skirtumams, reikia suaktyvinti veiksmus, kuriais skatinamas verslumas ir darbo vietų kūrimas kituose nei Talino ir Tartu regionuose, ir kuriais būtų mažinamas nedarbo lygis, ypač žemos kvalifikacijos asmenų;

               (11)

               kalbant apie švietimą ir mokymą, neseniai priimtos reformos, kuriomis siekiama švietimą pritaikyti darbo rinkos poreikiams. Reikės tolesnių pastangų, kad būtų palengvintas perėjimas iš mokymosi etapo į darbo etapą. Prireiks sisteminių pastangų, visų pirma, socialinių partnerių dalyvavimo, kad būtų aktyviau dalyvaujama profesinio rengimo ir mokymo, mokymo darbo vietoje, ypač pameistrystės, programose. Įgyvendinant mokymosi visą gyvenimą strategiją reikės įdėti daug pastangų, kad būtų užtikrintas labai reikalingas kvalifikacijos kėlimas, perkvalifikavimas ir kvalifikacijos lygis, ypač asmenų, kurių padėtis darbo rinkoje silpna. Veikia pažangioji specializacijos sistema, kurią sudaro Verslumo ir augimo strategija ir Mokslinių tyrimų, plėtros ir inovacijų strategija, ir kurioje dėmesys skiriamas bendriems prioritetams, kartu toliau specializuojantis teminėse srityse. Atsižvelgiant į tai, kad ekonomika maža, reikėtų dėti daugiau pastangų tarptautinti ir suskirstyti pagal prioritetus mokslinių tyrimų ir plėtros bei inovacijų sistemą;

               (12)

               Estijos išteklių naudojimo intensyvumas išlieka labai aukštas. Padaryta pažanga sprendžiant viešųjų pastatų energinio efektyvumo klausimą, tačiau pastangos turi būti tęsiamos ir stiprinamos, ypač gyvenamųjų ir pramoninių pastatų sektoriuose. Didelė pažanga padaryta atliekų tvarkymo ir sąvartynų srityje, tačiau reikia užtikrinti atliekų perdirbimo ekonominį perspektyvumą. Transporto plėtros plane numatytos priemonės turi būti įgyvendintos visų pirma tam, kad Estija galėtų sumažinti išmetamo CO2 kiekį sektoriuose, kuriems netaikoma Apyvartinių taršos leidimų prekybos sistema (ATLPS). Energijos vartojimo efektyvumą krovinių gabenimo srityje galima pagerinti pasirenkant tvaresnes transporto rūšis. Naudojimąsi viešuoju transportu galima toliau skatinti didinant regioninių tinklų papildomumą ir kuriant jungtis tarp tolimojo susisiekimo autobusų ir keleivinio geležinkelių transporto. Asmeninių automobilių naudojimas intensyvėja, nors lengvųjų automobilių parko amžius beveik dvigubai didesnis už ES vidurkį, o nauji lengvieji automobiliai yra vienas didžiausių taršos šaltinių Sąjungoje. Iš esmės sustiprinti aplinkos srities paskatas, prireikus nustatant mokesčius. Nors imtasi daug žadančių priemonių tarpvalstybinių energijos jungčių srityje, reikės laiko ir investicijų, kad Estijos energijos rinka būtų visiškai sujungta su Sąjungos rinka;

               (13)

               didėjantys skirtumai tarp regionų, neigiamos demografinės tendencijos, vietos valdžios institucijų neefektyvumas ir bendradarbiavimo trūkumas trukdo išnaudoti Estijos vystymosi potencialą. Tai iš dalies atspindi nuolatinį fiskalinių pajėgumų ir pavestų pareigų neatitikimą mažose savivaldybėse ir ribotą masto ekonomiją. Kad aktyvumo skatinimo ir darbo rinkos priemonės būtų veiksmingos, būtina efektyviau, didesniu mastu vietos lygiu ir atsižvelgiant į paslaugų sritis bei laikantis būtiniausių paslaugų standartų teikti kokybiškas paslaugas, ypač transporto, ilgalaikės priežiūros, ikimokyklinio ugdymo ir socialines paslaugas;

               (14)

               atsižvelgdama į Europos semestrą, Komisija atliko išsamią Estijos ekonominės politikos analizę. Ji įvertino nacionalinę reformų programą ir stabilumo programą. Komisija atsižvelgė ne tik į jų svarbą tvariai fiskalinei ir socialinei bei ekonominei Estijos politikai, bet ir į tai, kaip laikomasi ES taisyklių ir gairių, nes ES priemonėmis prisidedant prie būsimų nacionalinių sprendimų būtina stiprinti bendrą Sąjungos ekonomikos valdymą. Jos rekomendacijos atsižvelgiant į Europos semestrą pateiktos toliau išdėstytose 1–5 rekomendacijose;

               (15)

               atsižvelgdama į šį vertinimą, Taryba išnagrinėjo stabilumo programą ir savo nuomonę (6) visų pirma pateikė toliau išdėstytoje 1 rekomendacijoje;

               (16)

               atsižvelgdama į Europos semestrą, Komisija taip pat atliko visos euro zonos ekonominės politikos analizę. Tuo remdamasi, Komisija paskelbė konkrečias rekomendacijas, skirtas toms valstybėms narėms, kurių valiuta yra euro (7). Kaip šalis, kurios valiuta yra euro, Estija taip pat turėtų užtikrinti, kad tos rekomendacijos būtų visiškai ir laiku įgyvendintos,

         REKOMENDUOJA Estijai 2014–2015 m. imtis šių veiksmų:

               1.

               2014 m. sustiprinti biudžeto priemones, atsižvelgiant į atsirandantį 0,3 % BVP atotrūkį (remiantis Komisijos tarnybų 2014 m. pavasario prognoze), kuris reiškia, jog esama pavojaus, kad gali būti smarkiai nukrypta nuo Stabilumo ir augimo pakto prevencinės dalies reikalavimų. 2015 m. iš esmės sustiprinti biudžeto strategiją ir taip užtikrinti, kad būtų pasiektas vidutinio laikotarpio tikslas ir vėliau nuo jo nebūtų nukrypta. Papildyti biudžeto taisyklę labiau privalomojo pobūdžio daugiamečių išlaidų taisyklėmis pagal vidutinės trukmės laikotarpio biudžeto sistemą ir toliau gerinti viešųjų išlaidų efektyvumą.

               2.

               Didinti paskatas dirbti įgyvendinant priemones, skirtas mažai uždirbantiems asmenims. Sutelkti aktyvumo skatinimo pastangas užtikrinant, kad būtų laiku priimta ir įgyvendinta darbingumo lygio nustatymo reforma. Didinti šeimos politikos veiksmingumą ir ekonominį efektyvumą kartu gerinant vaikų priežiūros paslaugų prieinamumą. Taikyti suderintas priemones, pagal kurias regionuose, kuriuose didelis nedarbo lygis, būtų skatinamas verslumas ir ekonominė plėtra.

               3.

               Siekiant užtikrinti švietimo ir mokymo sistemų atitiktį darbo rinkos poreikiams, didinti įgūdžių ir kvalifikacijos lygį plečiant mokymosi visą gyvenimą priemones ir sistemingai didinant profesinio rengimo ir mokymo programose, įskaitant pameistrystės programas, dalyvaujančių asmenų skaičių. Dėti dar daugiau pastangų, kad mokslinių tyrimų ir inovacijų sistemose būtų skirstoma pagal prioritetus ir specializaciją, taip pat pagerinti įmonių, aukštojo mokslo ir mokslinių tyrimų įstaigų bendradarbiavimą siekiant prisidėti prie tarptautinio konkurencingumo didinimo.

               4.

               Suaktyvinti veiksmus, kuriais siekiama gerinti energijos vartojimo efektyvumą, ypač gyvenamuosiuose ir pramoniniuose pastatuose. Iš esmės sustiprinti aplinkos srities paskatas transporto sektoriuje, kad būtų prisidėta prie mažiau išteklių reikalaujančio judumo. Toliau kurti tarpvalstybines jungtis su kaimyninėmis valstybėmis narėmis siekiant įvairinti energijos tiekimo šaltinius ir skatinti konkurenciją pasinaudojant geresne Baltijos šalių energijos rinkų integracija.

               5.

               Tinkamiau derinti vietos valdžios institucijų pajamas ir pavestas pareigas. Didinti vietos valdžios institucijų efektyvumą ir užtikrinti, kad vietos valdžios institucijos teiktų kokybiškas paslaugas vietos lygmeniu, ypač socialines paslaugas, kuriomis papildomos aktyvumo skatinimo priemonės.

      Priimta Briuselyje 2014 m. liepos 8 d.

            Tarybos vardu

            Pirmininkas

         P. C. PADOAN

      (1)  OL L 209, 1997 8 2, p. 1.

      (2)  Toliau taikomos 2014 m. pagal 2014 m. gegužės 6 d. Tarybos sprendimą 2014/322/ES dėl valstybių narių užimtumo politikos gairių 2014 m. (OL L 165, 2014 6 4, p. 49).

      (3)  OL C 217, 2013 7 30, p. 21.

      (4)  2013 m. gegužės 21 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 473/2013 dėl euro zonos valstybių narių biudžeto planų projektų stebėsenos bei vertinimo ir perviršinio deficito padėties ištaisymo užtikrinimo bendrųjų nuostatų (OL L 140, 2013 5 27, p. 11).

      (5)  2011 m. lapkričio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 1176/2011 dėl makroekonominių disbalansų prevencijos ir naikinimo (OL L 306, 2011 11 23, p. 25).

      (6)  Pagal Reglamento (EB) Nr. 1466/97 5 straipsnio 2 dalį.

      (7)  Žr. šio Oficialiojo leidinio p. 141.


title: 2011 m. spalio 27 d. Komisijos rekomendacija dėl kultūrinės medžiagos skaitmeninimo, internetinės prieigos ir skaitmeninio išsaugojimo

text:
               29.10.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 283/39

         KOMISIJOS REKOMENDACIJA
   2011 m. spalio 27 d.
   dėl kultūrinės medžiagos skaitmeninimo, internetinės prieigos ir skaitmeninio išsaugojimo
   (2011/711/ES)
   EUROPOS KOMISIJA,
   atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 292 straipsnį,
   kadangi:

               (1)

               Europos skaitmeninėje darbotvarkėje siekiama geriau pasinaudoti informacinėmis technologijomis strategijoje „Europa 2020“ numatytiems ekonominio augimo, darbo vietų kūrimo ir Europos piliečių gyvenimo kokybės gerinimo tikslams įgyvendinti. Europos kultūrinės atminties, įskaitant spaudinius (knygas, žurnalus, laikraščius), fotografijas, muziejų eksponatus, archyvų dokumentus, garso ir audiovizualinę medžiagą, paminklus ir archeologines vertybes (toliau – kultūrinė medžiaga), skaitmeninimas ir išsaugojimas yra vienas iš pagrindinių skaitmeninės darbotvarkės tikslų;

               (2)

               ES skaitmeninimo ir išsaugojimo strategija pagrįsta per pastaruosius kelerius metus pagal skaitmeninių bibliotekų iniciatyvą atlikto darbo rezultatais. Europos veiksmams šioje srityje, įskaitant Europos skaitmeninės bibliotekos archyvo ir muziejaus Europeana kūrimą, pritarė Europos Parlamentas ir Taryba (paskutinį kartą – Parlamento 2010 m. gegužės 5 d. rezoliucijoje ir Tarybos 2010 m. gegužės 10 d. išvadose). 2011–2014 m. darbo plane kultūros srityje, kurį priėmė Taryba 2010 m. lapkričio 18 ir 19 d. posėdžiuose, pabrėžiamas poreikis koordinuoti skaitmeninimo veiklą;

               (3)

               2006 m. rugpjūčio 28 d. Komisija paskelbė valstybėms narėms skirtą rekomendaciją dėl Europos kultūros paveldo ekonominio ir kultūrinio potencialo didinimo pasinaudojant internetu. Remiantis valstybių narių 2008 ir 2010 m. rekomendacijų įgyvendinimo ataskaitomis, pažanga padaryta. Tačiau valstybėse narėse ji yra nevienoda, atskiri rekomendacijos punktai taip pat įgyvendinami nevienodai;

               (4)

               skaitmeninimo ir bendradarbiavimo Europos lygmeniu aplinkybės per pastaruosius kelerius metus labai pasikeitė. Naujos sudėtinės dalys: 2008 m. pradėta kurti skaitmeninė biblioteka Europeana, 2011 m. sausio 10 d. Ekspertų komiteto (Comité des Sages) paskelbta ataskaita „Naujasis renesansas“, kurioje aptariamas Europos kultūros paveldo skelbimas internete, 2011 m. gegužės 24 d. Komisijos paskelbtas pasiūlymas dėl Nenustatytų autorių teisių direktyvos;

               (5)

               valstybėms narėms turėtų būti pasiūlytas atnaujintas kultūros paveldo skaitmeninimo ir skelbimo internete priemonių rinkinys. Atsižvelgiant į tai, turėtų būti toliau skatinama skaitmeninti bibliotekų, archyvų ir muziejų medžiagą, kad Europa tarptautiniu mastu ir toliau pirmautų kultūros ir kultūrinio turinio srityje ir kuo geriau pasinaudotų savo gausia kultūrine medžiaga. Kaip pabrėžta Ekspertų komiteto ataskaitoje dėl Europos kultūros paveldo skelbimo internete, jei Europa nori pasinaudoti skaitmeninimo ir išsaugojimo skaitmeniniame formate rezultatais, veiksmų ji turi imtis dabar. Jei valstybės narės nepadidins investicijų šioje srityje, kyla pavojus, kad perėjimo prie skaitmeninio turinio kultūrine ir ekonomine nauda pasinaudos ne Europa, o kiti žemynai;

               (6)

               turėdami internetinę prieigą prie kultūrinės medžiagos, visos Europos piliečiai galės ją naudoti laisvalaikio, mokymosi arba darbo tikslais. Tuo būdu įvairiam ir daugiakalbiam Europos paveldui bus užtikrinta aiški tapatybė internete, o suskaitmeninus Europos kultūros įstaigų saugomą medžiagą, šios įstaigos galės ir toliau teikti prieigą prie paveldo ir jį išsaugoti skaitmeninėje aplinkoje;

               (7)

               skaitmeninė medžiaga gali būti pakartotinai naudojama komerciniams ir nekomerciniams tikslams: kurti mokomąją ir šviečiamąją medžiagą, turizmo programas, žaidimus, animaciją ir dizaino priemones, su sąlyga, kad tokiais atvejais bus visapusiškai laikomasi autorių ir gretutinių teisių. Tai bus svarbus indėlis į kūrybinį sektorių, kuriame sukuriama 3,3 % ES BVP ir įdarbinama 3 % darbo jėgos. Šiame sektoriuje prasidėjo perėjimas prie skaitmeninio formato, kai imama abejoti tradiciniais modeliais, keičiasi vertės grandines ir iškyla naujų verslo modelių poreikis. Kultūros išteklių skaitmeninimas ir platesnė prieiga prie jų suteikia didelių ekonominių galimybių ir yra būtina sąlyga siekiant Europai toliau vystyti kultūrinius ir kūrybinius pajėgumus ir išlikti šio sektoriaus dalyve;

               (8)

               skaitmeninimas – svarbi priemonė, padedanti užtikrinti geresnę prieigą prie kultūrinės medžiagos ir jos naudojimą. Jei valstybės narės derintų kultūros paveldo skaitmeninimo veiksmus, medžiaga būtų atrenkama darniau ir tie patys dalykai nebūtų skaitmeninami pakartotinai. Tai taip pat suteiktų saugumo įmonėms, investuojančioms į skaitmeninimo technologijas. Tų tikslų padėtų siekti vykdomos ir planuojamos skaitmeninimo veiklos apžvalgos ir kiekybiniai skaitmeninimo tikslai;

               (9)

               visos Europos kultūros paveldo skaitmeninimo išlaidos yra didelės ir negali būti padengtos vien tik iš viešojo sektoriaus išteklių. Finansuojant skaitmeninimą iš privačiojo sektoriaus išteklių arba viešojo ir privačiojo sektorių partnerystės lėšomis, galima pritraukti privačiojo sektoriaus įmones į skaitmeninimo veiklą – tai turėtų būti toliau skatinama. Siekiant teisingumo ir pusiausvyros, šios partnerystės dalyviai turėtų laikytis kelių pagrindinių principų. Visų pirma, būtina nustatyti naudojimosi suskaitmeninta medžiaga lengvatinėmis sąlygomis laikotarpį. Ekspertų komiteto ataskaitoje dėl Europos kultūros paveldo skelbimo internete nurodyta, kad ilgiausias naudojimosi suskaitmeninta medžiaga lengvatinėmis sąlygomis laikotarpis įgyvendinant viešojo ir privačiojo sektorių partnerystę neturėtų viršyti septynerių metų;

               (10)

               bendrai finansuojami skaitmeninimo veiksmai, atliekami įgyvendinant regiono ekonomikai reikšmingus projektus, gali būti finansuojami iš ES struktūrinių fondų. Tačiau tokiais atvejais struktūrinių fondų lėšos galėtų būti naudojamos dažniau ir sistemingiau. Kuo didesnė masinių skaitmeninimo procesų apimtis, tuo jie gali būti veiksmingesni. Todėl kultūros įstaigos ir šalys turėtų būti skatinamos veiksmingai naudoti skaitmeninimo pajėgumus ir, jei įmanoma, dalintis skaitmeninimo įranga;

               (11)

               tik dalis visos bibliotekose, archyvuose ir muziejuose saugomos medžiagos prieinama viešai, t. y. intelektinės nuosavybės teisės joms netaikomos arba nebetaikomos, o visa kita medžiaga yra saugoma intelektinės nuosavybės teisėmis. Kadangi intelektinės nuosavybės teisės yra pagrindinė priemonė kūrybiškumui skatinti, Europos kultūrinė medžiaga turėtų būti skaitmeninama, naudojama ir saugoma visapusiškai laikantis autorių ir gretutinių teisių;

               (12)

               2011 m. gegužės 24 d. Komisija pateikė pasiūlymą dėl nenustatytų autorių teisių kūrinių direktyvos. Siekiant visapusiško direktyvos poveikio, ji turėtų būti greitai priimta ir įgyvendinta, nes tai leistų užtikrinti, kad visoje ES nenustatytų autorių teisių kūriniams bus taikomas suderintas metodas. Teisinio pagrindo gali prireikti ir siekiant atsižvelgti į poreikį užtikrinti tarpvalstybinį suinteresuotųjų šalių savanoriškai taikomų licencijų galiojimą valstybėse narėse skaitmeninant didelės apimties kūrinius, kuriais nebeprekiaujama. Komisijos remtų suinteresuotųjų šalių diskusijų rezultatų pagrindu 2011 m. rugsėjo 20 d. buvo pasirašytas susitarimo memorandumas; minėtose diskusijose knygoms ir akademiniams žurnalams, kuriais nebeprekiaujama, taikytas principas, kuriuo turėtų būti pagrįstos tolesnės diskusijos, siekiant užtikrinti, kad būtų paprasčiau sudaryti susitarimus dėl kuo didesnio medžiagos, kuria nebeprekiaujama, kiekio skaitmeninimo. Teisių suteikimo išlaidas padėtų sumažinti informacijos apie teises duomenų bazės, sujungtos Europos lygmeniu. Todėl tokių mechanizmų taikymas turėtų būti skatinamas glaudžiai bendradarbiaujant su visomis suinteresuotosiomis šalimis;

               (13)

               kad būtų suteikta galimybė viešai prieinamą turinį plačiai naudoti, būtina užtikrinti, kad jis viešai prieinamas liktų ir jį suskaitmeninus. Viešai prieinamo turinio medžiagos kopijose reikėtų vengti naudoti ribojančius vandenženklius ar kitas vizualines apsaugos priemones nuosavybei ar kilmei pažymėti;

               (14)

               Europos skaitmeninės bibliotekos, archyvo ir muziejaus platforma Europeana įsteigta 2008 m. lapkričio 20 d. Tolesnė platformos Europeana raida daugiausia priklausys nuo to, kaip valstybės narės ir jų kultūros įstaigos pildys jos turinį ir užtikrins jo matomumą piliečiams. Turėtų būti skatinama naudoti priemones, kurios padėtų tai užtikrinti;

               (15)

               dabar platformoje Europeana suteikiama tiesioginė prieiga prie 19 mln. suskaitmenintų objektų. Tik 2 % šių objektų yra garso arba audiovizualinė medžiaga. Plečiant platformoje Europeana skelbiamą turinį, įskaitant dabar retai skelbiamų rūšių medžiagą, ši internetinė platforma taps įdomesnė vartotojams, todėl turėtų būti skatinama ja naudotis. Tikslas iki 2015 m. suskaitmeninti iš viso 30 mln. objektų atitinka Europos strateginį planą; jo įgyvendinimas yra svarbus žingsnis siekiant iki 2025 m. suskaitmeninti visą Europos paveldą. Sukūrus prieigą prie visų viešai skelbiamo turinio šedevrų (valstybių narių nustatytų ir atrinktų pagrindinių kultūrinių arba istorinių kūrinių ir objektų) platformoje Europeana, jos turinys bus praturtintas taip, kaip tikisi vartotojai. Valstybėms narėms paskelbus nuostatas, kuriomis Europeanoje bus užtikrinta prieiga prie visos iš viešųjų lėšų skaitmeninamos medžiagos, platformos Europeana turinys bus plečiamas dar greičiau, be to, bus sukurta aiški kultūros įstaigų turinio pateikimo struktūra, todėl valstybės narės turėtų būti skatinamos priimti tokias nuostatas;

               (16)

               skaitmeninė medžiaga turi būti tvarkoma ir prižiūrima, nes, pasenus dokumentų saugojimo įrangai ir programoms, dokumentai gali tapti neįskaitomi dėl to, kad laikmena laikui bėgant susidėvėjo; laikmenos gali būti sugadintos jau vien dėl to, kad jų turinys yra nuolat atnaujinamas ir keičiamas. Nepaisant to, kad visoje Europos Sąjungoje padaryta pažanga siekiant išsaugoti skaitmeninę medžiagą, keliose valstybėse narėse nėra jokios aiškios ir išsamios skaitmeninio turinio išsaugojimo politikos. Jei tokios politikos nėra, kyla grėsmė skaitmeninės medžiagos išlikimui, be to, skaitmeniniu formatu sukurta informacija gali būti prarasta. Veiksmingų skaitmeninio išsaugojimo priemonių kūrimas turi didelį poveikį ne tik kultūros įstaigoms. Skaitmeninio išsaugojimo klausimai yra svarbūs visoms privačiojo ir viešojo sektorių organizacijoms, kurios yra įpareigotos arba pageidauja išsaugoti skaitmeninę medžiagą;

               (17)

               dėl skaitmeninio išsaugojimo iškyla finansinių, organizacinių ir techninių sunkumų ir kartais prireikia atnaujinti teisines nuostatas. Keliose valstybėse narėse skaitmeninės medžiagos pateikėjai yra teisiškai įpareigoti (arba ketinama juos įpareigoti) pateikti vieną arba daugiau savo medžiagos kopijų įgaliotai deponavimo įstaigai. Taikant su privalomuoju egzemplioriumi susijusias veiksmingas nuostatas ir tvarką, gali būti sumažinta turinio savininkų ir panašių privalomuosius egzempliorius kaupiančių įstaigų našta, todėl tai turėtų būti rekomenduojama. Valstybės narės privalo veiksmingai bendradarbiauti, kad būtų galima išvengti didelės skaitmeninės medžiagos deponavimą reglamentuojančių taisyklių įvairovės – tokį bendradarbiavimą reikėtų skatinti. Internetinės medžiagos rinkimo programa (angl. web-harvesting) – naujas būdas internete rinkti medžiagą išsaugojimo tikslais. Tai reiškia, kad įgaliotosios įstaigos aktyviai renka medžiagą užuot laukusios, kol ji bus deponuota. Taip sumažinama skaitmeninės medžiagos gamintojų administracinė našta, todėl nacionalinėje teisėje turėtų būti numatytos atitinkamos nuostatos;

               (18)

               kinematografijos kūrinių atžvilgiu šia rekomendacija keliais aspektais papildoma 2005 m. lapkričio 16 d. Parlamento ir Tarybos rekomendacija dėl kino paveldo ir su juo susijusios pramoninės veiklos konkurencingumo (1),

         REKOMENDUOJA VALSTYBĖMS NARĖMS:

      Skaitmeninimo organizavimas ir finansavimas

               1.

               toliau planuoti ir stebėti knygų, žurnalų, laikraščių, fotografijų, muziejų eksponatų, archyvų dokumentų, garso ir audiovizualinės medžiagos, paminklų ir archeologinių vertybių (toliau – kultūrinės medžiagos) skaitmeninimą ir tuo tikslu:

                           a)

                           nustatyti aiškius kultūrinės medžiagos skaitmeninimo kiekybinius tikslus, kurie turi atitikti bendruosius 7 punkte nurodytus tikslus, nurodant planuojamą Europeanoje skelbiamos skaitmeninės medžiagos padidėjimą ir valdžios institucijų skiriamą biudžetą;

                           b)

                           rengti suskaitmenintos kultūrinės medžiagos apžvalgas ir plėtoti bendradarbiavimą, siekiant parengti Europos lygmens apžvalgą su palyginamais duomenimis;

               2.

               skatinti kultūros įstaigų ir privačiojo sektoriaus partnerystę, siekiant sukurti naujus kultūrinės medžiagos skaitmeninimo finansavimo būdus ir skatinti naujoviškus medžiagos naudojimo būdus, kartu užtikrinant, kad viešojo ir privačiojo sektorių skaitmeninimo partnerystė būtų sąžininga, suderinta ir atitiktų priede nurodytas sąlygas;

               3.

               jei įmanoma, iš ES struktūrinių fondų bendrai finansuoti skaitmeninimo veiklą, įgyvendinant regionines inovacijos strategijas pažangios specializacijos tikslais;

               4.

               nustatyti veiksmingesnius skaitmeninimo pajėgumų naudojimo būdus, kurie padėtų pasiekti masto ekonomijos; tuo tikslu gali būti vienijama kultūros įstaigų skaitmeninimo veikla ir užtikrinamas tarpvalstybinis bendradarbiavimas, pasinaudojama Europos skaitmeninimo kompetencijos centruose sukaupta patirtimi;

      Viešai prieinamo turinio medžiagos skaitmeninimas ir internetinė prieiga

               5.

               pagerinti prieigą prie viešai prieinamos suskaitmenintos kultūrinės medžiagos ir jos naudojimą ir tuo tikslu:

                           a)

                           užtikrinti, kad suskaitmeninta viešai prieinamo turinio medžiaga ir toliau būtų viešai prieinama;

                           b)

                           skatinti kuo platesnę prieigą prie suskaitmenintos viešai prieinamo turinio medžiagos, taip pat kuo platesnį pakartotinį medžiagos naudojimą komerciniais ir nekomerciniais tikslais;

                           c)

                           imtis priemonių, kad būtų sumažintas ribojančių vandenženklių ar kitų vizualinių apsaugos priemonių, kurios blogina galimybes naudoti suskaitmenintą viešai prieinamo turinio medžiagą, naudojimas;

      Medžiagos, kurios autorių teisės saugomos, skaitmeninimas ir internetinė prieiga

               6.

               pagerinti medžiagos, kurios autorių teisės saugomos, skaitmeninimo ir internetinės prieigos sąlygas ir tuo tikslu:

                           a)

                           greitai ir teisingai perkelti ir įgyvendinti Nenustatytų autorių teisių direktyvos nuostatas po to, kai direktyva bus priimta; prieš ją priimant konsultuojamasi su suinteresuotosiomis šalimis, siekiant palengvinti greitą direktyvos įgyvendinimą; atidžiai stebėti direktyvos taikymą po to, kai ji bus priimta;

                           b)

                           sukurti teisinės sistemos sąlygas, kuriomis būtų pagrįsti suinteresuotųjų šalių nustatyti ir suderinti licencijų išdavimo mechanizmai, taikomi didelės apimties kūrinių, kuriais nebeprekiaujama, skaitmeninimui ir tarpvalstybinei prieigai;

                           c)

                           prisidėti prie informacijos apie autorių teises duomenų bazių, sujungtų Europos lygmeniu, pavyzdžiui, ARROW, prieigos gerinimo ir skatinti jomis naudotis;

      Europeana

               7.

               prisidėti prie tolesnio Europeanos kūrimo ir tuo tikslu:

                           a)

                           skatinti kultūros įstaigas, leidėjus ir kitus autorių teisių turėtojus užtikrinti prieigą prie jų suskaitmenintos medžiagos Europeanoje ir prisidėti prie to, kad šioje platformoje iki 2015 m. būtų sukurta tiesioginė prieiga prie 30 mln. suskaitmenintų objektų, įskaitant du milijonus garso ir audiovizualinių objektų;

                           b)

                           nustatyti, kad būsimi skaitmeninimo projektai būtų finansuojami su sąlyga, jog per Europeaną bus užtikrinta prieiga prie suskaitmenintos medžiagos;

                           c)

                           užtikrinti, kad iki 2015 m. per Europeaną būtų užtikrinta prieiga prie visų viešai prieinamo turinio šedevrų;

                           d)

                           kurti arba tobulinti nacionalines kaupyklas, kurios skirtingų sričių turinį perkelia į Europeaną, ir taip papildyti tarpvalstybinių kaupyklų specifinių sričių ar temų turinį – tai galbūt padėtų pasiekti masto ekonomijos;

                           e)

                           užtikrinti, kad būtų naudojami Europeanos ir kultūros įstaigų atstovų nustatyti bendrieji skaitmeninimo standartai, siekiant suskaitmenintą medžiagą suderinti Europos lygmeniu ir sistemingai naudoti nuolatinius identifikatorius;

                           f)

                           užtikrinti išsamią ir nemokamą prieigą prie kultūros įstaigų metaduomenų (skaitmeninių objektų apibūdinimo), siekiant juos pakartotinai panaudoti teikiant Europeanos paslaugas, taip pat inovacinėse programose;

                           g)

                           kartu su Europeanai medžiagos teikiančiomis kultūros įstaigomis parengti informavimo planą, kad plačioji visuomenė ir visų pirma mokyklos daugiau sužinotų apie Europeaną;

      Išsaugojimas skaitmeniniu formatu

               8.

               tobulinti nacionalines skaitmeninės medžiagos ilgalaikio išsaugojimo strategijas, atnaujinti strategijų įgyvendinimo veiksmų planus ir tarpusavyje keistis informacija apie strategijas ir veiksmų planus;

               9.

               priimti tikslią ir aiškią nacionalinės teisės nuostatą, kad viešosios įstaigos, laikydamosi visų Europos Sąjungos ir tarptautinių intelektinės nuosavybės teisių srities teisės aktų, galėtų daug kartų kopijuoti ir perkelti skaitmeninę kultūrinę medžiagą išsaugojimo tikslais;

               10.

               sudaryti skaitmeniniu formatu sukurtos medžiagos deponavimo tvarką, siekiant garantuoti jos ilgalaikį išsaugojimą ir pagerinti esamą tokios medžiagos teisėto saugojimo tvarką ir tuo tikslu:

                           a)

                           užtikrinti, kad teisių turėtojai pristatys kūrinius į privalomuosius egzempliorius kaupiančias bibliotekas be techninių apsaugos priemonių arba tokioms bibliotekoms pateiktų priemones, kurias naudojant techninės apsaugos priemonės netrukdytų bibliotekoms imtis išsaugojimo veiksmų laikantis visų Europos Sąjungos ir tarptautinių intelektinės nuosavybės teisių srities teisės aktų;

                           b)

                           prireikus sukurti teisines nuostatas, kad skaitmeninių kūrinių privalomuosius egzempliorius būtų galima perkelti iš vienos privalomuosius egzempliorius kaupiančios bibliotekos į kitas, kurios taip pat turi teises į šiuos kūrinius;

                           c)

                           įgaliotoms įstaigoms suteikti teisę išsaugoti internetinį turinį naudojant internetinės medžiagos rinkimo metodus, pvz., naudoti internetinės informacijos rinkimo programą, laikantis visų Europos Sąjungos ir tarptautinių intelektinės nuosavybės teisių srities teisės aktų;

               11.

               siekiant užtikrinti, kad nebūtų didelių deponavimo tvarkos skirtumų, nustatant arba atnaujinant medžiagos, sukurtos skaitmeniniu formatu, deponavimo politiką ir procedūras, atsižvelgti į šios srities pokyčius kitose valstybėse narėse;

      Tolesni veiksmai

               12.

               praėjus 24 mėnesiams po šios rekomendacijos paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje ir vėliau kas dvejus metus informuoti Komisiją apie veiksmus, kurių imtasi pagal šią rekomendaciją.

      Priimta Briuselyje 2011 m. spalio 27 d.

            Komisijos vardu

         Neelie KROES

            Pirmininko pavaduotoja

      (1)  OL L 323, 2005 12 9, p. 57.

      I PRIEDAS

         VIEŠOJO IR PRIVAČIOJO SEKTORIŲ PARTNERYSTĖ SKAITMENINIMO SRITYJE

      Siekiant sparčios mūsų kultūros paveldo skaitmeninimo pažangos, skaitmeninimo finansavimas iš viešojo sektoriaus lėšų turi būti derinamas su privačiojo sektoriaus investicijomis. Todėl Komisija skatina viešojo ir privačiojo sektorių partnerystę kultūrinės medžiagos skaitmeninimo tikslais.
      Ji kviečia valstybes nares skatinti tokią partnerystę, kuri turėtų atitikti toliau išvardytus pagrindinius principus.
      1.   Intelektinės nuosavybės teisių laikymasis

      Atliekant kultūros įstaigų kolekcijų skaitmeninimo veiksmus pagal viešojo ir privačiojo sektorių partnerystę turėtų būti visapusiškai laikomasi Europos Sąjungos ir tarptautinių intelektinės nuosavybės teisių srities teisės aktų.
      2.   Išimtinių teisių netaikymas

      Susitarimai dėl viešai prieinamo turinio medžiagos skaitmeninimo neturi būti išimtiniai ta prasme, kad bet kuris kitas privačiojo sektoriaus partneris turėtų turėti galimybę suskaitmeninti tą pačią medžiagą panašiomis sąlygomis.
      Siekiant laikytis principo, kad viešai prieinamo turinio medžiaga ją suskaitmeninus turėtų būti viešai prieinama, turi būti nustatyta šio laikotarpio pradžia ir pabaiga; toks laikotarpis turėtų būti kuo trumpesnis. Šis naudojimosi suskaitmeninta medžiaga lengvatinėmis sąlygomis laikotarpis neturėtų būti ilgesnis nei 7 metai.
      Susitarimai turėtų visiškai atitikti ES konkurencijos taisykles.
      3.   Proceso skaidrumas

      Kultūros įstaigų saugomų kolekcijų skaitmeninimo susitarimai turėtų būti sudaromi atvirų konkursų tarp potencialių privačiojo sektoriaus partnerių pagrindu.
      4.   Susitarimų skaidrumas

      Kultūros įstaigų ir privačiojo sektoriaus partnerių susitarimų dėl kultūrinių kolekcijų skaitmeninimo turinys turėtų būti skelbiamas viešai.
      5.   Prieiga per Europeaną

      Viešojo ir privačiojo sektorių partnerystės susitarimai turėtų būti sudaromi su sąlyga, kad suskaitmeninta medžiaga bus prieinama per Europeaną.
      6.   Pagrindiniai kriterijai

      Pagrindiniai viešojo ir privačiojo sektorių partnerystės pasiūlymų vertinimo kriterijai:

                  —

                  visa privačiojo sektoriaus partnerio investuojama suma, atsižvelgiant į viešojo sektoriaus partnerio turimas įdėti pastangas,

                  —

                  plačiosios visuomenės galimybės naudotis suskaitmeninta medžiaga, įskaitant prieigą per Europeaną. Turėtų būti skatinama naudoti ne modelius, pagal kuriuos už prieigą prie medžiagos moka galutinis vartotojas, o partnerystės modelius, kuriuos taikant galutinis vartotojas turi nemokamą prieigą prie suskaitmenintos medžiagos,

                  —

                  tarpvalstybinė prieiga. Įgyvendinus partnerystės susitarimus visiems turi būti suteikta galimybė kūriniais naudotis visose ES šalyse,

                  —

                  privačiojo sektoriaus partnerio suteikiamas suskaitmenintos medžiagos lengvatinio komercinio naudojimo laikotarpis. Šis laikotarpis turėtų būti kuo trumpesnis,

                  —

                  numatoma skaitmeninimo kokybė ir dokumentų, kurie bus perduoti kultūros įstaigoms, kokybė. Privačiojo sektoriaus partneris kultūros įstaigoms turėtų pateikti tokios pačios kokybės suskaitmenintas rinkmenas, kokiomis naudojasi jis pats,

                  —

                  būdai, kuriais kultūros įstaigos gali naudoti suskaitmenintą medžiagą nekomerciniais tikslais. Tokio naudojimosi galimybės turėtų būti kuo platesnės ir tam neturėtų būti techninių ar sutartinių apribojimų,

                  —

                  skaitmeninimo projekto laikotarpis.

      II PRIEDAS

         VALSTYBIŲ NARIŲ TURINIO PATEIKIMO EUROPEANAI MAŽIAUSI ORIENTACINIAI RODIKLIAI

                  Valstybių narių Europeanai pateiktų objektų skaičius (1)

                  Orientacinis kiekis 2015 m. (2)

                  BELGIJA

                  338 098

                  759 000

                  BULGARIJA

                  38 263

                  267 000

                  ČEKIJOS RESPUBLIKA

                  35 490

                  492 000

                  DANIJA

                  67 235

                  453 000

                  VOKIETIJA

                  3 160 416

                  5 496 000

                  ESTIJA

                  68 943

                  90 000

                  AIRIJA

                  950 554

                  1 236 000

                  GRAIKIJA

                  211 532

                  618 000

                  ISPANIJA

                  1 647 539

                  2 676 000

                  PRANCŪZIJA

                  2 745 833

                  4 308 000

                  ITALIJA

                  1 946 040

                  3 705 000

                  KIPRAS

                  53

                  45 000

                  LATVIJA

                  30 576

                  90 000

                  LIETUVA

                  8 824

                  129 000

                  LIUKSEMBURGAS

                  47 965

                  66 000

                  VENGRIJA

                  115 621

                  417 000

                  MALTA

                  56 233

                  73 000

                  NYDERLANDAI

                  1 208 713

                  1 571 000

                  AUSTRIJA

                  280 039

                  600 000

                  LENKIJA

                  639 099

                  1 575 000

                  PORTUGALIJA

                  28 808

                  528 000

                  RUMUNIJA

                  35 852

                  789 000

                  SLOVĖNIJA

                  244 652

                  318 000

                  SLOVAKIJA

                  84 858

                  243 000

                  SUOMIJA

                  795 810

                  1 035 000

                  ŠVEDIJA

                  1 489 488

                  1 936 000

                  JUNGTINĖ KARALYSTĖ

                  944 234

                  3 939 000

         (1)  2011 m. kitus objektus pateikė daug Europos Sąjungai nepriklausančių šalių (visų pirma Norvegija ir Šveicarija), arba jie pateikti įgyvendinant visos ES projektus, todėl jie negali būti priskirti konkrečiai valstybei narei.

         (2)  Orientaciniai valstybės narės rodikliai apskaičiuoti remiantis a) gyventojų skaičiumi ir b) BVP, siekiant bendro tikslo – iki 2015 m. per Europeaną užtikrinti prieigą prie 30 mln. suskaitmenintų objektų. Valstybėms narėms, kurios jau beveik pasiekė arba greitai pasieks nustatytą orientacinį tikslą, skaičiavimai pagrįsti dabartiniu Europeanai pateiktų objektų skaičiumi + 30 %. Visos valstybės narės kviečiamos įvertinti kokybės aspektus, atsižvelgiant į poreikį iki 2015 m. per Europeaną užtikrinti prieigą prie visų viešai prieinamų šedevrų.


title: 2016 m. liepos 12 d. Tarybos rekomendacija dėl 2016 m. Italijos nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2016 m. Italijos stabilumo programos

text:
               18.8.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 299/1

         TARYBOS REKOMENDACIJA
   2016 m. liepos 12 d.
   dėl 2016 m. Italijos nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2016 m. Italijos stabilumo programos
   (2016/C 299/01)
   EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
   atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 121 straipsnio 2 dalį ir 148 straipsnio 4 dalį,
   atsižvelgdama į 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei koordinavimo (1), ypač į jo 5 straipsnio 2 dalį,
   atsižvelgdama į 2011 m. lapkričio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 1176/2011 dėl makroekonominių disbalansų prevencijos ir naikinimo (2), ypač į jo 6 straipsnio 1 dalį,
   atsižvelgdama į Europos Komisijos rekomendaciją,
   atsižvelgdama į Europos Parlamento rezoliucijas,
   atsižvelgdama į Europos Vadovų Tarybos išvadas,
   atsižvelgdama į Užimtumo komiteto nuomonę,
   atsižvelgdama į Ekonomikos ir finansų komiteto nuomonę,
   atsižvelgdama į Socialinės apsaugos komiteto nuomonę,
   atsižvelgdama į Ekonominės politikos komiteto nuomonę,
   kadangi:

               (1)

               2015 m. lapkričio 26 d. Komisija priėmė metinę augimo apžvalgą, kuria pradedamas 2016 m. Europos ekonominės politikos koordinavimo semestras. 2016 m. kovo 17–18 d. Europos Vadovų Taryba patvirtino metinėje augimo apžvalgoje nustatytus prioritetus. 2015 m. lapkričio 26 d. Komisija pagal Reglamentą (ES) Nr. 1176/2011 priėmė Įspėjimo mechanizmo ataskaitą, kurioje Italija nurodyta kaip viena iš valstybių narių, dėl kurių reikės parengti nuodugnią apžvalgą. Tą pačią dieną Komisija taip pat priėmė rekomendaciją dėl Tarybos rekomendacijos dėl euro zonos ekonominės politikos. Tą rekomendaciją Europos Vadovų Taryba patvirtino 2016 m. vasario 18–19 d., o Taryba ją priėmė 2016 m. kovo 8 d. (3) Kaip šalis, kurios valiuta yra euro, atsižvelgdama į glaudžias ekonominės ir pinigų sąjungos šalių ekonomikos sąsajas, Italija turėtų užtikrinti, kad ta rekomendacija būtų visiškai ir laiku įgyvendinta;

               (2)

               2016 m. Italijos ataskaita paskelbta 2016 m. vasario 26 d. Joje įvertinta Italijos pažanga, padaryta įgyvendinant 2015 m. liepos 14 d. Tarybos priimtas šaliai skirtas rekomendacijas ir siekiant nacionalinių tikslų pagal strategiją „Europa 2020“. Į ją įtraukta ir nuodugni apžvalga pagal Reglamento (ES) Nr. 1176/2011 5 straipsnį. 2016 m. kovo 8 d. Komisija pateikė nuodugnios apžvalgos rezultatus. Komisijos analizė leidžia daryti išvadą, kad Italijoje yra susidaręs perviršinis makroekonominis disbalansas. Visų pirma lėtas našumo augimas trukdo konkurencingumui atsigauti, o sumažinti didelį valstybės skolos santykį tampa sunkiau. Itin svarbu imtis veiksmų, kad būtų sumažinta neigiamų padarinių Italijos ekonomikai rizika ir, atsižvelgiant į šalies ekonomikos dydį, neigiamo šalutinio poveikio visai ekonominei ir pinigų sąjungai rizika;

               (3)

               2016 m. balandžio 28 d. Italija pateikė 2016 m. nacionalinę reformų programą ir 2016 m. stabilumo programą. Siekiant atsižvelgti į jų tarpusavio sąsajas, abi programos vertintos vienu metu;

               (4)

               į atitinkamas konkrečioms šalims skirtas rekomendacijas atsižvelgta sudarant 2014–2020 m. Europos struktūrinių ir investicijų fondų programas. Kaip numatyta Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1303/2013 (4) 23 straipsnyje, Komisija, jei tai būtina siekiant remti atitinkamų Tarybos rekomendacijų įgyvendinimą, gali paprašyti valstybės narės peržiūrėti savo partnerystės sutartį ir susijusias programas bei pasiūlyti jų pakeitimų. Kaip naudotųsi šia nuostata, Komisija išsamiau nurodė Priemonių, kuriomis Europos struktūrinių ir investicijų fondų veiksmingumas siejamas su patikimu ekonomikos valdymu, taikymo gairėse;

               (5)

               Italijai taikoma Stabilumo ir augimo pakto prevencinė dalis, pereinamojo laikotarpio skolos taisyklė 2013–2015 m. laikotarpiu ir skolos taisyklė nuo 2016 m. Stabilumo programoje numatoma, kad valdžios sektoriaus skolos santykis su BVP 2015 m. pasieks aukščiausią tašką – 132,7 %, o tada palaipsniui mažės ir 2019 m. sudarys 123,8 %. Komisijos 2016 m. pavasario prognozėje numatoma, kad skolos santykis su BVP 2016 m. stabilizuosis ir tik nuo 2017 m. pradės iš lėto mažėti. Italijos valdžios institucijų pateiktos plataus užmojo privatizavimo programos įgyvendinimas dėl numatomo šios programos indėlio mažinant skolą yra vienas svarbiausių Italijos uždavinių. Nors 2015 m. privatizacija vykdyta laikantis plano, užsibrėžtas tikslas 2016–2018 m. laikotarpiu per metus gauti 0,5 % privatizavimo pajamų, o 2019 m. – 0,3 % privatizavimo pajamų, atrodo labai ambicingas, taip pat atsižvelgiant į tai, kad kai kurie privatizavimo projektai vėlavo. Makroekonominis scenarijus, kuriuo grindžiamos biudžeto projekcijos, yra tikėtinas;

               (6)

               2016 m. gegužės 18 d. Komisija paskelbė ataskaitą pagal SESV 126 straipsnio 3 dalį, nes Italija nepadarė pakankamos pažangos, kad 2015 m. laikytųsi skolos taisyklės. Išanalizavus visus svarbius veiksnius padaryta išvada, kad skolos kriterijus turėtų būti laikomas įvykdytu. Komisija savo vertinimą peržiūrės naujoje ataskaitoje pagal Sutarties 126 straipsnio 3 dalį, remdamasi Komisijos 2016 m. rudens prognoze, kai turės daugiau informacijos apie tai, kaip 2017 m. vėl laikomasi koregavimo plano siekiant vidutinio laikotarpio biudžeto tikslo;

               (7)

               2015 m. pavasarį Italijai buvo leista 2016 m. 0,4 procentinio punkto BVP laikinai nukrypti nuo reikalaujamo koregavimo plano siekiant vidutinio laikotarpio biudžeto tikslo, kad būtų atsižvelgta į planuojamas esmines struktūrines reformas, kuriomis bus padarytas teigiamas poveikis ilgalaikiam viešųjų finansų tvarumui. 2016 m. biudžeto plano projekte Italija paprašė 2016 m. leisti dar 0,1 procentinio punkto BVP nukrypti nuo reikalaujamo koregavimo plano siekiant vidutinio laikotarpio biudžeto tikslo, kad būtų atsižvelgta į kitas struktūrines reformas, kuriomis bus padarytas teigiamas poveikis ilgalaikiam viešųjų finansų tvarumui. Esminiai visų šių reformų duomenys pateikti 2016 m. Italijos nacionalinėje reformų programoje, kuria iš esmės patvirtinama reformų darbotvarkė. Programoje pasiūlytos šios reformuotinos sritys, darančios poveikį viešųjų finansų tvarumui: i) viešasis administravimas ir racionalizavimas; ii) produktų ir paslaugų rinkos; iii) darbo rinka; iv) civilinė teisena; v) švietimas; vi) mokesčių perkėlimas; vii) priemonės susikaupusioms neveiksnioms paskoloms mažinti ir nemokumo procedūroms pertvarkyti; viii) išlaidų peržiūra kaip finansavimo priemonė. Valdžios institucijų skaičiavimais, visų šių reformų poveikis realiajam BVP iki 2020 m. pasieks 2,2 procentinio punkto, ir šis rezultatas vertintinas kaip tikėtinas. Visiškai ir laiku įgyvendinus šias reformas, būtų padarytas teigiamas poveikis viešųjų finansų tvarumui. Šiuo metu Italiją galima laikyti atitinkančia reikalavimus, kad jai būtų leista 2016 m. laikinai nukrypti nuo koregavimo plano visais prašomais 0,5 procentinio punkto BVP, su sąlyga, kad šalis tinkamai įgyvendins sutartas reformas, kurių pažanga bus stebima įgyvendinant Europos semestrą, ir laikysis 10 konstatuojamojoje dalyje nurodytų sąlygų;

               (8)

               2016 m. biudžeto plano projekte Italija paprašė 2016 m. leisti dar 0,3 procentinio punkto BVP nukrypti nuo reikalaujamo koregavimo plano siekiant vidutinio laikotarpio biudžeto tikslo, kad būtų atsižvelgta į nacionalinių investicijų išlaidas, skirtas bendrai su ES finansuojamiems projektams. Panašu, kad 2016 m. stabilumo programoje pateikta informacija, patvirtina, kad Italijos nukrypimu nuo koregavimo plano siekiant vidutinio laikotarpio biudžeto tikslo 2016 m. yra veiksmingai naudojamasi investicijoms didinti. Tačiau vis dar tebėra abejonių, ar 2016 m. bus įmanoma pasiekti visą numatytą bendrai finansuojamų investicijų sumą. Šiuo metu Italiją galima laikyti atitinkančia reikalavimus, kad jai būtų leista 2016 m. laikinai nukrypti 0,25 procentinio punkto BVP, su sąlyga, kad šalis tinkamai įgyvendins pagal planą numatytas investicijas ir laikysis 10 konstatuojamojoje dalyje nurodytų sąlygų. Komisija atliks ex post vertinimą, kad patikrintų faktinę nacionalinių išlaidų, skirtų bendrai finansuojamiems investiciniams projektams, sumą ir faktinę susijusio nuokrypio, kuris Italijai gali būti leidžiamas pagal vadinamąją investicijų išlygą, sumą;

               (9)

               2016 m. stabilumo programoje nurodyta, kad išskirtinio pabėgėlių srauto ir išskirtinių saugumo priemonių poveikis biudžetui yra didelis ir kad tai turėtų būti laikoma neįprastu įvykiu, kurio Vyriausybė negali kontroliuoti, kaip apibrėžta Reglamento (EB) Nr. 1466/97 5 straipsnio 1 dalyje ir 6 straipsnio 3 dalyje. Komisijos vertinimu, papildomas poveikis atitinka stabilumo programoje pateiktus įverčius ir siekia 0,03 % BVP 2015 m. ir 0,04 % BVP 2016 m., kiek tai susiję su pabėgėlių reikalams skirtomis išlaidomis, ir 0,06 % BVP 2016 m., kiek tai susiję su saugumo priemonėmis. Todėl Italija paprašė leisti laikinai nukrypti nuo koregavimo plano siekiant vidutinio laikotarpio biudžeto tikslo. Pagal Reglamento (EB) Nr. 1466/97 5 straipsnio 1 dalies ir 6 straipsnio 3 dalies nuostatas šios papildomos išlaidos priimtinos, atsižvelgiant į tai, kad pabėgėlių srautas, kaip ir terorizmo grėsmės mastas, yra išskirtiniai atvejai, jų poveikis Italijos viešiesiems finansams yra reikšmingas, o tvarumas nebūtų pažeistas leidžiant nukrypti nuo koregavimo plano, kuriuo siekiama vidutinio laikotarpio biudžeto tikslo. Todėl 2015 m. reikiamas koregavimas siekiant vidutinio laikotarpio biudžeto tikslo buvo sumažintas siekiant atsižvelgti į papildomas su pabėgėliais susijusias išlaidas. Kalbant apie 2016 m., galutinis vertinimas, į kurį bus įtrauktos reikalavimus atitinkančios sumos, bus atliktas 2017 m. pavasarį, remiantis Italijos valdžios institucijų pateiktais stebėjimų duomenimis;

               (10)

               pateiktoje nuomonėje dėl Italijos 2016 m. biudžeto plano projekto Komisija nurodė, kad atlikdama bendrą galimo nuokrypio nuo koregavimo plano, kuriuo siekiama vidutinio laikotarpio biudžeto tikslo, vertinimą ji atsižvelgs į galimybę Italijai taikyti lankstumo priemones pagal Stabilumo ir augimo paktą, daugiausia dėmesio skirdama tam, ar nukrypimu nuo koregavimo plano bus veiksmingai pasinaudota investicijų didinimo tikslais, ar yra patikimų planų vėl laikytis koregavimo plano siekiant vidutinio laikotarpio tikslo ir ar padaryta pažanga įgyvendinant struktūrinių reformų darbotvarkę atsižvelgiant į Tarybos rekomendacijas. Komisijos vertinimu, atsižvelgus į padarytą struktūrinių reformų darbotvarkės pažangą, planuojamas investicijas ir Vyriausybės įsipareigojimą užtikrinti koregavimo plano siekiant vidutinio laikotarpio tikslo laikymąsi 2017 m., kurį Komisija iš naujo vertins rudenį, Italijai 2016 m. galima taikyti papildomą 0,35 procentinio punkto BVP dydžio nuokrypį;

               (11)

               remiantis Komisijos 2016 m. pavasario prognoze, atsižvelgus į leistiną nuokrypį dėl investicijų ir struktūrinių reformų įgyvendinimo, galima daryti išvadą, kad dėl 2016 m. numatomo -0,7 % BVP struktūrinio pablogėjimo Italijai kyla rizika nukrypti nuo įsipareigojimų pagal Stabilumo ir augimo pakto prevencinę dalį. Laikantis prielaidos, kad politika nesikeis, pagal Komisijos prognozę 2017 m. struktūrinių priemonių poveikio nebus, todėl galėtų kilti rizika smarkiai nukrypti nuo reikalaujamo 0,6 % BVP struktūrinio koregavimo. Prognozuojama, kad 2016 m. ir 2017 m. Italija nesilaikys pereinamojo laikotarpio skolos taisyklės;

               (12)

               apskritai, remdamasi 2016 m. stabilumo programos vertinimu ir atsižvelgdama į Komisijos 2016 m. pavasario prognozę, Taryba mano, kad kyla rizika, kad Italija neatitiks Stabilumo ir augimo pakto nuostatų. Remdamasi 2016 m. rudens prognoze, kai turės daugiau informacijos apie tai, kaip Italija 2017 m. vėl pradėjo laikytis koregavimo plano siekdama vidutinio laikotarpio tikslo, įskaitant 2017 m. biudžeto plano projektą, Komisija iš naujo įvertins, kaip Italija laikosi reikalaujamo koregavimo siekiant vidutinio laikotarpio biudžeto tikslo;

               (13)

               nors yra iniciatyvų reformuoti fiskalinę sistemą, iki šiol nedaug nuveikta siekiant užtikrinti išlaidų peržiūros indėlį į fiskalinį konsolidavimą. Visų pirma išlaidų peržiūros tikslai buvo dar labiau sumažinti, o tai, kad išlaidų peržiūros nėra visapusiškai įtrauktos į biudžeto procedūrą, kenkia bendram šios procedūros veiksmingumui. Tikimasi, kad užbaigus visapusišką biudžeto procedūros reformą, kuri rengiama nuo 2009 m., šis trūkumas bus panaikintas, o biudžeto procedūra – papildyta labiau į rezultatus orientuotu metodu. Siekiant padidinti valstybės skolos tvarumą, taip pat labai svarbu paspartinti privatizavimo plano įgyvendinimą. Italijos mokesčių sistema trukdo efektyviam ekonomikos rezultatyvumui ir vis dar susiduria su keliais sunkumais. Jie yra susiję su labai prastu mokestinių prievolių vykdymu ir vėluojančia mokesčių išlaidų reforma, ypač su sumažintais pridėtinės vertės mokesčio tarifais, ir sena kadastrinių verčių sistema. Visi šie aspektai buvo įtraukti į teisės aktą, kuriuo nustatoma mokesčių sistemos reforma, tačiau jie neįgyvendinti arba įgyvendinti tik iš dalies. Be to, naujausi pokyčiai, tokie, kaip nekilnojamojo turto mokesčio netaikymas pirmam būstui, atrodo nesuderinami su tikslu išplėsti mokesčio bazę ir perkelti mokesčių naštą nuo gamybos veiksnių nekilnojamajam turtui ir vartojimui;

               (14)

               viešojo administravimo reforma – svarbus žingsnis, kuris, priėmus ir įgyvendinus reikalingus įstatyminius potvarkius, leistų Italijai pasinaudoti laukiama nauda, t. y. turėti efektyvesnį ir kokybiškesnį viešąjį sektorių. 2016 m. sausio mėn. Vyriausybės pasiūlyti įstatyminiai potvarkiai dėl valstybės įmonių ir vietos viešųjų paslaugų, taip pat būsimas potvarkis dėl užimtumo viešajame sektoriuje, yra itin svarbūs norint pašalinti esmines trūkumų priežastis. Nors neseniai imtasi priemonių, kuriomis siekiama aktyviau kovoti su korupcija, įskaitant baudų didinimą ir konkrečiai korupcinei nusikalstamai veikai taikomų senaties terminų pailginimą, seniai rekomenduota sisteminė senaties įstatymo peržiūra vis dar nevykdoma. Sukčiavimas apskaitos srityje taip pat yra svarbi problema. Teisingumo sistemoje išlieka šios pagrindinės problemos: ilgai trunkantys teismo procesai ir didelis neišnagrinėtų civilinių ir komercinių bylų skaičius. Atidi priemonių, kurių imtasi pastaraisiais metais siekiant spręsti šias problemas, poveikio stebėsena padės įvertinti, ar reikia imtis papildomų veiksmų;

               (15)

               padaryta tam tikra pažanga gerinant turto kokybę bankų sektoriuje. Nors pastaraisiais mėnesiais naujų neveiksnių paskolų srautas sumažėjo, jų sukauptas kiekis tebėra labai didelis, todėl toliau daromas spaudimas pelningumui ir bankų ištekliams. Be to, Italijos nemokumo sistema ir skolos išieškojimo sistemos nepakankamai palankios greitam sumažėjusios vertės paskolų tvarkymui. Nuo 2015 m. vidurio buvo priimti keli įstatymai, kuriais siekta supaprastinti ir paspartinti nemokumo ir teisės naudotis turtu atėmimo procedūras, ir pasiūlytas teisės akto, kuriuo nustatoma bankroto sistemos esminė reforma, projektas. Tačiau šių reformų poveikį procedūrų trukmei ir atgaunamai vertei dar reikia įvertinti. Nuo 2015 m. pradžios Italija priėmė keletą priemonių, skirtų bankų, ypač didesnių kooperatinių bankų, akcininkų įsteigtų bankų ir nedidelių savitarpio bankų, valdymo trūkumams šalinti. Visiškai įgyvendinus šias reformas sektorius taptų atsparesnis ir būtų užtikrintas efektyvesnis kreditų realiajai ekonomikai teikimas. Mažas išlaidų veiksmingumas bankų sektoriuje varžo pelningumą ir vidaus kapitalo formavimą, o nedidelis augimas ir mažos palūkanos kelia papildomų problemų. Nauja ES bankų pertvarkymo sistema (5) pakeitė bankų išleistų obligacijų, kurių daug turi Italijos neprofesionalieji klientai, rizikos profilį ir akcentuoja visuomenės finansinio raštingumo svarbą;

               (16)

               2015 m. Italija, vykdydama vadinamąją darbo vietų įstatymo reformą, iš esmės pertvarkė savo darbo rinkos taisykles ir institucijas. Norint paskatinti darbo rinkos nuošalyje esančių asmenų, ypač ilgalaikių bedarbių ir jaunimo, aktyvumą, itin svarbu įgyvendinti aktyvios darbo rinkos politikos reformą. Šiuo metu esama keletas administracinių, politinių ir su ištekliais susijusių problemų. Visų pirma, norint jas išspręsti, reikia stiprinti valstybines užimtumo tarnybas ir atidžiai stebėti, kaip jos teikia paslaugas. Reformuota pameistrysčių sistema, kad būtų įtraukti iš darbo atleisti suaugusieji ir išplėtos galimybės jauniems žmonėms, tačiau ji tebėra įgyvendinama. Italijoje nepakankamai išvystytos antro lygmens derybos, o tai trukdo įmonės lygmeniu priimti novatoriškus sprendimus, kuriais galėtų būti padidintas našumas ir pasiekta, kad darbo užmokestis labiau reaguotų į darbo rinkos sąlygas. Pasikonsultavus su socialiniais partneriais ir vadovaujantis nacionaline praktika, reikia imtis veiksmų šioje srityje. Socialiniai partneriai dar nepasiekė sutarimo dėl kolektyvinių derybų reformos. Remiantis nacionaline reformų programa, reformos tikimasi sulaukti iki 2016 m. pabaigos. Moterų dalyvavimo darbo rinkoje rodiklis yra vienas žemiausių ES. Daugiausia moterų užima netipines ir mažų garantijų darbo vietas, jos sudaro nestandartinių darbuotojų daugumą ir joms kyla ypač didelis pavojus patirti neoficialios ekonomikos poveikį. Mokesčių ir išmokų sistema neskatina antrųjų šeimoje uždirbančių asmenų dirbti, o Darbo vietų įstatymas šios problemos veiksmingai nesprendžia. Ribotos galimybės gauti nebrangių priežiūros paslaugų taip pat trukdo vaikų arba vyresnio amžiaus giminaičių turinčioms moterims dalyvauti darbo rinkoje. Skurdo lygis yra didelis – daugiau nei ketvirtadaliui italų gresia skurdas arba socialinė atskirtis, o teikiama socialinė parama išlieka nedidelė ir fragmentiška. Nacionalinės kovos su skurdu strategijos priėmimas ir įgyvendinimas ir socialinių išlaidų racionalizavimas galėtų būti pirmieji žingsniai, siekiant nacionaliniu lygmeniu remiantis aktyvios įtraukties principu palaipsniui įgyvendinti tinkamą socialinės paramos sistemą iš esmės biudžetui neutraliu būdu. Padaryta reikšminga pažanga vykdant švietimo reformą. 2015 m. liepos mėn. buvo priimta mokyklų reforma, o įgyvendinimo teisės aktai turi būti priimti iki 2017 m. sausio mėn.;

               (17)

               padaryta nedidelė pažanga skatinant konkurenciją paslaugų sektoriuje. 2015 m. metinis konkurencijos įstatymas tebėra svarstomas Parlamente. Kelių nuostatų, pavyzdžiui, susijusių su teisės srities profesijomis, poveikis buvo susilpnintas vykstant parlamentiniam procesui. Kai kurios sritys tebėra pernelyg saugomos arba reguliuojamos, visų pirma reglamentuojamosios profesijos, sveikatos priežiūros sektorius, vietos viešasis transportas ir taksi, uostai ir oro uostai. Mažmeninės prekybos sektoriui trukdo keletas trūkumų, kuriuos lemia rinkos reguliavimo griežtumas. Viešas teisių vykdyti ekonominę veiklą suteikimo viešoje erdvėje procesas neskatina konkurencijos, visų pirma dėl to, kad leidimai išduodami netaikant konkurencingų ir skaidrių procedūrų. Rinkos atvėrimo priemones turi paremti verslui palanki aplinka. Padaryta tam tikra pažanga vykdant paprastinimą pagal 2015–2017 m. paprastinimo darbotvarkę, o tai leidžia centrinei ir regioninei valdžiai lengviau ir racionaliau bendradarbiauti. Tačiau Italijos verslo aplinka vis dar nepakankamai palanki augimui ir investavimui ir kenčia nuo fragmentiškos ir susiskaidžiusios skirtingų valdžios lygmenų priimamų įstatymų ir taisyklių sistemos. Ekonominės veiklos vykdytojus tebeslegia administracinė ir reglamentavimo našta. Privalumus, susijusius su bendrovės įsteigimu arba nemokumo problemų sprendimu, atsveria trūkumai, susiję su statybos leidimų išdavimu, sutarčių vykdymo užtikrinimu, mokesčių mokėjimu arba paskolos gavimu. Įgyvendinus 2016 m. pradžioje priimtą nacionalinę viešųjų pirkimų strategiją, taip pat būtų lengviau pašalinti kai kuriuos plačiai paplitusius sisteminius trūkumus;

               (18)

               atsižvelgdama į Europos semestrą, Komisija atliko išsamią Italijos ekonominės politikos analizę ir ją paskelbė 2016 m. šalies ataskaitoje. Be to, ji įvertino stabilumo programą ir nacionalinę reformų programą, taip pat veiksmus, kurių Italija ėmėsi atsižvelgdama į ankstesniais metais jai skirtas rekomendacijas. Komisija atsižvelgė ne tik jų svarbą tvariai fiskalinei ir socialinei bei ekonominei Italijos politikai, bet ir tai, kaip laikomasi ES taisyklių ir gairių, atsižvelgiant į tai, kad ES lygio priemonėmis prisidedant prie būsimų nacionalinių sprendimų būtina stiprinti bendrą ES ekonomikos valdymą. Jos rekomendacijos atsižvelgiant į Europos semestrą pateiktos toliau išdėstytose 1–5 rekomendacijose;

               (19)

               atsižvelgdama į šį vertinimą, Taryba išnagrinėjo stabilumo programą ir savo nuomonę (6) visų pirma pateikė toliau išdėstytoje 1 rekomendacijoje;

               (20)

               atsižvelgdama į Komisijos nuodugnios apžvalgos ir šio vertinimo rezultatus, Taryba išnagrinėjo nacionalinę reformų programą ir stabilumo programą. Jos rekomendacijos pagal Reglamento (ES) Nr. 1176/2011 6 straipsnį pateiktos toliau išdėstytose 1–5 rekomendacijose,

         REKOMENDUOJA Italijai 2016–2017 m. imtis šių veiksmų:

               1.

               2016 m. laikinai nukrypti nuo reikalaujamo 0,5 % BVP koregavimo, kuriuo siekiama vidutinio laikotarpio biudžeto tikslo, neviršijant 0,75 % BVP sumos, leistinos dėl investicijų ir struktūrinių reformų įgyvendinimo, su sąlyga, kad 2017 m. koregavimo plano bus vėl pradėta laikytis siekiant vidutinio laikotarpio biudžeto tikslo. 2017 m. užtikrinti 0,6 % BVP fiskalinį koregavimą siekiant vidutinio laikotarpio biudžeto tikslo. 2016 m. užbaigti biudžeto procedūros reformą ir užtikrinti, kad išlaidų peržiūra būtų neatsiejama jos dalis. Užtikrinti, kad laiku būtų įgyvendinta privatizavimo programa, o nenumatytas pajamas panaudoti tam, kad valdžios sektoriaus skolos santykis pradėtų mažėti. Mokesčių naštą nuo gamybos veiksnių perkelti vartojimui ir nekilnojamajam turtui. Sumažinti mokesčių išlaidų įvairovę ir apimtį ir iki 2017 m. vidurio užbaigti kadastro sistemos reformą. Imtis priemonių siekiant pagerinti mokestinių prievolių vykdymą, be kita ko, naudojant elektronines sąskaitas faktūras ir elektroninius mokėjimus.

               2.

               Įgyvendinti viešojo administravimo reformą priimant ir įgyvendinant visus reikalingus įstatyminius potvarkius, ypač tuos, kuriais reformuojamos valstybinės įmonės, vietos viešosios paslaugos ir žmogiškųjų išteklių valdymas. Aktyviau kovoti su korupcija, be kita ko, iki 2016 m. pabaigos peržiūrėti senaties įstatymą. Sutrumpinti civilinių bylų nagrinėjimo trukmę, užtikrinant reformų vykdymą ir produktyviai tvarkant bylas.

               3.

               Sparčiau mažinti susikaupusių neveiksnių paskolų, be kita ko, labiau gerinant nemokumo ir skolų išieškojimo sistemą. Greitai užbaigti šiuo metu bankų sektoriuje vykdomų įmonių valdymo reformų įgyvendinimą.

               4.

               Įgyvendinti aktyvios darbo rinkos politikos reformą visų pirma didinant užimtumo tarnybų efektyvumą. Palengvinti sąlygas antriesiems šeimoje uždirbantiems asmenims pradėti dirbti. Priimti ir įgyvendinti nacionalinę kovos su skurdu strategiją ir peržiūrėti bei racionalizuoti socialinės apsaugos išlaidas.

               5.

               Greitai priimti ir įgyvendinti svarstomą konkurencijos įstatymą. Imtis tolesnių priemonių konkurencijai reglamentuojamųjų profesijų, transporto, sveikatos priežiūros ir mažmeninės prekybos sektoriuose ir koncesijų sistemoje padidinti.

      Priimta Briuselyje 2016 m. liepos 12 d.

            Tarybos vardu

            Pirmininkas

         P. KAŽIMÍR

      (1)  OL L 209, 1997 8 2, p. 1.

      (2)  OL L 306, 2011 11 23, p. 25.

      (3)  OL C 96, 2016 3 11, p. 1.

      (4)  2013 m. gruodžio 17 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 1303/2013, kuriuo nustatomos Europos regioninės plėtros fondui, Europos socialiniam fondui, Sanglaudos fondui, Europos žemės ūkio fondui kaimo plėtrai ir Europos jūros reikalų ir žuvininkystės fondui bendros nuostatos ir Europos regioninės plėtros fondui, Europos socialiniam fondui, Sanglaudos fondui ir Europos jūros reikalų ir žuvininkystės fondui taikytinos bendrosios nuostatos ir panaikinamas Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1083/2006 (OL L 347, 2013 12 20, p. 320).

      (5)  2014 m. gegužės 15 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2014/59/ES, kuria nustatoma kredito įstaigų ir investicinių įmonių gaivinimo ir pertvarkymo sistema ir iš dalies keičiamos Tarybos direktyva 82/891/EEB, direktyvos 2001/24/EB, 2002/47/EB, 2004/25/EB, 2005/56/EB, 2007/36/EB, 2011/35/ES, 2012/30/ES bei 2013/36/ES ir Europos Parlamento ir Tarybos reglamentai (ES) Nr. 1093/2010 bei (ES) Nr. 648/2012 (OL L 173, 2014 6 12, p. 190).

      (6)  Pagal Reglamento (EB) Nr. 1466/97 5 straipsnio 2 dalį.