title: 2016 m. liepos 12 d. Tarybos rekomendacija dėl 2016 m. Airijos nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2016 m. Airijos stabilumo programos

text:
               18.8.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 299/65

         TARYBOS REKOMENDACIJA
   2016 m. liepos 12 d.
   dėl 2016 m. Airijos nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2016 m. Airijos stabilumo programos
   (2016/C 299/16)
   EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
   atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 121 straipsnio 2 dalį ir 148 straipsnio 4 dalį,
   atsižvelgdama į 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei koordinavimo (1), ypač į jo 5 straipsnio 2 dalį,
   atsižvelgdama į 2011 m. lapkričio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 1176/2011 dėl makroekonominių disbalansų prevencijos ir naikinimo (2), ypač į jo 6 straipsnio 1 dalį,
   atsižvelgdama į Europos Komisijos rekomendaciją,
   atsižvelgdama į Europos Parlamento rezoliucijas,
   atsižvelgdama į Europos Vadovų Tarybos išvadas,
   atsižvelgdama į Užimtumo komiteto nuomonę,
   atsižvelgdama į Ekonomikos ir finansų komiteto nuomonę,
   atsižvelgdama į Socialinės apsaugos komiteto nuomonę,
   atsižvelgdama į Ekonominės politikos komiteto nuomonę,
   kadangi:

               (1)

               2015 m. lapkričio 26 d. Komisija priėmė metinę augimo apžvalgą, kuria pradedamas 2016 m. Europos ekonominės politikos koordinavimo semestras. 2016 m. kovo 17–18 d. Europos Vadovų Taryba patvirtino metinėje augimo apžvalgoje nustatytus prioritetus. 2015 m. lapkričio 26 d. Komisija pagal Reglamentą (ES) Nr. 1176/2011 priėmė Įspėjimo mechanizmo ataskaitą, kurioje Airija nurodyta kaip viena iš valstybių narių, dėl kurių reikės parengti nuodugnią apžvalgą. Tą pačią dieną Komisija priėmė rekomendaciją dėl Tarybos rekomendacijos dėl euro zonos ekonominės politikos. Šią rekomendaciją Europos Vadovų Taryba patvirtino 2016 m. vasario 18–19 d., o Taryba ją priėmė 2016 m. kovo 8 d. (3) Kaip šalis, kurios valiuta yra euro, ir atsižvelgdama į glaudžias ekonominės ir pinigų sąjungos šalių ekonomikos sąsajas, Airija turėtų užtikrinti, kad ta rekomendacija būtų visiškai ir laiku įgyvendinta;

               (2)

               2016 m. Airijos ataskaita paskelbta 2016 m. vasario 26 d. Joje įvertinta Airijos pažanga, padaryta įgyvendinant 2015 m. liepos 14 d. Tarybos priimtas šaliai skirtas rekomendacijas ir siekiant nacionalinių tikslų pagal strategiją „Europa 2020“; Į ją įtraukta ir nuodugni apžvalga pagal Reglamento (ES) Nr. 1176/2011 5 straipsnį. 2016 m. kovo 8 d. Komisija pateikė nuodugnios apžvalgos rezultatus. Komisijos analizė leidžia daryti išvadą, kad Airijoje yra susidaręs makroekonominis disbalansas. Visų pirma būtina spręsti problemą, kad yra daug susikaupusių grynųjų išorės įsipareigojimų ir didelė valstybės ir privačiojo sektoriaus skola, kurie lemia pažeidžiamumą, nepaisant tam tikro pagerėjimo;

               (3)

               2016 m. balandžio 29 d. Airija pateikė 2016 m. nacionalinę reformų programą ir 2016 m. stabilumo programą. Siekiant atsižvelgti į jų tarpusavio sąsajas, abi programos vertintos vienu metu;

               (4)

               į atitinkamas konkrečioms šalims skirtas rekomendacijas atsižvelgta sudarant 2014–2020 m. Europos struktūrinių ir investicijų fondų programas. Kaip numatyta Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1303/2013 (4) 23 straipsnyje, Komisija, jei tai būtina siekiant remti atitinkamų Tarybos rekomendacijų įgyvendinimą, gali paprašyti valstybės narės peržiūrėti savo partnerystės sutartį ir susijusias programas bei pasiūlyti jų pakeitimų. Kaip naudotųsi šia nuostata, Komisija išsamiau nurodė Priemonių, kuriomis Europos struktūrinių ir investicijų fondų veiksmingumas siejamas su patikimu ekonomikos valdymu, taikymo gairėse;

               (5)

               nutraukus perviršinio deficito procedūrą, Airijai taikoma Stabilumo ir augimo pakto prevencinė dalis ir pereinamojo laikotarpio skolos taisyklė. 2016 m. stabilumo programoje, kuri grindžiama prielaida, kad politika nesikeis, Vyriausybė numato palaipsniui gerinti nominalųjį balansą, kol 2018 m. būtų pasiektas 0,4 % BVP perteklius. Numatoma, kad peržiūrėtas vidutinio laikotarpio biudžeto tikslas – 0,5 % BVP struktūrinis deficitas – bus pasiektas 2018 m. Tačiau 2016 m. metinis perskaičiuoto (5) struktūrinio balanso pokytis (0,1 % BVP) neužtikrina, kad bus padaryta pakankama pažanga siekiant vidutinio laikotarpio biudžeto tikslo. Stabilumo programoje numatoma, kad valdžios sektoriaus skolos santykis su BVP sumažės iki 88,2 % 2016 m. ir toliau mažės iki 85,5 % 2017 m. Makroekonominis scenarijus, kuriuo grindžiamos šios biudžeto projekcijos, yra tikėtinas. Tačiau priemonės, kurių reikia norint pasiekti planuojamus deficito tikslus 2017 m. ir vėliau, nepakankamai konkretizuotos. Remiantis Komisijos 2016 m. pavasario prognoze, esama rizikos, kad bus kiek nukrypta nuo rekomenduojamo fiskalinio koregavimo 2016 m., ir prognozuojama, kad 2017 m. Airija turėtų laikytis reikalavimų, jeigu politika nesikeis. Prognozuojama, kad ir 2016 m., ir 2017 m. Airija laikysis pereinamojo laikotarpio skolos taisyklės. Remdamasi stabilumo programos vertinimu ir atsižvelgdama į Komisijos 2016 m. pavasario prognozę, Taryba mano, kad, Airija iš esmės turėtų laikytis Stabilumo ir augimo pakto nuostatų. Vis dėlto 2016 m. siekiant užtikrinti, kad būtų laikomasi nuostatų, reikės papildomų priemonių;

               (6)

               dėta nedaug pastangų išplėsti mokesčių bazę, o naujausiose mokesčių priemonėse daugiausia dėmesio buvo skirta mokesčių mažinimui ir lengvatoms. Turėtų būti toliau daroma pažanga siekiant, kad mokesčių sistema taptų efektyvesnė ir palankesnė augimui. Airijos valdžios institucijos vykdo tęstinę mokesčių išlaidų peržiūros programą, kurios rezultatai skelbiami metinėje ataskaitoje. Tačiau peržiūros procesas neapima su PVM susijusių mokesčių išlaidų ir mokesčio bazę dar galima išplėsti didinant mažiausiai iškraipančio poveikio mokesčius;

               (7)

               išlaidų efektyvumas, vienodas prieinamumas ir tvarumas tebėra esminiai uždaviniai, su kuriais susiduria sveikatos priežiūros sistema. Vykdomos kai kurios konkrečios reformų dalys, tačiau išlaidos vaistams, ypač dėl didelių vienintelio tiekėjo teikiamų vaistų kainų, ir toliau trukdo užtikrinti išlaidų efektyvumą. Finansų valdymas ir informacinės sistemos tebėra silpni, o nevienodos galimybės gauti pirminės sveikatos priežiūros paslaugas vis dar kelia problemų. Apie 40 % gyventojų gali nemokamai naudotis bendrosios praktikos gydytojų paslaugomis, o likusieji turi padengti visas išlaidas. Yra daug netikrumo, susijusio su sveikatos priežiūros sistemos plataus masto reforma, nes universalaus sveikatos draudimo modelio ateitis neaiški;

               (8)

               reikėtų patenkinti infrastruktūros poreikius, kad būtų skatinamas ilgalaikis ir subalansuotas augimas ateityje. Po to, kai 2008 m. valstybės investicijos pasiekė aukščiausią lygį (5,2 % BVP), 2013 m. jos sumažėjo iki 1,8 % BVP, 2014 m. šiek tiek atsigavo, tačiau ir tada buvo gerokai mažesnės už ES vidurkį. Be to, atrodo, kad krizė lėmė struktūrinį valdžios sektoriaus išlaidų sudėties pokytį – pereita nuo investicijų prie einamųjų išlaidų. 2010–2013 m. kapitalo išlaidos vidutiniškai sudarė 4,8 % visų išlaidų, o tai mažiau negu pusė ilgalaikio 1995–2008 m. vidurkio. Tai, kad septynerius metus buvo smarkiai sumažėjusios valdžios sektoriaus investicijos, turėjo neigiamą poveikį infrastruktūros kokybei ir adekvatumui ir valdžios sektoriaus paramai investicijoms į nematerialųjį turtą. Yra reikšmingų trūkumų būstų, vandens, viešojo transporto sektoriuose ir klimato kaitos švelninimo pajėgumų trūkumų. Svarbiausiuose šalies miestuose naujos statybos būsto paklausa gerokai viršija pasiūlą. Todėl 2014 m. smarkiai išaugo gyvenamosios paskirties nekilnojamojo turto ir nuomos kainos, kurios pradėjo mažėti 2015 m. Per didelės vertės nustatymo įrodymų dar nėra, tačiau nepašalinus apribojimų, ribojančių statybų sektorių ir būsto pasiūlą, įskaitant tam tikrus apribojimus, susijusius su viešąja infrastruktūra, galėtų kilti rizika, jog susidarys disbalansas. Valdžios sektoriaus išlaidų pokytis turėjo įtakos ir viešojo sektoriaus paramai MTTP ir inovacijoms, kuri 2014 m. nesiekė 2007 m. paramos lygio. Šiuo metu Airija užima 22 vietą Sąjungoje, vertinant pagal viešuosius MTTP, išreikštą kaip BVP procentinė dalis. Tai daro neigiamą poveikį MVĮ konkurencingumui;

               (9)

               nedarbo lygis sumažėjo ir yra mažesnis už ES vidurkį – 2016 m. kovo mėn. jis siekė 8,6 %. Tačiau ilgalaikis nedarbas ir mažas namų ūkių darbo intensyvumas tebekelia susirūpinimą. Visų pirma, nors per pastaruosius metus ilgalaikio nedarbo lygis tapo žemesnis, ilgalaikių bedarbių dalis skaičiuojant pagal visų bedarbių skaičių ketvirtąjį 2015 m. ketvirtį išliko didelė – 56,3 % – ir yra didesnė už ES vidurkį (48,3 %). 2014 m. (naujausi palyginami duomenys) gyventojų, gyvenančių labai mažo darbo intensyvumo namų ūkiuose, dalis siekė 21,1 % ir buvo didžiausia visoje ES; ši tendencija ypač ryški namų ūkiuose, kuriuos sudaro tik vienas iš tėvų. Vaikų (nuo 0 iki 17 metų), kuriems kyla skurdo ar socialinės atskirties rizika, dalis 2014 m. sumažėjo iki 30,3 %, tačiau ji išlieka didesnė už ES vidurkį (27,8 %). Atitinkamas namų ūkių, kuriuos sudaro tik vienas iš tėvų ir kuriems kyla skurdo ar socialinės atskirties rizika, rodiklis (2014 m. 62,5 %) yra gerokai didesnis už ES vidurkį (48,2 %);

               (10)

               Airija pradėjo vykdyti programą „JobPath“, kuria siekiama tenkinti ilgalaikių bedarbių poreikius, ir rengia aktyvumo skatinimo metodą, kad paskatintų asmenis, turinčius galimybių ir noro aktyviau dalyvauti darbo rinkoje. Išlieka uždavinys išplėsti darbo rėmimo paslaugas, kad jos apimtų tradiciškai į darbo rinką nepatenkančius asmenis, įskaitant neįgaliuosius ir asmenis, turinčius priežiūros įsipareigojimų. Apskritai, gerovės sistema veikė tinkamai, kad suvaldytų krizės poveikį skurdui ir nelygybei, tačiau tebėra kliūčių integraciniam augimui. Padaryta tam tikra pažanga laipsniškai nutraukiant pašalpas, tačiau susirūpinimą vis dar kelia neveiklumo spąstai, su kuriais susiduria tam tikti namų ūkiai. Grynosios vaiko priežiūros išlaidos, išreikštos kaip darbo užmokesčio procentinė dalis, Airijoje yra vienos didžiausių Sąjungoje – antros pagal dydį porų atveju ir didžiausios vienišų tėvų atveju. Teikiamų vaiko priežiūros paslaugų kokybė tebekelia susirūpinimą. Pavyzdžiui, 2014 m. procentinė universitetą baigusių asmenų, kurie dirbo ankstyvojo ugdymo ir priežiūros sektoriuje, dalis (15 %) vis dar buvo gerokai mažesnė, nei rekomenduojama. Tam tikrose srityse išlieka gebėjimų paklausos ir pasiūlos neatitiktis ir atsirado kvalifikuotų darbuotojų trūkumas, o kvalifikacijos kėlimo ir perkvalifikavimo galimybių vis dar trūksta; taip pat švietimui skirtų išlaidų sumažėjimas gali neigiamai paveikti mokymosi rezultatus ateityje;

               (11)

               didelis privačiojo sektoriaus įsiskolinimas atspindi tebevykstančio paskolų vertės sumažėjimo problemą. 2015 m. birželio mėn. pabaigoje privačiojo sektoriaus nekonsoliduota skola siekė 266,3 % BVP, o tai gerokai viršija euro zonos vidurkį. Nors neveiksnių paskolų ir viso paskolų portfelio santykis mažėjo dėl ekonomikos atsigavimo ir vykdomos reztruktūrizavimo veiklos, 2015 m. pabaigoje jis vis dar buvo vienas didžiausių euro zonoje ir sudarė daugiau nei 16 % visų šalies bankų suteiktų paskolų. Be to, 2015 m. pabaigoje 14,7 % hipotekos paskolų mokėjimai vėlavo, o sąskaitos, kurių mokėjimai vėlavo daugiau kaip dvejus metus, sudarė beveik 10 % viso hipotekos paskolų likučio. Nors daroma pažanga, hipotekos paskolų restruktūrizavimas yra dažniausiai laikino pobūdžio, todėl kyla rizika, kad vėl nebus vykdomi įsipareigojimai, ypač tuo atveju, jei pablogėtų makroekonominė padėtis arba būtų patirta išorės sukrėtimų. Šalies bankų suteiktos komercinės paskirties nekilnojamojo turto paskolos ir paskolos MVĮ ir verslui taip pat verčia susirūpinti, nes neveiksnių paskolų ir viso paskolų portfelio santykis atitinkamai yra 37,3 % ir 13,8 %. Nors daroma pažanga, prireiks daug daugiau laiko ir pastangų, kad šios sąskaitos būtų tvariai restruktūrizuotos. Vis dar nepakankamai plačiai naudojamos asmenų nemokumo, bankroto ir administravimo (angl. examinership) (pagal Airijos teisę sunkumų patiriančioms įmonėms suteikiama teismo apsauga) procedūros ir kitos dalinio skolos sumažinimo priemonės, kuriomis siekiama atkurti namų ūkių ir įmonių gyvybingumą. Centrinis kreditų registras steigiamas lėtai, nepaisant to, kad jis itin svarbus siekiant paremti apdairų skolinimą;

               (12)

               2015 m. buvo priimtas teisinių paslaugų reguliavimo aktas, tačiau vėlyvame proceso etape buvo padaryta nuolaidų teisininkams, o tai iš esmės sumenkino pradinį reformos užmojį. Nauja sistema dar tik pradedama įgyvendinti ir dar per anksti užtikrintai sakyti, kad ji padidins konkurenciją ir sumažins išlaidas. Teisinės paslaugos – indėlis į visus ekonomikos sektorius, o jų išlaidos daro poveikį Airijos konkurencingumui. Faktiškai sumažinti išlaidas galima tik po viešų konsultacijų įtraukus planuojamos reguliavimo sistemos konkurenciją didinančias ir išlaidas mažinančias nuostatas į teisės aktus arba į taisykles, kurias nustatys Teisinių paslaugų reguliavimo tarnyba;

               (13)

               atsižvelgdama į Europos semestrą, Komisija atliko išsamią Airijos ekonominės politikos analizę ir ją paskelbė 2016 m. šalies ataskaitoje. Be to, ji įvertino stabilumo programą ir nacionalinę reformų programą, taip pat veiksmus, kurių Airija ėmėsi atsižvelgdama į ankstesniais metais jai skirtas rekomendacijas. Komisija įvertino ne tik jų svarbą tvariai fiskalinei ir socialinei bei ekonominei Airijos politikai, bet ir tai, kaip laikomasi ES taisyklių ir gairių, nes ES priemonėmis prisidedant prie būsimų nacionalinių sprendimų būtina stiprinti bendrą Europos Sąjungos ekonomikos valdymą. Rekomendacijos atsižvelgiant į Europos semestrą pateiktos toliau išdėstytose 1–3 rekomendacijose;

               (14)

               atsižvelgdama į šį vertinimą, Taryba išnagrinėjo stabilumo programą, o jos nuomonė (6) pateikta visų pirma toliau išdėstytoje 1 rekomendacijoje;

               (15)

               atsižvelgdama į Komisijos nuodugnios apžvalgos ir šio vertinimo rezultatus, Taryba išnagrinėjo nacionalinę reformų programą ir stabilumo programą, Jos rekomendacijos pagal Reglamento (ES) Nr. 1176/2011 6 straipsnį pateiktos toliau išdėstytose 1 ir 3 rekomendacijose;

         REKOMENDUOJA Airijai 2016–2017 m. imtis šių veiksmų:

               1.

               Panaikinus perviršinį deficitą, užtikrinti, kad siekiant vidutinio laikotarpio biudžeto tikslo 2016 ir 2017 m. metinis koregavimas būtų 0,6 % BVP. Panaudoti nenumatytą pelną, gautą esant stipriai ekonominei ir finansinei būklei ir iš turto pardavimo, skolos mažinimui paspartinti. Sumažinti pažeidžiamumą įvykus ekonomikos svyravimams ir sukrėtimams, be kita ko, išplečiant mokesčio bazę. Pagerinti išlaidų kokybę, ypač didinant sveikatos priežiūros išlaidų efektyvumą ir pirmenybę teikiant valdžios sektoriaus kapitalo išlaidoms MTTP ir viešajai infrastruktūrai, ypač transporto, vandens paslaugų ir būstų sektoriams.

               2.

               Plėsti ir paspartinti aktyvumo skatinimo politikos įgyvendinimą siekiant padidinti namų ūkių darbo intensyvumą ir spręsti vaikų skurdo rizikos problemą. Taikyti priemones, skirtas užimtumui skatinti laipsniškai nutraukiant pašalpas ir papildomas išmokas. Gerinti kokybiškų ir prieinamų visą dieną teikiamų vaikų priežiūros paslaugų teikimą.

               3.

               Iki galo parengti ilgalaikius restruktūrizavimo sprendimus, kuriais siekiama sumažinti neveiksnias paskolas, užtikrinti namų ūkių skolos tvarumą ir paskatinti skolintojus sumažinti labai įsiskolinusių, tačiau perspektyvių bendrovių skolą. Sparčiau pasiekti, kad centrinis kreditų registras, apimantis visų kategorijų skolintojus ir skolininkus, veiktų visu pajėgumu.

      Priimta Briuselyje 2016 m. liepos 12 d.

            Tarybos vardu

            Pirmininkas

         P. KAŽIMÍR

      (1)  OL L 209, 1997 8 2, p. 1.

      (2)  OL L 306, 2011 11 23, p. 25.

      (3)  OL C 96, 2016 3 11, p. 1.

      (4)  2013 m. gruodžio 17 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 1303/2013, kuriuo nustatomos Europos regioninės plėtros fondui, Europos socialiniam fondui, Sanglaudos fondui, Europos žemės ūkio fondui kaimo plėtrai ir Europos jūros reikalų ir žuvininkystės fondui bendros nuostatos ir Europos regioninės plėtros fondui, Europos socialiniam fondui, Sanglaudos fondui ir Europos jūros reikalų ir žuvininkystės fondui taikytinos bendrosios nuostatos ir panaikinamas Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1083/2006 (OL L 347, 2013 12 20, p. 320).

      (5)  Komisijos pagal bendrai sutartą metodiką perskaičiuotas struktūrinis balansas, remiantis konvergencijos programoje pateikta informacija.

      (6)  Pagal Reglamento (EB) Nr. 1466/97 5 straipsnio 2 dalį.


				|

		52014DC0402

			Rekomendacija TARYBOS REKOMENDACIJA dėl 2014 m. Belgijos nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2014 m. Belgijos stabilumo programos /* COM/2014/0402 final */

Rekomendacija
TARYBOS REKOMENDACIJA
dėl 2014 m. Belgijos nacionalinės
reformų programos
su Tarybos nuomone dėl 2014 m. Belgijos stabilumo programos
EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl
Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 121 straipsnio 2 dalį
ir 148 straipsnio 4 dalį,
atsižvelgdama į 1997 m. liepos 7 d.
Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės
priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei
koordinavimo[1],
ypač į jo 5 straipsnio 2 dalį,
atsižvelgdama į 2011 m. lapkričio 16
d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 1176/2011 dėl
makroekonominių disbalansų prevencijos ir naikinimo[2], ypač į jo 6
straipsnio 1 dalį,
atsižvelgdama į Europos Komisijos
rekomendaciją[3],
atsižvelgdama į Europos Parlamento rezoliucijas[4],
atsižvelgdama į Europos Vadovų
Tarybos išvadas,
atsižvelgdama į Užimtumo komiteto
nuomonę,
atsižvelgdama į Ekonomikos ir
finansų komiteto nuomonę,
atsižvelgdama į Socialinės apsaugos
komiteto nuomonę,
atsižvelgdama į Ekonominės politikos
komiteto nuomonę,
kadangi:
(1)
2010 m. kovo 26 d. Europos Vadovų
Taryba pritarė Komisijos pasiūlymui įgyvendinti naują
augimo ir darbo vietų kūrimo strategiją „Europa 2020“,
grindžiamą geresniu ekonominės politikos koordinavimu, ir daugiausia
dėmesio skirti toms svarbioms sritims, kuriose reikia imtis veiksmų,
kad būtų stiprinamas Europos tvaraus augimo ir konkurencingumo
potencialas;
(2)
2010 m. liepos 13 d. Taryba, remdamasi
Komisijos pasiūlymais, priėmė rekomendaciją dėl
valstybių narių ir Sąjungos bendrųjų ekonominės
politikos gairių (2010–2014 m.), o 2010 m. spalio 21 d. –
sprendimą dėl valstybių narių užimtumo politikos
gairių, kurios kartu sudaro integruotas gaires. Į šias integruotas
gaires valstybių narių paprašyta atsižvelgti formuojant
nacionalinę ekonominę ir užimtumo politiką;
(3)
2012 m. birželio 29 d. valstybių ar
vyriausybių vadovai nusprendė priimti Susitarimą dėl
ekonomikos augimo ir darbo vietų kūrimo, kuriuo nustatė
nuoseklią nacionalinių, ES ir euro zonos veiksmų, naudojant
visus galimus svertus, priemones ir politikos strategijas, sistemą. Jie
nutarė, kokių veiksmų reikėtų imtis valstybių
narių lygmeniu, visų pirma išreikšdami tvirtą
įsipareigojimą siekti strategijos „Europa 2020“ tikslų ir
įgyvendinti konkrečioms šalims skirtas rekomendacijas;
(4)
2013 m. liepos 9 d. Taryba
priėmė rekomendaciją dėl 2013 m. Belgijos
nacionalinės reformų programos ir nuomonę dėl atnaujintos
2012–2016 m. Belgijos stabilumo programos; 2013 m. lapkričio 15 d.,
vadovaudamasi Reglamentu (ES)
Nr. 473/2013[5],
Komisija pateikė savo nuomonędėl Belgijos 2014 m. biudžeto plano
projekto[6];
(5)
2013 m. lapkričio 13 d. Komisija
priėmė metinę augimo apžvalgą[7], kuria pradedamas 2014
m. Europos ekonominės politikos koordinavimo semestras. Tą
pačią dieną Komisija pagal Reglamentą (ES)
Nr. 1176/2011 priėmė Įspėjimo mechanizmo
ataskaitą[8],
kurioje nurodė, kad Belgija yra viena iš valstybių narių,
dėl kurios reikės parengti nuodugnią apžvalgą;
(6)
2013 m. gruodžio 20 d. Europos Vadovų Taryba
patvirtino prioritetus, kuriais turi būti užtikrintas finansinis stabilumas,
fiskalinis konsolidavimas ir ekonomikos augimo skatinimo veiksmai. Ji
pabrėžė, kad reikia vykdyti diferencijuotą, ekonomikos augimui
palankų fiskalinį konsolidavimą, atkurti įprastas skolinimo
ekonomikai sąlygas, skatinti ekonomikos augimą ir konkurencingumą,
mažinti nedarbą, šalinti socialinius krizės padarinius ir
modernizuoti viešąjį administravimą;
(7)
2014 m. kovo 5 d. Komisija pagal Reglamento (ES)
Nr. 1176/2011 dėl makroekonominių disbalansų prevencijos ir
naikinimo 5 straipsnį paskelbė Belgijai skirtą nuodugnią
apžvalgą[9].
Komisijai atlikus analizę galima daryti išvadą, kad Belgijoje
tebėra makroekonominis disbalansas, kurį reikia stebėti ir
dėl kurio reikia imtis politikos veiksmų. Visų pirma ir toliau
reikia skirti dėmesį pokyčiams prekių išorės
konkurencingumo srityje, nes padėčiai nuolat blogėjant
kiltų pavojus makroekonominiam stabilumui;
(8)
2014 m. balandžio 30 d. Belgija pateikė
2014 m. nacionalinę reformų programą ir 2014 m. stabilumo
programą. Siekiant atsižvelgti į abiejų programų
sąsają, jos vertintos vienu metu;
(9)
2014 m. stabilumo programoje nustatytas biudžeto
strategijos tikslas – ne vėliau kaip iki 2016 m. pasiekti
struktūriniu požiūriu subalansuotą biudžetą, o dar kitais
metais pasiekti vidutinės trukmės laikotarpio tikslą. Programoje
patvirtintas ankstesnis 0,75 % BVP vidutinio laikotarpio tikslas, kuris
atitinka Stabilumo ir augimo pakto tikslus, tačiau jo pasiekimas nukeltas
į 2017 m., t. y., metais vėliau, negu praeitų metų
programoje nustatyti tikslo įgyvendinimo metai. Numatoma metinė
pažanga siekiant vidutinio laikotarpio tikslo atitinka Stabilumo ir augimo
paktu reikalaujamą koregavimą. Remiantis programa, programos
laikotarpiu iš esmės laikomasi išlaidų kriterijaus. Skola viršija
Sutartyje nustatytą 60 % BVP pamatinę vertę – 2013 m. ji
siekė 101,5 % BVP ir pagal programą tikimasi, kad 2017 m. ji
palaipsniui sumažės iki maždaug 93 % BVP. Apskritai, programoje nustatyti
tikslai atitinka Stabilumo ir augimo pakto reikalavimus. Makroekonominis
scenarijus, kuriuo grindžiamos programoje pateiktos biudžeto projekcijos ir
kurį parengė nepriklausoma įstaiga (Federalinis planavimo
biuras), yra tikėtinas. Augimo projekcijos atitinka Komisijos 2014 m.
pavasario prognozėje pateiktas projekcijas. Fiskalinė trajektorija
dar nepagrįsta priemonėmis. Komisijos pavasario prognozėje 2014
m. struktūrinis pagerėjimas nenumatomas ir, darant prielaidą,
kad politika nesikeis, 2015 m. numatomas struktūrinis
pablogėjimas. Dėl to kyla rizika, kad tikslai pasiekti nebus, ir 2014–2015
m. gali būti reikšmingai nukrypta nuo koregavimo siekiant vidutinio
laikotarpio tikslo. Be to, remiantis Komisijos pavasario prognoze, tiek 2014,
tiek 2015 m. Belgija nesilaikys skolos taisyklės. Remdamasi programos
vertinimu ir Komisijos pavasario prognoze, pagal Tarybos reglamentą (EB)
Nr. 1466/97 Taryba mano, kad 2013 m. Belgija tvariai sumažino valdžios
sektoriaus deficitą, kad šis nesiektų 3 % BVP, tačiau kyla
rizika, jog nuo 2014 m. bus smarkiai nukrypta nuo prevencinės dalies
reikalavimų;
(10)
Belgija padarė didelę pažangą
pradėdama taikyti daugiau struktūrinio pobūdžio koordinavimo
susitarimus. 2013 m. pabaigoje sudarytame bendradarbiavimo susitarime dėl
fiskalinio koordinavimo valdžios sektoriaus lygmeniu įvesta
struktūrinio biudžeto balanso taisyklė (apibrėžta atsižvelgiant
į vidutinio laikotarpio tikslą), kaip reikalaujama pagal
fiskalinį susitarimą. Dar jame formalizuojama nusistovėjusi
koordinavimo praktika i) suteikiant tarpvyriausybiniam konsultaciniam komitetui
oficialų statusą procese ir ii) aiškiau nusakant Vyriausiosios finansų
tarybos patariamąjį vaidmenį. Be to, susitarime numatyta
stiprinti Vyriausiosios tarybos stebėsenos funkciją įvedant
aiškų koregavimo mechanizmą, taikomą tais atvejais, kai smarkiai
nukrypstama nuo sutartų tikslų. Gali prireikti papildomų
susitarimų, kad vėlesniam nei 2014 m. laikotarpiui nustatyti tikslai
taptų privalomais;
(11)
nors Belgijai neseniai pavyko pažaboti
valstybės skolos santykio augimą, 101,5 % BVP dydžio
valstybės skolos našta yra didelė, be to, yra didelių esamų
ir būsimų įsipareigojimų, susijusių su pensijų
įsipareigojimais. Jei juos reikės vykdyti kartu išlaikant aukštą
pragyvenimo lygį, turės būti mažinamos būsimos biudžeto
išlaidos; reikėtų didinti aktyvumo ir užimtumo lygius ir gerinti
tarptautinį konkurencingumą. Visose šiose srityse Belgija susiduria
su rimtais sunkumais. Nors Belgija ėmėsi tinkamų veiksmų,
kurių poveikis bus juntamas ateinančiais metais, reikės
platesnio užmojo veiksmų, juo labiau, kad prekybos partneriai taip pat
vykdo reformas;
(12)
bendras apmokestinimo lygis Belgijoje yra vienas
aukščiausių visoje ES ir didelė mokesčių našta tenka
darbo santykiams, todėl mokesčių pleištas yra vienas
didžiausių ES. Kai kurie konkretūs mokesčių sistemos
aspektai kenkia aplinkai, pavyzdžiui, įmonėms priklausantiems
automobiliams taikoma apmokestinimo tvarka. Imtasi keleto tikslinių
priemonių, kuriomis siekiama sumažinti konkrečių grupių
darbo sąnaudas bei bruto ir neto darbo užmokesčio atotrūkį
žemesnėje atlyginimų skalės dalyje. Tačiau
mokesčių našta nebuvo nukreipta į apmokestinimo bazes, kurios ne
tokios žalingos ekonomikos augimui. Pradėta svarstyti visapusiška
mokesčių reforma, kuria siekiama padėti užtikrinti
viešųjų finansų tvarumą, remiamas konkurencingumas bei
užimtumo augimas ir saugoma aplinka. Vykdant tokią visapusišką
mokesčių reformą reikėtų mažinti darbo
apmokestinimą, supaprastinti mokesčių sistemą, padidinti
PVM efektyvumą, išplėsti mokestines bazes, sumažinti
mokesčių išlaidas, pašalinti teisės aktų spragas ir
panaikinti aplinkai kenksmingas subsidijas;
(13)
prognozuojama, kad Belgija patirs labai didelį
senėjančios visuomenės poveikį: su senėjimus
susijusios išlaidos 2010–2060 m. išaugs daugiau kaip 8 % BVP, visų pirma
dėl pensijų ir ilgalaikės priežiūros. Neseniai pradėta
vyresnio amžiaus žmonių socialinės apsaugos sistemos reforma
turėtų turėti teigiamą poveikį jų užimtumui.
Nepaisant to, atsižvelgiant į uždavinio mastą, reikalingos papildomos
pastangos, kad būtų pasiektas fiskalinis tvarumas. Dedant pastangas
reikia atsižvelgti į poreikį išlaikyti vyresnio amžiaus žmonėms
skirtų socialinės apsaugos sistemų adekvatumą. Reikalingos
priemonės, kad teisės aktais nustatytas pensinis amžius
būtų susietas su tikėtinos gyvenimo trukmės pokyčiais,
kad būtų sumažintas teisės aktais nustatyto ir faktinio pensinio
amžiaus atotrūkis ir pagerintas ilgalaikei priežiūrai skirtų
viešųjų išlaidų veiksmingumas;
(14)
Belgija nuolatos nepakankamai panaudoja darbo
jėgą. Aktyvumo ir užimtumo lygiai nesiekia ES vidurkio ir nekinta, o
ilgalaikis nedarbas kaip procentinė viso nedarbo dalis  išlieka didelis.
Daugeliu atvejų dėl didelio mokesčių pleišto ir išmokų
sistemos daugelio kategorijų darbuotojams sukuriami dideli nedarbo ir
neveiklumo spąstai.  Nors imtasi veiksmų siekiant sumažinti nedarbo
spąstus labai mažai uždirbantiems asmenims-, spąstų reiškinys
išplito daugumos kitų kategorijų darbuotojų atžvilgiu   ir
neveiklumo spąstų reiškinys tebeplinta .  Kadangi darbo sąnaudos
išlieka didelės, įdarbinimo politika linkstama mažinti riziką ir
bausti autsaiderius, pvz., jaunimą, žemos kvalifikacijos ir migrantų
kilmės asmenis, kurių, kaip ir vyresnio amžiaus darbuotojų,
dalyvavimo darbo rinkoje rodikliai gerokai mažesni už ES vidurkį.
Dėl to, kad esami darbuotojai smarkiai saugomi, darbo keitimas reiškia
įgytų teisių (pvz., išeitinės išmokos, ankstyvo
išėjimo į pensiją, išmokų, priklausančių nuo
darbo stažo) praradimą, neskatina profesinio mobilumo, t. y. keisti darbus
ar pereiti į kitą sektorių. Dėl tokio inertiškumo Belgijos
aktyvi darbo rinkos politika palyginti neefektyvi ir susidaro padėtis, kai
vienose srityse bei sektoriuose yra didelis nedarbas, o kituose – suvaržytos
darbo rinkos ir augimui kliudantis įgūdžių trūkumas. Per
pastaruosius metus smarkiai išaugo jaunimo nedarbo lygis, kuris labai skiriasi,
priklausomai nuo regiono ar grupių. Struktūrinę
gebėjimų paklausos ir pasiūlos neatitikties problemą
reikės spręsti kartu su vis opesne mokyklos nebaigimo ir
jaunuolių, kurie paliko švietimo sistemą neįgiję
kvalifikacijos, problema. Šeštoji valstybinė reforma
suteikia galimybę pagerinti įdarbinimo politikos efektyvumą ir
tikslingumą, su sąlyga, kad bus optimizuotas bendradarbiavimas
federaliniu ir regioniniu lygmeniu;
(15)
Belgijos konkurencingumas toliau mažėja,
įskaitant aspektus, nesusijusius su išlaidomis. Mažėjančios
gamintojų maržos ir darbo vietų naikinimas rodo, kad sumažėjo
galimybių konkuruoti gamybos srityje tarptautiniu mastu. Tradiciškai Belgija
pasikliaudavo darbo užmokesčio indeksavimu siekdama išlaikyti
perkamąją galią. Tačiau per didelis bendro darbo
užmokesčio augimas buvo pakoreguotas per vėlai ir nepakankamai. Be
to, centralizuotai nustatyta darbo užmokesčio norma ne visuomet leidžia
tinkamai atspindėti sektoriaus našumo pokyčius ir vietos darbo rinkos
sąlygas. Todėl darbo užmokestis augo greičiau negu našumas ir
buvo prarasta darbo vietų bei konkurencingumas. Pasikonsultavusi su
socialiniais partneriais ir vadovaudamasi nacionaline praktika, Belgija
turėtų reformuoti darbo užmokesčio nustatymo sistemą, kad
skirtingų sektorių darbo užmokestis labiau varijuotų, ir kad
darbo užmokestis labiau atitiktų našumo pokyčius. Kainos
mažmeninės prekybos sektoriuje išlieka aukštesnės už kaimyninių
šalių, o laisvosioms profesijoms taikomi apribojimai stabdo
novatoriškų verslo modelių plėtrą ir riboja investicijas. Elektros paskirstymo tarifai išlieka vieni aukščiausių
Europoje ir dėl planuojamo jų regionalizavimo daugėja netikrumo
dėl paskirstymo išlaidų galutiniams vartotojams tolesnės raidos,
nes dabar įšaldytas tarifas nepadengia didėjančių energijos
skirstytojų išlaidų. Jei šalis nori išlaikyti
aukštą darbo užmokestį ir kartu kurti naujas darbo vietas, ji turi
gaminti ir pasaulio rinkose pardavinėti pažangesnes ir didesnės
pridėtinės vertės prekes nei dabar. Belgijoje trūksta
sparčiai augančių įmonių novatoriškuose sektoriuose.
Parama inovacijoms laikoma sudėtinga ir labai suskaidyta. Net kai
pradedama didelės pridėtinės vertės turinti veikla, jai
augti dažnai kliudo tai, kad trūksta pakankamai kvalifikuotų
žmogiškųjų išteklių;
(16)
manoma, kad Belgijai nepavyks iki 2020 m. pasiekti
tikslo 15 % sumažinti šiltnamio efektą sukeliančių dujų
išmetimą sektoriuose, kuriems netaikoma ES apyvartinių taršos leidimų
prekybos sistema. Nors imtasi keleto iniciatyvų, atrodo, kad joms
trūksta nuoseklios krypties, o bendras išmetalų mažinimo
priemonių, visų pirma susijusių su transporto sektoriumi ir
pastatais, poveikis išlieka neaiškus. PVM elektros energijai sumažinimas
galėtų dar sumenkinti pastangas šioje srityje. Po derybų
dėl federacinės valstybės ir regionų bendradarbiavimo ir
naštos pasidalijimo aiškaus pastangų pasidalijimo nepasiekta. Dėl
spūsčių keliuose Belgijos ekonomikai tenka sunki našta palyginti
su dauguma kitų šalių. Kadangi problema rimta, reikalingas išsamus
politikos atsakas atsižvelgiant į pagal laiką diferencijuoto
spūsčių apmokestinimo potencialą, peržiūrint
palankų įmonėms priklausančių automobilių ir kuro
kortelių, naudojamų privačiais tikslais, apmokestinimo
tvarką ir didinant viešojo transporto efektyvumą;
(17)
atsižvelgdama į Europos semestrą,
Komisija atliko išsamią Belgijos ekonominės politikos analizę.
Ji įvertino stabilumo programą ir nacionalinę reformų
programą. Komisija įvertino ne tik jų svarbą tvariai
fiskalinei ir socialinei bei ekonominei Belgijos politikai, bet ir tai, kaip
laikomasi ES taisyklių ir gairių, nes ES priemonėmis prisidedant
prie būsimų nacionalinių sprendimų būtina stiprinti bendrą
Europos Sąjungos ekonomikos valdymą. Jos rekomendacijos atsižvelgiant
į Europos semestrą pateiktos toliau išdėstytose 1–6
rekomendacijose;
(18)
atsižvelgdama į šį vertinimą, Taryba
išnagrinėjo Belgijos stabilumo programą ir savo nuomonę[10] visų pirma
pateikė toliau išdėstytoje 1 rekomendacijoje;
(19)
atsižvelgdama į Komisijos nuodugnios apžvalgos
ir šio vertinimo rezultatus, Taryba išnagrinėjo nacionalinę
reformų programą ir stabilumo programą. Jos rekomendacijos pagal
Reglamento (ES) Nr. 1176/2011 6 straipsnį pateiktos toliau
išdėstytose 2, 4 ir 5 rekomendacijose;
(20)
atsižvelgdama į Europos semestrą,
Komisija taip pat atliko visos euro zonos ekonominės politikos
analizę. remdamasi šia analize Taryba parengė konkrečias
rekomendacijas valstybėms narėms, kurių valiuta yra euro.
Belgija taip pat turėtų užtikrinti, kad šios rekomendacijos
būtų įgyvendintos visiškai ir laiku,
REKOMENDUOJA Belgijai 2014–2015 m.
laikotarpiu imtis šių veiksmų:
1.           Panaikinus
perviršinį deficitą, 2014 m. sustiprinti biudžeto priemones,
atsižvelgiant į atsirandantį 0,5 % BVP atotrūkį, grindžiamą
Komisijos 2014 m. pavasario prognoze, patvirtinantį riziką, kad gali
būti smarkiai nukrypta nuo Stabilumo ir augimo pakto reikalavimų.
2015 m. iš esmės sustiprinti biudžeto strategiją, kad
būtų užtikrintas reikalaujamas 0,6 % BVP koregavimas siekiant vidutinio
laikotarpio tikslo, ir kartu būtų užtikrinta, jog bus laikomasi
skolos taisyklės. Po to, kol nebus pasiektas vidutinio laikotarpio
tikslas, vykdyti planuotą metinį struktūrinį
koregavimą siekiant vidutinio laikotarpio tikslo laikantis reikalavimo
vykdyti bent 0,5 % BVP struktūrinį koregavimą, o esant
palankioms ekonominėms sąlygoms arba jei to reikia norint užtikrinti,
kad būtų tenkinama skolos taisyklė, kad valdžios sektoriaus
skolos santykis tvariai mažėtų – ir didesnio masto koregavimą.
Užtikrinti subalansuotą visų valdžios lygmenų indėlį
laikytis fiskalinių taisyklių, įskaitant struktūrinio
biudžeto balanso taisyklę, taikant privalomą priemonę, pagal
kurią tikslai aiškiai paskirstyti vidutinės trukmės laikotarpio
planavimo požiūriu.
2.           Pagerinti visos
mokesčių sistemos pusiausvyrą ir teisingumą, parengti
visapusišką mokesčių reformą, kuri leistų perkelti
mokesčius nuo darbo į labiau augimui palankias bazes, supaprastinti
mokesčių sistemą, panaikinti spragas, padidinti PVM
efektyvumą, išplėsti mokesčių bazes, sumažinti
mokesčių išlaidas ir panaikinti aplinkai kenksmingas subsidijas.
3.           Suvaldyti būsimą su
visuomenės senėjimu susijusį viešųjų išlaidų
augimą, ypač dėl pensijų ir ilgalaikės
priežiūros, intensyvinant pastangas sumažinti faktinio pensinio amžiaus ir
teisės aktais nustatyto pensinio amžiaus atotrūkį, paankstinant
galimybių anksčiau išeiti į pensiją sumažinimą,
skatinant aktyvų senėjimą, suderinant teisės aktais
nustatytą pensinį amžių ir darbo stažo reikalavimus su vidutine
tikėtina gyvenimo trukme ir gerinant ilgalaikei priežiūrai
skirtų viešųjų išlaidų veiksmingumą.
4.           Padidinti dalyvavimą
darbo rinkoje, ypač sumažinant finansines paskatas nedirbti, padidinant
galimybes patekti į darbo rinką nepalankioje padėtyje
esančių grupių atstovams, kaip antai jaunimui ir migrantų
kilmės asmenims, pagerinant profesinį judumą ir sprendžiant
įgūdžių trūkumų, gebėjimų paklausos ir
pasiūlos neatitikties ir mokyklos nebaigimo problemas. Visoje šalyje
stiprinti valdžios institucijų, valstybinių užimtumo tarnybų ir
švietimo įstaigų partnerystę, kad jaunimas kuo anksčiau
gautų jų poreikiams pritaikytą paramą.
5.           Atkurti konkurencingumą
tęsiant darbo užmokesčio nustatymo sistemos reformą,
įskaitant darbo užmokesčio indeksavimą, konsultuojantis su
socialiniais partneriais ir pagal nacionalinę praktiką siekiant
užtikrinti, kad darbo užmokesčio kitimas atitiktų našumo
pokyčius sektorių ir (arba) bendrovių lygmenimis bei ekonomines
aplinkybes ir prireikus taikyti veiksmingus savaiminius koregavimus; didinant
konkurenciją geležinkelių sektoriuose, pašalinant per didelius
paslaugoms, įskaitant profesines paslaugas, taikomus apribojimus ir
mažinant riziką, kad toliau augs energijos paskirstymo išlaidos;
skatinant inovacijas taikant supaprastintas skatinimo sistemas ir mažesnes
administracines kliūtis, vykdant suderintą švietimo ir mokymo
politiką spręsti gebėjimų paklausos ir pasiūlos
neatitikties problemą ir regioninių skirtumų, susijusių su
mokyklos nebaigimo rodikliais, problemą.
6.           Užtikrinti, kad bus pasiekti
2020 m. iškelti tikslai sumažinti šiltnamio efektą sukeliančių
dujų išmetimą sektoriuose, kuriems netaikoma apyvartinių taršos
leidimų prekybos sistema, visų pirma  transporto ir pastatų
sektoriuose. Užtikrinti, kad transporto indėlis būtų suderintas
su tikslu sumažinti spūstis keliuose. Susitarti dėl aiškaus
pastangų ir naštos pasidalijimo tarp federalinių ir regioninių
subjektų.
Priimta Briuselyje
                                                                       Tarybos
vardu
                                                                       Pirmininkas
[1]               OL L 209, 1997 8 2, p. 1.
[2]               OL L 306, 2011 8 2, p. 25.
[3]               COM(2014) 402 final.
[4]               Dok. P7_TA(2014)0128 ir P7_TA(2014)0129.
[5]               OL L 140, 2013 5 27, p. 11.
[6]               C(2013) 8000 final.
[7]               COM(2013)800 final.
[8]               COM(2013)790 final.
[9]               SWD(2014)75 final.
[10]             Pagal Tarybos reglamento (EB) Nr. 1466/97 5
straipsnio 2 dalį.


Svarbus teisinis pranešimas

|

52006SC0107

Rekomendacija Tarybos nuomonė pagal 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1466/97 5 straipsnio 3 dalį dėl atnaujintos 2005-2008 m. Austrijos stabilumo programos  /* SEK/2006/0107 galutinis */

	[pic] | EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA |Briuselis, 1.2.2006SEK(2006) 107 galutinisRekomendacijaTARYBOS NUOMONĖpagal 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1466/97 5 straipsnio 3 dalį dėl atnaujintos 2005–2008 m. Austrijos stabilumo programos(pateikta Komisijos)AIŠKINAMASIS MEMORANDUMASPagrindinė informacija1998 m. liepos 1 d. įsigaliojusio Stabilumo ir augimo pakto pagrindinis tikslas yra patikimi valstybės finansai – priemonė sudaryti geresnes sąlygas kainų stabilumui ir smarkiam tvariajam augimui, leidžiančiam kurti naujas darbo vietas. 2005 m. Paktas buvo pirmą kartą iš dalies pakeistas. Šia reforma pripažįstamas Pakto naudingumas įtvirtinant fiskalinę drausmę, taip pat siekiama stiprinti jo efektyvumą, ekonominius pagrindus ir užtikrinti valstybės finansų ilgalaikį tvarumą.Tarybos reglamente (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei koordinavimo[1], kuris yra Pakto dalis, nustatyta, kad valstybės narės turi pateikti Tarybai ir Komisijai stabilumo arba konvergencijos programas ir kasmetinius atnaujintus programų variantus (bendrą valiutą įsivedusios valstybės narės pateikia (atnaujintas) stabilumo programas, o bendros valiutos neįsivedusios valstybės narės pateikia (atnaujintas) konvergencijos programas). Pirmoji Austrijos stabilumo programa buvo pateikta 1998 m. lapkričio mėn. Pagal reglamentą, atsižvelgdama į Komisijos rekomendaciją ir pasikonsultavusi su Ekonomikos ir finansų komitetu, Taryba 1999 m. sausio 18 d. pareiškė nuomonę dėl programos. Pagal tą pačią procedūrą atnaujintas stabilumo ir konvergencijos programas vertina Komisija ir nagrinėja minėtas komitetas; jas taip pat gali nagrinėti ir Taryba.Šiose programose valstybės narės turi nurodyti biudžeto būklės vidutinės trukmės tikslą ir nustatyti politikos priemones jam pasiekti ir išlaikyti, įskaitant su juo susijusias ekonomines prielaidas. Vykdant Pakto reformą ir atsižvelgiant į Sąjungos ekonomikos ir biudžeto nevienalytiškumą, atskiroms valstybėms narėms turėtų būti nustatomas skirtingas vidutinės trukmės tikslas, taip pat atsižvelgiant į fiskalinę tvarumo riziką. Reforma taip pat numatoma, kad ciklo metu, ekonomikos pakilimo laikotarpiais stiprinant biudžetinę drausmę, turėtų būti pasiektas labiau simetriškas požiūris į fiskalinę politiką, o į „pagrindines struktūrines reformas“, turinčias įrodomos teigiamos įtakos ilgalaikiam tvarumui, reikėtų atsižvelgti esant laikiniems nukrypimams nuo vidutinės trukmės tikslo arba suplanuotų jo patikslinimų.Komisija, atsižvelgdama į Komisijos tarnybų 2005 m. rudens prognozę, elgesio kodeksą[2], bendrai sutartą potencialios gamybos apimties ir pagal ciklą patikslinto balanso apskaičiavimo metodiką ir bendrąsias ekonominės politikos gaires, įtrauktas į integruotas 2005–2008 m. gaires, išnagrinėjo neseniai pateiktą atnaujintą Austrijos stabilumo programą ir, remdamasi toliau pateiktu vertinimu, priėmė rekomendaciją dėl Tarybos nuomonės apie ją.Vertinimas1.  2005 m. lapkričio 30 d. Austrija pateikė naujausią atnaujintą stabilumo programą, apimančią 2005–2008 m. Programoje iš esmės remiamasi naujajame elgesio kodekse nustatytu stabilumo ir konvergencijos programų struktūros modeliu ir duomenų pateikimo reikalavimais[3].2.  2005 m. sausio 18 d. nuomonėje dėl atnaujintos ankstesnės stabilumo programos, apimančios 2004–2008 m., Taryba pasiūlė Austrijai siekti nukelti visą biudžeto konsolidavimą į laikotarpio pradžią ir detaliau nustatyti specialiąsias priemones, kurios padės iš esmės konsoliduoti biudžetą per dvejus paskutinius programos metus.3.  Per pastarąjį dešimtmetį Austrijos ekonomika augo vidutiniškai 2,2 % per metus realiąja išraiška; ji atitiko bendrą euro zonos augimo normą. Nors darbo vietų kūrimas buvo mažiau dinamiškas nei euro zonoje, Austrijos nedarbo rodikliai vis dar yra vieni žemiausių visoje ES. Biudžeto atžvilgiu 2001 ir 2002 m. šalis pasiekė valstybės finansų „perviršį arba beveik subalansuotą poziciją“. Tačiau dėl pastarojo laikotarpio įvykių vėl susidarė deficitas (1,2 % ir 1 % BVP atitinkamai 2003 ir 2004 m.).4.  Pagal atnaujintą programą, tikimasi, kad realusis BVP per metus augs nuo 1¾ % 2005 ir 2006 m. iki 2½ % 2008 m. Lėtesnio nei anksčiau 2005 ir 2006 m. numatyto augimo, dėl kurio padidėjo neigiamas gamybos apimties atotrūkis, priežastis – vangesnė tarptautinė prekyba ir didesnės naftos kainos. Vėlesniais programos metais tikimasi ekonominės veiklos pagyvėjimo dėl didėjančių investicijų ir privataus vartojimo. Ilgalaikis ir vidutinės trukmės scenarijus grindžiamas patikimomis augimo prielaidomis. Tačiau su užimtumu susiję lūkesčiai atrodo kiek optimistiški. Tikimasi, kad infliacija sumažės nuo 2,3 % 2005 m. iki 1,5 % 2008 m. – prognozė atrodo patikima.5.  Pagal preliminarius rezultatus 2005 m. valdžios sektoriaus deficitas buvo 1,7 % BVP, t. y. buvo 0,2 ir 0,1 procentinio punkto mažesnis, nei buvo (atitinkamai) planuota atnaujintoje programoje ir prognozuota Komisijos tarnybų. Geresnių nei buvo planuota rezultatų priežastys – palankesnis, nei buvo numatyta, pajamų augimas, nepaisant didelio mokesčių sumažinimo. Numatytos išlaidos taip pat buvo viršytos, tiesa, kiek mažesniu skirtumu.6.  Biudžeto strategija programoje apibrėžiama kaip „trijų krypčių strategija“. Pirma, per ekonominį ciklą siekiama subalansuoto biudžeto. Antra, strategijoje numatomas mokesčių naštos mažinimas iki 40 % BVP iki 2010 m. Trečia, joje numatoma padidinti potencialų augimą skatinant investicijas į mokslinius tyrimus, švietimą ir infrastruktūrą. Atnaujintoje programoje numatoma, kad valdžios sektoriaus deficitas sumažės nuo 1,9 % BVP 2005 m. iki 0% 2008 m. Fiskalinis patikslinimas, siekiant subalansuoto biudžeto, prognozuojamas laikotarpio pabaigoje; 2006 m. numatomas tik nedidelis pagerinimas, po to planuojami du santykinai stambesni žingsniai. Pirminio perviršio prognozės yra panašios. Tikimasi, kad jis padidės nuo 1,1 % BVP 2005 m. iki 2,7 % laikotarpio pabaigoje. Kadangi prognozuojama, kad 2005–2008 m. pajamos sumažės 0,9 procentinio punkto, numatomą konsolidaciją planuojama pasiekti ribojant išlaidas; dėl to išlaidų ir BVP santykis sumažės 2,8 procentinio punkto. Prognozuojama, kad daugiausia sumažės „kitų pirminių išlaidų“ ir „socialinių pervedimų“ kategorijų išlaidų. Palyginti su ankstesne programa, naujoje atnaujintoje programoje iš esmės patvirtinami numatyti patikslinimai, tačiau esant mažiau palankiam makroekonominiam scenarijui.7.  Planuojama, kad struktūrinis balansas (pagal ciklą patikslintomis sąlygomis, neatsižvelgiant į vienkartines ir kitas laikinąsias priemones) kasmet vidutiniškai gerės apytiksliai ½ procentinio punkto BVP visą laikotarpį, esant neigiamam gamybos apimties atotrūkiui. Programoje nustatytas biudžeto būklės vidutinės trukmės tikslas, kaip numatyta Stabilumo ir augimo pakte, yra 0 % BVP struktūriniu požiūriu; šią būklę ketinama pasiekti iki 2008 m. Kadangi programoje nustatytas vidutinės trukmės tikslas yra didesnis nei mažiausia vertė (nustatyta deficitui esant maždaug 1½ % BVP), pasiekus šį tikslą susidaro pakankamai patikima riba, neleidžianti atsirasti perviršiniam deficitui. Tinkamumo atžvilgiu programos vidutinės trukmės tikslas atitinka euro zonai ir VKM II valstybėms narėms Stabilumo ir augimo pakte ir elgesio kodekse nustatytas ribas ir juo reikalaujama daugiau, nei tikimasi pagal įsiskolinimo santykį ir vidutinį potencialų gamybos apimčių augimą ateityje.8.  Atnaujintoje programoje prognozuojama 2005 ir 2006 m. biudžeto strategija atrodo patikima, nes ji yra pagrįsta teisinėmis priemonėmis, visų pirma, mokesčių mažinimu. 2007 ir 2008 m. konsolidacija neatrodo visiškai pagrįsta, atsižvelgiant į atnaujintoje programoje svarstomas politikos priemones. Be to, realus numatomas pagerėjimas labiausiai priklauso nuo Austrijos nacionalinio stabilumo pakto veiksmingumo. Ankstesnė su šiuo paktu susijusi patirtis tik iš dalies padeda nustatyti, ar bus laikomasi jo tikslų. Numatytų išlaidų tikslų įgyvendinimas lieka pagrindiniu biudžeto strategijos rizikos veiksniu, kaip jau buvo pabrėžta ankstesnėje atnaujintoje programoje.9.  Rizikos vertinimo požiūriu, programoje numatytos biudžetinės priemonės gali būti nepakankamos, kad programos vidutinės trukmės tikslas būtų pasiektas iki 2008 m. Tačiau, kaip minėta pirmiau, pagal programos vidutinės trukmės tikslą reikalaujama daugiau, nei nustatyta Stabilumo ir augimo pakte. Jei biudžeto strategija bus įgyvendinama, kaip numatyta programoje, ji turėtų būti tinkama, norint iki programos laikotarpio pabaigos struktūriniu požiūriu pasiekti biudžeto būklę, kuri būtų tinkama pagal Paktą. Be to, atrodo, kad dėl programoje numatomų biudžetinių priemonių sukuriama pakankamai patikima riba, kad dėl įprastų ciklo svyravimų nebūtų peržengta 3 % BVP deficito riba per visą programos laikotarpį. Programoje numatytas patikslinimo tempas siekiant programos vidutinės trukmės tikslo visiškai atitinka Stabilumo ir augimo paktą, pagal kurį metinis struktūrinio balanso pagerėjimas euro zonos ir VKM II valstybėse narėse turėtų atitikti 0,5 % BVP vertę ir patikslinimas turėtų būti didesnis ekonomikos pakilimo laikotarpiu ir mažesnis nuosmukio laikotarpiu. Nors Komisijos tarnybų nuomone šis patikslinimas bus lėtesnis, nei numatyta programoje, jis vis vien atitiks Pakto reikalavimus, atsižvelgiant į neigiamą gamybos apimties atotrūkį per programos laikotarpį.10.  Apskaičiuota, kad skolos santykis 2005 m. bus pasiekęs 63,4 % BVP, t. y. bus šiek tiek didesnis nei Sutartyje nustatyta 60 % BVP pamatinė vertė. Programoje prognozuojama, kad skolos santykis sumažės 3,9 procentinio punkto per programos laikotarpį, todėl rodikliai vėl bus žemiau pamatinės vertės. Numatoma, kad pirminio balanso indėlis per programos laikotarpį labai padidės, tuo tarpu prognozuojama, kad lėšų dalis iš palūkanų mokėjimo ir nominaliojo BVP augimo liks iš esmės nepakitusi. Numatyta skolos santykio raidos rizika iš esmės atrodo subalansuota. Didesnis, nei numatytas deficitas gali kelti pavojų, ar bus laikomasi programoje pateiktos tikslinimo strategijos. Kita vertus, į atnaujintą programą neįtrauktos privatizavimo galimybės Austrijoje. Rizikos vertinimo požiūriu, atrodo, kad skolos santykis pakankamai mažėja, artėdamas prie pamatinės vertės.11.  Atrodo, kad Austrijoje nėra rimtos valstybės finansų tvarumo rizikos dėl numatomų biudžeto išlaidų senėjančiai visuomenei. Laikantis prielaidos, kad bus įgyvendintas suplanuotas biudžeto konsolidavimas, prognozuojama, kad skolos lygis, kuris šiuo metu yra 60 % BVP, turėtų mažėti ir išliks žemiau pamatinės vertės iki 2050 m. Naujausia Austrijos pensijų reforma turėtų labai padėti apriboti valstybės išlaidų didėjimą ateityje. Tačiau jei valstybės finansų struktūrinis deficitas nebus koreguojamas, jis gali sukelti valstybės finansų tvarumo riziką. Numatyto valstybės finansų konsolidavimo įgyvendinimas vidutinės trukmės laikotarpiu yra svarbus siekiant sumažinti riziką valstybės finansų tvarumui.12.  Numatytos priemonės valstybės finansų srityje iš esmės atitinka ekonominės politikos bendrąsias gaires, įtrauktas į 2005–2008 m. integruotas gaires. Visų pirma, priemonės atitinka gaires, pagal kurias rekomenduojama saugoti ekonominį ir fiskalinį tvarumą ir skatinti veiksmingą išteklių skirstymą, kurio tikslas – didesnis augimas ir užimtumas. Tačiau mažėjimo rizika, daranti poveikį ateities biudžeto pakeitimams, gali sudaryti kliūčių šaliai pasiekti vidutinės trukmės tikslą.13.  Atsižvelgiant į atnaujintą Lisabonos strategiją ekonomikos augimui ir darbo vietų kūrimui, 2005 m. spalio 19 d. pateiktoje Austrijos nacionalinėje reformų programoje nurodyta, kad vienas pagrindinių Austrijos uždavinių yra pasiekti valstybės finansų tvarumą. Tačiau joje nenurodytos numatomos būsimos priemonės šiam uždaviniui įvykdyti. Šiuo atžvilgiu stabilumo programa yra išsamesnė, nes joje pateikiama informacija apie kai kurias priemones, kurios padės konsoliduoti valstybės finansus. Nacionalinėje reformų programoje apibrėžtų veiksmų mikroekonomikos ir užimtumo srityse poveikis biudžetui visiškai atsispindi stabilumo programos biudžeto projekcijose. Pastarosiose apibrėžtų priemonių tikslas – paskatinti viešojo administravimo ir sveikatos priežiūros sistemų veiksmingumą. Be šių priemonių numatomi pasiūlymai keisti valstybės finansų institucinius bruožus, t. y. yra dvi visapusiškos teisės aktų, reguliuojančių Austrijos biudžetinius procesus, reformos, kuriose numatomas vidutinės trukmės biudžeto planas, kurį planuojama pradėti įgyvendinti nuo 2007 m., o nuo 2011 m. pereinama nuo daugiausia pagal įplaukas sudaromo biudžeto prie biudžeto, sudaromo pagal tikslus. Šios priemonės atitinka Nacionalinės reformų programos prioritetus.Atsižvelgiant į pirmiau pateiktą vertinimą, galima teigiamai įvertinti ambicingą struktūrinį patikslinimą, planuojamą programos laikotarpiu. Tačiau Austrija turi užtikrinti, kad programos vidutinės trukmės tikslas bus pasiektas iki atnaujintos programos laikotarpio pabaigos, toliau nustatydama ir įgyvendindama priemones, kurios padėtų konsolidavimui, numatytam per paskutinius dvejus programos metus.RekomendacijaTARYBOS NUOMONĖpagal 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1466/97 5 straipsnio 3 dalį dėl atnaujintos 2005–2008 m. Austrijos stabilumo programosEUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį,atsižvelgdama į 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei koordinavimo[4], ypač į jo 5 straipsnio 3 dalį,atsižvelgdama i Komisijos rekomendaciją,pasikonsultavusi su Ekonomikos ir finansų komitetu,PAREIŠKĖ TOKIĄ NUOMONĘ:14.  Per pastarąjį dešimtmetį Austrijos ekonomika augo vidutiniškai 2,2 % per metus realiąja išraiška; ji atitiko bendrą euro zonos augimo normą. Nors darbo vietų kūrimas buvo mažiau dinamiškas nei euro zonoje, Austrijos nedarbo rodikliai vis dar yra vieni žemiausių visoje ES. Biudžeto atžvilgiu 2001 ir 2002 m. šalis pasiekė valstybės finansų „perviršį arba beveik subalansuotą poziciją“. Tačiau dėl pastarojo laikotarpio įvykių vėl susidarė deficitas (1,2 % ir 1 % BVP atitinkamai 2003 ir 2004 m.).15.  2005 m. sausio 18 d. nuomonėje dėl atnaujintos ankstesnės stabilumo programos, apimančios 2004–2008 m., Taryba pasiūlė Austrijai siekti nukelti visą biudžeto konsolidavimo strategiją į laikotarpio pradžią ir detaliau nustatyti specialiąsias priemones, kurios padės pasiekti didelį biudžeto konsolidavimą per du paskutinius programos metus.16.  Pagal preliminarius rezultatus 2005 m. valdžios sektoriaus deficitas buvo 1,7 % BVP, t. y. buvo 0,2 ir 0,1 procentinio punkto mažesnis, nei buvo (atitinkamai) suplanuota atnaujintoje programoje ir prognozuota Komisijos tarnybų. Geresnių nei buvo planuota rezultatų priežastys – palankesnis, nei buvo numatyta pajamų augimas, nepaisant didelio mokesčių mažinimo. Numatytos išlaidos taip pat buvo viršytos, tiesa, kiek mažesniu skirtumu.17.  [2006 m. vasario 14 d.] Taryba išnagrinėjo atnaujintą Austrijos stabilumo programą, kuri apima 2005–2008 m. Programoje iš esmės remiamasi naujajame elgesio kodekse nustatytu stabilumo ir konvergencijos programų struktūros modeliu ir duomenų pateikimo reikalavimais[5].18.  Pagal atnaujintą programą, tikimasi, kad realusis BVP per metus augs nuo 1¾ % 2005 ir 2006 m. iki 2½ % 2008 m. Lėtesnio nei anksčiau 2005 ir 2006 m. numatyto augimo, dėl kurio padidėjo neigiamas gamybos apimties atotrūkis, priežastis – vangesnė tarptautinė prekyba ir didesnės naftos kainos. Vėlesniais programos metais tikimasi ekonominės veiklos pagyvėjimo dėl didėjančių investicijų ir privataus vartojimo. Ilgalaikis ir vidutinės trukmės scenarijus grindžiamas patikimomis augimo prielaidomis. Tačiau su užimtumu susiję lūkesčiai atrodo kiek optimistiški. Tikimasi, kad infliacija sumažės nuo 2,3 % 2005 m. iki 1,5 % 2008 m. – prognozė atrodo patikima.19.  Biudžeto strategija programoje apibrėžiama kaip „trijų krypčių strategija“. Visų pirma, per ekonominį ciklą siekiama subalansuoto biudžeto. Antra, strategijoje numatomas mokesčių naštos mažinimas iki 40 % BVP iki 2010 m. Trečia, joje numatoma padidinti potencialų augimą skatinant investicijas į mokslinius tyrimus, švietimą ir infrastruktūrą. Atnaujintoje programoje numatoma, kad valdžios sektoriaus deficitas sumažės nuo 1,9 % BVP 2005 m. iki 0% 2008 m., o pirminis perviršis padidės nuo 1,1 % BVP iki 2,7 %. Kadangi prognozuojama, kad 2005–2008 m. pajamos sumažės 0,9 procentinio punkto, numatomą konsolidaciją ketinama pasiekti ribojant išlaidas; dėl to išlaidų ir BVP santykis sumažės 2,8 procentinio punkto. Daugiausia sumažės „kitų pirminių išlaidų“ ir „socialinių pervedimų“ kategorijų išlaidų. Palyginti su ankstesne programa, naujoje atnaujintoje programoje iš esmės patvirtinami numatyti patikslinimai esant mažiau palankiam makroekonominiam scenarijui.20.  Programos laikotarpiu planuojama vidutiniškai apytiksliai 0,5 % BVP per metus pagerinti struktūrinį balansą (t. y. pagal ciklą patikslintą balansą, atmetus vienkartines ir laikinas priemones), apskaičiuotą remiantis bendrai sutarta metodika naudojant programoje pateiktus duomenis. Programoje nustatyta, kad biudžeto būklės vidutinės trukmės tikslas yra 0 % BVP struktūriniu požiūriu, kurį planuojama pasiekti iki 2008 m. Tinkamumo atžvilgiu programos vidutinės trukmės tikslas atitinka euro zonai ir VKM II valstybėms narėms Stabilumo ir augimo pakte ir elgesio kodekse nustatytas ribas ir juo reikalaujama daugiau, nei tikimasi pagal įsiskolinimo santykį ir vidutinį potencialų gamybos apimčių augimą ateityje.21.  Prognozuojama 2005 ir 2006 m. biudžeto strategija atrodo iš esmės patikima, nes ji yra pagrįsta teisinėmis priemonėmis, visų pirma, mokesčių mažinimu. Tačiau 2007 ir 2008 m. konsolidacija neatrodo visiškai pagrįsta, atsižvelgiant į atnaujintoje programoje svarstomas politikos priemones. Beveik pusė išlaidų mažinimo tenka „kitų pirminių išlaidų“ kategorijai, bet programoje nepateikiama jokios informacijos, kaip iš tikrųjų tai bus daroma. Be viso to, realus numatomas pagerėjimas labiausiai priklauso nuo Austrijos nacionalinio stabilumo pakto veiksmingumo. Tačiau, ankstesnė su šiuo paktu susijusi patirtis tik iš dalies padeda nustatyti ar bus laikomasi jo tikslų.22.  Rizikos vertinimo požiūriu, programoje numatytos biudžetinės priemonės gali būti nepakankamos, kad programos vidutinės trukmės tikslas būtų pasiektas iki 2008 m. Tačiau, kaip minėta pirmiau, pagal programos vidutinės trukmės tikslą reikalaujama daugiau, nei nustatyta Stabilumo ir augimo pakte. Jei biudžeto strategija bus įgyvendinama, kaip numatyta programoje, ji turėtų būti tinkama, norint iki programos laikotarpio pabaigos struktūriniu požiūriu pasiekti biudžeto būklę, kuri būtų tinkama pagal Paktą. Be to, dėl programoje numatomų biudžetinių priemonių atrodo sukuriama pakankamai patikima riba, kad dėl įprastų makroekonominių svyravimų nebūtų peržengta 3 % BVP deficito riba per visą programos laikotarpį. Programoje numatytas patikslinimo tempas siekiant programos vidutinės trukmės tikslo visiškai atitinka Stabilumo ir augimo paktą, pagal kurį metinis struktūrinio balanso pagerėjimas euro zonos ir VKM II valstybėse narėse turėtų atitikti 0,5 % BVP vertę ir patikslinimas turėtų būti didesnis ekonomikos pakilimo laikotarpiu ir mažesnis nuosmukio laikotarpiu. Nors Komisijos tarnybų nuomone šis patikslinimas vidutiniškai per metus bus lėtesnis, nei numatyta programoje, jis vis vien atitiks Pakto reikalavimus, atsižvelgiant į neigiamą gamybos apimties atotrūkį per programos laikotarpį.23.  Apskaičiuota, kad skolos santykis 2005 m. bus pasiekęs 63,4 % BVP, t. y. bus šiek tiek didesnis nei Sutartyje nustatyta 60 % BVP pamatinė vertė. Programoje prognozuojama, kad skolos santykis sumažės 3,9 procentinio punkto per programos laikotarpį, todėl rodikliai vėl bus žemiau pamatinės vertės. Numatyta skolos santykio raidos rizika iš esmės atrodo subalansuota. Viena vertus, didesnis, nei numatyta deficitas gali kelti pavojų, ar bus laikomasi programoje pateiktos tikslinimo strategijos. Kita vertus, į atnaujintą programą neįtrauktos potencialios pajamos iš privatizacijos. Rizikos vertinimo požiūriu, atrodo, kad skolos santykis pakankamai mažėja artėdamas prie pamatinės vertės.24.  Atrodo, kad Austrijoje nėra rimtos valstybės finansų tvarumo rizikos dėl numatomų biudžeto išlaidų senėjančiai visuomenei[6]. Laikantis prielaidos, kad bus įgyvendintas suplanuotas biudžeto konsolidavimas, prognozuojama, kad skolos lygis, kuris šiuo metu yra 60 % BVP, turėtų mažėti ir išliks žemiau pamatinės vertės iki 2050 m. Naujausia Austrijos pensijų reforma turėtų labai padėti apriboti valstybės išlaidų didėjimą ateityje. Tačiau jei valstybės finansų struktūrinis deficitas nebus koreguojamas, jis gali sukelti valstybės finansų tvarumo riziką. Numatyto valstybės finansų konsolidavimo įgyvendinimas vidutinės trukmės laikotarpiu yra svarbus siekiant sumažinti riziką valstybės finansų tvarumui.25.  Numatytos priemonės valstybės finansų srityje iš esmės atitinka 2005–2008 m. ekonominės politikos bendrąsias gaires. Visų pirma, priemonės atitinka gaires, pagal kurias rekomenduojama saugoti ekonominį ir fiskalinį tvarumą ir skatinti veiksmingą išteklių skirstymą, kurio tikslas – didesnis augimas ir užimtumas. Tačiau mažėjimo rizika, daranti poveikį ateities biudžeto pakeitimams gali sudaryti kliūčių šaliai pasiekti vidutinės trukmės tikslą.26.  2005 m. spalio 19 d. pateiktoje Austrijos nacionalinėje reformų programoje nurodyta, kad vienas pagrindinių Austrijos uždavinių yra pasiekti valstybės finansų tvarumą. Tačiau joje nenurodytos jokios numatomos būsimos priemonės šiam uždaviniui įvykdyti. Šiuo atžvilgiu stabilumo programa yra išsamesnė, nes joje pateikiama informacija apie kai kurias priemones, kurios padės konsoliduoti valstybės finansus. Nacionalinėje reformų programoje apibrėžtų veiksmų mikroekonomikos ir užimtumo srityse poveikis biudžetui visiškai atsispindi stabilumo programos biudžeto projekcijose. Pastarosiose apibrėžtų priemonių tikslas – paskatinti viešojo administravimo ir sveikatos priežiūros sistemų veiksmingumą. Be šių priemonių numatomi pasiūlymai keisti valstybės finansų institucinius bruožus, t. y. yra dvi visapusiškos teisės aktų, reguliuojančių Austrijos biudžetinius procesus, reformos, kuriose numatomas vidutinės trukmės biudžeto planas, kurį planuojama pradėti įgyvendinti nuo 2007 m., o nuo 2011 m. pereinama nuo daugiausia pagal įplaukas sudaromo biudžeto prie biudžeto, sudaromo pagal tikslus. Šios priemonės atitinka Nacionalinės reformų programos prioritetus.Atsižvelgiant į pirmiau pateiktą vertinimą, Taryba teigiamai vertina ambicingą struktūrinį patikslinimą, planuojamą programos laikotarpiu. Tačiau Taryba mano, jog Austrija turi užtikrinti, kad programos vidutinės trukmės tikslas bus pasiektas iki atnaujintos programos laikotarpio pabaigos, toliau nustatydama ir įgyvendindama būtinas priemones, kurios padėtų konsolidavimui, numatytam per paskutinius dvejus programos metus.Pagrindinių makroekonominių ir biudžeto prognozių palyginimas2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 |Realusis BVP (pokytis, % ) | 2005 m. lapkričio mėn. SP | 2,4 | 1,7 | 1,8 | 2,4 | 2,5 |2005 m. lapkričio mėn. KOM | 2,4 | 1,7 | 1,9 | 2,2 | Nėra duomenų |2004 m. lapkričio mėn. SP | 1,9 | 2,5 | 2,5 | 2,2 | 2,4 |SVKI infliacija (%) | 2005 m. lapkričio mėn. SP | 2,0 | 2,3 | 2,1 | 1,7 | 1,5 |2005 m. lapkričio mėn. KOM | 2,0 | 2,2 | 2,1 | 1,7 | Nėra duomenų |2004 m. lapkričio mėn. SP | 2,1 | 1,8 | 1,4 | 1,5 | 1,6 |Gamybos apimties atotrūkis (potencialus BVP %) | 2005 m. lapkričio mėn. SP1 | -0,2 | -0,7 | -1,1 | -0,9 | -0,5 |2005 m. lapkričio mėn. KOM3 | -0,2 | -0,7 | -1,0 | -0,9 | Nėra duomenų |2004 m. lapkričio mėn. SP1 | -1,3 | -0,8 | -0,4 | -0,1 | 0,2 |Valdžios sektoriaus balansas (BVP %) | 2005 m. lapkričio mėn. SP | -1,0 | -1,9 | -1,7 | -0,8 | 0,0 |2005 m. lapkričio mėn. KOM2 | -1,0 | -1,8 | -1,8 | -1,4 | Nėra duomenų |2004 m. lapkričio mėn. SP | -1,3 | -1,9 | -1,7 | -0,8 | 0,0 |Pirminis balansas (BVP %) | 2005 m. lapkričio mėn. SP | 2,1 | 1,1 | 1,2 | 2,0 | 2,7 |2005 m. lapkričio mėn. KOM | 1,9 | 1,0 | 1,0 | 1,4 | Nėra duomenų |2004 m. lapkričio mėn. SP | 1,9 | 1,2 | 1,3 | 2,2 | 2,9 |Pagal ciklą patikslintas balansas = struktūrinis balansas (BVP %) | 2005 m. lapkričio mėn. SP1 | -0,9 | -1,6 | -1,2 | -0,4 | 0,2 |2005 m. lapkričio mėn. KOM | -0,9 | -1,5 | -1,3 | -1,0 | Nėra duomenų |2004 m. lapkričio mėn. SP1 | -0,9 | -1,7 | -1,6 | -0,8 | -0,1 |Bendroji valstybės skola (BVP %) | 2005 m. lapkričio mėn. SP | 63,6 | 63,4 | 63,1 | 61,6 | 59,5 |2005 m. lapkričio mėn. KOM2 | 63,7 | 63,6 | 63,5 | 62,8 | Nėra duomenų |2004 m. lapkričio mėn. SP | 64,2 | 63,6 | 63,1 | 61,6 | 59,1 |Pastabos: 1 Komisijos tarnybų skaičiavimai remiantis programoje pateikta informacija. 2 Komisijos tarnybų 2005 m. rudens deficito ir skolos santykių prognozės buvo patikslintos, kad jas būtų galima palyginti su stabilumo programos prognozėmis, perskaičiuojant santykius remiantis naujais BVP duomenimis. 3 Remiantis apskaičiuotu potencialiu augimu 1,9 %, 2,2%, 2,2% ir 2,1 % atitinkamai 2004–2007 m. Šaltinis: Stabilumo programa (SP); Komisijos tarnybų 2005 metų rudens ekonominė prognozės (KOM); Komisijos tarnybų apskaičiavimai. |[1] OL L 209, 1997 8 2, p. 1. Reglamentas su pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 1055/2005 (OL L 174, 2005 7 7, p. 1). Visus šiame tekste nurodytus dokumentus galima rasti tinklalapyjehttp://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.[2] „Stabilumo ir augimo pakto įgyvendinimo patikslinimas ir stabilumo ir konvergencijos programų formos ir turinio gairės“, kurias 2005 m. spalio 11 d. priėmė ECOFIN taryba.[3] Pateikiami visi privalomi ir didžioji dalis pastarajame dokumente nustatytų neprivalomų duomenų. Nedidelė spraga – 2 lentelėje trūksta mokesčių naštos skaičiavimų.[4] OL L 209, 1997 8 2, p. 1. Reglamentas su pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 1055/2005 (OL L 174, 2005 7 7, p. 1). Šiame tekste nurodytus dokumentus galima rasti tinklalapyjehttp://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.[5] Pateikiami visi privalomi ir didžioji dalis neprivalomų pastarajame dokumente nustatytų duomenų. Nedidelė spraga yra mokesčių naštos skaičiavimų trūkumas 2 lentelėje.[6] Išsami informacija apie ilgalaikį tvarumą pateikiama Komisijos tarnybų programos techniniame vertinime (http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm).


title: 2015 m. birželio 19 d. Komisijos rekomendacija (ES) 2015/976 dėl maiste esančių tropano alkaloidų stebėsenos (Tekstas svarbus EEE)

text:
               23.6.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 157/97

         KOMISIJOS REKOMENDACIJA (ES) 2015/976
   2015 m. birželio 19 d.
   dėl maiste esančių tropano alkaloidų stebėsenos
   (Tekstas svarbus EEE)
   EUROPOS KOMISIJA,
   atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 292 straipsnį,
   kadangi:

               (1)

               Europos maisto saugos tarnybos (EFSA) Teršalų maisto grandinėje reikalų mokslinė grupė (CONTAM) priėmė nuomonę dėl tropano alkaloidų maiste ir pašaruose (1);

               (2)

               geriausiai ištirti tropano alkaloidai yra (-)-hiosciaminas ir (-)-skopolaminas. Atropinas yra (-)-hiosciamino ir (-)-skopolamino raceminis mišinys, iš kurių tik (-)-hiosciamino enantiomerui būdingas anticholinerginis poveikis;

               (3)

               tropano alkaloidų buvimas Datura gentyje yra gerai žinomas. Paprastoji durnaropė (lot. Datura stramonium) yra paplitusi vidutinio klimato ir atogrąžų regionuose, dėl šios priežasties paprastosios durnaropės sėklų kaip priemaišų randama sėmenyse, sojose, sorguose, sorose, saulėgrąžose, grikiuose ir jų gaminiuose. Paprastosios durnaropės sėklas sunku pašalinti iš sorgų, sorų ir grikių juos rūšiuojant ir valant;

               (4)

               reikia daugiau duomenų apie maiste esančius tropano alkaloidus. Taip pat yra būtina suprasti žemės ūkio sąlygas, kurioms esant tropano alkaloidai patenka į žemės ūkio produktus;

               (5)

               todėl tikslinga rekomenduoti vykdyti maiste esančių tropano alkaloidų stebėseną,

         PRIĖMĖ ŠIĄ REKOMENDACIJĄ:

               1.

               Valstybės narės, aktyviai dalyvaujant maisto tvarkymo subjektams, turėtų vykdyti maiste esančių tropano alkaloidų stebėseną, visų pirma tokiame maiste:

                           —

                           grūduose ir grūdų gaminiuose, visų pirma (pirmumo tvarka):

                                       —

                                       grikiuose, sorguose, sorose, kukurūzuose ir grikiuose, sorguose, sorose ir kukurūzų miltuose

                                       —

                                       grūdiniuose maisto produktuose kūdikiams ir mažiems vaikams

                                       —

                                       javainiuose

                                       —

                                       grūdų malimo gaminiuose

                                       —

                                       žmonėms vartoti skirtuose grūduose

                           —

                           gaminiuose be glitimo

                           —

                           maisto papilduose, arbatose ir žolelių užpiluose

                           —

                           šviežiose ankštinėse daržovėse (be anksčių), džiovintuose ankštiniuose ir aliejingosiose sėklose ir jų gaminiuose.

               2.

               Tropano alkaloidų analizė turi apimti bent atropiną ir skopolaminą, ir, jei įmanoma, atskirai turėtų būti tiriami hiosciamino enantiomerai ir taip pat kiti tropano alkaloidai.

               3.

               Siekiant užtikrinti, kad iš partijų imami mėginiai būtų reprezentatyvūs, valstybės narės turėtų laikytis Komisijos reglamente (EB) Nr. 401/2006 (2) nustatytų mėginių ėmimo procedūrų.

               4.

               Pageidautina, kad kaip analizės metodas stebėsenai vykdyti būtų taikoma efektyvioji skysčių chromatografija ir masių spektrometrija (masių spektrometrija) (HPLC-MS)/(MS)), arba, jei HPLC-MS/(MS) taikyti neįmanoma, dujų chromatografija ir masių spektrometrija (GC-MS).
               Pageidautina, kad atropino (hiosciamino enantiomerų raceminio mišinio) ir skopolamino kiekybinio nustatymo riba (LOQ) žemės ūkio produktuose, sudedamosiose dalyse, maisto papilduose ir žolelių arbatoje būtų mažesnė nei 5 μg/kg ir ne didesnė nei 10 μg/kg, gatavuose maisto produktuose (pvz., javainiuose) – mažesnė nei 2 μg/kg, o grūdiniuose maisto produktuose kūdikiams ir mažiems vaikams – mažesnė nei 1 μg/kg.

               5.

               Valstybės narės, aktyviai dalyvaujant maisto tvarkymo subjektams, turėtų atlikti tyrimus, kad nustatytų žemės ūkio sąlygas, dėl kurių į maistą patenka tropano alkaloidų, jei buvo nustatytas reikšmingas tropano alkaloidų kiekis.

               6.

               Valstybės narės turėtų užtikrinti, kad Europos maisto saugos tarnybai analizių rezultatai būtų siunčiami reguliariai ir ne vėliau kaip 2016 m. spalio mėn. naudojant EFSA duomenų pateikimo formatą ir laikantis EFSA maisto ir pašarų standartinio mėginių aprašo (SMA) gairių (3) bei papildomų EFSA ataskaitų teikimo specialiųjų reikalavimų.

      Priimta Briuselyje 2015 m. birželio 19 d.

            Komisijos vardu

         Vytenis ANDRIUKAITIS

            Komisijos narys

      (1)  EFSA CONTAM grupė (EFSA Teršalų maisto grandinėje reikalų grupė), 2013 m. Scientific Opinion on Tropane alkaloids in food and feed. EFSA Journal 2013;11(10):3386, 113 p. doi:10.2903/j.efsa.2013.3386.

      (2)  2006 m. vasario 23 d. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 401/2006, nustatantis ėminių ėmimo ir analizės metodus, skirtus oficialiai mikotoksinų kiekio maisto produktuose kontrolei (OL L 70, 2006 3 9, p. 12).

      (3)  http://www.efsa.europa.eu/en/datex/datexsubmitdata.htm


title: 2015 m. vasario 17 d. Tarybos rekomendacija dėl patvirtinimo, kad Komisija įvykdė Europos plėtros fondo (devintojo EPF) 2013 finansinių metų operacijas

text:
               24.2.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 66/2

         TARYBOS REKOMENDACIJA
   2015 m. vasario 17 d.
   dėl patvirtinimo, kad Komisija įvykdė Europos plėtros fondo (devintojo EPF) 2013 finansinių metų operacijas
   (2015/C 66/02)
   EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
   atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,
   atsižvelgdama į Afrikos, Karibų jūros bei Ramiojo vandenyno grupės valstybių ir Europos bendrijos bei jos valstybių narių partnerystės susitarimą, pasirašytą 2000 m. birželio 23 d. Kotonu (1), su pakeitimais, padarytais 2005 m. birželio 25 d. Liuksemburge pasirašytu susitarimu (2),
   atsižvelgdama į Taryboje posėdžiavusių valstybių narių Vyriausybių atstovų vidinį susitarimą dėl Bendrijos pagalbos finansavimo ir valdymo pagal 2000 m. birželio 23 d. Kotonu (Beninas) pasirašyto Afrikos, Karibų jūros bei Ramiojo vandenyno grupės valstybių ir Europos bendrijos bei jos valstybių narių partnerystės susitarimo finansinį protokolą, ir dėl finansinės pagalbos skyrimo užjūrio šalims ir teritorijoms, kurioms taikoma EB sutarties ketvirta dalis (3) (toliau – Vidinis susitarimas), be kita ko įsteigiantį devintąjį Europos plėtros fondą (devintasis EPF), ypač į jo 32 straipsnio 3 dalį,
   atsižvelgdama į 2003 m. kovo 27 d. Finansinį reglamentą, taikomą 9-ajam Europos plėtros fondui (4), ypač į jo 96–103 straipsnius,
   išnagrinėjusi su devintojo EPF operacijomis susijusius 2013 m. gruodžio 31 d. pajamų ir išlaidų ataskaitą bei balansą, taip pat Audito Rūmų 2013 finansinių metų metinę iš 8-ojo, 9-ojo ir 10-ojo Europos plėtros fondų (EPF) finansuojamos veiklos ataskaitą su joje pateiktais Komisijos atsakymais (5),
   kadangi:

               (1)

               pagal Vidinio susitarimo 32 straipsnio 3 dalį patvirtinimą, kad Komisija devintojo EPF finansinio valdymo užduotis įvykdė, teikia Europos Parlamentas, remdamasis Tarybos rekomendacija;

               (2)

               Komisija devintojo EPF 2013 finansinių metų operacijas įvykdė iš esmės tinkamai,

         REKOMENDUOJA Europos Parlamentui patvirtinti, kad Komisija įvykdė devintojo EPF 2013 finansinių metų operacijas.

      Priimta Briuselyje 2015 m. vasario 17 d.

            Tarybos vardu

            Pirmininkas

         J. REIRS

      (1)  OL L 317, 2000 12 15, p. 3.

      (2)  OL L 287, 2005 10 28, p. 4.

      (3)  OL L 317, 2000 12 15, p. 355.

      (4)  OL L 83, 2003 4 1, p. 1.

      (5)  OL C 398, 2014 11 12, p. 289.


				|

		52014DC0415

			Rekomendacija TARYBOS REKOMENDACIJA dėl 2014 m. Latvijos nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2014 m. Latvijos stabilumo programos /* COM/2014/0415 final - 2014/ () */

Rekomendacija
TARYBOS REKOMENDACIJA
dėl 2014 m. Latvijos nacionalinės
reformų programos
su Tarybos nuomone dėl 2014 m. Latvijos stabilumo programos
EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl
Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 121 straipsnio 2 dalį
ir 148 straipsnio 4 dalį,
atsižvelgdama į 1997 m. liepos 7 d.
Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės
priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei
koordinavimo[1],
ypač į jo 5 straipsnio 2 dalį,
atsižvelgdama į Europos Komisijos
rekomendaciją[2],
atsižvelgdama į Europos Parlamento
rezoliucijas[3],
atsižvelgdama į Europos Vadovų
Tarybos išvadas,
atsižvelgdama į Užimtumo komiteto
nuomonę,
atsižvelgdama į Ekonomikos ir
finansų komiteto nuomonę,
atsižvelgdama į Socialinės apsaugos
komiteto nuomonę,
atsižvelgdama į Ekonominės politikos
komiteto nuomonę,
kadangi:
(1)
2010 m. kovo 26 d. Europos Vadovų
Taryba pritarė Komisijos pasiūlymui įgyvendinti naują
augimo ir darbo vietų kūrimo strategiją „Europa 2020“,
grindžiamą geresniu ekonominės politikos koordinavimu, ir daugiausia
dėmesio skirti toms svarbioms sritims, kuriose reikia imtis veiksmų,
kad būtų stiprinamas Europos tvaraus augimo ir konkurencingumo
potencialas;
(2)
2010 m. liepos 13 d. Taryba, remdamasi
Komisijos pasiūlymais, priėmė rekomendaciją dėl
valstybių narių ir Sąjungos bendrųjų ekonominės
politikos gairių (2010–2014 m.), o 2010 m. spalio 21 d. –
sprendimą dėl valstybių narių užimtumo politikos
gairių, kurios kartu sudaro integruotas gaires. Į šias integruotas
gaires valstybių narių paprašyta atsižvelgti formuojant
nacionalinę ekonominę ir užimtumo politiką;
(3)
2012 m. birželio 29 d. valstybių ar
vyriausybių vadovai nusprendė priimti Susitarimą dėl
ekonomikos augimo ir darbo vietų kūrimo, kuriuo nustatė
nuoseklią nacionalinių, ES ir euro zonos veiksmų, naudojant
visus galimus svertus, priemones ir politikos strategijas, sistemą. Jie
nutarė, kokių veiksmų reikėtų imtis valstybių
narių lygmeniu, visų pirma išreikšdami tvirtą
įsipareigojimą siekti strategijos „Europa 2020“ tikslų ir
įgyvendinti konkrečioms šalims skirtas rekomendacijas;
(4)
2013 m. liepos 9 d. Taryba priėmė
rekomendaciją dėl 2013 m. Latvijos nacionalinės
reformų programos ir nuomonę dėl atnaujintos 2012–2016 m.
Latvijos konvergencijos programos;
(5)
2013 m. lapkričio 13 d. Komisija
priėmė metinę augimo apžvalgą[4], kuria pradedamas 2014
m. Europos ekonominės politikos koordinavimo semestras. Tą
pačią dieną Komisija pagal Reglamentą (ES)
Nr. 1176/2011 priėmė Įspėjimo mechanizmo
ataskaitą[5],
kurioje nenurodė, kad Latvija yra viena iš valstybių narių,
dėl kurios reikės parengti nuodugnią apžvalgą;
(6)
2013 m. gruodžio 20 d. Europos Vadovų Taryba
patvirtino prioritetus, kuriais turi būti užtikrintas finansinis
stabilumas, fiskalinis konsolidavimas ir ekonomikos augimo skatinimo veiksmai.
Ji pabrėžė, kad reikia vykdyti diferencijuotą, ekonomikos
augimui palankų fiskalinį konsolidavimą, atkurti įprastas
skolinimo ekonomikai sąlygas, skatinti ekonomikos augimą ir
konkurencingumą, mažinti nedarbą, šalinti socialinius krizės
padarinius ir modernizuoti viešąjį administravimą;
(7)
2014 m. balandžio 29 d. Latvija pateikė 2014
m. nacionalinę reformų programą, o 2014 m. balandžio 30 d. –
2014 m. stabilumo programą. Siekiant atsižvelgti į abiejų
programų sąsają, jos vertintos vienu metu;
(8)
2014 m. stabilumo programoje išdėstytos
biudžeto strategijos tikslas – palaipsniui sumažinti nominalų
deficitą ir išlaikyti struktūrinį balansą – atitinka
vidutinio laikotarpio tikslą, jei atsižvelgiama į leistą laikiną
nuokrypį nuo vidutinio laikotarpio tikslo dėl sisteminės
pensijų reformos poveikio. Programoje vidutinio laikotarpio tikslas
pakeistas iš -0,5 % į -1,0 %; naujasis vidutinio laikotarpio
tikslas atitinka Stabilumo ir augimo pakto tikslus. Latvijos programoje
numatyta nominalaus balanso raida rodo, kad (perskaičiuoto) struktūrinio
balanso būklė pamažu blogės, tačiau neperžengs dėl
pensijų reformos įgyvendinimo leisto nuokrypio. Atsižvelgiant į
leistą nuokrypį nuo vidutinio laikotarpio tikslo, numatytas
struktūrinis deficitas atitinka pakto reikalavimus iki 2016 m.
Tačiau dėl planuojamo perskaičiuoto struktūrinio deficito
padidėjimo 2017 m. bus nukrypta nuo reikalaujamo koregavimo plano siekiant
vidutinio laikotarpio tikslo. Apskritai, programoje išdėstyta biudžeto
strategija iš esmės atitinka Stabilumo ir augimo pakto reikalavimus.
Numatoma, kad visu programos laikotarpiu valdžios sektoriaus skola išliks
gerokai mažesnė nei 60 % BVP ir iki 2017 m. ji sumažės iki
31 % BVP. Makroekonominis scenarijus, kuriuo grindžiamos programoje
pateiktos biudžeto projekcijos ir kurio oficialiai nepatvirtino nepriklausoma
įstaiga, yra tikėtinas. Tikimasi, kad programos laikotarpiu
ekonomikos augimas išliks maždaug 4 % per metus, o prognozuojamas kainų
kilimas bus nežymus. Programoje pateiktame biudžeto scenarijuje numatyta, kad
dėl keleto pajamas mažinančių priemonių dėl siekiamo
išlaidų ribojimo, smarkiai sumažės valdžios sektoriaus pajamų ir
išlaidų dalis BVP. Didėjantis išlaidų poreikis keliose politikos
srityse rodo, kad kyla rizika programoje prognozuojamam išlaidų mažinimui.
Pagal Komisijos 2014 m. pavasario prognozę, 2014 m. fiskalinė
politika atitinka pakto reikalavimus, tačiau yra pavojus, kad 2015 m.
nuo jų bus nukrypta.  Remdamasi programos vertinimu ir Komisijos prognoze,
pagal Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97 Taryba mano, kad 2014 m.
struktūrinio deficito nuokrypis nuo vidutinio laikotarpio tikslo rodo
sisteminės pensijų reformos poveikį, o nuo 2015 m. kyla rizika,
kad bus nukrypta nuo reikalaujamo koregavimo plano;
(9)
Latvija ėmėsi veiksmų, kuriais
siekiama sumažinti mokesčių naštą nedideles pajamas gaunantiems
asmenims ir šeimoms, turinčioms išlaikytinių, ir padidinti turto ir
aplinkosaugos mokesčius, tačiau šių mokesčių dydis ir
modelis daro nepakankamą poveikį ekonominės veiklos vykdytojams,
o kai kurios aplinkai kenksmingos subsidijos tebėra taikomos. Nors
valdžios institucijos padarė tam tikrą pažangą gerindamos
mokestinių prievolių vykdymo užtikrinimą ir mažindamos
nedeklaruojamos ekonominės veiklos dalį, visų pirma gerindamos
rizikos vertinimą ir griežtindamos sankcijas už nesąžiningą
veiklą, išlieka problemų, susijusių su kova su mokestiniu
sukčiavimu ir mokesčių slėpimu. Visų pirma, nepaisant
to, kad pajamos iš vartojimo mokesčių sudaro reikšmingą
visų pajamų iš mokesčių dalį, yra dar daug
galimybių jas padidinti, jei bus pagerintas mokestinių prievolių
vykdymas;
(10)
nors pirminis planas reformuoti aukštojo mokslo
sistemą buvo plataus užmojo, Latvija nepadarė pažangos kurdama
tarptautiniu mastu patvirtintą akreditavimo sistemą, planai
pristatyti naują finansavimo modelį neapibrėžti, aukštojo mokslo
įstaigų konsolidavimas susilpnėjo, tebetaikomi užsienio
kalbų naudojimo apribojimai.  Taip yra nepaisant to, kad galima dar daug
nuveikti reformuojant aukštojo mokslo sistemą, kuri, atsižvelgiant į
mažėjantį gyventojų skaičių, yra per plati, siūlo
per daug atskirų studijų programų ir nėra labai patraukli
užsienio studentams ir dėstytojams. Remiantis pirmo nepriklausomo
mokslinių tyrimų institucijų vertinimo rezultatais, vos
10 % iš vertintų institucijų gali būti laikomos aukšto
lygio tarptautiniais mokslinių tyrimų centrais. Be to, 2012 m.
Latvijos MTTP intensyvumas siekė tik 0,66 % BVP ir jai sunkiai sekasi
siekti strategijoje „Europa 2020“ nustatyto tikslo MTTP skirti 1,5 % BVP;
(11)
Latvija padarė pažangą spręsdama
nedarbo problemą – nedarbo lygis gerokai sumažėjo.  Tačiau
jaunimo nedarbo lygis tebėra palyginti aukštas ir reikalingos informavimo
priemonės, kurios būtų taikomos darbo biržoje neregistruotam ir
neaktyviam jaunimui. Nors Latvija ėmėsi priemonių
gebėjimų paklausos ir pasiūlos neatitikties ir profesinio mokymo
kokybės problemoms spręsti, šios problemos vis dar reikalauja
dėmesio, visų pirma reikia gerinti pameistrystės kokybę ir
parengti visapusiškas profesinio orientavimo paslaugas.  Aktyvi darbo rinkos
politika vis dar per siaura ir pernelyg susieta su viešaisiais darbais;
(12)
skurde gyvenančių darbingo amžiaus
žmonių skaičius Latvijoje išlieka labai didelis. Latvija
ėmėsi tam tikrų veiksmų socialinės paramos sistemai
reformuoti ir užbaigė plataus masto socialinės apsaugos sistemos
vertinimą, kuris sudaro patikimą pagrindą įrodymais
pagrįstai reformai. Ji gerokai padidino įvairias su vaikais
susijusias išmokas ir padidino su išlaikytiniais susietas
neapmokestinamąsias gyventojų pajamų mokesčio ribines
vertes.  Tačiau socialinės apsaugos efektyvumas mažinant skurdą
tebėra nedidelis ir išlieka uždavinys sukurti efektyvią minimalios
socialinės apsaugos sistemą. Apskritai, didelė gyventojų
dalis susiduria su skurdo ar socialinės atskirties rizika ir ši dalis dar
didesnė, kai kalbama apie vaikus.  Vaikus auginančioms
šeimoms, bedarbiams, neįgaliesiems ir kaimo vietovėse gyvenantiems
asmenims kyla itin didelė skurdo ir socialinės atskirties rizika.
Latvijos išlaidos socialinei apsaugai, išreikštos kaip BVP procentinė
dalis, yra mažiausios visoje ES. Galimybes gauti sveikatos priežiūros
paslaugas riboja išlaidos – dažnai reikia mokėti iš savo kišenės ir
paplitę neoficialūs mokėjimai, todėl didelės
gyventojų dalies sveikatos priežiūros poreikiai lieka nepatenkinti.
Galima dar daug nuveikti gerinant sistemos efektyvumą, užtikrinant
ekonomiškai veiksmingą finansavimą ir skatinant ligų prevencijos
veiklą;
(13)
Latvija padarė tam tikrą pažangą
atverdama savo elektros energijos rinką konkurencijai ir nuo 2015 m.
pradžios tai bus taikoma ir namų ūkių sektoriui.  2013 m.
birželio mėn. Latvija prisijungė prie Skandinavijos ir Baltijos
šalių regiono elektros energijos biržos „Nord Pool Spot“. Reikia
toliau stiprinti jungtis su ES energijos rinka, nes dabar Latvija priklauso nuo
importo, o tarpvalstybinė elektros energijos jungtis su Estija dažniausiai
perpildyta.   Todėl itin svarbu plėtoti
infrastruktūrą;Latvija susiduria su rimtomis problemomis, stengdamasi
sumažinti atotrūkį infrastruktūros srityje. Tam tikra pažanga padaryta ir gamtinių
dujų sektoriuje – parlamentas patvirtino Energijos įstatymo
pakeitimus, kuriais numatoma nuo 2014 m. balandžio mėn. palaipsniui
atverti dujų rinką, tačiau visiškas rinkos atvėrimas buvo
nukeltas iki 2017 m. Latvija pateikė subalansuotą politikos
priemonių rinkinį, kurio tikslas – pagrindiniuose ekonomikos
sektoriuose taupyti energiją, ir ateinančiais metais daugiau kaip 70
% energijos bus sutaupyta pastatų sektoriuje. Vis dėlto reikia toliau
gerinti transporto, pastatų ir šildymo sistemų efektyvumą;
(14)
Latvija ėmėsi svarbių veiksmų
siekdama pagerinti teisminių institucijų pajėgumus sumažinti
susikaupusių neišspręstų bylų skaičių ir
sutrumpinti bylų nagrinėjimo trukmę. Tačiau didelis
susikaupusių neišspręstų bylų skaičius vis dar kelia
grėsmę verslui ir reikia užbaigti reformas, kad būtų
pagerintas teisminių institucijų efektyvumas ir kokybė,
įskaitant reformas, susijusias su nemokumo, arbitražo ir tarpininkavimo
sistemomis. Latvija pateikė pasiūlymų dėl plataus užmojo
viešojo administravimo reformų, tačiau jos įgyvendinamos
lėtai ir netaikomos vietos valdžios institucijoms, o valstybės
įmonių reforma smarkiai vėluoja. Reikia
pakeisti Konkurencijos įstatymą, kad Konkurencijos taryba
institucine ir finansine prasme būtų labiau nepriklausoma ir
galėtų efektyviai įsikišti, kai viešosios ir privačios
įstaigos imasi veiksmų, kuriais ribojama konkurencija;
(15)
atsižvelgdama į Europos semestrą,
Komisija atliko išsamią Latvijos ekonominės politikos analizę.
Ji įvertino stabilumo programą ir nacionalinę reformų
programą. Komisija įvertino ne tik jų svarbą tvariai
fiskalinei ir socialinei bei ekonominei Latvijos politikai, bet ir tai, kaip
laikomasi ES taisyklių ir gairių, nes ES priemonėmis prisidedant
prie būsimų nacionalinių sprendimų būtina stiprinti
bendrą Europos Sąjungos ekonomikos valdymą. Jos rekomendacijos atsižvelgiant į Europos semestrą pateiktos toliau
išdėstytose 1–5 rekomendacijose;
(16)
atsižvelgdama į šį vertinimą, Taryba
išnagrinėjo Latvijos stabilumo programą ir savo nuomonę[6] visų pirma
pateikė toliau išdėstytoje 1 rekomendacijoje;
(17)
atsižvelgdama į Europos semestrą,
Komisija taip pat atliko visos euro zonos ekonominės politikos
analizę. remdamasi šia analize Taryba parengė konkrečias rekomendacijas
valstybėms narėms, kurių valiuta yra euro. Latvija taip pat
turėtų užtikrinti, kad šios rekomendacijos būtų
įgyvendintos visiškai ir laiku,
REKOMENDUOJA Latvijai 2014–2015 m.
imtis šių veiksmų:
1.           2014
m. išlaikyti patikimą fiskalinę būklę, o nuo 2015 m. –
stiprinti biudžeto strategiją užtikrinant, kad nuokrypis nuo vidutinio
laikotarpio tikslo ir toliau būtų tik dėl sisteminės
pensijų reformos poveikio. Dėti pastangas toliau mažinti
mokesčių naštą nedideles pajamas gaunantiems asmenims pereinant
prie labiau ekonomikos augimui palankių turto ir aplinkosaugos
mokesčių ir gerinant mokestinių prievolių vykdymo
užtikrinimą ir mokesčių surinkimą.
2.           Paspartinti aukštojo mokslo
reformos įgyvendinimą, visų pirma įsteigiant
nepriklausomą akreditavimo įstaigą ir parengiant finansavimo
modelį, kuriuo būtų skatinama kokybė. Profesinio
orientavimo paslaugas teikti visuose švietimo lygmenyse, pagerinti profesinio
rengimo ir mokymo kokybę, taip pat stiprinti pameistrystę ir padaryti
pažangos suteikiant daugiau galimybių jaunimui įsidarbinti,
įskaitant informavimo priemonių taikymą jaunimui, kurie
nėra registruoti darbo biržoje, nedirba ir nesimoko.  Imtis priemonių
sukurti labiau integruotą ir visapusišką mokslinių tyrimų
sistemą, be kita ko, finansavimą skiriant tarptautiniu mastu
konkurencingoms mokslinių tyrimų institucijoms.
3.           Toliau reformuoti
socialinės paramos sistemą ir jos finansavimą, kad
būtų užtikrinta geresnė aprėptis, išmokų adekvatumas,
stiprinamos aktyvumo skatinimo ir tikslinės socialinės paslaugos.
Padidinti aktyvios darbo rinkos politikos aprėptį. Pagerinti
sveikatos priežiūros sistemos išlaidų veiksmingumą, kokybę
ir prieinamumą.
4.           Paspartinti tarptautinių
dujų ir elektros jungčių į kaimynines valstybes nares
kūrimą siekiant įvairinti energijos tiekimo šaltinius ir
skatinti konkurenciją pasinaudojant geresne Baltijos šalių energijos
rinkų integracija. Dėti pastangas toliau didinti transporto,
pastatų ir šildymo sistemų energijos vartojimo efektyvumą.
5.           Užbaigti teismų
reformas, įskaitant dar neįvykdytas reformas, susijusias su nemokumo,
arbitražo ir tarpininkavimo sistemomis, siekiant užtikrinti teisinę
aplinką, kuri būtų palankesnė verslui ir vartotojams.
Paspartinti viešojo administravimo reformas, įskaitant valstybės
įmonių valdymo reformos įgyvendinimą ir Konkurencijos
tarybos institucinio ir finansinio nepriklausomumo didinimą.
Priimta Briuselyje
                                                                       Tarybos
vardu
                                                                       Pirmininkas
[1]               OL L 209, 1997 8 2, p. 1.
[2]               COM(2014) 415 final.
[3]               Dok. P7_TA(2014)0128 ir P7_TA(2014)0129.
[4]               COM(2013) 800 final.
[5]               COM(2013) 790 final.
[6]               Pagal Tarybos reglamento (EB) Nr. 1466/97 5
straipsnio 2 dalį.