title: Nuosekli politika autoritarinių režimų, kuriems ES taiko ribojamąsias priemones, atžvilgiu 2012 m. vasario 2 d. Europos Parlamento rekomendacija Tarybai dėl nuoseklios politikos dėl režimų, kuriems ES taiko ribojamąsias priemones, kai jų vadovai siekia savo asmeninių ir prekybinių interesų ES viduje (2011/2187(INI))

text:
               20.8.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               CE 239/11

         2012 m. vasario 2 d., ketvirtadienisNuosekli politika autoritarinių režimų, kuriems ES taiko ribojamąsias priemones, atžvilgiu
   P7_TA(2012)0018
   2012 m. vasario 2 d. Europos Parlamento rekomendacija Tarybai dėl nuoseklios politikos dėl režimų, kuriems ES taiko ribojamąsias priemones, kai jų vadovai siekia savo asmeninių ir prekybinių interesų ES viduje (2011/2187(INI))
   2013/C 239 E/02

      Europos Parlamentas,

               —

               atsižvelgdamas į Grahamo Watsono ALDE frakcijos vardu pateiktą pasiūlymą dėl rekomendacijos Tarybai dėl nuoseklios politikos dėl autoritarinių režimų, kuriems ES taiko ribojamąsias priemones, kai jie siekia savo asmeninių ir prekybinių interesų ES viduje (B7–0235/2011),

               —

               atsižvelgdamas į JT Chartiją, ypač į jos 1 bei 25 straipsnius ir į VII skyriaus 39 bei 41 straipsnius,

               —

               atsižvelgdamas į Jungtinių Tautų žmogaus teisių konvencijas ir jų fakultatyvinius protokolus,

               —

               atsižvelgdamas į Tarptautinį pilietinių ir politinių teisių paktą ir du jo fakultatyvinius protokolus,

               —

               atsižvelgdamas į Europos žmogaus teisių ir pagrindinių laisvių apsaugos konvenciją (Europos žmogaus teisių konvencija),

               —

               atsižvelgdamas į 2006 m. balandžio 28 d. JT Saugumo Tarybos rezoliuciją Nr. 1674, kurioje dar kartą patvirtinamos 2005 m. Pasaulio aukščiausiojo lygio susitikimo išvadų dokumento nuostatos dėl pareigos apsaugoti gyventojus nuo genocido, karo nusikaltimų, etninio valymo ir nusikaltimų žmoniškumui,

               —

               atsižvelgdamas į Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartiją,

               —

               atsižvelgdamas į 2003 m. gruodžio 12 d. Europos Vadovų Tarybos patvirtintą Europos saugumo strategiją (ESS) „Saugi Europa geresniame pasaulyje“,

               —

               atsižvelgdamas į Jungtinių Tautų Saugumo Tarybos 1999 m. rezoliuciją Nr. 1267 dėl padėties Afganistane ir 2001 m. rezoliuciją Nr. 1371 dėl padėties buvusiojoje Jugoslavijos Respublikoje Makedonijoje,

               —

               atsižvelgdamas į Europos Sąjungos sutarties 21 straipsnio 2 dalį, 22 ir 36 straipsnius,

               —

               atsižvelgdamas į Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 215 straipsnį,

               —

               atsižvelgdamas į 2003 m. liepos 22 d. Tarybos pamatinį sprendimą 2003/577/TVR dėl turto arba įrodymų arešto aktų vykdymo Europos Sąjungoje (1),

               —

               atsižvelgdamas į 2004 m. sausio 22 d. Tarybos dokumentą „Sankcijų klausimams spręsti skirtos sudėties Išorės santykių patarėjų darbo grupės (RELEX/Sankcijos) įsteigimas“ (5603/2004),

               —

               atsižvelgdamas į 2004 m. birželio 7 d. Tarybos dokumentą „Pagrindiniai ribojamųjų priemonių (sankcijų) taikymo principai“ (10198/1/2004),

               —

               atsižvelgdamas į Europos Sąjungos Teisingumo Teismo sprendimą byloje Yusuf ir Al Barakaat International Foundation prieš Tarybą ir Komisiją (ECR 11-3533 (2005)),

               —

               atsižvelgdamas į 2006 m. spalio 6 d. Tarybos pamatinį sprendimą 2006/783/TVR dėl tarpusavio pripažinimo principo taikymo nutarimams konfiskuoti (2),

               —

               atsižvelgdamas į 2007 m. liepos 9 d. Tarybos dokumentą „Geriausia ES veiksmingo ribojamųjų priemonių įgyvendinimo praktika“ (11679/2007),

               —

               atsižvelgdamas į 2007 m. liepos 21 d. Tarybos dokumentą „Bendrosios pozicijos 2001/931/BUSP įgyvendinimas“ (10826/1/2007),

               —

               atsižvelgdamas į 2008 m. balandžio 24 d. Tarybos dokumentą „Atnaujinta ES geriausia ribojamųjų priemonių veiksmingo įgyvendinimo praktika“ (08666/1/2008),

               —

               atsižvelgdamas į 2009 m. sausio 26 d. Tarybos bendrąją poziciją 2009/67/BUSP, atnaujinančią Bendrąją poziciją 2001/931/BUSP dėl konkrečių priemonių taikymo kovojant su terorizmu ir panaikinančią Bendrąją poziciją 2008/586/BUSP (3),

               —

               atsižvelgdamas į Tarybos dokumentą „Ribojamųjų priemonių (sankcijų) pagal ES bendrąją užsienio ir saugumo politiką įgyvendinimo ir įvertinimo gairės“ (paskutinioji redakcija – 2009 m. gruodžio 15 d. (17464/2009)),

               —

               atsižvelgdamas į savo 2008 m. rugsėjo 4 d. rezoliuciją dėl ES sankcijų, kaip ES veiksmų ir politikos žmogaus teisių srityje, vertinimo (4),

               —

               atsižvelgdamas į Direktyvą 2005/60/EB dėl finansų sistemos apsaugos nuo jos panaudojimo pinigų plovimui ir teroristų finansavimui (5),

               —

               atsižvelgdamas į valstybių narių išteklius užsienio politikos srityje,

               —

               atsižvelgdamas į Darbo tvarkos taisyklių 121 straipsnio 3 dalį,

               —

               atsižvelgdamas į Užsienio reikalų komiteto pranešimą (A7–0007/2012),

         Bendros pastabos dėl ES požiūrio į autoritarinius vadovus

               A.

               kadangi naujame ES sutarties 21 straipsnyje, įvestame Lisabonos sutarties 1 straipsnio 24 dalimi, pripažįstama, jog Sąjungos veiksmai grindžiami „demokratijos, teisinės valstybės, žmogaus teisių ir pagrindinių laisvių visuotinumo ir nedalomumo, pagarbos žmogaus orumui, lygybės ir solidarumo principais bei Jungtinių Tautų Chartijos ir tarptautinės teisės principų laikymusi“;

               B.

               kadangi sankcijos taikomos siekiant ES sutarties 21 straipsnyje nustatytų BUSP tikslų, kurie apima tarptautinės taikos ir saugumo, pagarbos žmogaus teisėms ir pagrindinėms laisvėms, teisinės valstybės ir demokratijos įtvirtinimo bei gero valdymo skatinimą;

               C.

               kadangi pagal BUSP sankcijos ar ribojamosios priemonės laikomos ribotą galią turinčiomis prievartos priemonėmis, kaip antai ginklų embargas, prekybos sankcijos, finansinės ir ekonominės sankcijos, sąskaitų įšaldymas, skrydžių uždraudimas, priėmimo apribojimas, diplomatinės sankcijos, sporto ir kultūros renginių boikotavimas bei bendradarbiavimo su trečiosiomis šalimis sustabdymas;

               D.

               kadangi sankcijų ir ribojamųjų priemonių taikymas yra veiksmingas tik jeigu jis yra nuoseklios ir bendros ES ir jos valstybių narių strategijos žmogaus teisių srityje dalis;

               E.

               kadangi „tikslinės sankcijos“ – tai asmeninės sankcijos, selektyvios ekonominės ir diplomatinės priemonės, pvz., draudimas išduoti vizas, turto įšaldymas, tam tikrų prekių eksporto ar importo embargas, skrydžių draudimai, draudimai investuoti ar oficialių ryšių ribojimas;

               F.

               kadangi dėl valstybių narių nesutarimo ribojamosios priemonės dažnai taikomos nenuosekliai ir dėl šios priežasties kenkiama ES patikimumui ir daromas neigiamas poveikis šių priemonių veiksmingumui;

               G.

               kadangi ES savo sankcijų politiką dažnai taikydavo nenuosekliai, skirtingai elgdamasi su panašią žmogaus teisių ir demokratijos istoriją turinčiomis trečiosiomis šalimis, todėl buvo kritikuojama dėl dvigubų standartų taikymo;

               H.

               kadangi dėl informacinių technologijų pažangos valstybių sienos tampa vis mažiau svarbios, todėl globalizuotame pasaulyje mažėja galimybių izoliuoti šalį ar jos elitą;

               I.

               kadangi dažniausiai šalys, kurioms taikomos sankcijos, yra labiausiai izoliuotos nuo tarptautinės sistemos ir jų visuomenė turėtų daugiausiai naudos, jeigu tarptautiniai ryšiai siekiant pokyčių būtų aktyvesni; kadangi tam tikrais atvejais ribojamosios priemonės, ypač prieš tam tikrus asmenis, vis dėlto gali turėti atgrasomąjį ir psichologinį poveikį;

               J.

               kadangi sprendimus dėl sankcijų ES turėtų priimti tik visapusiškai įvertinusi, kaip atitinkamoje šalyje veiksmingiausiai galima pasiekti demokratinių pokyčių; kadangi kiekvienas sprendimas turėtų būti atitinkamai pagrįstas;

               K.

               kadangi Europos Sąjunga daugeliui autoritarinių vadovų ir su jais susijusių asmenų yra patraukli kaip investicijų, turto, bankininkystės ir sveikatos priežiūros paslaugų šaltinis, taip pat kaip vieta, kur jie naudojasi laisve keliauti ir laisve išleisti dažnai abejotinais būdais įgytas savo lėšas;

               L.

               kadangi galimybė valdžią paversti asmenine gerove, dažnai įskaitant valstybės turto pasisavinimą ar asmeninę jo kontrolę, autoritarinius vadovus skatina užimti ir išlaikyti valdžią ir stiprina jų gebėjimą tą padaryti; kadangi reikia toliau vykdyti tyrimus, kad būtų sumažintas bet koks ryšys tarp vystymuisi ar kitiems tikslams skirtos užsienio pagalbos ir autoritarinių vadovų ir artimiausiam jų ratui priklausančių žmonių turtėjimo;

               M.

               kadangi nesant suderintų veiksmų sudėtinga gauti tikslios informacijos apie autoritarinių vadovų ES laikomą turtą ir ES turi atkakliai ieškoti informacijos;

               N.

               kadangi vadovai, kuriems taikomos sankcijos, pajus poveikį, jei jiems asmeniškai bus taikomos spaudimo priemonės, kaip antai bus apribotos jų galimybės pervedinėti pinigus, investuoti savo finansinį turtą ir juo naudotis, galimybės keliauti, galimybė įsigyti konkretų turtą ar diplomatinis atstovavimas;

               O.

               kadangi yra daug tarptautinių ir regioninių subjektų ir reikia, kad tarp šių subjektų būtų užmegztas dialogas ir taikomos oficialios bei neoficialios konsultacijų priemonės;

               P.

               kadangi siekiant veiksmingos politikos autoritarinių režimų atžvilgiu svarbiausia suderinti prievartos diplomatiją, įskaitant ribojamąsias priemones, su aiškiu bendravimu ir konstruktyviomis priemonėmis, kurias taikant nenaudojama jėga, ir su ES ir valstybių narių užsienio politikos galimybėmis, kurias įgyvendinant pirmenybė teikiama kritiškam ir laipsniškam dialogui, o ne izoliacijai;

               Q.

               kadangi peržiūros procedūra, kuria vadovaujantis galima plėsti sankcijas, jas palengvinti arba panaikinti reaguojant į atitinkamų vadovų veiksmų pokyčius, yra itin svarbi norint, kad ribojamosios priemonės būtų veiksmingos, ir turi būti taikoma griežtai, laikantis strategijos;

               R.

               kadangi taikant visas ribojamąsias priemones neturi būti pažeidžiamos žmogaus teisės, tarptautinė humanitarinė teisė, tinkamas procesas ir proporcingumo bei teisės į veiksmingą žalos atlyginimą principai ir šiomis priemonėmis neturi būti baudžiamos pažeidžiamiausios šalių, kurioms taikomos šios priemonės, gyventojų grupės;

               1.

               teikia Tarybai šias rekomendacijas:

                     Parengti aiškesnes apibrėžtis

                           a)

                           konsultuojantis su Europos Parlamentu parengti aiškius ribojamųjų priemonių taikymo kriterijus, nustatyti šių priemonių tikslus, taikytinų sankcijų formą, jų reguliaraus vertinimo gaires ir persvarstymo procedūrą, kurios turi būti laikomasi; kriterijus nustatyti taip, kad jais būtų didinamas ES sankcijų nuoseklumas ir patikimumas, tačiau veiklos lygmeniu būtų palikta pakankamai lankstumo, sudarant Sąjungai sąlygas šią priemonę išorės veiksmų srityje taikyti kaip veiksmingą svertą;

                           b)

                           aiškiai ir visapusiškai apibrėžti, kam turi būti taikomos sankcijos, kai jos taikomos žlugusioms valstybėms ar nevalstybiniams veikėjams, gerai žinant, kad struktūros dažnai būna neaiškios;

                           c)

                           įtraukti sankcijas į visapusišką politinį kontekstą ir nustatyti jų trumpojo laikotarpio ir ilgalaikius tikslus tvariame demokratijos kūrimo procese;

                           d)

                           pripažinti, jog sankcijos nėra pačios savaime tikslas, ir jas taikant turėti aiškius ir įgyvendinamus sankcijų nutraukimo kriterijus;

                           e)

                           sistemingai remti Tarptautinio baudžiamojo teismo veiklą užtikrinant, kad vykdant ES sankcijų politiką būtų deramai atsižvelgiama į šio teismo procedūras ir sprendimus;

                           f)

                           primygtinai raginti ES valstybes nares taikyti visuotinės jurisdikcijos principą kovojant su nebaudžiamumu ir nusikaltimais žmoniškumui, siekiant pagerinti tarptautinę baudžiamosios teisenos sistemą;

                     Sukurti veiksmingą sankcijų politiką

                           g)

                           įsipareigoti kuo labiau pagerinti 27 ES valstybių narių bendradarbiavimą ir sąveiką, raginant jas smerkiant autoritarinius režimus kalbėti vieningai ir nuosekliai, išreiškiant vieną bendrą integruotą ES požiūrį;

                           h)

                           pripažinti, kad tarptautiniu mastu nekoordinuojamos sankcijos gali būti neveiksmingos, gali duoti jų tikslams priešingų rezultatų, gali pakenkti Europos sankcijų politikos skaidrumui, patikimumui ir nuoseklumui ir gali sustiprinti režimą, kuriam jos taikomos, ar sumažinti ES ir jos valstybių narių santykinį lankstumą ir patikimumą derybose su ta valstybe; aiškiomis procedūromis užtikrinti geresnį valstybių narių veiklos koordinavimą ir keitimąsi informacija;

                           i)

                           griežtai ir nuosekliai taikyti esamą sankcijų tvarką, vengti dvigubų standartų taikymo ir į sankcijų taikymo sritį įtraukti ir pagrindinių laisvių, ypač religijos ir saviraiškos laisvės, pažeidimus; užtikrinti, kad ribojamąsias priemones taikytų ir atitinkama informacija su Sąjunga taip pat keistųsi ir Europos ekonominei erdvei priklausančios šalys bei valstybės, siekiančios narystės Europos Sąjungoje;

                           j)

                           taikyti sankcijas tik siekiant daryti įtaką atsakingam represinių ar nusikalstamų režimų elitui ir atsakingiems nevalstybiniams žlugusių valstybių veikėjams ir užtikrinti, kad ribojamosios priemonės ir sankcijos nebūtų taikomos netikslingai, būtų proporcingos siekiamam tikslui ir būtų kuo labiau sumažintas neigiamas poveikis civiliams gyventojams, ypač pažeidžiamiausiems iš jų;

                           k)

                           užtikrinti, kad vystymuisi ar kitiems tikslams skirta užsienio pagalba galiausiai netaptų autoritarinių vadovų ir artimiausio jų rato žmonių turtėjimo priežastimi;

                           l)

                           visais įmanomais atvejais užtikrinti, kad sankcijų politika būtų derinama su parama pilietinei visuomenei susijusioje šalyje; pagerinti atskaitomybės etapo kokybę ir skaidrumą siekiant tiksliai apskaičiuoti suteiktą pagalbą ir aiškiai įvertinti, kiek ji iš tikrųjų prisidėjo prie pilietinės visuomenės poreikių patenkinimo;

                           m)

                           užtikrinti, kad sprendžiant dėl ribojamųjų priemonių ar sankcijų nebūtų taikomi dvigubi standartai ir kad jos būtų taikomos nepaisant politinių, ekonominių ir saugumo interesų;

                           n)

                           užtikrinti, kad ribojamosios priemonės, kuriomis ribojama Europos bendrovių veikla šalių, kurioms taikomos sankcijos, rinkoje, nebūtų naudingos konkurentams iš trečiųjų šalių;

                           o)

                           užtikrinti, kad valstybės narės, taip pat ES misijų ir delegacijų vadovai būtų glaudžiai susiję su ribojamųjų priemonių nustatymo, įgyvendinimo, stebėsenos ir vertinimo procesu ir jų praktiniais padariniais – teiktų informaciją poveikio vertinimui atlikti, todėl itin svarbu, kad ES turėtų atstovų vietos mastu; užtikrinti, kad svarbi informacija būtų nedelsiant perduodama Europos Parlamentui;

                           p)

                           užtikrinti, kad šalyse, kurioms taikomos ribojamosios priemonės, pagrindiniai kovotojai už demokratiją ir žmogaus teises būtų aktyviai įtraukti į ribojamųjų priemonių nustatymo, įgyvendinimo ir vertinimo procesą;

                           q)

                           įpareigoti esamus Europos išorės veiksmų tarnybos ir Komisijos organus prieš pradedant taikyti sankcijas ir pradėjus jas taikyti atlikti išsamią atitinkamos šalies ekonominės ir socialinės struktūros padėties analizę, atitinkamai įvertinant tiesioginį ir netiesioginį visų konkrečių priemonių poveikį politinei ir socialinei bei ekonominei atitinkamos visuomenės sričiai, taip pat atsižvelgiant į poveikį verslo elitui, pilietinės visuomenės grupėms, politinei opozicijai ir netgi į reformas orientuotiems vyriausybės elementams;

                           r)

                           įpareigoti sankcijų klausimams spręsti skirtos sudėties Išorės santykių patarėjų darbo grupę (RELEX/Sankcijos) vykdyti savo įgaliojimą atlikti sankcijų priėmimo tyrimą, įvertinti esamas sankcijas ir plėtoti geriausią ribojamųjų priemonių taikymo ir įgyvendinimo praktiką ir reguliariai informuoti Tarybą ir Europos Parlamentą apie savo išvadas;

                           s)

                           įpareigoti ES teisės ir kitas atitinkamas tarnybas konsultuoti Tarybą dėl atsargumo priemonių, būtinų siekiant užtikrinti, kad išvardyti asmenys neapeitų sankcijų;

                           t)

                           įpareigoti Europos išorės veiksmų tarnybą ir Komisiją laikytis labiau integruoto požiūrio ir dalytis kompetencija ir žiniomis rengiant, įgyvendinant ir persvarstant sankcijas;

                           u)

                           įpareigoti Tarybą ir Komisiją skirti pakankamai laiko ir išteklių, įdarbinti žinomus šalies ekspertus ir žmogaus teisių specialistus, kad prieš rengiant sankcijas jie atliktų analizę, o vėliau įvertintų sankcijų veiksmingumą;

                           v)

                           įpareigoti Komisiją ir valstybes nares koordinuotai taikyti ginklų embargą, kuris priskirtas valstybių narių kompetencijai;

                           w)

                           įpareigoti Komisiją ir valstybes nares kasmet atsiskaityti dėl sankcijų įgyvendinimo ir jų veiksmingumo;

                           x)

                           paraginti Prancūziją ir Didžiąją Britaniją ir visas ES valstybes nares, kurios yra nenuolatinės JT Saugumo Tarybos narės, naudotis veiksmingomis įtikinėjimo priemonėmis siekiant užtikrinti, kad JT Saugumo Tarybos rezoliucijos būtų griežtai ir nuodugniai įgyvendinamos;

                           y)

                           apsvarstyti galimybę reikiamais atvejais pasinaudoti dvišalės prekybos „svarbiausių elementų“ išlygomis, leidžiančiomis ES taikyti sankcijas už žmogaus teisių ir demokratijos principų pažeidimus ir vykdyti nuoseklią Europos užsienio politiką siekiant remti priemones, taikomas autoritariniams režimams;

                     Įpareigoti vykdyti nuoseklią politiką ES teritorijoje

                           z)

                           įpareigoti ES valstybes nares skelbti, kai asmenys, įtraukti į sąrašą asmenų, kuriems taikomos sankcijos, turi materialaus ir finansinio turto jų teritorijose, taip pat skelbti apytikslę šio turto vertę ir jo vietą; paraginti ES valstybes nares bendradarbiauti keičiantis svarbia informacija, pvz., pasitelkiant veikiančias turto susigrąžinimo tarnybas ir Kamdeno turto susigrąžinimo tarpagentūrinį tinklą (CARIN); stiprinti ES valstybių narių bendradarbiavimą nustatant ir konfiskuojant šį turtą;

                           aa)

                           įpareigoti ES valstybes nares užtikrinti griežtą tikslingų finansinių sankcijų ar ribojamųjų priemonių taikymą, pvz.:

                                       —

                                       išplėsti Direktyvos 2005/60/EB dėl finansų sistemos apsaugos nuo jos panaudojimo pinigų plovimui ir teroristų finansavimui taikymo sritį ir ją privalomai taikyti visų diktatorių, kuriems taikomos sankcijos, ir su jais susijusių fizinių ir juridinių asmenų ar subjektų bandymams atidaryti sąskaitas arba padėti lėšas, nes šie pinigai yra nusikaltimų, vagysčių ir turto pasisavinimo rezultatas, išnagrinėti galimybes taikyti prevencinį mechanizmą, kad būtų užkirstas kelias pasisavintų valstybės lėšų ar turto perkėlimui į ES finansų įstaigas,

                                       —

                                       atsisakyti teikti paskolas, griežtinti priemones, susijusias su paskolų išmokėjimu, užšaldyti banke laikomas lėšas siekiant užtikrinti, jog praktiškai šiomis priemonėmis tiems asmenims ir subjektams būtų panaikinamos bet kokios galimybės naudotis visomis ES jurisdikcijos sričiai priklausančiomis finansinėmis paslaugomis;

                           ab)

                           užtikrinti, kad ekonomines ir finansines ribojamąsias priemones, įskaitant tikslines finansines sankcijas, taikytų visi Sąjungoje veikiantys asmenys ir subjektai, įskaitant trečiųjų šalių piliečius, bei už ES ribų veikiantys Sąjungos piliečiai arba ekonominės veiklos vykdytojai, kurie yra užsiregistravę arba įsisteigę pagal kurios nors Sąjungos valstybės narės teisę;

                           ac)

                           užtikrinti, kad vadovams, kuriems taikomos sankcijos, ir su jais aiškiai susijusiems fiziniams ir juridiniams asmenims ir subjektams būtų griežtai draudžiama turėti turtą ir nuosavybę ES;

                           ad)

                           įpareigoti ES valstybes nares uždrausti mokykloms ir universitetams, idėjų institutams ir kitoms akademinėms įstaigoms iš vadovų, kuriems taikomos sankcijos, ir su jais susijusių fizinių ir juridinių asmenų priimti finansavimą, dotacijas ar aukas, taip pat įpareigoti jas užtikrinti, kad privatus šių įstaigų finansavimas būtų skaidrus;

                           ae)

                           įpareigoti ES valstybes nares uždrausti sporto asociacijoms (įskaitant futbolo klubus) ir labdaros organizacijoms iš vadovų, kuriems taikomos sankcijos, ir su jais susijusių fizinių ir juridinių asmenų priimti finansavimą, dotacijas ar aukas;

                           af)

                           įpareigoti ES ir jos valstybes nares griežtai taikyti draudimą keliauti, pagal kurį asmenims, kuriems taikomos sankcijos, draudžiama keliauti ES teritorijoje ne humanitariniais tikslais;

                           ag)

                           įpareigoti ES valstybes nares aktyviai išsiaiškinti asmenis ar juridinius asmenis Europoje, padėjusius vadovams, kuriems taikomos sankcijos, ir su jais susijusiems asmenims apeiti jiems teisėtai taikomas sankcijas ar jų išvengti, ir prireikus šiuos asmenis ir juridinius asmenis patraukti baudžiamojon atsakomybėn;

                     Aprėptis

                           ah)

                           įpareigoti ES siekti tarptautinio jos politikos palaikymo ir formuoti koalicijas, ypač su įtakingais susijusio regiono veikėjais ir tarptautinėmis organizacijomis, ir į šį procesą visapusiškai įtraukti Europos Parlamentą;

                           ai)

                           įpareigoti ES stiprinti teisėtumą ir siekti plataus savo politikos, įskaitant ribojamąsias priemones ir sankcijas, palaikymo visuomenėje ir politiniuose sluoksniuose ES ir tarptautiniu lygmenimis, ypač režimų, kuriems taikomos sankcijos, šalyse, ir užtikrinti visapusišką Europos Parlamento dalyvavimą šiame procese;

                           aj)

                           kai JT Saugumo Taryba netaiko sankcijų ar ribojamųjų priemonių, primygtinai raginti ES bendradarbiauti su valstybėmis, kurios taiko sankcijas, dalytis informacija ir koordinuoti priemones siekiant užtikrinti kuo didesnį tarptautinio lygmens poveikį ir sustiprinti Bendrijos sankcijų taikymo veiksmingumą;

                           ak)

                           įpareigoti Komisijos pirmininko pavaduotoją-Sąjungos vyriausiąją įgaliotinę užsienio reikalams ir saugumo politikai, misijų vadovus ir EIVT aiškiai informuoti vadovus, kuriems taikomos sankcijos, ko iš jų reikalaujama, nustatyti tikslius ir pasiekiamus tikslus, kad būtų skatinami teigiami pokyčiai, ir pasiūlyti tinkamą techninę paramą;

                           al)

                           įpareigoti valstybes nares su kitomis valstybėmis, atitinkamomis ES institucijomis ir tarptautinėmis organizacijomis dalytis informacija apie į sąrašą įtrauktus asmenis, jei tai teisiškai įmanoma;

                           am)

                           įpareigoti valstybes nares užtikrinti pakankamas visuomenės galimybes susipažinti su informacija apie nacionalines priemones, susijusias su taikomomis ribojamosiomis priemonėmis;

                           an)

                           įpareigoti Tarybą visapusiškai konsultuotis su Europos Parlamentu sankcijų persvarstymo proceso metu ir siekti Europos Parlamento indėlio rengiant politines gaires ir formuojant platesnę ES sankcijų politiką;

                           ao)

                           priminti, kad prievartos diplomatija taip pat turi būti derinama su teigiamomis priemonėmis, pvz., parama vystymuisi, tvariu ekonominiu bendradarbiavimu ir parama pilietinei visuomenei;

                           ap)

                           sankcijas ir jų vertinimą papildyti priemonėmis, paremtomis bendradarbiavimu ir dialogu su atitinkamų šalių pilietinės visuomenės organizacijomis ir gyventojais siekiant plėtoti ar stiprinti pagarbą demokratijai ir žmogaus teisėms toje šalyje;

                           aq)

                           stengtis sutelkti užšaldytą ir konfiskuotą turtą, kad jis būtų kuo greičiau grąžintas į atitinkamą šalį, kur būtų naudingas vietos gyventojams;

                     *
               * *

               2.

               paveda Pirmininkui perduoti šią rekomendaciją Tarybai ir susipažinti – Komisijai bei Europos išorės veiksmų tarnybai.

      (1)  OL L 196, 2003 8 2, p. 45.

      (2)  OL L 328, 2006 11 24, p. 59.

      (3)  OL L 23, 2009 1 27, p. 37.

      (4)  OL C 295 E, 2009 12 4, p. 49.

      (5)  OL L 309, 2005 11 25, p. 15.


title: Europos demokratijos fondas (EDF) 2012 m. kovo 29 d. Europos Parlamento rekomendacija Tarybai dėl galimo Europos demokratijos fondo (EDF) įsteigimo tvarkos (2011/2245(INI))

text:
               6.9.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               CE 257/13

         2012 m. kovo 29 d., ketvirtadienisEuropos demokratijos fondas (EDF)
   P7_TA(2012)0113
   2012 m. kovo 29 d. Europos Parlamento rekomendacija Tarybai dėl galimo Europos demokratijos fondo (EDF) įsteigimo tvarkos (2011/2245(INI))
   2013/C 257 E/03

      Europos Parlamentas,

               —

               atsižvelgdamas į pasiūlymą dėl rekomendacijos Tarybai, kurią pateikė Alexander Graf Lambsdorff ALDE frakcijos vardu dėl galimo Europos demokratijos fondo įsteigimo tvarkos (B7–0391/2011),

               —

               atsižvelgdamas į savo 2011 m. liepos 7 d. rezoliuciją dėl ES išorės politikos, kuria remiamas demokratijos diegimas (1),

               —

               atsižvelgdamas į Europos Sąjungos sutarties 2, 6, 8 ir 21 straipsnius,

               —

               atsižvelgdamas į savo 2011 m. gruodžio 14 d. rezoliuciją dėl Europos kaimynystės politikos persvarstymo (2), ir ypač į jos 10 dalį,

               —

               atsižvelgdamas į savo 2011 m. balandžio 7 d. rezoliucijas „Europos kaimynystės politikos peržiūra. Rytų aspektas“ (3) ir „Europos kaimynystės politikos peržiūra. Pietų aspektas“ (4),

               —

               atsižvelgdamas į savo 2010 m. gruodžio 16 d. rezoliuciją dėl 2009 m. metinės ataskaitos dėl žmogaus teisių padėties pasaulyje ir Europos Sąjungos politikos šioje srityje (5),

               —

               atsižvelgdamas į savo 2002 m. balandžio 25 d. rezoliuciją dėl Komisijos komunikato Tarybai ir Europos Parlamentui dėl ES vaidmens skatinant žmogaus teises ir demokratizaciją trečiosiose šalyse (6),

               —

               atsižvelgdamas į 2006 m. gruodžio 20 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1889/2006, įsteigiantį demokratijos ir žmogaus teisių rėmimo visame pasaulyje finansavimo priemonę (EDŽTP) (7),

               —

               atsižvelgdamas į ES ir trečiųjų šalių sudarytus susitarimus ir tuose susitarimuose esančias nuostatas dėl žmogaus teisių ir demokratijos,

               —

               atsižvelgdamas į 2009 m. gegužės 18 d. Tarybos išvadas dėl paramos demokratiniam valdymui siekiant tobulesnės ES sistemos,

               —

               atsižvelgdamas į tris Tarybos išvadų rinkinius: 2009 m. spalio 22 d. Tarybos išvadas „Parama demokratijai ES išorės santykiuose“, 2010 m. gruodžio 13 d. Tarybos išvadas „2010 m. pažangos ataskaita ir pavyzdinių šalių sąrašas“ ir 2011 m. birželio 20 d. Tarybos išvadas dėl Europos kaimynystės politikos,

               —

               atsižvelgdamas į 2011 m. gegužės 25 d. bendrą Komisijos ir Europos Sąjungos vyriausiojo įgaliotinio užsienio reikalams ir saugumo politikai komunikatą „Naujas požiūris į kintančią kaimynystę“ (COM(2011)0303),

               —

               atsižvelgdamas į bendrą Komisijos komunikatą „ES ir pietinių Viduržemio jūros regiono šalių partnerystė siekiant demokratijos ir bendros gerovės“ (COM(2011)0200),

               —

               atsižvelgdamas į 2011 m. birželio 20 d. vykusiame 3101-ajame Užsienio reikalų tarybos susitikime priimtas išvadas dėl Europos kaimynystės politikos,

               —

               atsižvelgdamas į 2011 m. gruodžio 1 d. vykusiame 3130-ajame Užsienio reikalų tarybos susitikime priimtas išvadas dėl Europos demokratijos fondo,

               —

               atsižvelgdamas į temines ir geografines Komisijos finansines priemones demokratijai ir žmogaus teisėms skatinti (pvz., Europos demokratijos ir žmogaus teisių rėmimo priemonę (EIDHR), Europos kaimynystės ir partnerystės priemonę (EKPP) ir kt.),

               —

               atsižvelgdamas į 2011 m. lapkričio 25 d. laišką EP Pirmininkui Jerziui Buzekui ir Sąjungos vyriausiajai įgaliotinei ir Komisijos pirmininko pavaduotojai Catherine Ashton dėl paramos kuriant Europos demokratijos fondą (EDF),

               —

               atsižvelgdamas į Darbo tvarkos taisyklių 121 straipsnio 3 dalį ir 97 straipsnį,

               —

               atsižvelgdamas į Užsienio reikalų komiteto pranešimą ir į Vystymosi komiteto nuomonę (A7–0061/2012),

               A.

               kadangi ES sutartyse visuotinės žmogaus teisės ir demokratija įtvirtintos kaip pagrindinės ES vertybės ir ES išorės veiksmų principai bei tikslai;

               B.

               kadangi Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 8 straipsnyje numatytas lyčių aspekto integravimo principas ir jame teigiama, kad visuose savo veiksmuose Sąjunga siekia pašalinti moterų ir vyrų nelygybės apraiškas ir diegti jų lygybę;

               C.

               kadangi Paramos demokratijai išorės santykiuose veiksmų programoje Taryba pareiškė norą padidinti savo paramos darną ir veiksmingumą, tačiau šioje srityje padaryta pažanga nedidelė;

               D.

               kadangi savo 2011 m. liepos 7 d. rezoliucijoje dėl ES išorės politikos, kuria remiamas demokratijos diegimas, Europos Parlamentas palankiai įvertino iniciatyvą dėl Europos demokratijos fondo kūrimo;

               E.

               kadangi laiške EP Pirmininkui Jerziui Buzekui ir Sąjungos vyriausiajai įgaliotinei ir Komisijos pirmininko pavaduotojai Catherine Ashton EDF kūrimą parėmė keletas svarbių žmogaus teisių gynėjų, įskaitant A. Sacharovo premijos laimėtojus Aung San Suu Kyi ir Alaksandrą Milinkievicių;

               F.

               kadangi ES ir jos valstybės narės dar neįgyvendino tikrai darnaus strateginio požiūrio į demokratijos kūrimo klausimus, kuriuo parama demokratijai būtų pripažinta kaip savaime svarbus dalykas;

               G.

               kadangi Arabų pavasario ir Rytų kaimynystės įvykiai parodė, kad ES turi nedelsdama strategiškai bendradarbiauti su autoritarinėmis ir demokratinių reformų siekiančiomis šalimis, ir šis bendradarbiavimas turi būti grindžiamas nauju skirtingu požiūriu siekiant atkurti patikimumą ir laiku suteikti pagalbą šalims pereinant prie demokratijos; kadangi Europos demokratijos fondo įkūrimas galėtų būti vienas iš realiausių būdų ES reaguoti į demokratizacijos sunkumus kaimyninėse šalyse ir už jų ribų;

               H.

               kadangi moterys atlieka pagrindinį vykdant demokratizacijos procesą ir užtikrinant socialinių judėjimų sėkmę;

               I.

               kadangi pastarojo meto Šiaurės Afrikos ir Artimųjų Rytų įvykiai parodė, kad moterys – lemiamos veikėjos siekiant demokratinių pokyčių ir kad moterų teisės dažnai pažeidžiamos, joms kyla didesnė skurdo rizika ir jos yra atskirtos savo šalių politiniame, socialiniame ir ekonominiame gyvenime;

               J.

               kadangi Šiaurės Afrikos ir Artimųjų Rytų sukilimai dar aiškiau parodė, kad būtina atkreipti dėmesį į ES kaimynystėje esančių šalių nestabilumą ir nedemokratinę jų santvarką, kuri svarbi Europos Sąjungos saugumui ir stabilumui užtikrinti;

               K.

               kadangi taikant pagal ES kaimynystės politiką ir ES pokyčių darbotvarkę propaguojamą tvirtesnį požiūrį į paramą demokratijai ir žmogaus teisėms kartu turi būti didinami pajėgumai greitai ir sistemingai reaguoti į demokratijos ir teisinės valstybės raidos įvykius;

               L.

               kadangi Europos demokratijos ir žmogaus teisių rėmimo priemone (EIDHR) daugiausia dėmesio skiriama neatidėliotinoms priemonėms, kurių reikia imtis žmogaus teisių gynėjų, kuriems kyla pavojus, įskaitant žurnalistus ir opozicijos veikėjus, atžvilgiu, ir ilgesnio laikotarpio priemonėms, papildančioms esamas geografines ES priemones;

               M.

               kadangi politinės partijos, žymios politinės asmenybės (pavyzdžiui, disidentai, opozicijos veikėjai ir jaunimo organizacijų lyderiai), socialiniai judėjimai, pilietinės visuomenės, kultūros sektoriaus ir žiniasklaidos atstovai (pavyzdžiui žurnalistai, tinklaraštininkai, aktyvūs socialinės žiniasklaidos veikėjai ir menininkai), turintys aiškią darbotvarkę, kuria siekiama pagerinti demokratijos padėtį, ir toliau atlieka itin svarbų vaidmenį kiekvienoje demokratinėje šalyje ir demokratijos kūrimo procese ir kadangi dėl išteklių trūkumo, ribotų įgaliojimų ir ilgų EIDHR procedūrų anksčiau šie veikėjai buvo mažai remiami;

               N.

               kadangi Užsienio reikalų taryba rėmė iniciatyvą steigti Europos demokratijos fondą (EDF); kadangi toliau skubiai siekiama jį įkurti ir būtina skubiai pasiekti susitarimą dėl išsamiai aptariamų veiklos aspektų;

               1.

               teikia šią rekomendaciją Tarybai, ragindamas ją:

                           a)

                           užtikrinti, kad EDF paskatintų strategiškesnį politinį požiūrį į ES indėlį į paramą demokratijai, laiku suteikdamas konkrečioms aplinkybėms pritaikytą, lanksčią ir principu „iš apačios į viršų“ grindžiamą pagalbą, ir kad greitai būtų perprogramuotos lėšos, kai to reikės siekiant padėti šalims partnerėms pereiti prie demokratijos;

                           b)

                           pažymėti, kad, siekiant pirmiau minėtų tikslų, naujo fondo sukūrimas yra tinkamesnė ir veiksmingesnė priemonė nei egzistuojančių priemonių, ypač EDŽTP, peržiūra;

                           c)

                           apibrėžti aiškią EDF paskirtį ir vertybes siekiant užtikrinti aiškius naudos gavėjų atrankos kriterijus, visų pirma, susijusius su atrankos metodologija;

                           d)

                           pabrėžti ES demokratinės paramos ryšį ir veiksmingumą, kuris nustatytas Darbotvarkėje dėl paramos demokratijai ES išorės santykiuose, ir į tai atsižvelgiant įpareigoti EDF ir jį organizuoti;

                           e)

                           raginti, kad EDF užtikrintų demokratinių procesų nacionalinės atsakomybės principą, ir kad demokratijos kūrimas vyktų nuo galių suteikimo visuomenės pagrindui iki aukščiausių valdžios institucijų;

                           f)

                           užtikrinti, kad pereinamojo laikotarpio šalyse, jam besiruošiančiose šalyse ir šalyse po pereinamojo laikotarpio EDF skatinant visapusišką, tvarią demokratiją, jis gautų sutelktus įgaliojimus, suteikiančius jam galimybę papildyti kitų priemonių paramos demokratijai priemones, daugiausia dėmesio skiriant Europos kaimynystei, tačiau ne tik jai, kuriomis bus pabrėžiama naujojo subjekto pridėtinė vertė;

                           g)

                           gauti vertingos patirties pirmiausia dėmesį telkiant Europos kaimynystei, tačiau ne tik jai;

                           h)

                           garantuoti, kad EDF kurtų sąveiką ir padėtų atlikti ES institucijų, įskaitant Europos Parlamentą, valstybių narių, jų agentūrų ir jų finansuojamų fondų darbą, kartu glaudžiai su jais bendradarbiaudamas, kurdamas partnerystę ir nedubliuodamas darbo; ypač siekiant skatinti demokratiją Viduržemio jūros regiono šalyse, užtikrinti papildomumą ir glaudų koordinavimą su Anna Lindh fondu;

                           i)

                           užtikrinti, kad EDF atliktų vaidmenį, papildantį veiklą, vykdomą pagal esamas finansavimo priemones, ypač EIDHR ir stabilumo priemonę, o ne šią veiklą slopinantį ar su ja iš dalies sutampantį vaidmenį; pažymėti, kad EDF galėtų vykdyti projektus, kurie vėliau galėtų būti tęsiami pagal EIDHR arba geografines priemones, sukuriant programavimo sąsają tam, kad ilgesniu laikotarpiu būtų užtikrinta darna ir tvarumas;

                           j)

                           prieš įgyvendinant projektą nustatyti tikslų metodą, pagal kurį galima išvengti finansinių priemonių dubliavimosi, neaiškumų Bendrijos ir parlamentinių struktūrų, atsakingų už žmogaus teisių sritį (Parlamentinės demokratijos skatinimo biuras, ECG ir kt.), ir EDF veikloje;

                           k)

                           strateginio planavimo lygmeniu užtikrinti, kad EDF bendradarbiautų su kitomis ES priemonėmis ir struktūromis, veikiančiomis žmogaus teisių ir demokratijos srityje, ypač EIDHR, stabilumo priemone, bendra strateginė programa ir geografinėmis priemonėmis; užtikrinti patikimą ir skaidrų finansų valdymą ir mažas administracines išlaidas bei mažus mokesčius už sandorius; turėti mintyje tai, kad svarbu taikyti Bendrijos metodą, pagal kurį Komisiją būtų paraginta nedelsiant ištirti, kaip naudojantis ES priemonėmis ateityje būtų galima taikyti greitesnius reagavimo mechanizmus bei kaip ir kada galėtų būti įsteigtas ES patikos fondas, jei pagal naują Finansinį reglamentą būtų nustatytas tinkamas teisinis pagrindas; užtikrinti, kad, jeigu EDF bus skirta ES biudžeto dalis, finansuojant šį fondą nebūtų skirti jau ir taip maži EDŽTRP ištekliai;

                           l)

                           sudaryti EDF galimybę imtis veiksmų trimis etapais: pasiruošimo pereinamajam laikotarpiui, pereinamojo laikotarpio ir po pereinamojo laikotarpio, taip pat paskatinti greičiau pradėti įgyvendinti projektus, ieškoti inovacinių sprendimų ir idėjų, kurių dėl procedūrinių apribojimų ir rizikos mažinimo iki šiol negalėjo remti ES; be to, EDF formuoti taip, kad jis galėtų prisiimti didesnę riziką ir paisyti ES finansinio reglamento;

                           m)

                           reikalauti, kad būtų užtikrintas ES rinkimų stebėjimo misijų nešališkumas, todėl mano, kad jos neturėtų būti įtrauktos į EDF veiklą siekiant remti demokratiją;

                           n)

                           ankstyvais konkrečioje šalyje teiktino finansavimo etapais aprėpti plačią galimų naudos gavėjų grupę, apimančią pagrindinius demokratiją remiančius politinius veikėjus (pvz., kylančius politinius veikėjus, visuomeninius judėjimus, neregistruotas NVO ir profesines sąjungas), teisių gynimo organizacijas, vidaus informatorius, pavienius politinius veikėjus, kultūros veikėjus, naujus žiniasklaidos veikėjus (tinklaraštininkus ir kitus), mažumų teisės ginančias organizacijas ir ekspertų grupes, kad EDF galėtų remti įvairius demokratinių reformų siekiančius vietos veikėjus; teikti paramą pirmiau minėtiems politikos veikėjams ir judėjimams pliuralistiniu būdu;

                           o)

                           užtikrinti, kad EDF ypatingą dėmesį skirtų moterų dalyvavimui vykdant demokratines reformas, t. y. remtų moterų organizacijas ir su lyčių lygybės aspektų susijusių sričių projektus, kaip antai kovą su smurtu, darbo vietų kūrimą, dalyvavimą politiniame gyvenime, išplėtojant vienodas galimybes siekti teisingumo ir moterų bei mergaičių švietimo ir užkertant kelią arba nutraukiant esamus moterų teisių pažeidimus;

                           p)

                           užtikrinti, kad EDF suteiktų daugiapartinę paramą pereinamojo laikotarpio šalių asociacijoms dėl jų, kaip pagrindinių demokratijos dalyvių, vaidmens, ir kad tai padėtų pasiekti bendrą sutarimą nacionaliniu lygmeniu;

                           q)

                           suteikti EDF įgaliojimus nediskriminuojant ir pasitarus su vietos ES delegacijomis tiesiogiai teikti dotacijas numatytiems naudos gavėjams, gal būt, per politinius fondus ir NVO, kurie gali įrodyti, kad sėkmingai dirbo demokratijos rėmimo srityje; užtikrinti, kad pakartotinis finansavimas, ypač iš pradžių, būtų veiksminga priemonė siekiant, kad EDF galėtų bendradarbiauti su vietos partneriais, turinčiais reikiamų žinių, vietos infrastruktūrą ir vietos gyventojų pasitikėjimą; pažymėti, kad pakartotinis finansavimas, su sąlyga, kad būtų laikomasi politinio pliuralizmo principo ES lygmeniu ir kad jis būtų teikiamas per pagrindinius finansavimo gavėjus, sumažintų EDF administracinę naštą ir galimą riziką;

                           r)

                           užtikrinti, kad ES galėtų daryti politinę įtaką pagal jos įmokas į biudžetą; sukurti skaidrią, paprastą ir politiškai pagrįstą valdymo struktūrą, numatant darnų ir ekonomišką valstybių narių ir ES institucijų, įskaitant Parlamentą, atstovų ir nepriklausomų ekspertų bei specialistų derinį; sukurti aiškią EDF autonomijos bei nepriklausomumo ir jo atskaitingumo finansuotojams pusiausvyrą, ir užtikrinti didžiausią galimą finansinį sąžiningumą jo sąskaitose, ypač siekiant užtikrinti, kad lėšos nebūtų prarastos dėl korupcijos ir kad nebūtų išmokamos lėšos bet kuriam asmeniui arba subjektui, bet kokiais ryšiais susijusiam su nusikalstamomis ir teroristų organizacijomis;

                           s)

                           įsteigti EDF kaip administraciniu požiūriu neapkrautą, lanksčią ir efektyvią instituciją su buveine Briuselyje ir paprastomis dotacijų teikimo sistemomis; iš pareiškėjų neturėtų būti reikalaujama pereiti sudėtingas konkursų procedūras; bendras naudos gavėjų finansavimas neturėtų būti būtina finansavimo sąlyga, dotacijos turėtų būti skiriamos laikantis aiškių ir griežtų kriterijų, o paramos gavėjų sąrašas turėtų būti skelbiamas viešai, išskyrus atvejus, kai tai galėtų pakenkti jų saugumui; turėtų būti taikomos tam tikros apsaugos priemonės, siekiant išvengti sukčiavimo ir lėšų švaistymo;

                           t)

                           į EDF integruoti reikiamus struktūrinio bendradarbiavimo ir koordinavimo su Briuselio ir vietos veikėjais kanalus; numatyti glaudų būsimo vykdomojo komiteto bei EDF darbuotojų ir Europos išorės veiksmų tarnybos (EIVT), Komisijos ir Parlamento bendradarbiavimą ir konsultavimąsi rengiant atitinkamų ES priemonių strategiją, tikslus ir iniciatyvas ir palaikant struktūrizuotą dialogą su ES delegacijomis ir valstybių narių ambasadomis vietoje,

                           u)

                           užtikrinti, kad EDF turėtų tvirtus ryšius su naudos gavėjų grupėmis ir nuolat su jomis konsultuotųsi, tačiau ne steigtų regioninius biurus, o veiktų per ES delegacijas ir vietos organizacijas ar nepriklausomus ekspertus bei specialistus, kurie būtų kruopščiai patikrinti siekiant užtikrinti, kad jie nėra susiję su nusikalstamomis arba teroristų organizacijomis;

                           v)

                           užtikrinti, kad būtų įgyvendinta tinkama kontrolės sistema, skirta įvertinti teikiamo finansavimo veiksmingumą;

                           w)

                           tačiau visų pirma apsvarstyti EDF, kaip ES išorės finansavimo priemonės, kūrimą Sąjungos institucijų sistemoje, siekiant garantuoti, kad Europos Parlamentas galėtų tinkamai vykdyti savo teisėkūros ir biudžeto įgaliojimus teikiant ES pagalbą ir vykdant programavimą;

                           x)

                           garantuoti, kad ES įnašas į EDF biudžetą būtų padarytas laikantis gero finansų valdymo principų ir jį administruotų darbuotojai, kurie būtų apmokyti pagal ES vykdant biudžetą taikomą Finansinį reglamentą, ir kad Parlamentas galėtų visapusiškai vykdyti savo biudžeto ir teisėkūros kontrolės funkcijas, įskaitant galimą biudžeto valdymo institucijos vykdomą kontrolę ir tikrinimą, kaip šis finansavimas naudojamas;

                           y)

                           garantuoti, kad Parlamentas galėtų vykdyti plačią politinę EDF veiklos ir planavimo priežiūrą, ir užtikrinti, kad jo priemonių įgyvendinimą nuodugniai kontroliuotų ir vertintų nepriklausoma trečioji šalis, inter alia, užtikrinant, kad Parlamentas būtų nuolat informuojamas teikiant EDF metines ataskaitas; suteikti pakankamai galimybių Parlamentui, kad jis galėtų prisidėti prioritetų ir strateginių veiklos programų nustatymo etape ir dalytis savo kūrybine energija ir pereinamąja valstybių narių patirtimi remiant už Europos Sąjungos sienų vykstančią demokratizaciją;

                           z)

                           užtikrinti, kad Parlamentas dalyvautų visame EDF sudarymo ir įgyvendinimo procese ir kad su juo būtų konsultuojamasi, inter alia, į EDF valdybą ir vykdomąjį komitetą atrenkant kelis politinę pusiausvyrą užtikrinančius EP narius; peržiūrėti valdytojų tarybos sudėtį siekiant užtikrinti, kad valstybėms narėms būtų atstovaujama per Tarybą, ir stiprinti Parlamento dalyvavimą šią priemonę valdančios valdybos veikloje, siekiant garantuoti tinkamą įtaką, kuri būtų suderinama su Parlamento, kaip vienos iš ES biudžeto kontrolės institucijos, atsakomybe; sudaryti sąlygas, kad Parlamentas galėtų prasmingai ir sistemingai prisidėti apibrėžiant politines ir strategines gaires, prioritetus, laukiamus rezultatus ir bendras finansines išmokas, kuriomis bus grindžiama fondo veikla;

                           aa)

                           nuolat tikrinti EDF veiklos poveikį, rezultatus ir pridėtinę vertę ES priemonėms ir remiamų veiksmų tvarumui; padaryti tinkamas išvadas ir, jeigu būtina, atitinkamai pritaikyti EDF dydį, struktūrą, finansavimo mechanizmą ir administracinę atsakomybę; užtikrinti, kad tokio vertinimo rezultatai būtų perduoti Parlamentui;

               2.

               paveda Pirmininkui perduoti šią rekomendaciją Tarybai ir susipažinti – Komisijai ir valstybėms narėms.

      (1)  Priimti tekstai, P7_TA(2011)0334.

      (2)  Priimti tekstai, P7_TA(2011)0576.

      (3)  Priimti tekstai, P7_TA(2011)0153.

      (4)  Priimti tekstai, P7_TA(2011)0154.

      (5)  Priimti tekstai, P7_TA(2010)0489.

      (6)  OL C 131 E, 2003 6 5, p. 147.

      (7)  OL L 386, 2006 12 29, p. 1.


title: 2007 m. kovo 28 d. Komisijos rekomendacija dėl furano koncentracijos maisto produktuose stebėsenos (Tekstas svarbus EEE )

text:
               29.3.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 88/56

      KOMISIJOS REKOMENDACIJA

   2007 m. kovo 28 d.
   dėl furano koncentracijos maisto produktuose stebėsenos
   (Tekstas svarbus EEE)
   (2007/196/EB)
   EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA,
   atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 211 straipsnio antrą įtrauką,
   kadangi:

               (1)

               2004 m. gegužės mėn. JAV Maisto ir vaistų administracija paskelbė tyrimo dėl furano koncentracijos termiškai apdorojamuose produktuose rezultatus. Furano buvo rasta įvairiuose maisto produktuose (pvz., skardinėse ir stiklainiuose konservuotuose maisto produktuose, kūdikių maiste, kavoje, sriubose, padažuose ir kt.).

               (2)

               Europos maisto saugos tarnybos (EMST) mokslininkų grupė teršalų maisto grandinėje klausimais šiuos rezultatus įvertino kaip skubiai spręstiną klausimą ir 2004 m. gruodžio 7 d. parengė mokslinę furano koncentracijos maiste ataskaitą.

               (3)

               Šioje ataskaitoje EMST padarė išvadą, kad pagal dabartinius duomenis atrodo, jog galimo poveikio žmogui ir bandymams naudojamiems gyvūnams skiriamų dozių, darančių kancerogeninį poveikį, skirtumas yra pakankamai nedidelis ir kad norint atlikti patikimą rizikos vertinimą, būtini papildomi duomenys apie toksiškumą ir daromą poveikį.

               (4)

               Kad EMST galėtų atlikti patikimą rizikos vertinimą, būtina visoje Europos bendrijoje rinkti patikimus duomenis apie furano koncentraciją termiškai apdorojamuose maisto produktuose. Ypatingas dėmesys turėtų būti skirtas duomenų rinkimui 2007–2008 m. Vėliau duomenys turėtų būti renkami įprasta tvarka.

               (5)

               Turėtų būti renkami duomenys apie parduodamus maisto produktus, kurie yra perkami nepaisant tolesnio paruošimo (pvz., kavos milteliai, sultys, stiklainiai ir skardinės, kurie prieš vartojimą nebuvo termiškai apdoroti), ir parduodamus maisto produktus, kurie yra analizuojami kaip suvartoti po tolesnio paruošimo laboratorijoje (pvz., paruošta kava, skardinėse ir stiklainiuose konservuoti produktai, kurie prieš vartojimą buvo termiškai apdoroti). Pastaruoju atveju ruošiant turėtų būti laikomasi etiketėse pateikiamų instrukcijų, jei tokios yra. Namuose iš šviežių sudedamųjų dalių paruoštas maistas (pvz., daržovių sriuba iš šviežių daržovių, naminis airiškas troškinys) neturėtų būti įtrauktas į šią stebėsenos programą, nes maisto gaminimo namuose poveikį furano koncentracijai maisto produktuose būtų galima geriau ištirti vykdant mokslinių tyrimų projektą.

               (6)

               Kad būtų užtikrintas atrinktų ėminių tipiškumas, turėtų būti laikomasi 2007 m. kovo 28 d. Komisijos reglamento (EB) Nr. 333/2007, nustatančio mėginių ėmimo ir analizės metodus vykdant oficialią švino, kadmio, gyvsidabrio, neorganinio alavo, 3-MCPD ir benzo(a)pireno koncentracijos maisto produktuose kontrolę (1) priedo B dalyje nustatytos mėginių ėmimo tvarkos. Ėminiai turėtų būti analizuojami laikantis 2004 m. balandžio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 882/2004 dėl oficialios kontrolės, kuri atliekama siekiant užtikrinti, kad būtų įvertinama, ar laikomasi pašarus ir maistą reglamentuojančių teisės aktų, gyvūnų sveikatos ir gerovės taisyklių (2), III priedo 1 ir 2 punktų.

               (7)

               Svarbu, kad EMST būtų nuolatos pranešama apie analizės rezultatus ir pateikiama konkreti papildoma informacija, kurios reikia vertinant rezultatus. Ataskaitų teikimo formą turėtų nustatyti EMST. Duomenų kaupimą duomenų bazėje užtikrins EMST,

         REKOMENDUOJA:

               1)

               Valstybėms narėms 2007–2008 m. atlikti furano koncentracijos termiškai apdorotuose maisto produktuose stebėseną. Turi būti stebimi parduodami maisto produktai, kurie yra perkami nepaisant tolesnio paruošimo (3), ir parduodami maisto produktai, kurie yra analizuojami kaip suvartoti po tolesnio paruošimo laboratorijoje (4).

               2)

               Valstybės narės EMST reguliariai teikia stebėsenos duomenis ir informaciją EMST nustatyta forma.

               3)

               Kad užtikrintų atrinktų ėminių tipiškumą, valstybės narės laikosi Reglamento (EB) Nr. 333/2007 priedo B dalyje nustatytos mėginių ėmimo tvarkos. Ėminys prieš atliekant analizę atidžiai paruošiamas, kad būtų užtikrinta, jog furano koncentracija mėginyje nepasikeistų.

               4)

               Valstybės narės furano analizę atlieka laikydamosi Reglamento (EB) Nr. 882/2004 III priedo 1 ir 2 punktų.

      Priimta Briuselyje, 2007 m. kovo 28 d.

            Komisijos vardu

         Markos KYPRIANOU

            Komisijos narys

      (1)  Žr. šio Oficialiojo leidinio 29 p.

      (2)  OL L 191, 2004 5 28, p. 1. Reglamentas su paskutiniais pakeitimais, padarytais Tarybos reglamentu (EB) Nr. 1791/2006 (OL L 363, 2006 12 20, p. 1).

      (3)  Parduodami maisto produktai, kurie yra perkami nepaisant tolesnio apdorojimo, pvz., kavos milteliai, sultys, stiklainiai ir skardinės, kurios prieš vartojimą nebuvo termiškai apdorotos.

      (4)  Parduodami maisto produktai, kurie yra analizuojami kaip suvartoti po tolesnio apdorojimo laboratorijoje, pvz., paruošta kava, skardinėse ir stiklainiuose konservuoti produktai, kurie prieš vartojimą buvo termiškai apdoroti. Ruošiant turėtų būti laikomasi etiketėse pateikiamų instrukcijų, jei tokios yra. Namuose iš šviežių sudedamųjų dalių paruoštas maistas (pvz., daržovių sriuba iš šviežių daržovių, naminis airiškas troškinys) į šią stebėsenos programą neįtraukiamas.


				|

		52014DC0408

			Rekomendacija TARYBOS REKOMENDACIJA dėl 2014 m. Airijos nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2014 m. Airijos stabilumo programos /* COM/2014/0408 final */

Rekomendacija
TARYBOS REKOMENDACIJA
dėl 2014 m. Airijos
nacionalinės reformų programos
su Tarybos nuomone dėl 2014 m. Airijos stabilumo programos

EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl
Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 121 straipsnio 2 dalį
ir 148 straipsnio 4 dalį,
atsižvelgdama į 1997 m. liepos 7 d.
Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės
priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei
koordinavimo[1],
ypač į jo 5 straipsnio 2 dalį,
atsižvelgdama į 2011 m.
lapkričio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES)
Nr. 1176/2011 dėl makroekonominių disbalansų prevencijos ir
naikinimo[2],
ypač į jo 6 straipsnio 1 dalį,
atsižvelgdama į Europos Komisijos
rekomendaciją[3],
atsižvelgdama į Europos Parlamento rezoliucijas[4],
atsižvelgdama į Europos Vadovų
Tarybos išvadas,
atsižvelgdama į Užimtumo komiteto
nuomonę,
atsižvelgdama į Ekonomikos ir
finansų komiteto nuomonę,
atsižvelgdama į Socialinės apsaugos
komiteto nuomonę,
atsižvelgdama į Ekonominės politikos
komiteto nuomonę,
kadangi:
(1)
2010 m. kovo 26 d. Europos Vadovų
Taryba pritarė Komisijos pasiūlymui įgyvendinti naują
augimo ir darbo vietų kūrimo strategiją „Europa 2020“,
grindžiamą geresniu ekonominės politikos koordinavimu, ir daugiausia
dėmesio skirti toms svarbioms sritims, kuriose reikia imtis veiksmų,
kad būtų stiprinamas Europos tvaraus augimo ir konkurencingumo
potencialas;
(2)
2010 m. liepos 13 d. Taryba, remdamasi
Komisijos pasiūlymais, priėmė rekomendaciją dėl
valstybių narių ir Sąjungos bendrųjų ekonominės
politikos gairių (2010–2014 m.), o 2010 m. spalio 21 d. –
sprendimą dėl valstybių narių užimtumo politikos
gairių, kurios kartu sudaro integruotas gaires. Į šias integruotas
gaires valstybių narių paprašyta atsižvelgti formuojant
nacionalinę ekonominę ir užimtumo politiką;
(3)
2012 m. birželio 29 d. valstybių ar
vyriausybių vadovai nusprendė priimti Susitarimą dėl
ekonomikos augimo ir darbo vietų kūrimo, kuriuo nustatė
nuoseklią nacionalinių, ES ir euro zonos veiksmų, naudojant
visus galimus svertus, priemones ir politikos strategijas, sistemą. Jie
nutarė, kokių veiksmų reikėtų imtis valstybių
narių lygmeniu, visų pirma išreikšdami tvirtą
įsipareigojimą siekti strategijos „Europa 2020“ tikslų ir
įgyvendinti konkrečioms šalims skirtas rekomendacijas;
(4)
iki 2013 m. gruodžio mėn. Airijai
buvo taikoma makroekonominio koregavimo programa. Todėl pagal Reglamento
(ES) Nr. 472/2013 12 straipsnį šios programos taikymo laikotarpiu jai
netaikoma Europos ekonominės politikos koordinavimo semestro
stebėsena ir vertinimas. Atsižvelgiant į tai, kad Airijos
makroekonominio koregavimo programa sėkmingai užbaigta, Airija dabar
turėtų būti visapusiškai įtraukta į Europos semestro
sistemą;
(5)
2013 m. lapkričio 13 d. Komisija
priėmė metinę augimo apžvalgą[5], kuria pradedamas
2014 m. Europos ekonominės politikos koordinavimo semestras. Tą
pačią dieną Komisija pagal Reglamentą (ES)
Nr. 1176/2011 priėmė Įspėjimo mechanizmo
ataskaitą[6];
(6)
2013 m. gruodžio 20 d. Europos
Vadovų Taryba patvirtino prioritetus, kuriais turi būti užtikrintas
finansinis stabilumas, fiskalinis konsolidavimas ir ekonomikos augimo skatinimo
veiksmai. Ji pabrėžė, kad reikia vykdyti diferencijuotą,
ekonomikos augimui palankų fiskalinį konsolidavimą, atkurti
įprastas skolinimo ekonomikai sąlygas, skatinti ekonomikos
augimą ir konkurencingumą, mažinti nedarbą, šalinti socialinius
krizės padarinius ir modernizuoti viešąjį administravimą;
(7)
pagal Reglamento (ES) Nr. 1176/2011 5
straipsnį ir atsižvelgdama į tai, kad Airijos makroekonominio
koregavimo programa sėkmingai užbaigta, taigi Airija dabar
turėtų būti visapusiškai įtraukta į Europos semestro
sistemą, 2014 m. kovo 5 d. Komisija paskelbė Airijai
skirtos nuodugnios apžvalgos rezultatus[7].
Pagal Komisijos atliktą analizę galima daryti išvadą, kad
neseniai užbaigta Airijai taikyta makroekonominio koregavimo programa
padėjo suvaldyti ekonominę riziką ir sumažinti disbalansą.
Tačiau likusį makroekonominį disbalansą reikia specialiai
stebėti ir dėl jo reikia imtis ryžtingų politikos veiksmų.
Kad rizika vis dar egzistuoja, visų pirma rodo finansų sektoriaus
pokyčiai, privačiojo ir viešojo sektorių įsiskolinimas ir
su tuo susiję dideli bendrieji ir grynieji išorės
įsipareigojimai ir padėtis darbo rinkoje;
(8)
2014 m. balandžio 17 d. Airija
pateikė 2014 m. nacionalinę reformų programą, o
2014 m. balandžio 29 d. – 2014 m. stabilumo programą.
Siekiant atsižvelgti į abiejų programų sąsają, jos
vertintos vienu metu;
(9)
2014 m. stabilumo programoje išdėstytos
biudžeto strategijos pagrindiniai tikslai – iki 2015 m. panaikinti
perviršinį deficitą, o iki 2018 m. pasiekti vidutinio
laikotarpio tikslą. Programoje planuojama iki 2015 m. deficitą
sumažinti iki mažiau negu 3 % BVP pagal perviršinio deficito
procedūros rekomendaciją. Programoje patvirtintas vidutinio laikotarpio
tikslas struktūriškai subalansuoti biudžeto poziciją, kuris atitinka
Stabilumo ir augimo pakto nuostatas. Po 2015 m. programoje nustatyta
sumažinti nominalų fiskalinį deficitą maždaug 1 procentiniu
punktu BVP per metus 2016–2018 m. laikotarpiu. Ja siekiama sumažinti
skolą nuo beveik 124 % BVP 2013 m. iki 107 % BVP
2018 m. Makroekonominis scenarijus, kuriuo grindžiamos programoje
pateiktos biudžeto projekcijos, iš esmės atitinka 2014 m. ir
2015 m. Komisijos prognozes, šiek tiek skiriasi tik paklausos komponentų
poveikis. Šį scenarijų patvirtino nepriklausoma įstaiga (Airijos
patariamoji fiskalinė taryba). Tačiau valdžios institucijų
vėlesnių programos metų prognozė yra optimistinė. Be
to, biudžeto tikslų pasiekimas nepagrįstas pakankamai išsamiomis
2015 m. priemonėmis. Todėl Komisijos prognozuojamas 2015 m.
deficitas, palyginti su Tarybos rekomenduojamu tikslu, yra didesnis. Remdamasi
programos vertinimu ir Komisijos prognoze, pagal Tarybos reglamentą (EB)
Nr. 1466/97 Taryba mano, kad programos tikslai atitinka Stabilumo ir augimo
pakto reikalavimus, tačiau juos reikia pagrįsti konkrečiomis
priemonėmis, kurios bus taikomos nuo 2015 m. Siekiant pagerinti
Airijos fiskalinės sistemos aspektus ir duomenų teikimo kokybę
ir terminų laikymąsi buvo imtasi svarbių veiksmų.
Tačiau vidutinio laikotarpio biudžeto planai nepagrįsti tiksliai
nurodytomis koregavimo priemonėmis, taip pat jie turi būti
persvarstomi priimant sprendimus dėl metinio biudžeto. Vidutinio
laikotarpio viršutinės išlaidų ribos nepakankamai apribotos teisiškai
privalomais konkrečiais koregavimais;
(10)
vykdant mokesčių reformas buvo
prisidedama prie fiskalinio koregavimo, tačiau reikėtų dar
padidinti mokesčių sistemos veiksmingumą ir jos poveikį
augimui. Pakeistas nekilnojamojo turto apmokestinimas: sandorio mokestis
pakeistas periodiniu mokesčiu pagal gyvenamosios paskirties nekilnojamojo
turto vertę, tačiau mokesčio bazė yra santykinai maža, nes
tam tikras nekilnojamasis turtas neįtrauktas į apmokestinamą
turtą. Darbo jėgos apmokestinimas yra fragmentiškas ir
sudėtingas, o vartojimo ir aplinkos mokesčių bazę mažina
sumažinti tarifai ir lengvatos, nors tokių mokesčių poveikis
augimui ir yra didesnis. Nulinio ir sumažinto PVM tarifo taikymo rezultatas –
PVM efektyvumas mažesnis už ES vidurkį.  Sumažintas PVM tarifas paprastai
taikomas siekiant perskirstymo tikslų, nors tai nėra veiksminga ir
tikslinga politikos priemonė pažeidžiamoms grupėms apsaugoti. Dar
reikia pagerinti aplinkos mokesčių priemonių veiksmingumą
ir panaikinti aplinkai žalingas subsidijas;
(11)
nors Airijos visuomenė yra santykinai jauna,
2012 m. valstybinės sveikatos priežiūros išlaidos buvo vienos
didžiausių ES ir siekė 8,7 % BNP, t. y. smarkiai viršijo ES
vidurkį – 7,3 %. Atsižvelgiant į sveikatos priežiūros
biudžeto valdymo sunkumus, numatomas demografinis spaudimas dėl
senėjančios visuomenės reiškia, kad dabartinį paslaugų
lygį bus galima išlaikyti tik jei vidutiniu ir ilguoju laikotarpiu pavyks
padidinti ekonominę naudą. Prognozuojama, kad iki 2060 m. su
sveikatos priežiūra susijusios išlaidos dėl demografinio spaudimo
didės 1,2 procentinio punkto BVP. Sveikatos priežiūros sektoriaus
problemos yra daugialypės. Sveikatos priežiūros paslaugų
teikėjų naudojamos finansų valdymo ir apskaitos sistemos ir
procesai yra skirtingi. Dėl to atsiranda vėlavimų ir
sunkumų surenkant ir apdorojant informaciją.  Dėl šios
priežasties taip pat sunku stebėti sveikatos priežiūros išlaidas,
pastangas ekonominei naudai gauti ir atitinkamų išteklių
skyrimą. Kita problema – didelės išlaidos vaistams, taip pat santykinai
didelės išlaidos vaistams, išrašomiems ambulatoriškai besigydantiems
pacientams;
(12)
Airijai reikia spręsti su nedarbu (visų
pirma ilgalaikiu ir jaunimo) susijusias problemas, taip pat yra daug darbingo
amžiaus žemos kvalifikacijos žmonių, o dėl to atsiranda nelygybė
ir gebėjimų paklausos ir pasiūlos neatitiktis.  Pastaruoju metu
sustiprėjus darbo rinkai laipsniškai mažėjo ilgalaikis nedarbas,
tačiau jis išlieka didelis ir jo dalis palyginti su bendru nedarbo lygiu
toliau didėja – 2013 m. pabaigoje jis sudarė 61 % bendro
nedarbo lygio. 2012 m. pabaigoje ir 2013 m. pradžioje jaunimo nedarbo
lygis buvo didžiausias ir sudarė daugiau kaip 30 %. Be to,
nedirbančio, nesimokančio ir profesinių įgūdžių
nelavinančio jaunimo dalis 2007–2012 m. padidėjo 8 procentiniais
punktais ir sudarė 18,7 % prieš sumažėdamas iki 16,1 %,
tačiau kol kas jis tebėra vienas didžiausių ES. Siekiant
įgyvendinti jaunimo garantijų iniciatyvos tikslus, 4
mėnesių laikotarpio principas turi galioti visiems jauniems
žmonėms. Atkuriant ekonomikos pusiausvyrą atsirado gebėjimų
paklausos ir pasiūlos neatitiktis, o švietimo ir profesinio rengimo
sistemai tenka spręsti perkvalifikavimo ir kvalifikacijos kėlimo
problemas. Be to, dalyvavimas mokymosi visą gyvenimą programose yra
mažesnis negu ES vidurkis (2013 m. 7,3 %, palyginti su 10,7 %);
(13)
Airijoje mažo darbo intensyvumo namų
ūkiuose gyvenančių žmonių dalis yra viena didžiausių
ES, todėl kyla rimtų socialinių problemų.  Ši dalis buvo
didesnė už ES vidurkį dar prieš krizę, 2007 m. ji
padidėjo iki 14,3 %, o 2011 m. – iki 24,2 %. Namų
ūkių, kuriuos sudaro tik vienas iš tėvų ir jo vaikai, darbo
intensyvumas yra ypač mažas.  Dėl to Airijoje padidėjo
vaikų skurdo arba socialinės atskirties rizika ir nevienodo
moterų dalyvavimo darbo rinkoje klausimas (2013 m. darbo rinkoje
dalyvavo 67,2 % moterų ir 83,4 % vyrų) tapo dar svarbesnis.
Dėl šios priežasties dėmesys nukreiptas į galimybes naudotis
vaikų priežiūros paslaugomis ir į jų įperkamumą,
reikšmingas kliūtis tėvams susirasti darbą ir išvengti skurdo
rizikos. Darbo rinkai taip pat daro poveikį nedarbo spąstų
židiniai. Standartinė bedarbio pašalpos struktūra pagal darbo
ieškančio asmens pašalpos (angl. Jobseeker's Benefit) ir darbo
ieškančio asmens išmokos (angl. Jobseeker's Allowance)
sistemą, neribota darbo ieškančio asmens išmokos trukmė ir papildomų
išmokų (visų pirma papildomos nuomos išmokos ir sveikatos apsaugos
kortelių) praradimas pradėjus dirbti reiškia, kad ilgą
laiką nedirbančių asmenų, turinčių galimybes
gauti tik nedideles pajamas, ir kitų kategorijų darbuotojų
pajamų pakeitimo normos, priklausomai nuo šeiminių aplinkybių,
yra palyginti aukštos;
(14)
skolinimas MVĮ išlieka nedidelis ir rodo
mažesnės kreditų paklausos ir apribotos pasiūlos derinį,
nes MVĮ toliau daro poveikį pernelyg didelis lėšų
skolinimasis ir maža vidaus paklausa, o bankams reikia padaryti didesnę
pažangą priimant tvarius sprendimus dėl neveiksnių paskolų
MVĮ.  Iš naujausios „Red C“ apklausos matyti, kad iš 40 % MVĮ,
kurios nuo 2012 m. spalio mėn iki 2013 m.
kovo mėn. prašė banko kredito, 19 % paskola nebuvo
suteikta. 2009 m. pabaigoje buvo įsteigta kredito peržiūros
tarnyba (angl. Credit Review Office), kuri tarpininkauja sprendžiant
ginčus tarp skolintojų ir paskolą gauti norinčių
MVĮ, kurioms buvo atsisakyta suteikti kreditą. Kredito peržiūros
tarnybos poveikis yra teigiamas, tačiau kol kas jis ribotas, iš dalies dėl
to, kad apeliacijų skaičius yra gana nedidelis. MVĮ labai
svarbus investicijoms teikiamas bankų finansavimas, o nebankiniai
finansų šaltiniai yra santykinai nepakankamai išvystyti; vis dėlto
šiuo metu svarstomos kelios alternatyvos, be kita ko, paskolų fondai.
Atsigaunant ekonomikai ir vidaus paklausai pasiūlos suvaržymai
greičiausiai padidės, jeigu nebus atitinkamai sutvarkyti kredito
kanalai, nes tai yra ypač svarbu augimo perspektyvai. Siekiant pagerinti
MVĮ galimybes gauti finansavimą, vykdomos specialios programos ir
veikia specialūs fondai, pavyzdžiui, kredito garantijų programa,
labai mažų įmonių paskolų fondo programa ir dar trys
MVĮ fondai, tačiau kol kas jais naudojamasi mažai;
(15)
nepaisant bankų sektoriaus reformų,
kurios pradėtos vykdyti pagal neseniai užbaigtą finansinės
pagalbos programą, yra daugiau svarbių problemų. Šias problemas
Komisija išsamiai išanalizavo 2014 m. Airijai skirtoje nuodugnioje
apžvalgoje. Trijų pagrindinių šalies bankų neveiksnios paskolos
2013 m. birželio mėn. sudarė beveik 27 % visų
paskolų. Privačiojo sektoriaus įsiskolinimas nepaisant
finansinio įsiskolinimo mažinimo pastaruoju metu tebėra vienas
didžiausių ES, todėl rizika finansiniam stabilumui ir našta
ekonomikai išlieka. Namų ūkių ir MVĮ įsiskolinimo
mažinimas neužbaigtas, o bankų ir MVĮ balansų sutvarkymas yra ypač
svarbus, kad būtų atkurti kredito kanalai. Bankų skolinimas
toliau mažėja, o bankų sektoriaus tebekovoja dėl pelningumo iš
dalies dėl didelio hipotekos paskolų su kintamosiomis
palūkanomis, kuriomis sekama bazinė norma (angl. tracker mortgage)
(nepelningo seniai įsigyto turto) skaičiaus bankų balansuose;
(16)
sutarčių vykdymo užtikrinimo išlaidos yra
didelės. Didžiąją šių išlaidų dalį sudaro atlygis
advokatams, kuris sudaro 18,8 procentinio punkto, o didelės teisinių
paslaugų išlaidos daro poveikį visų įmonių,
įskaitant MVĮ, išlaidų struktūrai. Be to, skirtingai nuo
kitų profesinių paslaugų, išlaidos teisinėms paslaugoms nuo
krizės pradžios nesumažėjo iš dalies dėl nepakankamos
konkurencijos. Valdžios institucijos įsipareigojo pradėti vykdyti
teisinių paslaugų sektoriaus reformą pagal makroekonominio
koregavimo programą. 2011 m. jos paskelbė Teisinių
paslaugų reglamentavimo įstatymą (angl. Legal Services
Regulation Bill), kuris dar turi įsigalioti. Teisminiai ir teismų
administravimo ištekliai aktyviam ikiteisminiam bylų tvarkymui
įgyvendinti yra labai riboti, dėl to greičiausiai vėluojama
užtikrinti teisingumą ir išauga išlaidos. Be to, Airijos gebėjimas
surinkti duomenis apie teisingumo sistemos kokybę ir veiksmingumą
turi reikšmingų trūkumų;
(17)
atsižvelgdama į Europos semestrą,
Komisija atliko išsamią Airijos ekonominės politikos analizę. Ji
įvertino stabilumo programą ir nacionalinę reformų
programą. Komisija įvertino ne tik jų svarbą tvariai
fiskalinei ir socialinei bei ekonominei Airijos politikai, bet ir tai, kaip
laikomasi ES taisyklių ir gairių, nes ES priemonėmis prisidedant
prie būsimų nacionalinių sprendimų būtina stiprinti
bendrą Europos Sąjungos ekonomikos valdymą. Jos rekomendacijos atsižvelgiant į Europos semestrą pateiktos toliau
išdėstytose 1–7 rekomendacijose;
(18)
atsižvelgdama į šį vertinimą, Taryba
išnagrinėjo Airijos stabilumo programą ir savo nuomonę[8] visų pirma
pateikė 1–2 rekomendacijose;
(19)
atsižvelgdama į Komisijos nuodugnios apžvalgos
ir šio vertinimo rezultatus, Taryba išnagrinėjo nacionalinę reformų
programą ir stabilumo programą. Jos rekomendacijos pagal Reglamento
(ES) Nr. 1176/2011 6 straipsnį pateiktos toliau išdėstytose 1,
3, 5 ir 6 rekomendacijose;
(20)
atsižvelgdama į Europos semestrą,
Komisija taip pat atliko visos euro zonos ekonominės politikos
analizę. Remdamasi šia analize, Taryba parengė konkrečias
rekomendacijas valstybėms narėms, kurių valiuta yra euro. Airija
taip pat turėtų užtikrinti visišką tų rekomendacijų
įgyvendinimą laiku,
REKOMENDUOJA Airijai 2014–2015 m.
imtis šių veiksmų:
1.           Visiškai
įvykdyti 2014 m. biudžetą ir užtikrinti tvarų perviršinio
deficito panaikinimą iki 2015 m. pagrindžiant biudžeto
strategiją papildomomis struktūrinėmis priemonėmis ir
įgyvendinant struktūrinio koregavimo priemones, nurodytas Tarybos
rekomendacijoje pagal perviršinio deficito procedūrą. Panaikinus
perviršinį deficitą, toliau vykdyti struktūrinį
koregavimą siekiant vidutinio laikotarpio tikslo – bent 0,5 % BVP
kiekvienais metais arba daugiau, jeigu ekonominės sąlygos yra
palankios, arba prireikus užtikrinti, kad būtų laikomasi skolos
taisyklės siekiant tvariai mažinti didelį valdžios sektoriaus skolos
santykį. Padidinti fiskalinio koregavimo strategijos patikimumą,
veiksmingai įgyvendinti daugiamečio biudžeto planavimą ir
apibrėžti bendras biudžeto priemones, pagrindžiančias vidutinio
laikotarpio fiskalinius tikslus. Apribojant įstatymo numatytą
diskrecinių pakeitimų apimtį pasiekti, kad valdžios sektoriaus
išlaidų viršutinė riba taptų privaloma. Remti fiskalinį
konsolidavimą: reikėtų apsvarstyti galimybę didinti pajamas
išplečiant mokesčių bazę. Didinti mokesčių
sistemos poveikį augimui ir palankumą aplinkai.
2.           Padaryti pažangą vykdant
sveikatos priežiūros sektoriaus reformą, pradėtą vykdyti
pagal Sveikatos apsaugos ateities (angl. Future Health) strateginę
programą, kad būtų padidintas ekonominis efektyvumas. Imtis
papildomų priemonių siekiant mažinti išlaidas vaistams, be kita ko,
dažniau pergrupuojant patentuotų vaistų kainas, į prekybą
įtraukiant daugiau generinių vaistų ir gerinant vaistų
skyrimo praktiką. Siekiant racionalizuoti sistemą, kuria naudojasi
visi teikėjai, ir paremti geresnį išmokų administravimą
reformuoti nacionalinės sveikatos priežiūros institucijos
finansų valdymo sistemą. Nuo 2015 m. pradžios pradėti
suteikinėti asmens sveikatos draudimo numerius.
3.           Toliau gerinti aktyvią
darbo rinkos politiką daugiausia dėmesio skiriant ilgalaikiam
nedarbui, žemos kvalifikacijos darbuotojams ir jaunimui pagal Jaunimo
garantijų iniciatyvos tikslus. Tęsti tolesnio mokymosi ir profesinio
rengimo sistemos, užimtumo paramos programų ir pameistrystės
programų reformą.  Sudaryti daugiau galimybių mokytis darbo
vietoje; gerinti tolesnio mokymosi ir profesinio rengimo kursus ir
pameistrystės programas ir užtikrinti, kad jos atitiktų darbo rinkos
poreikius. Didinti Intreo darbo biržų teikiamų pagalbos
paslaugų lygį ir kokybę. Nustatyti vientisą tolesnio
mokymosi ir profesinio rengimo nukreipimų (angl. FET referrals)
sistemą, kuria naudotųsi Intreo biurai ir Švietimo ir mokymo
tarybos.
4.           Spręsti namų
ūkių mažo darbo intensyvumo ir vaikų skurdo rizikos
problemą mažinant ir laipsniškai panaikinant pašalpų ir
papildomų išmokų mokėjimą grįžus į darbą.
Palengvinti moterų dalyvavimą darbo rinkoje pagerinant galimybes
naudotis finansiškai prieinamesnėmis visą dieną teikiamomis
vaikų priežiūros paslaugomis, visų pirma mažas pajamas
turinčioms šeimoms.
5.           Parengti daugiau MVĮ
sektoriaus politikos iniciatyvų, įskaitant politikos iniciatyvas,
kuriomis sprendžiamos finansavimo bankų ir ne bankų lėšomis ir
skolos restruktūrizavimo problemos. Padaryti pažangą vykdant
iniciatyvas, skirtas MVĮ galimybėms naudotis bankų kreditais ir
ne bankų finansavimu gerinti. Pradėti naudoti skolinimo MVĮ
stebėsenos sistemą bankų sektoriuje. Be to, užtikrinti, kad
būtų geriau panaudotos prieinamos ne bankų kredito
priemonės, įskaitant tris MVĮ fondus, kuriuos bendrai finansuoja
Nacionalinis pensijų atsargų fondas, „Microfinance Ireland“ ir
laikina paskolų garantijų programa. Skatinti MVĮ naudotis šiais
fondais ir kitomis ne bankų programomis. Didinti Kredito peržiūros
tarnybos matomumą ir gebėjimus tarpininkauti sprendžiant bankų
ir paskolą gauti norinčių MVĮ, kurioms buvo atsisakyta
suteikti kreditą, ginčus.
6.           Stebėti bankų
rezultatus, palyginti su hipotekinių įsiskolinimų
restruktūrizavimo tikslais. Paskelbti plataus užmojo 2014 m.
trečio ir ketvirto ketvirčio tikslus, pagal kuriuos pagrindiniai
hipotekiniai bankai turės pasiūlyti ir įgyvendinti
restruktūrizavimo sprendimus, susijusius su hipotekinėmis paskolomis,
kurių įsiskolinimai viršija 90 dienų, kad iki 2014 m.
pabaigos būtų iš esmės išspręsta hipotekinių
įsiskolinimų problema. Atliekant auditą ir tikslines
peržiūras vietose toliau vertinti nustatytos restruktūrizavimo tvarkos
tvarumą. Parengti sprendimų ilgalaikiškumo gaires. Siekiant didinti
skaidrumą skelbti periodinius duomenis, susijusius su bankų
paskolų MVĮ portfelių įsiskolinimais. Parengti
strategiją, kuria būtų sprendžiamos sunkumų
patiriančių komercinio nekilnojamojo turto pozicijų problemos.
Įsteigti centrinį kreditų registrą.
7.           Mažinti teisinių
procedūrų ir paslaugų išlaidas ir skatinti konkurenciją, be
kita ko, iki 2014 m. pabaigos priimti Teisinių paslaugų
reglamentavimo įstatymą, įskaitant jo nuostatas, kuriomis
leidžiama steigti tarpdisciplininę praktiką, ir siekti panaikinti
advokato teisę sulaikyti turimus neatsiskaičiusio kliento dokumentus
ar pinigus. Stebėti įstatymo poveikį, be kita ko, teisinių
paslaugų išlaidoms. Imtis vykdomųjų veiksmų užtikrinti, kad
nedelsiant pradėtų veikti Teisinių paslaugų reguliavimo institucija
(angl. Legal Services Regulatory Authority) ir kad ji vykdytų pagal
teisės aktus nustatytus įpareigojimus, įskaitant
tarpdisciplininės praktikos taisyklių ir gairių skelbimą ir
skundų nagrinėjimą. Gerinti duomenų rinkimo sistemas, kad padidėtų
teisminių procedūrų kokybė ir efektyvumas.
Priimta Briuselyje
                                                                       Tarybos
vardu
                                                                       Pirmininkas
[1]               OL L 209, 1997 8 2, p. 1.
[2]               OL L 306, 2011 11 23, p. 25.
[3]               COM(2014) 408 final.
[4]               Dok. P7_TA(2014)0128 ir
P7_TA(2014)0129.
[5]               COM(2013) 800 final.
[6]               COM(2013) 790 final.
[7]               SWD(2014) 79 final.
[8]               Pagal Tarybos reglamento (EB) Nr. 1466/97 5
straipsnio 2 dalį.


title: 2008 m. gegužės 30 d. Komisijos rekomendacija dėl 2,3-epoksipropiltrimetilamonio chlorido (EPTAC), (3-chlor-2-hidroksipropil) trimetilamonio chlorido (CHPTAC) ir heksachlorciklopentadieno keliamos rizikos mažinimo priemonių (pranešta dokumentu Nr. C(2008) 2316) (Tekstas svarbus EEE)

text:
               21.6.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 162/37

      KOMISIJOS REKOMENDACIJA

   2008 m. gegužės 30 d.
   dėl 2,3-epoksipropiltrimetilamonio chlorido (EPTAC), (3-chlor-2-hidroksipropil) trimetilamonio chlorido (CHPTAC) ir heksachlorciklopentadieno keliamos rizikos mažinimo priemonių
   (pranešta dokumentu Nr. C(2008) 2316)
   (Tekstas svarbus EEE)
   (2008/472/EB)
   EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA,
   atsižvelgdama į Europos Bendrijos steigimo sutartį,
   atsižvelgdama į 1993 m. kovo 23 d. Tarybos reglamentą (EEB) Nr. 793/93 dėl esančių medžiagų rizikos įvertinimo ir kontrolės (1), ypač jo 11 straipsnio 2 dalį,
   kadangi:

               (1)

               Toliau išvardytos medžiagos pagal Reglamento (EEB) Nr. 793/93 nuostatas atrinktos kaip prioritetinės medžiagos, kurias reikia įvertinti pagal Komisijos reglamentus (EB) Nr. 143/97 (2) ir (EB) Nr. 2364/2000 (3) dėl atitinkamai trečiojo ir ketvirtojo prioritetinių medžiagų sąrašo, kaip numatyta Reglamente (EEB) Nr. 793/93:

                           —

                           2,3-epoksipropiltrimetilamonio chloridas (EPTAC),

                           —

                           (3-chlor-2-hidroksipropil) trimetilamonio chloridas (CHPTAC),

                           —

                           heksachlorciklopentadienas.

               (2)

               Pagal tuos reglamentus paskirtos valstybės narės pranešėjos, vadovaudamosi 1994 m. birželio 28 d. Komisijos reglamentu (EB) Nr. 1488/94, nustatančiu esamų medžiagų keliamos rizikos žmonėms ir aplinkai įvertinimo principus (4), įvertino tų medžiagų keliamą riziką žmonėms bei aplinkai ir pasiūlė rizikos mažinimo strategiją, kaip numatyta Tarybos reglamente (EEB) Nr. 793/93.

               (3)

               Konsultuotasi su Pavojų sveikatai ir aplinkai moksliniu komitetu (PSAMK) ir jis pateikė nuomones apie pranešėjų atliktus rizikos vertinimus. Šios nuomonės paskelbtos šio mokslinio komiteto interneto svetainėje.

               (4)

               Rizikos vertinimo rezultatai ir rizikos mažinimo strategijų rezultatai yra išdėstyti atitinkamame Komisijos komunikate (5).

               (5)

               Remiantis minėtu vertinimu yra tikslinga rekomenduoti taikyti tam tikras kai kurių šių medžiagų keliamos rizikos mažinimo priemones. Dėl medžiagų, kurios nėra atskirai išvardytos, šios rekomendacijos adresatams neteikiama jokių rekomendacijų.

               (6)

               Rekomenduojamas rizikos darbuotojams mažinimo priemones reikėtų svarstyti atsižvelgiant į darbuotojų apsaugą reglamentuojančius teisės aktus, kurie laikomi tinkama sistema, leidžiančia tiek, kiek reikia, sumažinti atitinkamų medžiagų keliamą riziką.

               (7)

               Šioje rekomendacijoje numatytos rizikos mažinimo priemonės atitinka Reglamento (EEB) Nr. 793/93 15 straipsnio 1 dalimi įsteigto Komiteto nuomonę,

         REKOMENDUOJA:
   1   SKIRSNIS
   2,3-EPOKSIPROPILTRIMETILAMONIO CHLORIDAS (EPTAC)

         (CAS Nr. 3033-77-0; Einecs Nr. 221-221-0)

   Darbuotojams (1) ir aplinkai (2) keliamos rizikos mažinimo priemonės

               1.

               Darbdaviai, naudojantys EPTAC gamyboje ir kaip priemonę krakmolui katijoninti, turėtų atkreipti dėmesį į visas sektoriui taikomas nacionalines rekomendacijas, pagrįstas neprivalomojo pobūdžio Komisijos praktinėmis rekomendacijomis, parengtomis pagal Tarybos direktyvos 98/24/EB (6) (Cheminių medžiagų direktyvos) 12 straipsnio 2 dalį.

               2.

               Į vietos aplinką išmetami EPTAC teršalai prireikus turėtų būti kontroliuojami taikant nacionalines taisykles, kad būtų užtikrinta, jog nekils jokios rizikos aplinkai.

         2   SKIRSNIS
   (3-CHLOR-2-HIDROKSIPROPIL) TRIMETILAMONIO CHLORIDAS (CHPTAC)

         (CAS Nr. 3327-22-8; Einecs Nr. 222-048-3)

   Rizikos darbuotojams (3) ir aplinkai (4) mažinimo priemonės

               3.

               Darbdaviai, naudojantys EPTAC gamyboje ir kaip priemonę krakmolui katijoninti, turėtų atkreipti dėmesį į visas sektoriui taikomas nacionalines rekomendacijas, pagrįstas neprivalomojo pobūdžio Komisijos praktinėmis rekomendacijomis, parengtomis pagal Direktyvos 98/24/EB 12 straipsnio 2 dalį.

               4.

               Į vietos aplinką išmetami CHPTAC teršalai prireikus turėtų būti kontroliuojami taikant nacionalines taisykles, kad būtų užtikrinta, jog nekils jokios rizikos aplinkai.

         3   SKIRSNIS
   ADRESATAI

               5.

               Ši rekomendacija skirta visiems sektoriams, kuriuose šios medžiagos importuojamos, gaminamos, vežamos, saugomos, iš jų ruošiami preparatai arba jos kitaip perdirbamos, naudojamos, šalinamos arba regeneruojamos, ir valstybėms narėms.

      Priimta Briuselyje, 2008 m. gegužės 30 d.

            Komisijos vardu

         Stavros DIMAS

            Komisijos narys

      (1)  OL L 84, 1993 4 5, p. 1. Reglamentas su pakeitimais, padarytais Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (EB) Nr. 1882/2003 (OL L 284, 2003 10 31, p. 1).

      (2)  OL L 25, 1997 1 28, p. 13.

      (3)  OL L 273, 2000 10 26, p. 5.

      (4)  OL L 161, 1994 6 29, p. 3.

      (5)  OL C 157, 2008 6 21, p. 10.

      (6)  OL L 131, 1998 5 5, p. 11. Direktyva su pakeitimais, padarytais Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2007/30/EB (OL L 165, 2007 6 27, p. 21).


title: 2013 m. gruodžio 17 d. Europos Centrinio Banko rekomendacija, skirta Europos Sąjungos Tarybai dėl Banque centrale du Luxembourg išorės auditoriaus (ECB/2013/51)

text:
               24.12.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 378/15

         EUROPOS CENTRINIO BANKO REKOMENDACIJA
   2013 m. gruodžio 17 d.
   skirta Europos Sąjungos Tarybai dėl Banque centrale du Luxembourg išorės auditoriaus
   (ECB/2013/51)
   2013/C 378/04
   EUROPOS CENTRINIO BANKO VALDANČIOJI TARYBA,
   atsižvelgdama į Europos centrinių bankų sistemos ir Europos Centrinio Banko statutą, ypač į jo 27 straipsnio 1 dalį,
   kadangi:

               (1)

               Europos Centrinio Banko (ECB) ir valstybių narių, kurių valiuta yra euro, nacionalinių centrinių bankų sąskaitų auditą atlieka nepriklausomi išorės auditoriai, kuriuos rekomenduoja ECB valdančioji taryba ir tvirtina Europos Sąjungos Taryba;

               (2)

               dabartinio Banque centrale du Luxembourg išorės auditoriaus įgaliojimai baigsis po 2013 finansinių metų audito. Todėl būtina paskirti išorės auditorius nuo 2014 finansinių metų;

               (3)

                  Banque centrale du Luxembourg išorės auditoriumi 2014–2018 finansiniams metams pasirinko DELOITTE AUDIT SARL,

         PRIĖMĖ ŠIĄ REKOMENDACIJĄ:
   Rekomenduojama DELOITTE AUDIT SARL skirti Banque centrale du Luxembourg išorės auditoriumi 2014–2018 finansiniams metams.

      Priimta Frankfurte prie Maino 2013 m. gruodžio 17 d.

            ECB Pirmininkas

         Mario DRAGHI