title: Recommendation for a COUNCIL RECOMMENDATION on the National Reform Programme 2011 of Luxembourgand delivering a Council opinionon the updated Stability Programme of Luxembourg, 2011-2014

text:
      EUROPOS KOMISIJA

                                   Briuselis, 2011.6.7
                                   SEK(2011) 811 galutinis

                       Rekomendacija

               TARYBOS REKOMENDACIJA

  dėl Liuksemburgo 2011 m. nacionalinės reformų programos

                    su Tarybos nuomone

dėl atnaujintos 2011–2014 m. Liuksemburgo stabilumo programos

                  {SEK(2011) 724 galutinis}
 ---pagebreak---                                                Rekomendacija

                                    TARYBOS REKOMENDACIJA

                    dėl Liuksemburgo 2011 m. nacionalinės reformų programos

                                           su Tarybos nuomone

                dėl atnaujintos 2011–2014 m. Liuksemburgo stabilumo programos

     EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,

     atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 121 straipsnio 2 dalį ir
     148 straipsnio 4 dalį,

     atsižvelgdama į 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės
     priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei koordinavimo1, ypač į jo
     5 straipsnio 3 dalį,

     atsižvelgdama į Europos Komisijos rekomendaciją2,

     atsižvelgdama į Europos Vadovų Tarybos išvadas,

     atsižvelgdama į Užimtumo komiteto nuomonę,

     pasikonsultavusi su Ekonomikos ir finansų komitetu,

     kadangi:

     (1)    2010 m. kovo 26 d. Europos Vadovų Taryba pritarė Europos Komisijos pasiūlymui
            įgyvendinti naują darbo vietų kūrimo ir augimo strategiją „Europa 2020“, grindžiamą
            geresniu ekonomikos politikos koordinavimu, ir daugiausia dėmesio skirti toms
            svarbioms sritims, kuriose reikia imtis veiksmų, kad būtų stiprinamas Europos tvaraus
            augimo ir konkurencingumo potencialas.

     (2)    2010 m. liepos 13 d. Taryba priėmė rekomendaciją dėl valstybių narių ir Sąjungos
            bendrųjų ekonominės politikos gairių (2010–2014 m.), o 2010 m. spalio 21 d. –
            sprendimą dėl valstybių narių užimtumo politikos gairių3, kurie kartu sudaro
            integruotas gaires. Į šias integruotas gaires valstybių narių paprašyta atsižvelgti
            formuojant nacionalinę ekonomikos ir užimtumo politiką.

     1
            OL L 209, 1997 8 2, p. 1.
     2
            OL C , p. .
     3
            2011 m. gegužės 19 d. Tarybos sprendimu 2011/308/ES taikytina 2011 m.

LT                                                     2                                            LT
 ---pagebreak---      (3)   2011 m. sausio 12 d. Komisija patvirtino pirmąją metinę augimo apžvalgą, kuria
           pradedamas naujas ekonomikos valdymo ES ciklas ir pirmas ex ante bei integruoto
           politikos koordinavimo Europos semestras, numatytas strategijoje „Europa 2020“.

     (4)   2011 m. kovo 25 d. Europos Vadovų Taryba patvirtino fiskalinio konsolidavimo ir
           struktūrinių reformų prioritetus (atsižvelgdama į 2011 m. vasario 15 d. ir kovo 7 d.
           Tarybos išvadas ir Komisijos metinę augimo apžvalgą). Ji pabrėžė, kad pirmenybę
           reikia teikti patikimų biudžetų ir fiskalinio tvarumo atkūrimui, nedarbo mažinimui
           reformuojant darbo rinką ir naujoms ekonomikos augimo skatinimo priemonėms. Ji
           paprašė, kad valstybės narės šiuos prioritetus įgyvendintų konkrečiomis priemonėmis
           ir jas įtrauktų į savo stabilumo ar konvergencijos programas ir į nacionalines reformų
           programas.

     (5)   2011 m. kovo 25 d. Europos Vadovų Taryba taip pat paragino valstybes nares,
           prisijungusias prie pakto „Euro plius“, laiku pranešti apie savo įsipareigojimus, kad
           juos galėtų įtraukti į savo stabilumo arba konvergencijos programas ir nacionalines
           reformų programas.

     (6)   2011 m. balandžio 29 d. Liuksemburgas pateikė 2011 m. atnaujintą 2011–2014 m.
           stabilumo programą ir 2011 m. nacionalinę reformų programą. Siekiant atsižvelgti į
           abiejų programų sąsają, jos vertintos vienu metu.

     (7)   Atsižvelgiant į nepaprastai didelę finansų sektoriaus reikšmę šalies ekonomikai,
           Liuksemburgas finansų ir ekonomikos krizę atlaikė palyginti gerai. 2009 m. realiajam
           BVP nukritus 3,6 %, 2010 m. ekonomika greitai atsigavo. BVP išaugo maždaug
           3,5 %, šį augimą skatino didesnės viešosios išlaidos, dėl kurių nusprendė vyriausybė
           įgyvendindama Europos ekonomikos atgaivinimo programą, taip pat labai padidėjęs
           grynasis eksportas. Užimtumo srityje krizė atlaikyta, iš dalies dėl to, kad daugeliu
           atveju buvo pereita prie valdžios institucijų remiamos priemonės – sutrumpinto darbo
           laiko. Nuo 2008 m. pradžios nedarbas pradėjo didėti ir iš esmės stabilizavosi ties
           maždaug 6 % – Liuksemburge tai aukštas istorinis nedarbo lygis. Nepaisant
           nuosmukio, Liuksemburgo viešieji finansai palyginti patikimi (2010 m. deficitas buvo
           1,7 %, bendra skola – 18,4 %) dėl labai palankios pradinės būklės.

     (8)   Remdamasi atnaujintos stabilumo programos vertinimu pagal Tarybos reglamentą
           (EB) Nr. 1466/97, Taryba mano, kad makroekonominis scenarijus, kuriuo grindžiamos
           programoje pateiktos biudžeto projekcijos, yra kiek atsargus, palyginti su Komisijos
           tarnybų 2011 m. pavasario prognoze. Programoje nustatytas 1,0 % 2011 m. deficito
           tikslas atitinka Komisijos tarnybų pavasario prognozę. Pagal scenarijų, kai politika
           nekeičiama, programoje prognozuojama, kad 2012 m. nominalusis deficitas padidės
           iki 1,5 % BVP, paskui vėl palaipsniui mažės iki 0,8 % BVP 2014 m. Komisijos
           tarnybų prognozė yra kiek optimistiškesnė: prognozuojama, kad 2012 m. deficitas
           sudarys 1,1 % BVP, remiantis palankesniu makroekonominiu scenarijumi ir lėtesniu
           išlaidų didėjimu. Programoje nenumatoma, kad per 2011–2014 m. programos
           laikotarpį vidutinės trukmės tikslas, t. y. 0,5 % BVP struktūrinis perviršis, bus
           pasiektas. Priešingai, tikimasi, kad struktūrinis balansas (Komisijos tarnybų
           perskaičiuotas pagal programoje pateiktą informaciją ir bendrai sutartą metodiką)
           palaipsniui suprastės nuo 0,3 % perviršio 2011 m. iki 0,8 % deficito 2014 m.

     (9)   Prognozuojama, kad BVP augimas išliks patikimas, todėl Liuksemburgo viešiesiems
           finansams galėtų būti naudinga, jeigu struktūrinis balansas būtų labiau pagerintas, kad

LT                                                3                                                  LT
 ---pagebreak---             vidutinės trukmės tikslas būtų pasiektas jau 2012 m. Taip šalis susikurtų patikimumo
            ribą, apsaugančią nuo galimo ekonomikos nuosmukio ateityje ir tai padėtų padidinti
            ilgalaikį viešųjų finansų tvarumą. Be to, atsižvelgiant į apskaičiuotą netiesioginių
            įsipareigojimų, susijusių su visuomenės senėjimu, poveikį, šaliai būtų naudinga turėti
            platesnio užmojo vidutinės trukmės tikslą.

     (10)   Prognozuojama, kad per ateinančius dešimtmečius Liuksemburgo su visuomenės
            senėjimu susijusios viešosios išlaidos bus didžiausios ES. Trumpalaikį pensijų
            sistemos finansavimą dabar palaiko žemas priklausomybės dėl amžiaus santykis, be to
            jis iš dalies priklauso nuo palyginti jaunų darbuotojų, atvykstančių iš gretimų
            valstybių, įmokų. Ateityje abu veiksniai pasikeis ir numatoma, kad išlaidos pensijoms
            smarkiai padidės. Nors vyriausybė sukaupė pakankamai didelį turtą ir pensijų rezervai
            dar didėja, to nepakaks sistemos tvarumui užtikrinti. Be to, 38,2 % (2009 m.) vyresnio
            amžiaus darbuotojų (55–64 metų) užimtumo lygis yra vienas žemiausių ES-27 (ES
            vidurkis – 46 %). Nors nustatytas pensinis amžius iš principo yra 65 metai, pagal
            Liuksemburgo pensijų sistemą dažnai leidžiama į pensiją išeiti anksčiau praktiškai
            nesumažinant pensijos lygio, kuris, be kita ko, yra palyginti aukštas. Todėl vidutinis
            pasitraukimo iš darbo rinkos amžius yra 59,4 metai ir tai didina pensijų sistemos
            išlaidas. Vyriausybės planuose reformuoti pensijų sistemą numatytas naujas modelis,
            kurį taikant darbuotojai bus skatinami savo noru dirbti ilgiau. Tai pagerintų pensijų
            sistemos priklausomybės santykį. Vis dėlto šis mechanizmas būtų skirtas tik naujai į
            pensiją išeinantiems asmenims ir būtų taikomas tik darbo stažui, įgytam įsigaliojus
            reformai, taigi visas jos poveikis pasijustų po 40 metų.

     (11)   Kainų ir sąnaudų konkurencingumas Liuksemburge nuo praėjusio dešimtmečio
            pradžios smarkiai pablogėjo. Tai susiję su darbo užmokesčio ir našumo pokyčiais.
            2000–2010 m. vienetui tenkančios darbo sąnaudos Liuksemburge didėjo maždaug
            pusantro karto sparčiau nei ES-15 vidurkis ir daugiau nei penkis kartus sparčiau nei
            Vokietijoje. Atsižvelgiant į vyriausybės ir profesinių sąjungų susitarimą nuo 2011 m.
            pavasario iki spalio mėn. atidėti automatinio darbo užmokesčių indeksavimo sistemos
            taikymą, 2011 m. realiojo darbo užmokesčio augimas labai sulėtės. Dar reikia priimti
            sprendimą dėl vėliau taikytinos ribos. Atsižvelgiant į esamą infliacijos prognozę, kitas
            automatinis indeksavimas galėtų būti atliekamas jau 2012 m., taip bus panaikinti
            anksčiau pasiekti rezultatai didinant sąnaudų konkurencingumą.

     (12)   Nepaisant istorinio didelio užimtumo augimo, gyventojų užimtumo lygis yra mažesnis
            nei ES vidurkis, ypač labai jaunų ir vyresnio amžiaus asmenų grupėse. Darbo vietų
            kūrimas pastaraisiais metais daugiausia buvo naudingas šalyje negyvenantiems
            darbuotojams. Nors nedarbo augimas nuo 2008 m. siejamas su nuosmukiu, jis vis
            labiau įgauna struktūrinį pobūdį, kurį patvirtina tai, kad augimo metais prieš krizę
            užimtumas turėjo augti maždaug 4 % per metus, kad nedarbo lygis šiek tiek sumažėtų.
            Jaunimo nedarbo lygis yra santykinai aukštas: 2010 m. jis siekė 16,1 %, palyginti su
            6 % visų aktyvių gyventojų. Nedarbo lygis labai priklauso nuo išsilavinimo lygio.
            Jauni gyventojai norėdami gauti darbą susiduria su didele šalyje negyvenančių
            asmenų, kurie dažnai yra tiek pat ar net geriau kvalifikuoti, konkurencija.

LT                                                 4                                                   LT
 ---pagebreak---      (13)   Liuksemburgo vyriausybė nurodė keletą įsipareigojimų pagal paktą „Euro plius“4. Šie
            įsipareigojimai susiję su keturiomis pakto sritimis. Kiek tai susiję su fiskaliniais
            klausimais, vyriausybė patvirtino pensijų reformos pagrindinius aspektus ir
            įsipareigoja ją parengti iki 2011 m. pabaigos. Siekiant sustiprinti finansinį stabilumą,
            imtis priemonių finansų sektoriaus atsparumui didinti vykdant reguliavimą ir priežiūrą
            Europos ir tarptautiniu lygmenimis ir tęsti veiksmus siekiant įvairinti Liuksemburgo
            ekonomikos struktūrą. Užimtumo priemonėmis daugiausia siekiama padidinti aktyvios
            užimtumo politikos veiksmingumą (reformuoti užimtumo administraciją
            „Administration de l'Emploi“) ir skatinti mokymąsi visą gyvenimą privačiajame
            sektoriuje valstybei skiriant didesnį bendrą finansavimą. Konkurencingumo didinimo
            priemonės apima darbo užmokesčių indeksavimo atidėjimą nuo 2011 m. pavasario
            (kaip nustatyta pagal automatinio indeksavimo sistemą) iki spalio mėn., taip pat
            įsipareigojimą derėtis su socialiniais partneriais dėl panašaus atidėjimo 2012 m. Be to,
            vyriausybė įsipareigojo pagerinti verslo aplinką taikydama administracinio
            paprastinimo priemones ir gerindama infrastruktūrą. Įsipareigojimai atitinka stabilumo
            ir nacionalinėje reformų programose išdėstytą platesnę reformų darbotvarkę ir jais
            siekiama spręsti pensijų, konkurencingumo, užimtumo (ypač jaunų ir vyresnio
            amžiaus darbuotojų) ir finansų sektoriaus uždavinius. Tačiau kai kurios pasiūlytos
            reformos nepakankamai detalios. Šie įsipareigojimai pagal paktą „Euro plius“ buvo
            įvertinti ir į juos atsižvelgta rengiant rekomendacijas.

     (14)   Komisija įvertino stabilumo programą ir nacionalinę reformų programą, taip pat
            Liuksemburgo įsipareigojimus pagal paktą „Euro plius“5. Komisija įvertino ne tik jų
            svarbą tvariai fiskalinei ir socialinei bei ekonominei Liuksemburgo politikai, bet ir tai,
            kaip laikomasi ES taisyklių ir gairių, nes būtina stiprinti bendrą Europos Sąjungos
            ekonomikos valdymą ES priemonėmis prisidedant prie būsimų nacionalinių
            sprendimų. Atsižvelgdama į tai Komisija mano, kad, remiantis palankia
            makroekonomine perspektyva, turėtų būti įmanoma daugiau sumažinti deficitą
            2011 m. ir kad imantis didesnių fiskalinių priemonių vidutinės trukmės tikslą būtų
            galima pasiekti 2012 m. Taip pat reikėtų imtis tolesnių veiksmų siekiant reformuoti
            pensijų sistemą ir skatinti vyresnio amžiaus žmonių aktyvumą, stiprinti
            konkurencingumą ir padėti jaunimui įsidarbinti.

     (15)   Atsižvelgdama į šį vertinimą, Taryba išnagrinėjo 2011 m. atnaujintą Liuksemburgo
            konvergencijos programą ir savo nuomonę6 pateikė rekomendacijos 1 ir 2 punktuose.
            Atsižvelgdama į 2011 m. kovo 25 d. Europos Vadovų Tarybos išvadas, Taryba
            išnagrinėjo Liuksemburgo nacionalinę reformų programą,

     REKOMENDUOJA Liuksemburgui 2011–2012 m. imtis šių veiksmų:

     (1)     Pasinaudoti gerėjančiomis ciklinėmis sąlygomis ir sustiprinti fiskalines priemones
             siekiant labiau sumažinti nominalųjį deficitą ir 2012 m. pasiekti vidutinės trukmės
             tikslą.

     (2)     Pasiūlyti ir įgyvendinti plataus masto pensijų sistemos reformą siekiant užtikrinti
             ilgalaikį pensijų sistemos tvarumą pradedant nuo priemonių, kuriomis būtų

     4
            Daugiau informacijos apie įsipareigojimus, prisiimtus pagal paktą „Euro plius“, galima rasti dokumente
            SEC(2011) 724.
     5
            SEC(2011) 724.
     6
            Numatyta Tarybos reglamento (EB) Nr. 1466/97 5 straipsnio 3 dalyje.

LT                                                       5                                                           LT
 ---pagebreak---              padidintas vyresnio amžiaus darbuotojų dalyvavimas, visų pirma neskatinant
             ankstyvo išėjimo į pensiją ir įtraukiant priemones, kuriomis nustatytas pensinis
             amžius susiejamas su vidutine gyvenimo trukme.

     (3)     Pasikonsultavus su socialiniais partneriais ir vadovaujantis nacionaline praktika
             pertvarkyti darbo užmokesčio nustatymo sistemą siekiant užtikrinti, kad darbo
             užmokesčio didėjimas geriau atspindėtų darbo našumo ir konkurencingumo
             pokyčius.

     (4)     Imtis priemonių siekiant sumažinti jaunimo nedarbą stiprinant mokymo ir švietimo
             priemones, kuriomis būtų užtikrinta, kad jaunų darbuotojų įgūdžiai geriau atitiktų
             darbo rinkos paklausą.

     Priimta Briuselyje

                                              Tarybos vardu
                                              Pirmininkas

LT                                               6                                                LT


title: 2005 m. vasario 11 d. Europos centrinio banko rekomendacija, skirta Europos Sąjungos Tarybai dėl Banco de Portugal išorės auditoriaus (ECB/2005/3)

text:
               26.2.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 50/6

      EUROPOS CENTRINIO BANKO REKOMENDACIJA

   2005 m. vasario 11 d.
   skirta Europos Sąjungos Tarybai dėl Banco de Portugal išorės auditoriaus
   (ECB/2005/3)
   (2005/C 50/06)
   EUROPOS CENTRINIO BANKO VALDANČIOJI TARYBA,
   atsižvelgdama į Europos centrinių bankų sistemos ir Europos centrinio banko statutą, ypač į jo 27.1 straipsnį,
   kadangi:

               (1)

               Europos centrinio banko (ECB) ir Eurosistemos nacionalinių centrinių bankų sąskaitų auditą atlieka nepriklausomas išorės auditorius, kurį rekomenduoja ECB valdančioji taryba ir tvirtina Europos Sąjungos Taryba.

               (2)

               Europos Sąjungos Taryba savo 1999 m. sausio 25 d. sprendimu 1999/70/EB dėl nacionalinių centrinių bankų išorės auditorių (1) patvirtino PricewaterhouseCoopers – Auditores e Consultores, Lda. Banco de Portugal išorės auditoriumi.

               (3)

               Vadovaujantis paskutiniu pasikeitimu Portugalijos teisėje, sąskaitų auditą dabar turi atlikti išimtinai revisores oficiais de contas (atestuotas auditorius). Todėl Banco de Portugal mano, kad PricewaterhouseCoopers – Auditores e Consultores, Lda. reikėtų pakeisti PricewaterhouseCoopers & Associados – Sociedade de Revisores Oficiais de Contas, Lda., kadangi pirmasis neturi atestuoto auditoriaus statuso. ECB neprieštarauja šiam pakeitimui.

               (4)

               Išorės auditoriaus įgaliojimų trukmė nesikeičia,

         PRIĖMĖ ŠIĄ REKOMENDACIJĄ:
   Rekomenduojama skirti PricewaterhouseCoopers & Associados – Sociedade de Revisores Oficiais de Contas, Lda. Banco de Portugal išorės auditoriumi nuo 2004 finansinių metų vienerių metų laikotarpiui, kuris gali būti pratęstas.

      Pasirašyta Frankfurte prie Maino, 2005 m. vasario 11 d.

            ECB pirmininkas

         Jean-Claude TRICHET

      (1)  OL L 22, 1999 1 29, p. 69. Sprendimas su paskutiniais pakeitimais, padarytais Sprendimu 2004/651/EB (OL L 298, 2004 9 23, p. 23).


title: 2013 m. liepos 9 d. Tarybos rekomendacija dėl 2013 m. Maltos nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2012–2016 m. Maltos stabilumo programos

text:
               30.7.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 217/59

      TARYBOS REKOMENDACIJA

   2013 m. liepos 9 d.
   dėl 2013 m. Maltos nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2012–2016 m. Maltos stabilumo programos
   2013/C 217/15
   EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
   atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 121 straipsnio 2 dalį ir 148 straipsnio 4 dalį,
   atsižvelgdama į 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei koordinavimo (1), ypač į jo 5 straipsnio 2 dalį,
   atsižvelgdama į 2011 m. lapkričio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 1176/2011 dėl makroekonominių disbalansų prevencijos ir naikinimo (2), ypač į jo 6 straipsnio 1 dalį,
   atsižvelgdama į Europos Komisijos rekomendaciją,
   atsižvelgdama į Europos Vadovų Tarybos išvadas,
   atsižvelgdama į Užimtumo komiteto nuomonę,
   atsižvelgdama į Ekonomikos ir finansų komiteto nuomonę,
   atsižvelgdama į Socialinės apsaugos komiteto nuomonę,
   atsižvelgdama į Ekonominės politikos komiteto nuomonę,
   kadangi:

               (1)

               2010 m. kovo 26 d. Europos Vadovų Taryba pritarė Komisijos pasiūlymui įgyvendinti naują darbo vietų kūrimo ir augimo strategiją „Europa 2020“, grindžiamą geresniu ekonominės politikos koordinavimu, ir daugiausia dėmesio skirti toms svarbioms sritims, kuriose reikia imtis veiksmų, kad būtų stiprinamas Europos tvaraus augimo ir konkurencingumo potencialas;

               (2)

               2010 m. liepos 13 d. Taryba priėmė rekomendaciją dėl valstybių narių ir Sąjungos bendrųjų ekonominės politikos gairių (2010–2014 m.), o 2010 m. spalio 21 d. – sprendimą dėl valstybių narių užimtumo politikos gairių (3), kurios kartu sudaro integruotas gaires. Į šias integruotas gaires valstybių narių paprašyta atsižvelgti formuojant nacionalinę ekonominę ir užimtumo politiką;

               (3)

               2012 m. birželio 29 d. valstybių narių valstybių ar vyriausybių vadovai nusprendė priimti Susitarimą dėl ekonomikos augimo ir darbo vietų kūrimo, kuriuo nustatė nuoseklią nacionalinių, ES ir euro zonos veiksmų, naudojant visus galimus svertus, priemones ir politikos strategijas, sistemą. Jie nutarė, kokių veiksmų reikėtų imtis valstybių narių lygmeniu, visų pirma išreikšdami tvirtą įsipareigojimą siekti strategijos „Europa 2020“ tikslų ir įgyvendinti konkrečioms šalims skirtas rekomendacijas;

               (4)

               2012 m. liepos 10 d. Taryba priėmė rekomendaciją (4) dėl Maltos 2012 m. nacionalinės reformų programos ir nuomonę dėl 2012–2015 m. Maltos stabilumo programos;

               (5)

               2012 m. lapkričio 28 d. Komisija priėmė metinę augimo apžvalgą, kuria pradedamas 2013 m. Europos ekonominės politikos koordinavimo semestras. Be to, 2012 m. lapkričio 28 d. Komisija pagal Reglamentą (ES) Nr. 1176/2011 priėmė Įspėjimo mechanizmo ataskaitą, kurioje nurodė, kad Malta yra viena iš valstybių narių, dėl kurios reikės parengti nuodugnią apžvalgą;

               (6)

               vykdant Europos semestro veiklą, Europos Parlamentas buvo tinkamai įtrauktas remiantis Reglamentu (EB) Nr. 1466/97 ir 2013 m. vasario 7 d. priėmė rezoliuciją dėl užimtumo ir socialinių aspektų 2013 m. metinėje augimo apžvalgoje bei rezoliuciją dėl dalyvavimo rengiant 2013 m. metinę augimo apžvalgą;

               (7)

               2013 m. kovo 14 d. Europos Vadovų Taryba patvirtino prioritetus, kuriais turi būti užtikrintas finansinis stabilumas, fiskalinis konsolidavimas ir ekonomikos augimo skatinimo veiksmai. Ji pabrėžė, kad reikia vykdyti diferencijuotą, ekonomikos augimą skatinantį fiskalinį konsolidavimą, atkurti įprastas skolinimo ekonomikai sąlygas, skatinti ekonomikos augimą ir konkurencingumą, spręsti nedarbo problemą, šalinti socialines krizės pasekmes ir modernizuoti viešąjį administravimą;

               (8)

               2013 m. balandžio 10 d. Komisija pagal Reglamento (ES) Nr. 1176/2011 5 straipsnį paskelbė Maltai skirtą nuodugnią apžvalgą. Komisijai atlikus analizę, galima daryti išvadą, kad Maltoje yra susidaręs makroekonominis disbalansas, kurį reikia stebėti ir dėl kurio reikėtų imtis politikos veiksmų. Dėl bankų sektoriaus ir nekilnojamojo turto rinkos raidos juos stebėti reikėtų ypač įdėmiai. Ilgalaikiam viešųjų finansų tvarumui reikia skirti politinį dėmesį;

               (9)

               2013 m. balandžio 30 d. Malta pateikė 2013 m. nacionalinę reformų programą ir 2012–2016 m. stabilumo programą. Siekiant atsižvelgti į abiejų programų sąsają, jos vertintos vienu metu;

               (10)

               remdamasi stabilumo programos vertinimu pagal Reglamentą (EB) Nr. 1466/97, Taryba mano, kad makroekonominis scenarijus, kuriuo grindžiamos programoje pateiktos biudžeto projekcijos, yra tikėtinas. 2012 m. gruodžio 4 d. (5) Taryba panaikino savo sprendimą dėl perviršinio deficito Maltoje, atsižvelgdama į tai, kad jis 2011 m. buvo panaikintas, ir į tai, kad remiantis 2012 m. Komisijos tarnybų rudens prognozėmis, jo panaikinimas atrodė tvarus. Vis dėlto, 2012 m. Maltoje buvo užfiksuotas 3,3 % BVP valdžios sektoriaus deficitas, vėl didesnis už 3 % BVP pamatinę vertę. Stabilumo programoje išdėstytos biudžeto strategijos tikslas – palaipsniui sumažinti deficitą nuo 3,3 % BVP 2012 m. iki 0,8 % BVP 2016 m., palaipsniui darant pažangą link vidutinės trukmės laikotarpio tikslo. Stabilumo programoje patvirtinamas vidutinės trukmės laikotarpio biudžeto tikslas pasiekti struktūriniu požiūriu subalansuotą biudžetą – tai platesnio užmojo siekis, nei reikalaujama Stabilumo ir augimo pakte, tačiau jo neplanuojama pasiekti programos laikotarpiu. 2013 m. stabilumo programos deficito tikslas paremtas gana dideliu mokestinių pajamų augimu, kuris negali būti iki galo paaiškintas pagrindiniu makroekonominiu scenarijumi. Be to, jis, kaip ir vėlesniais metais, nepakankamai paremtas išsamiomis priemonėmis. Dėl to planuojamo (perskaičiuoto) struktūrinio balanso pokytis yra gerokai aukštesnis, nei Komisijos tarnybų prognozėje. Pagal Komisijos prognozę struktūrinis balansas 2013 m. pagerės tik ¼ procentinio punkto ir tik šiek tiek 2014 m., remiantis prielaida, kad politika nesikeis.
               Prognozuojama, kad valdžios sektoriaus skola visu programos laikotarpiu viršys 60 % BVP ribą. Nacionalinės valdžios institucijos prognozuoja, kad skola padidės iki 74,2 % BVP 2014 m. ir po to pradės mažėti iki 70 % 2016 m. Pagal 2013 m. Komisijos tarnybų pavasario prognozę skolos ir BVP santykis turėtų didėti šiek tiek sparčiau – iki 74,9 % 2014 m., nes numatoma, kad pirminis deficitas toliau didės. Atsižvelgiant į tai, kad perviršinis deficitas panaikintas 2011 m., Maltoje yra trejų metų pereinamasis laikotarpis, susijęs su skolos mažinimo kriterijaus taikymu nuo 2012 m. Malta nepadarė pakankamos pažangos, kad tenkintų skolos kriterijų 2012 m., ir nenumatoma, kad ji tą padarys 2013–2014 m. Nors Maltos fiskalinė sistema yra gana lanksti, jos neprivalomas pobūdis ir trumpas fiskalinio planavimo laikotarpis nepadeda užtikrinti patikimą fiskalinę būklę. Direktyva 2011/85/ES (6) dėl biudžeto sistemų dar neperkelta į nacionalinę teisę ir struktūrinio biudžeto balanso taisyklė, numatyta Sutartyje dėl stabilumo, koordinavimo ir valdymo ekonominėje ir pinigų sąjungoje, pasirašytoje 2012 m. kovo 2 d. Briuselyje, dar neįtraukta į nacionalinę teisę. Stabilumo programoje išdėstytas vyriausybės ketinimas įsteigti fiskalinę tarybą, tačiau nepateikta jokių konkrečių planų;

               (11)

               mokestinių prievolių vykdymas ir mokesčių slėpimas kelia viešųjų finansų kokybės problemų. Valdžios institucijos priėmė keletą tinkamų priemonių ir kelios papildomos priemonės dar svarstomos, tačiau būtina įdėmiai stebėti jų įgyvendinimą, nes konkrečių rezultatų dar nepasiekta. Mokestinės paskatos įmonėms skolintis vis dar labai didelės. 2012 m. Malta išsiskyrė tuo, kad joje yra antras pagal dydį skolos tvarkymo mokesčių priemonėmis ir naujų investicijų finansavimo nuosavu kapitalu atotrūkis. Toks įsiskolinimui palankus mokestinis iškraipymas gali skatinti įmones per daug skolintis ir neveiksmingai paskirstyti kapitalą. Malta yra viena iš nedaugelio valstybių narių, kuriose nėra jokių nuostatų mažinti įsiskolinimui palankų mokestinį iškraipymą;

               (12)

               Malta vis dar susiduria su problemomis, susijusiomis su viešųjų finansų tvarumu, atsižvelgiant į visuomenės senėjimo poveikį biudžetui, kuris pagal projekcijas turėtų gerokai viršyti ES vidurkį. Išlaidų pensijoms didėjimas sudaro daugiau nei pusę visų su visuomenės senėjimu susijusių išlaidų, tačiau palyginus su kitomis valstybėmis narėmis, teisės aktais nustatytas pensinis amžius tebėra mažas ir jo didinimas įgyvendinant 2006 m. reformą vyksta lėtai. Būtina toliau vykdyti reformas, siekiant užtikrinti tvarumą išlaikant adekvatumą ir sprendžiant vienodų sąlygų visoms kartoms suteikimo klausimą. Nors buvo tartasi su socialiniais partneriais, nepateikta jokių konkrečių pasiūlymų dėl tolesnės pensijų reformos. Vyresnio amžiaus žmonių užimtumo lygis yra žemas ir vis dar reikia parengti visapusišką aktyvaus senėjimo strategiją. Dėl ribotos apimties pirminės priežiūros teikimo ir prognozuojamo visuomenės senėjimo ilgainiui gali padidėti sveikatos priežiūros išlaidos. Viešojo pirkimo srities administraciniai gebėjimai silpni ir tai lemia sudėtingas ir ilgas procedūras;

               (13)

               palankiai vertintinos priemonės mokyklos nebaigimo rodikliams mažinti, įskaitant neseniai pradėtą parengiamąjį procesą parengti mokyklos nebaigimo strategiją, be kita ko, siekiant sumažinti gebėjimų paklausos ir pasiūlos atotrūkį. Politikos veiksmų veiksmingumas priklausys nuo to, ar jie tinkamai ir laiku įgyvendinami ir jų įgyvendinimą reikės atidžiai stebėti. Vis dėlto nepakankamas švietimo ir mokymo susiejimas su darbo rinkos poreikiais yra didžiulis trūkumas. Kai bus sukurta, kaip numatoma, daugiau kvalifikacijos lygių apimanti bendra stažuočių schema, tai taip pat turėtų prisidėti prie darbo rinkos poreikiams pritaikytos darbo jėgos ugdymo;

               (14)

               Malta taip pat ėmėsi ryžtingų veiksmų padidinti moterų dalyvavimą darbo rinkoje, daugiausia skirtų geriau suderinti darbo ir šeimos gyvenimą. Moterų užimtumo lygis toliau kyla, be kita ko dėl teigiamo kohortos poveikio. Vis dėlto dar yra ką gerinti: moterų užimtumo lygis tebėra žemas, motinystė vis dar turi didelį poveikį moterų dalyvavimui darbo rinkoje ir lyčių užimtumo atotrūkis yra didžiausias Sąjungoje. Skatinant lanksčias darbo sąlygas ir platesniam gyventojų segmentui teikiant įperkamas vaikų priežiūros ir pomokyklinės priežiūros paslaugas gali būti prisidedama prie tolesnio moterų užimtumo lygio didėjimo;

               (15)

               Maltos pragyvenimo išlaidų koregavimo mechanizmas turi tam tikrų savybių, kurios, atrodo, švelnina jo neigiamą poveikį bendriems darbo rinkos rezultatams ir darbo užmokesčio koregavimui: pagal mechanizmą užtikrinamas nustatyto dydžio darbo užmokesčio didėjimas, taip tik iš dalies kompensuojant infliacijos poveikį darbo užmokesčiui, viršijančiam pamatinį bazinį darbo užmokestį, yra priimtos mikro ir makro lygmens leidžiančios nukrypti nuostatos ir derybos dėl darbo užmokesčio yra visiškai decentralizuotos. Vis dėlto itin nepalankiais ekonominio ciklo etapais sistema vis dar gali kelti problemų darbo užmokesčio lankstumui, taip stabdydama darbo rinkos prisitaikymą ir slopindama konkurencingumą. Mechanizme naudojamo kainų indekso kai kurių sudedamųjų dalių kainų, visų pirma energijos, svyravimai gali daryti spaudimą infliacijai dėl darbo užmokesčio ir kainų spiralės. Siekiant mažinti galimą riziką bus būtina rinkti darbo užmokesčio ir našumo duomenis sektorių lygmeniu ir įdėmiai stebėti darbo užmokesčio indeksavimo sistemos poveikį. Maltos valdžios institucijos turėtų atidžiai stebėti mechanizmo poveikį ekonomikai ir būti pasirengusios prireikus jį reformuoti;

               (16)

               pavojų Maltos konkurencingumui kelia labai ribota energijos tiekimo diversifikacija ir prasti aplinkosaugos rodikliai – tai lemia dideles elektros kainas. Sunki pagrindinio energijos tiekėjo („Enemalta“) finansinė būklė didina nesaugumą, tačiau po 2014 m. padėtį turėtų palengvinti elektros energijos jungiamoji linija su Sicilija. Nors tęstas įvairių iniciatyvų, kaip antai susijusių su fotovoltine energija, vykdymas, energijos iš atsinaujinančių išteklių dalis išlieka ypač maža ir kyla neaiškumų dėl didelių projektų, tokių kaip vėjo jėgainių statybos, įgyvendinamumo. Dėl paramos Sąjungos lėšomis padaryta pažanga energijos vartojimo efektyvumo, visų pirma viešųjų pastatų, srityje. Maltos transporto sistemos aplinkosaugos rodikliai taip pat prasti. Maltai būtų naudinga priimti visapusišką transporto strategiją, kuria būtų siekiama pagerinti viešąjį transportą, kelių tinklą, sistemos veiksmingumą išmetamo anglies dioksido kiekio požiūriu, ir būtų toliau skatinama naudoti kitų rūšių nei lengvieji automobiliai transporto priemones;

               (17)

               palyginti su visa šalies ekonomika, Maltos bankų sektorius yra labai didelis. Nors taip yra visų pirma dėl nestrateginių šalies ir tarptautinę veiklą vykdančių bankų, kurie šalies ekonomikoje dalyvauja nedaug, pateisintina toliau užtikrinti griežtą jų priežiūrą, siekiant išvengti neigiamo jų veiklos poveikio finansiniam stabilumui. Vietos bankai tebėra labai priklausomi nuo turto rinkos, nors specialūs atidėjiniai paskolų nuostoliams padengti yra gana maži. Buvo diskutuota dėl politikos, tačiau dar turi būti priimti tinkami reguliavimo veiksmai. Teismų sistemoje yra trūkumų, keliančių papildomą riziką finansiniam stabilumui. Ilgas laikas, reikalingas nemokumo byloms išspręsti, kliudo veiksmingai užtikrinti teises į užstatą. Tokia padėtis ekonominės įtampos metu gali papildomai apsunkinti bankų balansą ir padidinti nuostolius, o tai gali lemti rekapitalizavimo būtinybę;

               (18)

               atsižvelgdama į Europos semestrą, Komisija atliko išsamią Maltos ekonominės politikos analizę. Ji įvertino nacionalinę reformų programą ir stabilumo programą bei pateikė nuodugnią apžvalgą. Komisija įvertino ne tik jų svarbą tvariai fiskalinei ir socialinei bei ekonominei Maltos politikai, bet ir tai, kaip laikomasi ES taisyklių ir gairių, nes ES priemonėmis prisidedant prie būsimų nacionalinių sprendimų būtina stiprinti bendrą Sąjungos ekonomikos valdymą. Jos rekomendacijos atsižvelgiant į Europos semestrą pateiktos toliau išdėstytose 1–5 rekomendacijose;

               (19)

               atsižvelgdama į šį vertinimą, Taryba išnagrinėjo stabilumo programą ir savo nuomonę (7) visų pirma pateikė rekomendacijų 1 punkte;

               (20)

               atsižvelgdama į Komisijos nuodugnios apžvalgos ir šio vertinimo rezultatus, Taryba išnagrinėjo nacionalinę reformų programą ir stabilumo programą. Jos rekomendacijos pagal Reglamento (ES) Nr. 1176/2011 6 straipsnį pateikiamos toliau išdėstytose 2 ir 5 rekomendacijose;

               (21)

               atsižvelgdama į Europos semestrą, Komisija taip pat atliko visos euro zonos ekonominės politikos analizę. Ja remdamasi Taryba parengė konkrečias rekomendacijas valstybėms narėms, kurių valiuta yra euro (8). Malta, kaip šalis, kurios valiuta yra euro, taip pat turėtų užtikrinti, kad šios rekomendacijos būtų įgyvendintos visiškai ir laiku,

         REKOMENDUOJA Maltai 2013–2014 m. imtis šių veiksmų:

               1.

               Nustatyti ir įgyvendinti priemones siekiant įgyvendinti metinius struktūrinio koregavimo veiksmus, nustatytus Tarybos rekomendacijose pagal perviršinio deficito procedūrą, kad perviršinis deficitas būtų tvariai ir augimui palankiomis priemonėmis panaikintas iki 2014 m., ribojant poreikį remtis vienkartinėmis / laikinosiomis priemonėmis. Panaikinus perviršinį deficitą tinkamu tempu vykdyti struktūrinį koregavimą, kad iki 2019 m. būtų pasiektas vidutinės trukmės laikotarpio tikslas. 2013 m. parengti taisyklėmis grindžiamą privalomą daugiametę fiskalinę sistemą. Užtikrinti, kad būtų imtasi konkrečių priemonių, siekiant padidinti mokestinių prievolių vykdymą, kovoti su mokesčių slėpimu ir imtis priemonių mažinti įmonių įsiskolinimui palankų mokestinį iškraipymą.

               2.

               Užtikrinti ilgalaikį viešųjų finansų tvarumą, toliau reformuoti pensijų sistemą, siekiant apriboti projektuojamą išlaidų padidėjimą, įskaitant priemones, sparčiau didinančias teisės aktais numatytą pensinį amžių, padidinant faktinį pensinį amžių derinant pensinį amžių ar pensijų išmokas su tikėtinos gyvenimo trukmės pokyčiais ir skatinant privačių pensijų kaupimą. Imtis priemonių padidinti vyresnių žmonių užimtumo lygį užbaigiant kurti ir įgyvendinant visapusišką aktyvaus senėjimo strategiją. Vykdyti sveikatos priežiūros sektoriaus reformas, siekiant padidinti sektoriaus ekonominį veiksmingumą, visų pirma stiprinant viešąją pirminę priežiūrą. Gerinti viešojo pirkimo procedūrų veiksmingumą ir mažinti jų trukmę.

               3.

               Toliau vykdyti politikos priemones, kuriomis siekiama mažinti mokyklos nebaigimo atvejų skaičių, visų pirma sukuriant visapusišką stebėjimo sistemą, ir gerinti švietimo ir mokymo pritaikymą darbo rinkos poreikiams, siekiant spręsti gebėjimų paklausos ir pasiūlos atotrūkio problemą, be kita ko, vykdant paskelbtą gamybinės praktikos sistemos reformą. Toliau remti moterų dalyvavimą darbo rinkoje skatinant lanksčių darbo sąlygų taikymą, visų pirma didinti prieinamų vaikų priežiūros ir pomokyklinės veiklos centrų skaičių.

               4.

               Tęsti pastangas įvairinti naudojamas energijos rūšis ir energijos šaltinius, visų pirma didinant atsinaujinančios energijos įsisavinimą ir užtikrinant elektros jungties su Sicilija užbaigimą laiku. Išlaikyti pastangas skatinti energijos vartojimo efektyvumą ir sumažinti transporto sektoriuje išmetamųjų dujų kiekį.

               5.

               Imtis priemonių, kad būtų toliau didinami atidėjiniai blogų paskolų nuostoliams padengti bankų sektoriuje, siekiant mažinti galimą riziką, kurią kelia didelė bankų priklausomybė nuo nekilnojamojo turto rinkos. Išlaikyti politikos pastangas užtikrinti griežtą bankų sektoriaus, įskaitant nestrateginių šalies ir tarptautinę veiklą vykdančių bankų, priežiūrą. Pagerinti bendrą teismų sistemos veiksmingumą, pavyzdžiui, sumažinant laiką, reikalingą nemokumo byloms išspręsti.

      Priimta Briuselyje 2013 m. liepos 9 d.

            Tarybos vardu

            Pirmininkas

         R. ŠADŽIUS

      (1)  OL L 209, 1997 8 2, p. 1.

      (2)  OL L 306, 2011 11 23, p. 25.

      (3)  Toliau taikomos 2013 m. pagal 2013 m. balandžio 22 d. Tarybos sprendimą 2013/208/ES dėl valstybių narių užimtumo politikos gairių (OL L 118, 2013 4 30, p. 21).

      (4)  OL C 219, 2012 7 24, p. 61.

      (5)  2012 m. gruodžio 4 d. Tarybos sprendimas 2012/778/ES (OL L 342, 2012 12 14, p. 43).

      (6)  2011 m. lapkričio 8 d. Tarybos direktyva 2011/85/ES dėl reikalavimų valstybių narių biudžeto sistemoms (OL L 306, 2011 11 23, p. 41).

      (7)  Pagal Reglamento (EB) Nr. 1466/97 5 straipsnio 2 dalį.

      (8)  Žr. šio Oficialiojo leidinio p. 97.


title: 2006 m. kovo 14 d.  Tarybos rekomendacija, dėl patvirtinimo, kad Komisija Europos plėtros fondo (šeštojo EPF) 2004 finansinių metų operacijas įvykdė

text:
               18.3.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 81/9

      TARYBOS REKOMENDACIJA

   2006 m. kovo 14 d.
   dėl patvirtinimo, kad Komisija Europos plėtros fondo (šeštojo EPF) 2004 finansinių metų operacijas įvykdė
   (2006/220/EB)
   EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
   atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį,
   atsižvelgdama į Trečiąją AKR–EEB konvenciją, pasirašytą 1984 m. gruodžio 8 d. Lomėje,
   atsižvelgdama į Vidaus susitarimą 86/126/EEB dėl Bendrijos pagalbos finansavimo ir administravimo (1), ypač į jo 29 straipsnio 3 dalį,
   atsižvelgdama į 1986 m. lapkričio 11 d. Finansinį reglamentą, taikomą šeštajam Europos plėtros fondui (šeštasis EPF) (2), ypač į jo 66–73 straipsnius,
   išnagrinėjusi su šeštojo EPF operacijomis susijusius 2004 m. gruodžio 31 d. pajamų ir išlaidų ataskaitą bei balansą, taip pat Audito Rūmų ataskaitą dėl 2004 finansinių metų kartu su Komisijos atsakymais (3),
   kadangi pagal Vidaus susitarimo 29 straipsnio 3 dalį patvirtinimą, kad Komisija šeštojo EPF finansinio valdymo užduotis įvykdė, teikia Europos Parlamentas, remdamasis Tarybos rekomendacija,
   kadangi Komisija šeštojo EPF 2004 finansinių metų operacijas įvykdė tinkamai,
   REKOMENDUOJA Europos Parlamentui patvirtinti, kad Komisija šeštojo EPF 2004 finansinių metų operacijas įvykdė.

      Priimta Briuselyje, 2006 m. kovo 14 d.

            Tarybos vardu

            Pirmininkas

         K.-H. GRASSER

      (1)  OL L 86, 1986 3 31, p. 210. Susitarimas su paskutiniais pakeitimais, padarytais Sprendimu 86/281/EEB (OL L 178, 1986 7 2, p. 13).

      (2)  OL L 325, 1986 11 20, p. 42.

      (3)  OL C 301, 2005 11 30, p. 249.


title: 2017 m. liepos 11 d. Tarybos rekomendacija, dėl 2017 m. Čekijos nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2017 m. Čekijos konvergencijos programos

text:
               9.8.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 261/12

         TARYBOS REKOMENDACIJA
   2017 m. liepos 11 d.
   dėl 2017 m. Čekijos nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2017 m. Čekijos konvergencijos programos
   (2017/C 261/03)
   EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
   atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 121 straipsnio 2 dalį ir 148 straipsnio 4 dalį,
   atsižvelgdama į 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei koordinavimo (1), ypač į jo 9 straipsnio 2 dalį,
   atsižvelgdama į Europos Komisijos rekomendaciją,
   atsižvelgdama į Europos Parlamento rezoliucijas,
   atsižvelgdama į Europos Vadovų Tarybos išvadas,
   atsižvelgdama į Užimtumo komiteto nuomonę,
   atsižvelgdama į Ekonomikos ir finansų komiteto nuomonę,
   atsižvelgdama į Socialinės apsaugos komiteto nuomonę,
   atsižvelgdama į Ekonominės politikos komiteto nuomonę,
   kadangi:

               (1)

               2016 m. lapkričio 16 d. Komisija priėmė metinę augimo apžvalgą, kuria pradedamas 2017 m. Europos ekonominės politikos koordinavimo semestras. 2017 m. kovo 9–10 d. Europos Vadovų Taryba patvirtino metinėje augimo apžvalgoje nustatytus prioritetus. 2016 m. lapkričio 16 d. Komisija, remdamasi Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (ES) Nr. 1176/2011 (2), priėmė įspėjimo mechanizmo ataskaitą, kurioje Čekija nenurodyta kaip viena iš valstybių narių, dėl kurių reikės parengti nuodugnią apžvalgą;

               (2)

               2017 m. vasario 22 d. paskelbta 2017 m. Čekijos ataskaita. Joje įvertinta Čekijos pažanga, padaryta įgyvendinant 2016 m. liepos 12 d. Tarybos priimtas šaliai skirtas rekomendacijas, veiksmai, kurių šalis ėmėsi atsižvelgdama į ankstesniais metais šaliai skirtas rekomendacijas, ir Čekijos pažanga siekiant nacionalinių tikslų pagal strategiją „Europa 2020“. Komisijos analizė leidžia daryti išvadą, kad Čekijoje nėra makroekonominių disbalansų;

               (3)

               Čekija pateikė 2017 m. nacionalinę reformų programą 2017 m. balandžio 25 d., o 2017 m. konvergencijos programą – 2017 m. balandžio 28 d. Siekiant atsižvelgti į jų tarpusavio sąsajas, abi programos vertintos vienu metu;

               (4)

               į atitinkamas konkrečioms šalims skirtas rekomendacijas atsižvelgta sudarant 2014–2020 m. Europos struktūrinių ir investicijų fondų (toliau – ESI fondai) programas. Kaip numatyta Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1303/2013 (3) 23 straipsnyje, Komisija, jei tai būtina siekiant remti atitinkamų Tarybos rekomendacijų įgyvendinimą, gali paprašyti valstybės narės peržiūrėti savo partnerystės sutartį ir susijusias programas bei pasiūlyti jų pakeitimų. Kaip naudotųsi šia nuostata, Komisija išsamiau nurodė Priemonių, kuriomis ESI fondų veiksmingumas siejamas su patikimu ekonomikos valdymu, taikymo gairėse;

               (5)

               šiuo metu Čekijai taikoma Stabilumo ir augimo pakto prevencinė dalis. 2017 m. konvergencijos programoje 2016–2020 m. Vyriausybė planuoja nominaliojo biudžeto perteklių. Vidutinės trukmės biudžeto tikslo, t. y. 1,0 % BVP struktūrinio deficito, ir toliau bus laikomasi su atsarga visą programos laikotarpį. 2017 m. konvergencijos programoje numatoma, kad valdžios sektoriaus bendrosios skolos santykis su BVP laipsniškai mažės ir 2020 m. sieks 32,7 %. Makroekonominis scenarijus, kuriuo grindžiamos tos biudžeto projekcijos, yra tikėtinas. Nors rizika siekiant biudžeto tikslų, atrodo, iš esmės subalansuota, 2016 m. smarkiai sumažėjusios viešosios investicijos, susijusios su naujo Sąjungos lėšų ciklo pradžia, galėtų reikšti didesnį, nei tikėtasi, viešųjų investicijų atsigavimą 2017 m. Remiantis Komisijos 2017 m. pavasario prognoze, numatoma, kad struktūrinis balansas 2017 m. sumažės iki 0 % BVP, o 2018 m. iki -0,2 % BVP, taigi toliau viršys vidutinės trukmės biudžeto tikslą. Apskritai Taryba mano, kad 2017 ir 2018 m. Čekija turėtų atitikti Stabilumo ir augimo pakto nuostatas;

               (6)

               ir toliau matyti, kad ilguoju laikotarpiu Čekijos fiskaliniam tvarumui kyla vidutinė rizika. Ją visų pirma lemia prognozuojamas su visuomenės senėjimu susijusių viešųjų išlaidų poveikis, daugiausia sveikatos priežiūros ir pensijų srityse. Numatomas ilgalaikis išlaidų didinimas sveikatos priežiūrai kelia susirūpinimą tiek dėl sveikatos priežiūros sistemos valdymo, tiek dėl išlaidų efektyvumo, nes ji labai priklauso nuo brangesnės stacionariosios sveikatos priežiūros. Kai kurių priemonių įgyvendinimo etapai šiuo metu yra skirtingi, tačiau apčiuopiamų rezultatų dar nėra. Jeigu bus įgyvendintos neseniai priimtos arba planuojamos priemonės, skirtos pensijų sistemai iš dalies keisti, ilguoju laikotarpiu viešųjų finansų būklė gali pablogėti. Visų pirma, Parlamentas priėmė teisės aktus, kuriais Vyriausybei suteikiami įgaliojimai lanksčiau koreguoti pensijų indeksavimo mechanizmą. Parlamentas taip pat svarsto pasiūlymus įstatymu nustatyti 65 m. pensinio amžiaus ribą ir reguliarios pensinio amžiaus peržiūros mechanizmą. Be to, dabar svarstomi ir kiti pakeitimai, pavyzdžiui, palankesnė pensijų indeksavimo formulė ir pagal vaikų skaičių diferencijuoti socialinio draudimo įmokų tarifai;

               (7)

               2017 m. sausio mėn. Parlamentas priėmė Fiskalinės atsakomybės įstatymą, kurio tikslas – pašalinti pagrindinius Čekijos fiskalinės sistemos trūkumus, nes ji neseniai buvo įvertinta kaip viena iš silpniausių Sąjungoje. Tačiau dar nepaskirta taisyklių įgyvendinimą prižiūrėsianti nepriklausoma fiskalinė taryba. Be to, siekiant veiksmingesnės ir stabilesnės fiskalinės sistemos bus labai svarbu įgyvendinti naujas priemones;

               (8)

               Čekijai kyla problemų užtikrinant korupcijos prevenciją ir mažinant viešųjų pirkimų neefektyvumą. Nors keletas Vyriausybės kovos su korupcija programos priemonių buvo įgyvendinta ir laukiama kitų reformų, praktiškai nėra sistemingai traukiama baudžiamojon atsakomybėn dėl korupcijos. Apskritai Čekijos viešuosiuose pirkimuose vis dar nepakanka konkurencijos – tą rodo didelis vieno pasiūlymo konkurso procedūrų ir tiesioginio sutarčių skyrimo, ypač IT sektoriuje, skaičius. Tai, kad nepakankamai veiksmingai remiamas mokymas ir trūksta bendrų pirkimo struktūrų bei kompetencijos centrų, mažina viešųjų pirkimų specializaciją, ir dėl to tampa sunkiau atrinkti ekonomiškai naudingus pasiūlymus. Tą rodo ir tai, kad labai mažai kaip sutarties skyrimo kriterijus naudojama kokybė. Vis dar kyla didelių sunkumų pereinant prie e. viešųjų pirkimų. Vienas iš uždavinių – tobulinti valstybinės e. viešųjų pirkimų platformos nacionalinę elektroninę priemonę ir patikslinti tolesnio privačiųjų platformų, kurios jau veikia Čekijos e. viešųjų pirkimų rinkoje, naudojimo sąlygas;

               (9)

               verslo sąlygas Čekijoje sunkina didelė reguliavimo našta ir nemažai administracinių kliūčių, visų pirma leidimų išdavimo procedūros ir mokesčių reglamentavimas. 2016 m. rugsėjo mėn. Vyriausybė pasiūlė iš dalies pakeisti Statybos įstatymą ir susijusius teisės aktus, siekdama pagreitinti ir supaprastinti statybos leidimų suteikimo procedūrą, į ją įtraukiant poveikio aplinkai vertinimą. Šiam pakeitimui dabar taikoma parlamentinė kontrolė. Mokestinių prievolių laikymosi išlaidos, tenkančios įmonėms, ir toliau viršija Sąjungos vidurkį. Tarp kitų trūkumų – dažnas Mokesčių kodekso keitimas. Čekijos valdžios institucijų prioritetas tebėra spręsti mokestinių prievolių nevykdymo klausimą. Tačiau daug dėmesio neskiriama paprastinimui. Mokesčių kodeksą siekiama paprastinti planuojamu pateikti pajamų mokesčio įstatymu, tačiau jo projekto dar nėra;

               (10)

               naudojimosi e. valdžios paslaugomis Čekijoje lygis yra vienas žemiausių Sąjungoje, tačiau nuo 2015 m. padidėjo. Čekijos valdžios institucijos ėmėsi veiksmų, siekdamos pagerinti e. valdžios paslaugų prieinamumą, tačiau daugelis jų dar nepradėtos teikti, taip pat nesiimta įgyvendinti kai kurių atskirų priemonių. Atsakomybė už paslaugų diegimą paskirstyta kelioms ministerijoms, o suinteresuotieji subjektai susiduria su ribotu tarpsektoriniu bendradarbiavimu;

               (11)

               mokslinių tyrimų ir technologinės plėtros (MTTP) intensyvumas per pastaruosius metus gerokai padidėjo, tačiau MTTP rezultatų kokybė tiek nepagerėjo. Vykdoma MTTP valdymo reforma, bet ji dar nebaigta. 2017 m. vasario mėn. Vyriausybė patvirtino naują vertinimo metodiką („Metodika 17+“), kuria ketinama stiprinti mechanizmus, susijusius su lėšų skyrimu fundamentiniams ir taikomiesiems moksliniams tyrimams. Imtasi kelių priemonių siekiant palengvinti glaudesnius ryšius tarp akademinės bendruomenės ir verslo atstovų – remiamasi struktūriniu nacionalinių inovacijų platformų poveikiu;

               (12)

               mokymosi rezultatai apskritai geri, tačiau pagrindiniai gebėjimai suprastėjo. Rezultatai labai priklauso nuo besimokančio asmens socialinės ir ekonominės padėties. Akivaizdi problema yra prasti palankių sąlygų neturinčių grupių, visų pirma romų, mokymosi rezultatai. Apskaičiuota, kad labai didelė romų vaikų dalis nebaigia mokyklos. Imtasi ir jau pradedama įgyvendinti nemažai teisėkūros ir administracinių priemonių, skirtų įtraukiam švietimui remti. Tikimasi, kad jos padės mažinti romų ir ne romų vaikų išsilavinimo ir mokymosi pasiekimų skirtumus. 2016 m. kovo mėn. Parlamentas priėmė Švietimo įstatymo pataisas, kuriomis nustatoma, kad privalomasis švietimas apima ir paskutinius ikimokyklinio ugdymo metus, ir užtikrinama, kad mažesni vaikai turėtų teisę gauti vietą vaikų darželyje. Vis dėlto nelygybė švietimo sistemoje trukdo gerinti žmogiškojo kapitalo kokybę ir lemia prastesnius rezultatus darbo rinkoje vėliau. Padidinti reikalavimai mokytojams ir mokytojų bendruomenės senėjimas reiškia, kad mokytojo profesijos patrauklumas išlieka problema. Tą iš dalies lemia palyginti žemas darbo užmokestis, nors pastaraisiais metais jis didėjo. Siekiant padidinti profesijos patrauklumą, parengta nauja mokytojų ir pedagogų karjeros sistema, ir ją kelis kartus atidėjus galiausiai patvirtino Vyriausybė. Pasitelkus nemažas Sąjungos fondų lėšas, mokytojams teikiamos nuolatinio profesinio tobulėjimo galimybės, visų pirma galimybė užsiimti kvalifikacijos tobulinimo veikla, susijusia su mišrių grupių mokymu ir įtraukiu švietimu. 2016 m. sausio mėn. Parlamentas priėmė aukštojo mokslo reformą, o jos rezultatus reikia stebėti. Taip pat planuojama reformuoti aukštojo mokslo įstaigų finansavimo sistemą;

               (13)

               nedarbo lygis Čekijoje toliau mažėja. Dėl susitraukusios darbo rinkos darbdaviams sunkiau samdyti darbuotojus. Darbuotojų trūkumą vis dar galima kompensuoti sutelkiant nepakankamai atstovaujamas grupes, pvz., mažų vaikų turinčias moteris, žemos kvalifikacijos darbuotojus ir romų bendruomenės narius. Neįtrauktų grupių dalyvavimą padėtų padidinti geresni valstybinių užimtumo tarnybų informavimo ir aktyvumo skatinimo gebėjimai, taip pat tinkama ir labai tikslingai vykdoma aktyvi darbo rinkos politika bei individualiai pritaikytos paslaugos. Dalyvauti darbo rinkoje mažų vaikų turinčioms moterims trukdo tai, kad nuolat trūksta nebrangių ir kokybiškų vaikų priežiūros paslaugų, visų pirma skirtų jaunesniems kaip trejų metų vaikams, ir tai, kad suteikiama teisė į ilgas vaiko priežiūros atostogas, lankstus darbo grafikas abiem tėvams taikomas ribotai ir nedaug vyrų ima vaiko priežiūros atostogas. Pastaraisiais metais imtasi tam tikrų priemonių šiems klausimams spręsti. Tačiau žemos kvalifikacijos darbuotojų rezultatai darbo rinkoje yra daug menkesni nei visų kitų grupių. Dabar Parlamentas svarsto socialinio būsto teisės aktų sistemą, pagal kurią turėtų būti nustatyti nacionaliniai standartai ir tikslinės grupės;

               (14)

               atsižvelgdama į 2017 m. Europos semestrą, Komisija atliko išsamią Čekijos ekonominės politikos analizę ir ją paskelbė 2017 m. šalies ataskaitoje. Be to, ji įvertino 2017 m. konvergencijos programą, 2017 m. nacionalinę reformų programą, taip pat veiksmus, kurių Čekija ėmėsi atsižvelgdama į ankstesniais metais jai skirtas rekomendacijas. Komisija įvertino ne tik jų svarbą tvariai fiskalinei ir socialinei bei ekonominei Čekijos politikai, bet ir tai, kaip jie atitinka Sąjungos taisykles ir gaires, nes būtina stiprinti bendrą Sąjungos ekonomikos valdymą Sąjungos lygmens priemonėmis prisidedant prie būsimų nacionalinių sprendimų;

               (15)

               atsižvelgdama į šį vertinimą, Taryba išnagrinėjo 2017 m. konvergencijos programą ir mano (4), kad Čekija turėtų laikytis Stabilumo ir augimo pakto,

         REKOMENDUOJA Čekijai 2017–2018 m. imtis šių veiksmų:

               1.

               Atsižvelgiant į gyventojų senėjimą, užtikrinti ilgalaikį viešųjų finansų tvarumą. Didinti viešųjų išlaidų veiksmingumą, visų pirma kovojant su korupcija ir neveiksminga praktika viešųjų pirkimų srityje.

               2.

               Šalinti ekonomikos augimo kliūtis, visų pirma paprastinant statybos leidimų suteikimo procedūras ir toliau mažinant įmonėms tenkančią administracinę naštą, diegiant pagrindines e. valdžios paslaugas, didinant MTTP kokybę ir remiant nepakankamai atstovaujamų grupių užimtumą.

      Priimta Briuselyje 2017 m. liepos 11 d.

            Tarybos vardu

            Pirmininkas

         T. TÕNISTE

      (1)  OL L 209, 1997 8 2, p. 1.

      (2)  2011 m. lapkričio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 1176/2011 dėl makroekonominių disbalansų prevencijos ir naikinimo (OL L 306, 2011 11 23, p. 25).

      (3)  2013 m. gruodžio 17 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 1303/2013, kuriuo nustatomos Europos regioninės plėtros fondui, Europos socialiniam fondui, Sanglaudos fondui, Europos žemės ūkio fondui kaimo plėtrai ir Europos jūros reikalų ir žuvininkystės fondui bendros nuostatos ir Europos regioninės plėtros fondui, Europos socialiniam fondui, Sanglaudos fondui ir Europos jūros reikalų ir žuvininkystės fondui taikytinos bendrosios nuostatos ir panaikinamas Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1083/2006 (OL L 347, 2013 12 20, p. 320).

      (4)  Pagal Reglamento (EB) Nr. 1466/97 9 straipsnio 2 dalį.