title: 2005 m. gruodžio 14 d.  Komisijos rekomendacija, dėl koordinuotos patikrinimo programos gyvūnų mitybos srityje 2006 m. remiantis Tarybos direktyva 95/53/EB

text:
               22.12.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 337/51

         KOMISIJOS REKOMENDACIJA
   2005 m. gruodžio 14 d.
   dėl koordinuotos patikrinimo programos gyvūnų mitybos srityje 2006 m. remiantis Tarybos direktyva 95/53/EB
   (2005/925/EB)
   EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA,
   atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį,
   atsižvelgdama į 1995 m. spalio 25 d. Tarybos direktyvą 95/53/EB, nustatančią principus, reglamentuojančius gyvūnų mitybos srityje atliekamų oficialių patikrinimų organizavimą (1), ypač į jos 22 straipsnio 3 dalį,
   kadangi,

               (1)

               2005 m. valstybės narės nustatė konkrečias problemas, dėl kurių 2006 m. reikėtų vykdyti koordinuotą patikrinimo programą.

               (2)

               Nors 2002 m. gegužės 7 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvoje 2002/32/EB dėl nepageidaujamų medžiagų ir produktų gyvūnų mityboje (2) nustatomas didžiausias pašaruose leidžiamas aflatoksino B1 kiekis, nėra jokių Bendrijos taisyklių kitiems mikotoksinams, tarkim ochratoksinui A, zearalenonui, deoksinivalenoliui, fumonizinui, T-2 ir HT-2 toksinams. Iš atsitiktinių mėginių gauta informacija apie mikotoksinų buvimą gali suteikti naudingų duomenų, kai situacija vertinama siekiant patobulinti teisės aktus. Be to, kai kurie pašarai, kaip, pavyzdžiui, grūdai ir aliejinių augalų sėklos, dėl derliaus nuėmimo, saugojimo ir transportavimo sąlygų ypač gali būti apnuodyti mikotoksinais. Kadangi mikotoksinų koncentracija kasmet kinta, reikėtų kelerius metus iš eilės rinkti duomenis apie visus minėtus mikotoksinus.

               (3)

               Ankstesni patikrinimai, siekiant nustatyti ar yra antibiotikų ir kokcidiostatų kai kuriuose pašaruose, kurie yra skirti tokioms gyvūnų rūšims arba kategorijoms, kurioms tokių aktyvių medžiagų naudoti negalima, rodo, kad šio tipo pažeidimų vis dar pasitaiko. Be to, remiantis 2003 m. rugsėjo 22 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 1831/2003 dėl priedų, skirtų naudoti gyvūnų mityboje (3) 11 straipsnio 2 dalimi, yra svarbu užtikrinti, kad būtų efektyviai vykdomas laipsniškas antibiotinių pašarų priedų mažinimas.

               (4)

               Svarbu užtikrinti, kad atitinkamuose Bendrijos teisės aktuose nustatyti gyvūninės kilmės priedų naudojimo pašaruose apribojimai būtų veiksmingai taikomi.

               (5)

               Tikslinga užtikrinti, kad mikroelementų vario ir cinko lygiai kiaulėms skirtuose kombinuotuosiuose pašaruose neviršytų didžiausio kiekio, nustatyto 2003 m. liepos 25 d. Komisijos reglamente (EB) Nr. 1334/2003, iš dalies pakeičiančiame sąlygas dėl kelių pašarų priedų, priklausančių mikroelementų grupei, leidimo (4).

               (6)

               Šioje rekomendacijoje nustatytos priemonės atitinka Maisto grandinės ir gyvūnų sveikatos nuolatinio komiteto nuomonę,

         ŠIUO DOKUMENTU REKOMENDUOJA VALSTYBĖMS NARĖMS:

               1)

               2006 m. vykdyti koordinuotą patikrinimo programą, kuria būtų siekiama patikrinti:

                           a)

                           mikotoksinų (aflatoksino B1, ochratoksino A, zearalenono, deoksinivalenolio, fumonizinų, T-2 ir HT-2 toksinų) koncentraciją pašaruose, nurodant analizės metodus; turėtų būti taikomi atsitiktinis ir tikslinis mėginių ėmimo metodai; tikslinės mėginių atrankos atveju mėginiai turėtų būti pašarinės žaliavos, kuriose, kaip įtariama, yra didesnė mikotoksinų koncentracija, pavyzdžiui, javų grūdai, aliejinių augalų sėklos, aliejiniai vaisiai, jų produktai ir šalutiniai produktai bei ilgai sandėliuojamos ar dideliais atstumais jūra gabenamos pašarinės žaliavos; ieškant aflatoksino B1, ypatingas dėmesys turėtų būti kreipiamas į kombinuotuosius pašarus, skirtus pieniniams gyvuliams, išskyrus pieninius galvijus; patikrinimų rezultatai turėtų būti pranešami pagal I priede nurodytą pavyzdį;

                           b)

                           kokcidiostatus ir (arba) histomonostatus, kaip pašarų priedus leistinus arba neleistinus tam tikroms gyvūnų rūšims ir kategorijoms, kurie dažnai būna nevaistiniuose premiksuose ir kombinuotuosiuose pašaruose, kuriuose šios vaistinės medžiagos yra neleistinos; turėtų būti ieškoma šių medžiagų priemaišose ir kombinuotuosiuose pašaruose, jeigu kompetentinga institucija mano, kad yra didesnė tikimybė rasti neatitikimų; patikrinimų rezultatai pranešami pagal II priede nurodytą pavyzdį;

                           c)

                           kaip įgyvendinamas laipsniškas antibiotinių pašarų priedų mažinimas, kaip tai nurodyta II priede;

                           d)

                           kaip įgyvendinamas gyvūninės kilmės pašarinių žaliavų gamybos ir naudojimo apribojimas, kaip tai nurodyta III priede;

                           e)

                           vario ir cinko kiekį kiaulėms skirtuose kombinuotuosiuose pašaruose, kaip nustatyta IV priede.

               2)

               Įtraukti 1 dalyje nurodytos koordinuotos patikrinimo programos rezultatus į metinės ataskaitos apie patikrinimo veiklą (pateikiamos iki 2007 m. balandžio 1 d.) atskirą skyrių ir į naujausią suderinto ataskaitų teikimo pavyzdžio versiją.

      Priimta Briuselyje, 2005 m. gruodžio 14 d.

            Komisijos vardu

         Markos KYPRIANOU

            Komisijos narys

      (1)  OL L 265, 1995 11 8, p. 17. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2001/46/EB (OL L 234, 2001 9 1, p. 55).

      (2)  OL L 140, 2002 5 30, p. 10. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Komisijos direktyva 2005/8/EB (OL L 27, 2005 1 29, p. 44).

      (3)  OL L 268, 2003 10 18, p. 29. Reglamentas su pakeitimais, padarytais Komisijos reglamentu (EB) Nr. 378/2005 (OL L 59, 2005 3 5, p. 8).

      (4)  OL L 187, 2003 7 26, p. 11. Reglamentas su pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 2112/2003 (OL L 317, 2003 12 2, p. 22).
   I PRIEDAS
   Tam tikrų mikotoksinų (aflatoksino B1, ochratoksino A, zearalenono, deoksinivalenolio, fumonizinų, T-2 ir HT-2 toksinų) koncentracija pašaruose
   Visų ištirtų mėginių atskiri rezultatai; naudojamas 1 dalies a punkte nurodytas ataskaitų pavyzdys

               Pašarai

               Mėginių ėmimas
               (atsitiktinis arba tikslinis)

               Mikotoksinų tipas ir koncentracija (μg/kg pašaruose, kurių drėgnis 12 %)

               Klasė (1)

               Tipas (2)

               Kilmės šalis

               Aflatoksinas B1

               Ochratoksinas A

               Zearalenonas

               Deoksinivalenolis

               Fumonizinai (3)

               T-2 ir HT-2 toksinai (4)

         Kompetetinga institucija taip pat nurodo:

               —

               kokių veiksmų imtasi, kai viršijamas maksimalus leistinas aflatoksino B1 lygis,

               —

               taikytus analizės metodus,

               —

               aptikimo ribas.

      (1)  Pasirinkite vieną iš šių klasių: pašarinės žaliavos, pašarų priedai, premiksai, mineraliniai papildai, visaverčiai pašarai, kombinuotieji pašarai.

      (2)  Pasirinkite vieną iš šių tipų: a) pašarams – pašaro pavadinimą, kaip nurodyta Tarybos direktyvos 96/25/EB priedo B dalyje (OL L 125, 1996 5 23, p. 35); b) kitiems pašarams – tikslines gyvūnų rūšis.

      (3)  Fumonizinų B1 ir B2 koncentracija gali būti nurodyta kaip jų abiejų bendra suma.

      (4)  T-2 ir HT-2 toksinų koncentracija gali būti nurodyta kaip jų abiejų bendra suma.
   II PRIEDAS
   Tam tikrų vaistinių medžiagų, kurių negalima naudoti kaip pašarų priedų, buvimas
   Tam tikros vaistinės medžiagos gali būti teisiškai leistinos kaip priedai premiksuose ir kombinuotuosiuose pašaruose, skirtuose tam tikrų gyvūnų rūšims ir kategorijoms, kai jie atitinka Reglamento (EB) Nr. 1831/2003 dėl priedų, skirtų naudoti gyvūnų mityboje, 10 straipsnio reikalavimus.
   Radus neleistinų vaistinių medžiagų tam tikroms gyvūnų rūšims ir kategorijoms skirtuose pašaruose, toks faktas yra laikomas pažeidimu.
   Tikrinimui pasirenkamos vaistinės medžiagos yra pateiktos šiame sąraše:

               1)

               vaistinės medžiagos, leistinos kaip pašarų priedai tik tam tikroms gyvūnų rūšims ir kategorijoms:

                           dekoginatas (Deccox)

                           diklazurilas (Clinacox 0,2 %)

                           hidrobromido halofuginonas (Stenorol)

                           natrio lazalocidas (Avatec 15 %)

                           alfa amonio maduramicinas (Cygro 1 %)

                           monenzino natrio druska (Elancoban G100, 100, G200, 200)

                           narazinas (Monteban)

                           narazinas – nikarbazinas (Maxiban G160)

                           robenidino hidrochloridas (Cycostat 66 G)

                           natrio salinomicinas (Sacox 120G, 120)

                           natrio semduramicinas (Aviax 5 %);

               2)

               vaistinės medžiagos, jau neleistinos kaip pašarų papildai:

                           amproliumas

                           amproliumas (etopabatas)

                           arprinocidas

                           avilamicinas

                           avoparacinas

                           karbadoksas

                           dimetridazolas

                           dinitolmidas

                           flavofosfolipolas

                           ipronidazolas

                           metiklorpindolas

                           metiklorpindolas (metilbenzoatas)

                           nikarbazinas

                           nifurzolas

                           olakvindoksas

                           ronidazolis

                           spiramicinas

                           tetraciklinai

                           tilozino fosfatas

                           virginiamicinas

                           cinko bacitracinas

                           kitos antimikrobinės medžiagos;

               3)

               jokiais atvejais neleistinos naudoti kaip pašarų priedai vaistinės medžiagos:
               kitos medžiagos.
               Visų reikalavimų neatitinkančių mėginių atskiri rezultatai; naudojami ataskaitų pavyzdžiai, kaip nurodyta 1 dalies b punkte:

                           Pašaro tipas
                           (gyvūnų rūšis ir kategorija)

                           Aptikta medžiaga

                           Aptiktas medžiagos kiekis

                           Pažeidimo priežastis (1)

                           Veiksmai, kurių imtasi

                     Kompetentinga institucija taip pat turėtų nurodyti:

                           —

                           visą ištirtų mėginių skaičių,

                           —

                           ištirtų medžiagų pavadinimus,

                           —

                           taikytus analizės metodus,

                           —

                           aptikimo ribas.

      (1)  Priežastis, dėl kurios pašare aptikta neleistinos medžiagos, kaip pateikiama išvadose po kompetentingos institucijos atlikto tyrimo.
   III PRIEDAS
   Gyvūninės kilmės pašarų gamybos ir naudojimo apribojimai
   Nepažeisdamos Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 882/2004 (1) 3 straipsnio, valstybės narės 2006 metais turėtų įgyvendinti suderintą patikrinimų programą, kad nustatytų, ar buvo laikomasi gyvūninės kilmės pašarinių žaliavų gamybos ir naudojimo apribojimų.
   Visų pirma valstybės narės, siekdamos užtikrinti, kad būtų efektyviai taikomas draudimas kai kurių gyvulių šėrimui naudoti perdirbtus gyvūninės kilmės baltymus, kaip tai nurodyta Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 999/2001 (2), IV priede, turi įgyvendinti specifinę, kryptinga kontrole pagrįstą kontrolės programą. Pagal Reglamento (EB) Nr. 882/2004 3 straipsnį ši kontrolės programa turi remtis rizika pagrįsta strategija, apimančia visus gamybos etapus ir visus patalpų, kuriose gaminami, parduodami ir tvarkomi pašarai, tipus. Valstybės narės turi kreipti ypatingą dėmesį į kriterijų, kurie gali būti susiję su rizika, apibrėžimą. Kiekvieno kriterijaus įvertinimas turi būti proporcingas rizikai. Patikrinimų dažnis ir patalpose ištirtų mėginių skaičius turi sietis su toms patalpoms skirtų įvertinimų suma.
   Rengiant kontrolės programą, reikėtų atsižvelgti į šias preliminarias patalpas ir kriterijus:

               Patalpos

               Kriterijai

               Įvertinimas

               Pašarų gamyklos

                           —

                           Dvisrautės pašarų gamyklos, gaminančios kombinuotuosius pašarus atrajotojams ir ne atrajotojams skirtus kombinuotuosius pašarus su atrajotojams šerti perdirbtais gyvūniniais baltymais

                           —

                           Pašarų gamyklos, anksčiau pažeidusios reikalavimus arba įtariamos nesilaikančios reikalavimų

                           —

                           Pašarų gamyklos, turinčios daug importuotų pašarų su dideliu kiekiu baltymų, pavyzdžiui, žuvų miltų, sojų miltų, grūdų glitimo miltų ir baltyminių koncentratų

                           —

                           Daug kombinuotųjų pašarų gaminančios pašarų gamyklos

                           —

                           Kryžminės taršos rizika, kylanti dėl vidaus veiklos procedūrų (siloso skyrimo, efektyvaus takų atskyrimo kontrolės, sudedamųjų medžiagų, vidaus laboratorijos, mėginių ėmimo procedūrų kontrolės ir t. t.)

               Pasienio kontrolės postai ir kiti įvažiavimo į Bendriją punktai

                           —

                           Didelis (mažas) importuotų pašarų kiekis

                           —

                           Daug baltymų turintys pašarai

               Ūkiai

                           —

                           Stacionarūs maišytuvai, naudojantys atrajotojams šerti perdirbtus gyvūninius baltymus

                           —

                           Ūkiai, laikantys atrajotojus ir kitų rūšių gyvūnus (šėrimo tais pačiais pašarais rizika)

                           —

                           Ūkiai, perkantys nepakuotus pašarus

               Prekiautojai

                           —

                           Sandėliai ir daug baltymų turinčių pašarų tarpinis laikymas

                           —

                           Daug prekiaujama nepakuotais pašarais

                           —

                           Prekiautojai, prekiaujantys užsienyje pagamintais kombinuotaisiais pašarais

               Mobilieji maišytuvai

                           —

                           Maišytuvai, gaminantys pašarus atrajotojams ir ne atrajotojams

                           —

                           Maišytuvai, anksčiau neatitikę reikalavimų arba įtariami neatitinkantys reikalavimų

                           —

                           Maišytuvai, įmaišantys daug baltymų turinčių pašarų

                           —

                           Daug pašarų gaminantys maišytuvai

                           —

                           Daug aptarnaujamų ūkių, įskaitant atrajotojus laikančius ūkius

               Transportavimo priemonės

                           —

                           Transporto priemonės, naudojamos perdirbtiems gyvūniniams baltymams ir pašarams gabenti

                           —

                           Transporto priemonės, anksčiau neatitikusios reikalavimų arba įtariamos neatitinkančios reikalavimų

         Vietoj šių orientacinių patalpų ir kriterijų, valstybės narės iki 2006 m. kovo 31 d. gali nusiųsti Komisijai savo pačių atliktą rizikos įvertinimą.
   Mėginiai turi būti imami iš siuntos arba tada, kai tarša draudžiamais perdirbtais baltymais labiausiai tikėtina (pirma siunta po pašarų, kuriuose yra šiai siuntai draudžiamų gyvūninių baltymų, transporto, techninės problemos arba gamybos linijų, laikymo aruodų arba siloso birioms medžiagoms pakeitimai).
   Patikrinimo apimtis taip pat gali būti išplėsta įtraukiant transporto priemonių, gamybos įrangos ir sandėliavimo vietose esančių dulkių tyrimą.
   Kiekvienoje valstybėje narėje per metus turi būti atliekama mažiausiai dešimt kiekvienos 100 000 tonų kombinuotųjų pašarų patikrinimų. Kiekvienoje valstybėje narėje per metus turi būti paimta mažiausiai dvidešimt oficialių kiekvienos 100 000 tonų kombinuotųjų pašarų partijos mėginių. Kol nėra patvirtinti alternatyvūs metodai, mėginių tyrimui turi būti naudojami Komisijos direktyvoje 2003/126/EB (3) apibūdinti mikroskopinio nustatymo ir įvertinimo metodai. Radus gyvūninių baltymų, šis faktas turi būti interpretuojamas laikantis Reglamento (EB) Nr. 999/2001 nuostatų.
   Patikrinimo programų rezultatus reikėtų pateikti Komisijai naudojant šias formas.
   Patikrinimų, susijusių su šėrimo gyvūninės kilmės pašarais (šėrimo draudžiamais perdirbtais gyvūniniais baltymais) apribojimais, apžvalga
   A.   Dokumentuose aprašyti patikrinimai

               Etapas

               Patikrinimų skaičius, siekiant nustatyti ar yra perdirbtų gyvūninių baltymų

               Pažeidimų, pagrįstų dokumentų tikrinimu ir t. t., o ne laboratoriniais tyrimais, skaičius

               Pašarinių žaliavų importas

               Pašarinių žaliavų laikymas

               Pašarų gamyklos

               Stacionarūs maišytuvai arba mobilieji maišytuvai

               Pašarų tarpininkai

               Transporto priemonės

               Ūkiai, laikantys ne atrajotojus

               Atrajotojus laikantys ūkiai

               Kiti:…

         B.   Pašarinių žaliavų ir kombinuotųjų pašarų mėginių ėmimas ir tyrimas, siekiant nustatyti, ar yra perdirbtų gyvūninių baltymų

               Patalpos

               Ištirtų oficialių mėginių perdirbtų gyvūninių baltymų buvimui nustatyti skaičius

               Reikalavimų neatitinkančių mėginių skaičius

               Ar yra iš sausumos gyvūnų gautų perdirbtų gyvūninių baltymų

               Ar yra iš žuvų gautų perdirbtų gyvūninių baltymų

               Pašarinės medžiagos

               Kombinuotieji pašarai

               Pašarinės medžiagos

               Kombinuotieji pašarai

               Pašarinės medžiagos

               Kombinuotieji pašarai

               atrajotojam

               ne atrajotojams

               atrajotojam

               ne atrajotojams

               atrajotojam

               ne atrajotojams

               Importuojant

               Pašarų gamyklos

               Tarpininkai arba laikymas

               Transporto priemonės

               Stacionarūs maišytuvai arba mobilieji maišytuvai

               Ūkyje

               Kiti:…

         C.   Draudžiamų perdirbtų gyvūninių baltymų, rastų atrajotojams skirtų pašarų mėginiuose, apžvalga

               Mėginių ėmimo mėnuo

               Užteršimo tipas, laipsnis ir kilmė

               Taikytos sankcijos (arba kitos priemonės)

               1

               2

               3

               4

               5

               …

      (1)  OL L 165, 2004 4 30, p. 1.

      (2)  OL L 147, 2001 5 31, p. 1.

      (3)  OL L 339, 2003 12 24, p. 78.
   IV PRIEDAS
   Visų mėginių (neatitinkančių ir atitinkančių reikalavimus) atskiri rezultatai, susiję su vario ir cinko kiekiu kiaulėms skirtuose kombinuotuosiuose pašaruose

               Kombinuotųjų pašarų tipas
               (gyvūnų kategorija)

               Mikroelementas
               (varis arba cinkas)

               Aptiktas kiekis
               (mg/kg visame pašare)

               Didžiausio leistino kiekio viršijimo priežastis (1)

               Veiksmai, kurių imtasi

      (1)  Kaip pateikiama išvadose po kompetentingos institucijos atlikto tyrimo.


title: 2012 m. liepos 10 d. Tarybos rekomendacija dėl Europos Centrinio Banko vykdomosios valdybos nario skyrimo

text:
               21.7.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 215/4

         TARYBOS REKOMENDACIJA
   2012 m. liepos 10 d.
   dėl Europos Centrinio Banko vykdomosios valdybos nario skyrimo
   2012/C 215/05
   EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
   atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 283 straipsnio 2 dalį,
   atsižvelgdama į Protokolą dėl Europos centrinių bankų sistemos ir Europos Centrinio Banko statuto, ypač į jo 11.2 straipsnį,
   EUROPOS VADOVŲ TARYBAI REKOMENDUOJA:
   paskirti Yves MERSCH Europos Centrinio Banko vykdomosios valdybos nariu aštuonerių metų kadencijai.

      Priimta Briuselyje 2012 m. liepos 10 d.

            Tarybos vardu

            Pirmininkas

         V. SHIARLY


Svarbus teisinis pranešimas

|

52006SC0108

Rekomendacija Tarybos nuomonė pagal 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1466/97 5 straipsnio 3 dalį dėl atnaujintos 2005-2009 m. Belgijos stabilumo programos  /* SEK/2006/0108 galutinis */

	[pic] | EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA |Briuselis, 1.2.2006SEK(2006) 108 galutinisRekomendacijaTARYBOS NUOMONĖpagal 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1466/97 5 straipsnio 3 dalį dėl atnaujintos 2005–2009 m. Belgijos stabilumo programos(pateikta Komisijos)AIŠKINAMASIS MEMORANDUMASPagrindinė informacija1998 m. liepos 1 d. įsigaliojusio Stabilumo ir augimo pakto pagrindinis tikslas yra patikimi valstybės finansai – priemonė sudaryti geresnes sąlygas kainų stabilumui ir smarkiam tvariajam augimui, leidžiančiam kurti naujas darbo vietas. 2005 m. Paktas buvo pirmą kartą iš dalies pakeistas. Šia reforma pripažįstamas Pakto naudingumas įtvirtinant fiskalinę drausmę, taip pat siekiama stiprinti jo efektyvumą, ekonominius pagrindus ir užtikrinti valstybės finansų ilgalaikį tvarumą.Tarybos reglamente (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei koordinavimo[1], kuris yra Pakto dalis, nustatyta, kad valstybės narės turi pateikti Tarybai ir Komisijai stabilumo arba konvergencijos programas ir kasmetinius atnaujintus programų variantus (bendrą valiutą įsivedusios valstybės narės pateikia (atnaujintas) stabilumo programas, o bendros valiutos neįsivedusios valstybės narės pateikia (atnaujintas) konvergencijos programas). Pirmoji Belgijos stabilumo programa buvo pateikta 1998 m. gruodžio mėn. Pagal reglamentą, atsižvelgdama į Komisijos rekomendaciją ir pasikonsultavusi su Ekonomikos ir finansų komitetu, Taryba 1999 m. kovo 15 d. pareiškė nuomonę dėl programos. Pagal tą pačią procedūrą atnaujintas stabilumo ir konvergencijos programas vertina Komisija ir nagrinėja minėtasis komitetas, jas taip pat gali nagrinėti ir Taryba.Šiose programose valstybės narės turi nurodyti biudžeto būklės vidutinės trukmės tikslą ir nustatyti politikos priemones jam pasiekti ir išlaikyti, įskaitant su juo susijusias ekonomines prielaidas. Vykdant Pakto reformą ir atsižvelgiant į Sąjungos ekonomikos ir biudžeto nevienalytiškumą, atskiroms valstybėms narėms turėtų būti nustatomas skirtingas vidutinės trukmės tikslas, taip pat atsižvelgiant į tvarumo fiskalinę riziką. Reforma taip pat numatoma, kad ciklo metu, ekonomikos pakilimo laikotarpiais stiprinant biudžetinę drausmę, turėtų būti pasiektas labiau simetriškas požiūris į fiskalinę politiką, o į „pagrindines struktūrines reformas“, turinčias įrodomos teigiamos įtakos ilgalaikiam tvarumui, reikėtų atsižvelgti esant laikiniems nukrypimams nuo vidutinės trukmės tikslo arba suplanuotų jo patikslinimų.Komisija, atsižvelgdama į Komisijos tarnybų 2005 m. rudens prognozę, elgesio kodeksą[2], bendrai sutartą potencialios gamybos apimties ir pagal ciklą patikslinto balanso apskaičiavimo metodiką ir bendrąsias ekonominės politikos gaires, įtrauktas į integruotas 2005–2008 m. gaires, išnagrinėjo neseniai pateiktą atnaujintą Belgijos stabilumo programą ir, remdamasi toliau pateiktu vertinimu, priėmė rekomendaciją dėl Tarybos nuomonės apie ją.Vertinimas(1) Atnaujinta 2005 m. Belgijos stabilumo programa buvo pateikta 2005 m. gruodžio 5 d., praėjus savaitei po galutinio termino. Ji apima 2005–2009 m. Programoje iš esmės remiamasi naujajame elgesio kodekse nustatytu stabilumo ir konvergencijos programų struktūros modeliu ir duomenų pateikimo reikalavimais[3].(2) Belgijoje metinis realusis BVP pastarąjį dešimtmetį vidutiniškai augo 2 %, šiek tiek daugiau nei euro zonos vidurkis. Vis dėlto užimtumo lygis yra žemas (apie 60 %), o be ryškių regioninių nedarbo skirtumų, ilgalaikis nedarbas išlieka labai didelis. Nuo 2000 m. Belgija išlaikė artimą balansui biudžeto būklę.(3) Programoje pateiktame makroekonominiame scenarijuje numatoma, kad po palyginti prastų rezultatų 2005 m. (1,4 %) ir mažo, bet nuolatinio užimtumo augimo (0,7 % kasmet) realusis BVP 2006–2009 m. laikotarpiu vidutiniškai teišaugs iki 2,2 %. Scenarijų galima laikyti patikimu – jis tik nežymiai skiriasi nuo Komisijos tarnybų 2005 m. rudens prognozės. Į programos laikotarpio pabaigą programoje numatomas neigiamo gamybos apimties atotrūkio sumažėjimas. Nors programoje infliacijos prognozės yra šiek tiek didesnės nei Komisijos tarnybų rudens prognozėje, jos atrodo realistiškos atsižvelgiant į ne tokias palankias išorės prielaidas.(4) 2005 m. vasario 17 d. nuomonėje Taryba patvirtino 2004 m. atnaujintoje Belgijos stabilumo programoje pristatytą biudžeto strategiją. 2005 m. biudžeto vykdymo klausimu Komisijos tarnybų 2005 m. rudens prognozėje 2005 m. numatomas subalansuotas valdžios sektoriaus biudžetas, kuris atitinka ankstesnėje atnaujintoje stabilumo programoje numatytą tikslą, neatsižvelgiant į žymiai mažesnį BVP augimą. Vis dėlto dėl statistinės tam tikrų vienkartinių sandorių apskaitos dar reikia išsiaiškinti su Eurostatu ir dėl to galimas vienkartinis 2005 m. galutinio deficito padidėjimas[4].(5) Pagal atnaujintoje programoje nustatytą biudžeto strategiją siekiama išlaikyti subalansuotą valdžios sektoriaus būklę iki 2006 m. ir vėliau pasiekti perteklių (iki 0,7 % BVP 2009 m.), norint išlaikyti skolos santykio mažėjimą. Pirminis perteklius, laipsniškai sumažėjęs nuo 7,2 % BVP 2001 m. iki 4,3 % 2005 m., nuo 2006 m. turėtų stabilizuotis ties daugiau nei 4 % BVP. Programoje numatomas valdžios sektoriaus pajamų santykio mažėjimas (daugiausia dėl mokesčių naštos darbui sumažinimo), bet jį su kaupu kompensuoja išlaidų santykio sumažinimas (daugiausia palūkanų išlaidų). 2006 m. vienkartinės ir kitos laikinos priemonės vis dar vaidina svarbų vaidmenį (0,6 % BVP), nors Belgijos valdžios institucijos numato, kad nuo 2006 m. tokių priemonių mažės. Naujojoje atnaujintoje programoje dėl iš esmės panašios augimo perspektyvos didžiąja dalimi patvirtinama ankstesnėje programoje nustatyta biudžeto strategija.(6) Remiantis Komisijos tarnybų apskaičiavimais programos pagrindu pagal bendrai sutartą metodiką, numatyta, kad programos laikotarpiu struktūrinis balansas (t. y. pagal ciklą patikslintas, neįskaitant vienkartinių ir kitų laikinų priemonių) pagerės beveik 1 % BVP. Jis pablogės nuo nulio 2005 m. iki 0,25 % BVP deficito 2006 m., o 2007 m. pagerės iki 0,5 % BVP pertekliaus. Vėliau struktūrinė būklė vis tolygiau gerėja iki beveik 1 % BVP pertekliaus 2009 m. Belgijos valdžios institucijos pagal Stabilumo ir augimo paktą nustatė vidutinės trukmės tikslą – 0,5 % BVP struktūrinį perteklių, kurį planuojama pasiekti 2007 m. Kadangi vidutinės trukmės tikslas yra didesnis nei mažiausia vertė (nustatyta deficitui esant maždaug 1 % BVP), pasiekus šį tikslą susidaro pakankamai patikima riba, neleidžianti perviršiniam deficitui susidaryti. Pagal dabartinį vertinimą vidutinės trukmės tikslą galima laikyti tinkamu, kadangi jis atitinka Stabilumo ir augimo pakte ir elgesio kodekse euro zonos ir VKM II valstybėms narėms nustatytą dydį ir yra didesnis nei tikimasi pagal skolos santykį ir vidutinį potencialų gamybos apimties augimą ilgu laikotarpiu.(7) Dėl balanso, galutinis biudžetas gali būti prasčiau vykdomas nei prognozuojama programoje, ypač 2006–2007 m. Nors makroekonominis scenarijus gali būti laikomas patikimu ir vyriausybė neseniai įvedė naujų priemonių pagerinti sveikatos priežiūros išlaidų kontrolę, 2006 m. programoje numatytos mokesčių pajamos yra optimistiškos ir neatrodo, kad išlaidų prognozės pakankamai sušvelnintų priešingą vystymąsi. Programoje nepaaiškinama, kaip 2007 m. bus kompensuojamos daugiau nebetaikomos svarbios vienkartinės ir kitos laikinos priemonės. Vis dėlto reikėtų pripažinti, kad Belgijos nacionalinės valdžios institucijos neseniai parodė tvirtą įsipareigojimą siekti subalansuoto biudžeto.(8) Atsižvelgiant į pirmiau pateiktą rizikos vertinimą, programoje pateiktų biudžetinių priemonių gali nepakakti užtikrinti, kad programos vidutinės trukmės tikslas bus pasiektas 2007 m., kaip numatė Belgijos valdžios institucijos. Vis dėlto, kaip minėta pirmiau, programos vidutinės trukmės tikslas yra didesnis nei pagal Stabilumo ir augimo paktą ir atrodo, kad programoje pateiktos biudžeto strategijos pakaks pasiekti tokią biudžeto būklę struktūriniu požiūriu, kuri būtų tinkama pagal Paktą per visą programos laikotarpį. Programoje suplanuotomis biudžetinėmis priemonėmis taip pat užtikrinama pakankamai patikima riba, dėl įprastų makroekonominių svyravimų neleidžianti viršyti 3 % BVP deficito ribos. Nors vidutinis metinis struktūrinis balansas pagerėja mažai, patikslinimo tempą siekiant vidutinės trukmės tikslo iš esmės galima vertinti kaip tinkamą. Vis dėlto 2006 m. patikslinimas neatitinka Pakto, kadangi numatoma, kad struktūrinis balansas suprastės 0,25 % BVP mažėjant (nors vis dar neigiamam) gamybos apimties atotrūkiui.(9) Belgijos skolos santykis išlieka gerokai didesnis nei 60 % BVP pamatinė vertė (94 % BVP 2005 m. pabaigoje), bet jis žymiai sumažėjo nuo 1993 m. (137 % BVP). Numatoma, kad dėl skolos perėmimo iš nacionalinės geležinkelio bendrovės SNCB (2,5 % BVP) 2005 m. laikinai sumažėjęs skolos santykis ir toliau mažės iki mažiau kaip 80 % BVP 2009 m. Skolos santykis labiausia mažėja dėl didelio pirminio pertekliaus (kuris vis dėlto sumažėjo nuo 7 % BVP 2001 m. iki daugiau kaip 4 % 2005 m.). Atsižvelgiant į pirmiau minėtą prastesnio nei numatyta galutinio biudžeto galimybę, skolos pokyčiai galėtų būti ne tokie palankūs kaip numatyta programoje. Nepaisant to, atrodo, kad skolos santykis pakankamai mažėja pamatinės vertės link ir mažėja greitai.(10) Atrodo, kad Belgija susiduria su vidutine valstybės finansų stabilumo rizika dėl numatomų biudžeto išlaidų senėjančiai visuomenei. Nors dabartinis bendrosios skolos lygis mažėja, jis lieka gerokai didesnis nei pamatinė vertė, o nuolatinis skolos santykio mažėjimas priklauso nuo išliekančio didelio pirminio pertekliaus ilgą laiką. Belgijos strategija, fiskalinėje politikoje didžiausią dėmesį skirti ilgalaikiams klausimams, įskaitant skolos mažinimą, neabejotinai sumažins tvarumo riziką, o „įstatymas dėl senėjimo fondo“ sustiprins politinį įsipareigojimą, nes bus nustatomi teisiškai privalomi biudžeto tikslai. Be to, teigiamą poveikį tvarumui turėtų padaryti priemonės, kurių neseniai buvo imtasi, siekiant padidinti faktinį išėjimo į pensiją amžių ir užimtumo santykį. Vis dėlto dabartinės biudžeto būklės gali nepakakti visiškai padengti žymiai didėjančias išlaidas dėl senėjančios visuomenės, pabrėžiant, kaip svarbu išlaikyti didelį pirminį perteklių ateinančiais metais.(11) Valstybės finansų srityje numatytos priemonės didžiąja dalimi atitinka bendrąsias ekonominės politikos gaires, įtrauktas į integruotas 2005–2008 m. gaires. Skolos santykis sumažinamas pakankamai ir vykdomos tam tikros reformos pagerinti socialinės apsaugos sistemos tvarumą. Vis dėlto struktūrinio balanso prastėjimas 2006 m. ne visiškai atitinka integruotas gaires, todėl reikia imtis visų reikiamų korekcinių priemonių pasiekti vidutinės trukmės tikslui.(12) Atsižvelgiant į atnaujintą Lisabonos strategiją ekonomikos augimui ir darbo vietų kūrimui, 2005 m. spalio 26 d. pateiktoje Belgijos nacionalinėje reformų programoje nurodomi šie poveikį valstybės finansams darantys pagrindiniai uždaviniai: i) skatinti užimtumą mažinant mokesčių naštą darbui ir ii) išlaikyti beveik subalansuotą valdžios sektoriaus biudžetą ir siekti pertekliaus nuo 2007 m., norint išlaikyti skolos santykio mažėjimą. Vis dėlto Nacionalinėje reformų programoje nurodytų veiksmų poveikis biudžetui nepakankamai atsispindi stabilumo programos biudžeto projekcijose. Stabilumo programoje numatytos valstybės finansų priemonės iš esmės atitinka Nacionalinėje reformų programoje numatytus veiksmus.Atsižvelgiant į pirmiau išdėstytą vertinimą, biudžeto būklę galima vertinti kaip patikimą, o programoje numatytas tolesnis skolos mažinimas rodo, kad fiskalinė politika vykdoma pagal Paktą. Vis dėlto Belgija turėtų sparčiau vykdyti struktūrinį patikslinimą 2006 m., o vėlesniais metais nustatyti ir įgyvendinti papildomas struktūrines priemones pasiekti biudžeto tikslams, taip apribodama vienkartinių priemonių taikymą.RekomendacijaTARYBOS NUOMONĖpagal 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1466/97 5 straipsnio 3 dalį dėl atnaujintos 2005–2009 m. Belgijos stabilumo programosEUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį,atsižvelgdama į 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei koordinavimo[5], ypač į jo 5 straipsnio 3 dalį,atsižvelgdama i Komisijos rekomendaciją,pasikonsultavusi su Ekonomikos ir finansų komitetu,PAREIŠKĖ TOKIĄ NUOMONĘ:1.  Belgijoje metinis realusis BVP pastarąjį dešimtmetį vidutiniškai augo 2 %, šiek tiek daugiau nei euro zonos vidurkis. Vis dėlto užimtumo lygis yra žemas (apie 60 %), o be ryškių regioninių nedarbo skirtumų, ilgalaikis nedarbas išlieka labai didelis. Nuo 2000 m. Belgija išlaikė artimą balansui biudžeto būklę.2.  2005 m. vasario 17 d. nuomonėje Taryba patvirtino 2004 m. atnaujintoje Belgijos stabilumo programoje pristatytą biudžeto strategiją.3.  2005 m. biudžeto vykdymo klausimu Komisijos tarnybų 2005 m. rudens prognozėje 2005 m. numatomas subalansuotas valdžios sektoriaus biudžetas, kuris atitinka ankstesnėje atnaujintoje stabilumo programoje numatytą tikslą, neatsižvelgiant į žymiai mažesnį BVP augimą. Vis dėlto dėl statistinės tam tikrų vienkartinių sandorių apskaitos dar reikia išsiaiškinti su Eurostatu ir dėl to galimas vienkartinis 2005 m. galutinio deficito padidėjimas[6].4.  [2006 m. vasario 14 d.] Taryba išnagrinėjo atnaujintą Belgijos stabilumo programą, kuri apima 2005–2009 m. Programoje iš esmės remiamasi naujajame elgesio kodekse nustatytu stabilumo ir konvergencijos programų struktūros modeliu ir duomenų pateikimo reikalavimais[7].5.  Programos pagrindiniame makroekonominiame scenarijuje numatoma, kad realusis BVP išaugs nuo 1,4 % 2005 m. iki vidutiniškai 2,2 % per likusį programos laikotarpį. Remiantis dabar turima informacija, scenarijus pagrįstas patikimomis augimo prielaidomis. Infliacijos prognozės programoje taip pat atrodo realistiškos.6.  Pagal programoje nustatytą biudžeto strategiją siekiama išlaikyti subalansuotą valdžios sektoriaus būklę iki 2006 m. ir vėliau pasiekti perteklių (iki 0,7 % BVP 2009 m.), norint išlaikyti skolos santykio mažėjimą. Pirminis perteklius, laipsniškai mažėjęs nuo 7,2 % BVP 2001 m., nuo 2007 m. turėtų stabilizuotis ties daugiau nei 4 % BVP. Programoje numatomas valdžios sektoriaus pajamų santykio mažėjimas (daugiausia dėl mokesčių naštos darbui sumažinimo), bet jį su kaupu kompensuoja išlaidų santykio sumažinimas (daugiausia palūkanų išlaidų). Naujojoje atnaujintoje programoje dėl iš esmės panašios augimo perspektyvos didžiąja dalimi patvirtinama ankstesnėje programoje nustatyta biudžeto strategija.7.  Programos laikotarpiu planuojama pagerinti struktūrinį balansą (t. y. pagal ciklą patikslintą balansą, neįskaitant vienkartinių ir kitų laikinų priemonių), apskaičiuotą remiantis bendrai sutarta metodika, beveik 1 % BVP. Valdžios institucijos nustatė biudžeto būklės vidutinės trukmės tikslą – 0,5 % BVP struktūrinį perteklių ir numato jį pasiekti 2007 m. Kadangi vidutinės trukmės tikslas yra didesnis nei mažiausia vertė (nustatyta deficitui esant maždaug 1 % BVP), pasiekus šį tikslą susidaro pakankamai patikima riba, neleidžianti perviršiniam deficitui susidaryti. Pagal dabartinį vertinimą vidutinės trukmės tikslą galima laikyti tinkamu, kadangi jis atitinka Stabilumo ir augimo pakte ir elgesio kodekse euro zonos ir VKM II valstybėms narėms nustatytą dydį ir yra didesnis nei tikimasi pagal skolos santykį ir vidutinį potencialų gamybos apimties augimą ilgu laikotarpiu.8.  Biudžetas gali būti vykdomas prasčiau, nei numatyta programoje, ypač 2006 m. ir 2007 m. Nors makroekonominis scenarijus gali būti laikomas patikimu ir vyriausybė neseniai įvedė naujų priemonių pagerinti sveikatos priežiūros išlaidų kontrolę, 2006 m. programoje numatytos mokesčių pajamos yra optimistiškos ir neatrodo, kad išlaidų prognozės pakankamai sušvelnintų priešingą vystymąsi. Programoje nepaaiškinama, kaip 2007 m. bus kompensuojamos daugiau nebetaikomos svarbios vienkartinės ir kitos laikinos priemonės. Vis dėlto reikėtų pripažinti, kad Belgijos nacionalinės valdžios institucijos neseniai parodė tvirtą įsipareigojimą siekti subalansuoto biudžeto.9.  Atsižvelgiant į rizikos vertinimą, programoje pateiktų biudžetinių priemonių gali nepakakti užtikrinti, kad programos vidutinės trukmės tikslas bus pasiektas 2007 m. kaip numatyta programoje. Vis dėlto, kaip minėta pirmiau, programos vidutinės trukmės tikslas yra didesnis nei pagal Stabilumo ir augimo paktą. Atrodo, kad biudžeto strategijos pakaks pasiekti biudžeto būklę struktūriniu požiūriu, kuri būtų tinkama pagal Paktą per visą programos laikotarpį. Be to, atrodo, kad programoje suplanuotomis biudžetinėmis priemonėmis užtikrinama pakankamai patikima riba, dėl įprastų makroekonominių svyravimų programos laikotarpiu neleidžianti viršyti 3 % BVP deficito ribos. Nors vidutinis metinis struktūrinis balansas pagerėja mažai, patikslinimo tempą siekiant vidutinės trukmės tikslo iš esmės galima vertinti kaip tinkamą. Vis dėlto 2006 m. patikslinimas neatitinka Pakto, kadangi numatoma, kad struktūrinis balansas suprastės 0,25 % BVP mažėjant (nors vis dar neigiamam) gamybos apimties atotrūkiui.10.  Apskaičiuota, kad skolos santykis 2005 m. pabaigoje siekė 94 % ir viršijo Sutartyje nustatytą pamatinę 60 % BVP vertę. Programoje numatoma, kad skolos santykis per programos laikotarpį sumažės 16 procentinių punktų, iki mažiau kaip 80 % BVP. Atsižvelgiant į pirmiau minėtą riziką biudžeto tikslams, skolos santykio pokytis gali būti ne toks palankus, kaip numatyta programoje. Nepaisant to, atrodo, kad skolos santykis pakankamai mažėja pamatinės vertės link ir mažėja greitai.11.  Atrodo, kad Belgija susiduria su vidutine valstybės finansų stabilumo rizika dėl numatomų biudžeto išlaidų senėjančiai visuomenei. Nors dabartinis bendrosios skolos lygis mažėja, jis lieka gerokai didesnis nei pamatinė vertė, o nuolatinis skolos santykio mažėjimas priklauso nuo išliekančio didelio pirminio pertekliaus ilgą laiką. Belgijos strategija, fiskalinėje politikoje didžiausią dėmesį skirti ilgalaikiams klausimams, įskaitant skolos mažinimą, neabejotinai sumažins tvarumo riziką, o „įstatymas dėl senėjimo fondo“ sustiprins politinį įsipareigojimą, nes bus nustatomi teisiškai privalomi biudžeto tikslai. Be to, teigiamą poveikį tvarumui turėtų padaryti priemonės, kurių neseniai buvo imtasi, siekiant padidinti faktinį išėjimo į pensiją amžių ir užimtumo santykį. Vis dėlto dabartinės biudžeto būklės gali nepakakti visiškai padengti žymiai didėjančias išlaidas dėl senėjančios visuomenės, pabrėžiant, kaip svarbu išlaikyti didelį pirminį perteklių ateinančiais metais.12.  Valstybės finansų srityje numatytos priemonės didžiąja dalimi atitinka bendrąsias ekonominės politikos gaires, įtrauktas į integruotas 2005–2008 m. gaires. Skolos santykis sumažinamas pakankamai ir vykdomos tam tikros reformos pagerinti socialinės apsaugos sistemos tvarumą. Vis dėlto struktūrinio balanso prastėjimas 2006 m. ne visiškai atitinka integruotas gaires, todėl reikia imtis visų reikiamų korekcinių priemonių pasiekti vidutinės trukmės tikslui.13.  Atsižvelgiant į atnaujintą Lisabonos strategiją ekonomikos augimui ir darbo vietų kūrimui, 2005 m. spalio 26 d. pateiktoje Belgijos nacionalinėje reformų programoje nurodomi šie poveikį valstybės finansams darantys pagrindiniai uždaviniai: i) skatinti užimtumą mažinant mokesčių naštą darbui ir ii) išlaikyti beveik subalansuotą valdžios sektoriaus biudžetą ir siekti pertekliaus nuo 2007 m., norint išlaikyti skolos santykio mažėjimą. Vis dėlto Nacionalinėje reformų programoje nurodytų veiksmų poveikis biudžetui nepakankamai atsispindi stabilumo programos biudžeto projekcijose. Stabilumo programoje numatytos valstybės finansų priemonės iš esmės atitinka Nacionalinėje reformų programoje numatytus veiksmus.Atsižvelgiant į pirmiau išdėstytą vertinimą, Tarybos nuomone, apskritai biudžeto būklė yra patikima, o programoje numatytas tolesnis skolos mažinimas rodo, kad fiskalinė politika vykdoma pagal Paktą. Vis dėlto Belgija turėtų sparčiau vykdyti struktūrinį patikslinimą 2006 m., o vėlesniais metais nustatyti ir įgyvendinti papildomas struktūrines priemones pasiekti biudžeto tikslams, taip apribodama vienkartinių priemonių taikymą.Pagrindinių makroekonominių ir biudžeto projekcijų palyginimas2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 |Realusis BVP (pokytis, %) | 2005 m. gruodžio mėn. SP | 2,6 | 1,4 | 2,2 | 2,1 | 2,3 | 2,2 |2005 m. lapkričio mėn. KOM | 2,6 | 1,4 | 2,1 | 2,0 | Nėra duomenų | Nėra duomenų |2004 m. gruodžio mėn. SP | 2,4 | 2,5 | 2,5 | 2,1 | 2,0 | Nėra duomenų |SVKI infliacija (%) | 2005 m. gruodžio mėn. SP | 1,9 | 2,9 | 2,8 | 2,0 | 1,9 | 1,7 |2005 m. lapkričio mėn. KOM | 1,9 | 2,7 | 2,6 | 1,9 | Nėra duomenų | Nėra duomenų |2004 m. gruodžio mėn. SP | 1,9 | 2,0 | 1,8 | 1,8 | 1,8 | Nėra duomenų |Gamybos apimties atotrūkis (potencialus BVP %) | 2005 m. gruodžio mėn. SP1 | -0,2 | -0,8 | -0,6 | -0,6 | -0,5 | -0,4 |2005 m. lapkričio mėn. KOM2 | -0,1 | -0,8 | -0,8 | -1,0 | Nėra duomenų | Nėra duomenų |2004 m. gruodžio mėn. SP1 | -0,8 | -0,5 | -0,2 | -0,4 | -0,5 | Nėra duomenų |Valdžios sektoriaus balansas (BVP %) | 2005 m. gruodžio mėn. SP | 0,0 | 0,0 | 0,0 | 0,3 | 0,5 | 0,7 |2005 m. lapkričio mėn. KOM | 0,0 | 0,0 | -0,3 | -0,5 | Nėra duomenų | Nėra duomenų |2004 m. gruodžio mėn. SP | 0,0 | 0,0 | 0,0 | 0,3 | 0,6 | Nėra duomenų |Pirminis balansas (% BVP) | 2005 m. gruodžio mėn. SP | 4,8 | 4,3 | 4,1 | 4,2 | 4,1 | 4,1 |2005 m. lapkričio mėn. KOM | 4,8 | 4,4 | 3,8 | 3,4 | Nėra duomenų | Nėra duomenų |2004 m. gruodžio mėn. SP | 4,9 | 4,5 | 4,4 | 4,5 | 4,7 | Nėra duomenų |Pagal ciklą patikslintas biudžeto balansas (BVP %) | 2005 m. gruodžio mėn. SP1 | 0,1 | 0,4 | 0,3 | 0,6 | 0,8 | 0,9 |2005 m. lapkričio mėn. KOM | 0,1 | 0,4 | 0,1 | 0,0 | Nėra duomenų | Nėra duomenų |2004 m. gruodžio mėn. SP1 | 0,5 | 0,3 | 0,1 | 0,5 | 0,9 | Nėra duomenų |Struktūrinis balansas3 (% BVP) | 2005 m. gruodžio mėn. SP4 | Nėra duomenų | 0,0 | -0,3 | 0,4 | 0,7 | 0,9 |2005 m. lapkričio mėn. KOM5 | -0,6 | 0,0 | -0,4 | 0,0 | Nėra duomenų | Nėra duomenų |2004 m. gruodžio mėn. SP | Nėra duomenų | Nėra duomenų | Nėra duomenų | Nėra duomenų | Nėra duomenų | Nėra duomenų |Bendroji valstybės skola (% BVP) | 2005 m. gruodžio mėn. SP | 94,7 | 94,3 | 90,7 | 87,0 | 83,0 | 79,1 |2005 m. lapkričio mėn. KOM | 96,2 | 94,9 | 91,1 | 88,1 | Nėra duomenų | Nėra duomenų |2004 m. gruodžio mėn. SP | 96,6 | 95,5 | 91,7 | 88,0 | 84,2 | Nėra duomenų |Pastabos: 1 Komisijos tarnybų apskaičiavimai remiantis programoje pateikiama informacija. 2 Remiantis numatomu 2,0 %, 2,1 %, 2,1 % ir 2,3 % potencialiu augimu atitinkamai 2004–2007 m. 3 Pagal ciklą patikslintas balansas (kaip ir pirmesnėse eilutėse), neįskaitant vienkartinių ir kitų laikinų priemonių. 4 Vienkartinės ir kitos laikinos priemonės pagal programą (0,4 % BVP 2005 m. ir 0,6 % BVP 2006 m.; visos mažinančios deficitą). Vienkartinių priemonių duomenis nuo 2007 m. (2007 m. – 0,2 %, 2008 m. – 0,1 % ir 2009 m. – 0,0 %) Belgijos valdžios institucijos pateikė jau pateikusios programą įspėdamos, kad duomenis „reikėtų vertinti kaip prielaidas ir kad jie nelemia Belgijos valdžios institucijų sprendimo“. 5 Vienkartinės ir kitos laikinos priemonės pagal Komisijos tarnybų 2005 m. rudens prognozę (0,4 % BVP 2005 m. ir 0,5% BVP 2006 m.; visos mažinančios deficitą). Šaltinis: Stabilumo programa (SP); Komisijos tarnybų 2005 m. rudens ekonominės prognozės (KOM); Komisijos tarnybų apskaičiavimai. |[1] OL L 209, 1997 8 2, p. 1. Reglamentas su pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 1055/2005 (OL L 174, 2005 7 7, p. 1). Visus šiame tekste nurodytus dokumentus galima rasti tinklalapyje http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm[2] „Stabilumo ir augimo pakto įgyvendinimo patikslinimas ir stabilumo ir konvergencijos programų formos ir turinio gairės“, kurias 2005 m. spalio 11 d. priėmė ECOFIN taryba.[3] Programoje nėra atskiro skyriaus apie valstybės finansų institucinius požymius. Programoje taip pat pateikiami ne visi privalomi ir pasirinktinai pateikiami naujajame elgesio kodekse nurodomi duomenys.[4] Nebuvo laikoma, kad 2005 m. vyriausybės perimta geležinkelio bendrovės skola (2,5 % BVP) daro tiesioginį poveikį valdžios sektoriaus deficitui, tuo tarpu mokestinių įsiskolinimų pakeitimas vertybiniais popieriais 2005 m. (0,2 % BVP) buvo nurodytas kaip deficitą mažinantis.[5] OL L 209, 1997 8 2, p. 1. Reglamentas su pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 1055/2005 (OL L 174, 2005 7 7, p. 1). Šiame tekste nurodytus dokumentus galima rasti tinklalapyjehttp://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm[6] Nebuvo laikoma, kad 2005 m. vyriausybės perimta geležinkelio bendrovės skola (2,5 % BVP) daro tiesioginį poveikį valdžios sektoriaus deficitui, tuo tarpu mokestinių įsiskolinimų pakeitimas vertybiniais popieriais 2005 m. (0,2 % BVP) buvo nurodytas kaip deficitą mažinantis.[7] Programoje nėra atskiro skyriaus apie valstybės finansų institucinius požymius, bet šiek tiek informacijos apie tai pateikta kituose skyriuose. Programoje taip pat pateikiami ne visi privalomi ir pasirinktinai pateikiami naujajame elgesio kodekse nurodomi duomenys.


title: 2011 m. spalio 27 d. Komisijos rekomendacija dėl mokslinių tyrimų bendro programavimo iniciatyvos Aprūpinimo vandeniu problemos besikeičiančiame pasaulyje

text:
               29.10.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 317/1

         KOMISIJOS REKOMENDACIJA
   2011 m. spalio 27 d.
   dėl mokslinių tyrimų bendro programavimo iniciatyvos „Aprūpinimo vandeniu problemos besikeičiančiame pasaulyje“
   2011/C 317/01
   EUROPOS KOMISIJA,
   atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 181 straipsnį,
   kadangi:

               (1)

               pakankami geros kokybės vandens ištekliai – pirmenybinis klausimas ir visos Europos ir netgi pasaulio socialinis klausimas;

               (2)

               strategijos „Europa 2020“ pavyzdinėje iniciatyvoje, pristatytoje 2011 m. sausio 26 d. Komisijos komunikate „Strategijos Europa 2020“ pavyzdinė iniciatyva „Tausiai išteklius naudojanti Europa“ (1), primenama, kad vanduo – svarbus gamtos išteklius, kuriuo grindžiamas Europos ir pasaulio ekonomikos veikimas ir mūsų gyvenimo kokybė. Be to, pavyzdinėje iniciatyvoje, pristatytoje 2010 m. spalio 6 d. Komisijos komunikate „Strategijos Europa 2020“ pavyzdinė iniciatyva „Inovacijų sąjunga“ (2), pripažįstama, jog vanduo – vis svarbesnis socialinis klausimas ir pirmenybinė inovacijų sritis, siekiant užtikrinti, kad Sąjunga galėtų pasiekti savo vandens politikos tikslus ir kartu užtikrinti gerą ekologinę ir cheminę vandens būklę, reikiamą jo kiekį ir tvarų vandens naudojimą, taip pat mažinti vandens naudojimą, didinti vandens tiekimo saugumą ir skatinti Europos vandens sektoriaus pirmavimą pasaulyje;

               (3)

               manoma, kad per artimiausius 20 metų atotrūkis tarp vandens poreikio ir išteklių pasaulyje smarkiai išaugs. Norint tinkamai spręsti šį sudėtingą vandens pasiūlos ir paklausos derinimo klausimą, nustatyti prioritetus siekiant spręsti vandens trūkumo ar nepakankamų išteklių problemą, taip pat užtikrinti ilgalaikį mūsų vandens ekosistemų tvarumą, būtina dėti bendras pastangas, kurti stiprią mokslinę ir techninę bazę, o kartu visapusiškai atsižvelgti į vietos geografines, politines, socialines-ekonomines ir kultūrines sąlygas. Tuo tikslu Europos Komisija rengia 2012 m. Europos vandenų veiksmų planą, kuriame bus išdėstytos priemonės, skirtos užtikrinti, kad ES būtų pakankamai ir geros kokybės vandens visoms tinkamoms reikmėms tenkinti;

               (4)

               esama pavojaus, kad iki 2015 m. nebus užtikrinta daugelio Europos gėlo vandens telkinių gera ekologinė būklė, kaip nustatyta 2000 m. spalio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvoje 2000/60/EB, nustatančioje Bendrijos veiksmų vandens politikos srityje pagrindus (3). Šį pavojų lemia keletas skirtingų veiksnių ir sunkumų, kaip pabrėžė Europos aplinkos agentūra 2010 m. Aplinkos būklės ataskaitoje. Vandens tarša išlieka visuomenės sveikatos problema, ypač įvertinant tokius veiksnius kaip nauji teršalai, tam tikruose Europos vandenyse randamų cheminių medžiagų poveikis ir galimas mikrobiologinės taršos pavojus;

               (5)

               manoma, kad dėl klimato kaitos poveikio Europos vandens ekosistemoms dažniau trūks vandens, sausros ne tik padažnės, bet ir bus didesnės, visų pirma Viduržemio jūros regiono šalyse, o potvynių pavojus bus didesnis didelėje Europos dalyje;

               (6)

               dėl intensyvaus žemės ūkio, kurio paskirtis – pagaminti daugiau maisto ir biomasės, gali padidėti gėlo vandens poreikis drėkinimo tikslams, todėl vandens ištekliai būtų naudojami dar sparčiau. Kad drėkinimas būtų efektyvesnis, vandens suvartojama mažiau, o vandeningųjų sluoksnių valdymas ir apsauga būtų tvarūs, reikėtų sparčiai parengti racionalaus vandens naudojimo priemones;

               (7)

               aktyvesnis urbanizacijos procesas, aplinkos užstatymas, įskaitant navigacijos ir energetikos infrastruktūrą, lemia hidromorfologinius pokyčius, kurie veikia paviršiaus ir gruntinio vandens telkinius, buveines ir kitus biologinės įvairovės aspektus. Labiau integruotas planavimas būtų labai naudingas. Jis turėtų būti pagrįstas patikimomis stebėsenos sistemomis ir kompleksiškesniu žemėnaudos pokyčių ir vandens sistemų priežastinių ryšių vertinimu;

               (8)

               Europos vandens infrastruktūra tampa vis pažeidžiamesnė dėl dėvėjimosi, kasinėjimų daromos žalos, nepakankamos priežiūros ar dėl per didelio apkrovimo. Turima informacijos, kad tam tikrose Europos dalyse vandens nuotėkis iš tiekimo sistemų yra didelis – transportuojamo vandens nuostoliai sudaro nuo 5 iki 40 %;

               (9)

               Europos vandens sektorius labai svarbus ekonominiu požiūriu – jis kasmet vidutiniškai auga 5 %, o jo kasmetė apyvarta – apie 80 mlrd. EUR; tai trečdalis pasaulio vandens rinkos. Aktyvesnis strateginis bendradarbiavimas Europos lygmeniu vandens mokslinių tyrimų ir inovacijų srityje gali padėti pasiekti mokslinį ir technologinį proveržį, kuris leistų padidinti Europos konkurencingumą tarptautinėse rinkose, padėtų Europoje pereiti prie efektyvesnio vandens naudojimo ekonomikos ir taip pasiekti atnaujintą strategijos „ES2020“ tikslą – sukurti pažangesnę, tvaresnę ir labiau integruotą ekonomiką;

               (10)

               norint spręsti socialinius, aplinkos ir ekonominius klausimus, susijusius su vandens naudojimo problemomis, būtina stiprinti mokslinę ir technologinę Europos žinių bazę;

               (11)

               nors visoje Europoje ir vykdomi aukštos kokybės moksliniai tyrimai, dabartinė Europos vandens mokslinių tyrimų padėtis atrodo gana sudėtinga, o pati sritis – per daug suskaidyta. Daugelis Europos, nacionaliniu ir regioniniu lygmens mokslinių tyrimų tinklų ir organizacijų savo vandens mokslinių tyrimų strategines darbotvarkes rengia palyginti izoliuotai, dėl to vykdant mokslinių tyrimų veiklą pasitaiko dubliavimosi ar konkuravimo, o jos mastas dažnai būna nepakankamas;

               (12)

               atsižvelgiant į tai, kad dauguma Europos vandens baseinų yra kelių valstybių teritorijoje, būtinas tarpvalstybinis bendradarbiavimas, kad būtų sukaupta pakankamai kompetencijos, užtikrintas pakankamas veiklos ir institucinių gebėjimų mastas ir taip paskatinta efektyviau naudoti Europos mokslinių tyrimų potencialą ir priimti suderinamus tarpvalstybinius sprendimus;

               (13)

               mokslinių tyrimų, susijusių su tema „Aprūpinimo vandeniu problemos besikeičiančiame pasaulyje“, bendras programavimas padėtų koordinuoti šios srities mokslinius tyrimus ir sukurti visapusiškai veikiančią Europos gėlo vandens mokslinių tyrimų erdvę, užtikrinti Europos pirmavimą ir mokslinių tyrimų konkurencingumą šioje srityje, taip pat siekti Sąjungos vandens politikos tikslų;

               (14)

               2010 m. gegužės 26 d. posėdyje (4) Konkurencijos taryba pripažino, kad „Aprūpinimo vandeniu problemos besikeičiančiame pasaulyje“ yra sritis, kurioje bendras programavimas labai padėtų padidinti pavienių valstybių narių mokslinių tyrimų veiksmų vertę. Todėl ji priėmė išvadas, kuriose pripažino būtinybę imtis bendro programavimo iniciatyvos gėlo vandens srityje ir paragino Komisiją prisidėti prie jos rengimo. Be to, Taryba dar kartą patvirtino, kad bendrą programavimą vykdo valstybės narės, o Komisija tik padeda šią veiklą vykdyti;

               (15)

               vandens moksliniai tyrimai yra viena iš svarbiausių Sąjungos mokslinių tyrimų pagrindų programos sričių, kuriai tenka svarbus strateginis vaidmuo Europos politikos procese, atsižvelgiant į pasaulinį su vandeniu susijusių uždavinių mastą. Šios bendro programavimo iniciatyvos veiksmai turi būti glaudžiai koordinuojami su Sąjungos septintąja bendrąja programa ir su būsimomis šios srities Sąjungos programomis, visų pirma su mokslinių tyrimų ir inovacijų bendrąja programa „Horizontas 2020“ (2014–2020);

               (16)

               tarnybų darbiniame dokumente pateiktoje nacionalinių mokslinių tyrimų veiklos analizėje patvirtinama, kad būtina geriau koordinuoti veiklą, siekiant padidinti mokslinių tyrimų efektyvumą ir poveikį, taip pat vengti dubliavimosi ir tuo tikslu kurti bendrą strateginę darbotvarkę;

               (17)

               kad Komisija galėtų atsiskaityti Europos Parlamentui ir Tarybai apie visų bendro programavimo iniciatyvų įgyvendinimo pažangą, valstybės narės Komisijai turės reguliariai teikti pažangos, padarytos įgyvendinant šią bendro programavimo iniciatyvą, ataskaitas,

         PRIĖMĖ ŠIĄ REKOMENDACIJĄ:

               1.

               Valstybės narės skatinamos kurti bendrą viziją, kaip bendradarbiaujant ir koordinuojant veiksmus mokslinių tyrimų srityje Sąjungos lygmeniu būtų galima padėti spręsti šį uždavinį – sukurti Europos ir užsienio valstybių darnios ekonomikos tausias vandens sistemas ir pasinaudoti tokios bendros vizijos teikiamomis galimybėmis.

               2.

               Valstybės narės skatinamos parengti bendrą strateginę mokslinių tyrimų darbotvarkę, kurioje būtų nustatyti vidutinės trukmės ir ilgalaikiai gėlo vandens mokslinių tyrimų poreikiai ir tikslai. Į strategiją turėtų būti įtrauktas įgyvendinimo planas, kuriame būtų nustatyti prioritetai bei terminai ir nurodyti darbotvarkės įgyvendinimo veiksmai, priemonės ir ištekliai.

               3.

               Valstybės narės skatinamos imtis toliau išvardytų veiksmų, kurie būtų strateginės mokslinių tyrimų darbotvarkės ir įgyvendinimo plano dalis:

                           a)

                           rinkti informaciją apie susijusias nacionalines programas, mokslinių tyrimų veiklą ir Sąjungos koordinuojamas mokslinių tyrimų programas ir dalytis tokia informacija;

                           b)

                           aktyvinti bendro prognozavimo veiklą ir gerinti technologijų vertinimo gebėjimus;

                           c)

                           dalytis informacija, ištekliais, geriausia patirtimi, metodika ir gairėmis;

                           d)

                           nustatyti sritis, mokslinių tyrimų ar bandomąją veiklą, kurias koordinuoti ir kurioms skelbti bendrus kvietimus teikti pasiūlymus ar telkti išteklius (įskaitant finansinius išteklius) būtų naudinga;

                           e)

                           nustatyti d punkte minėtų sričių bendrų mokslinių tyrimų tvarką;

                           f)

                           koordinuoti veiklą ir kurti sąsajas su esamomis Sąjungos mokslinių tyrimų ir inovacijų programomis, pvz., su Bendrąja programa ir kitomis susijusiomis bendro programavimo iniciatyvomis, visų pirma su iniciatyvomis „Europos žinių apie klimatą sujungimas“, „Miestų Europa. Pasauliniai urbanistiniai iššūkiai, bendri Europos sprendimai“ ir „Sveikos ir produktyvios jūros bei vandenynai“;

                           g)

                           prireikus dalytis esama mokslinių tyrimų infrastruktūra, kurti naują infrastruktūrą, pavyzdžiui, koordinuojamus duomenų bankus, arba rengti su vandeniu susijusių procesų tyrinėjimo modelius;

                           h)

                           skatinti geresnį viešojo ir privačiojo sektorių bendradarbiavimą, taip pat atviras inovacijas skirtingos mokslinių tyrimų veiklos srityse ir verslo sektoriuose, susijusiuose su vandens naudojimu;

                           i)

                           eksportuoti ir skleisti žinias, inovacijas ir tarpdisciplininius metodinius principus, visų pirma su politika susijusių rezultatų atžvilgiu;

                           j)

                           atitinkamą mokslinę ir technologinę informaciją pateikti nacionalinio ir Sąjungos lygmens politikos formuotojams;

                           k)

                           kurti vandens mokslinių tyrimų centrų tinklus.

               4.

               Valstybės narės raginamos išsaugoti veiksmingą bendrą vandens mokslinių tyrimų valdymo struktūrą, kuri padėtų nustatyti bendras bendradarbiavimo ir koordinavimo sąlygas, taisykles bei procedūras ir stebėti, kaip įgyvendinama strateginė mokslinių tyrimų darbotvarkė.

               5.

               Valstybės narės raginamos pagal Tarybos bendro programavimo aukšto lygio grupės parengtas bendro programavimo pagrindinių sąlygų gaires kartu įgyvendinti strateginę mokslinių tyrimų darbotvarkę, be kita ko, vykdyti nacionalines mokslinių tyrimų programas.

               6.

               Valstybės narės skatinamos kartu su Komisija įvertinti galimas Komisijos iniciatyvas, kurios padėtų valstybėms narėms rengti ir įgyvendinti strateginę mokslinių tyrimų darbotvarkę, ir koordinuoti veiklą, vykdomą pagal bendrą programą ir kitas šios srities Sąjungos iniciatyvas.

               7.

               Valstybės narės raginamos palaikyti glaudžius santykius su Tarptautinio bendradarbiavimo mokslo ir technologijų srityje strateginiu forumu (SFIC), kad būtų plėtojamas ir įgyvendinamas galimas tarptautinis strateginės mokslinių tyrimų darbotvarkės aspektas, taip pat su trečiosiomis šalimis derinti ir joms pritaikyti SFIC iniciatyvas.

               8.

               Valstybės narės raginamos reguliariai teikti Komisijai metines pažangos, padarytos įgyvendinant šią bendro programavimo iniciatyvą, ataskaitas.

      Priimta Briuselyje 2011 m. spalio 27 d.

            Komisijos vardu

         Máire GEOGHEGAN-QUINN

            Komisijos narė

      (1)  COM(2011) 21 galutinis.

      (2)  COM(2010) 546 galutinis.

      (3)  OL L 327, 2000 12 22, p. 1.

      (4)  Tarybos dokumentas 10246/10, http://register.consilium.europa.eu/pdf/en/10/st10/st10246.en10.pdf


title: 2017 m. vasario 21 d. Tarybos rekomendacija dėl patvirtinimo, kad Komisija įvykdė Europos plėtros fondo (devintojo EPF) 2015 finansinių metų operacijas

text:
               23.2.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 58/2

         TARYBOS REKOMENDACIJA
   2017 m. vasario 21 d.
   dėl patvirtinimo, kad Komisija įvykdė Europos plėtros fondo (devintojo EPF) 2015 finansinių metų operacijas
   (2017/C 58/02)
   EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
   atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,
   atsižvelgdama į Afrikos, Karibų jūros bei Ramiojo vandenyno grupės valstybių ir Europos bendrijos bei jos valstybių narių partnerystės susitarimą, pasirašytą 2000 m. birželio 23 d. Kotonu (1), su pakeitimais, padarytais 2005 m. birželio 25 d. Liuksemburge pasirašytu susitarimu (2),
   atsižvelgdama į Vidinį susitarimą tarp Taryboje posėdžiavusių valstybių narių Vyriausybių atstovų dėl Bendrijos pagalbos finansavimo ir administravimo vadovaujantis Afrikos, Karibų baseino bei Ramiojo vandenyno valstybių ir Europos bendrijos bei jos valstybių narių Partnerystės susitarimo, pasirašyto 2000 m. birželio 23 d. Kotonu, Benino Respublika, Finansiniu protokolu ir dėl finansinės pagalbos skyrimo užjūrio šalims ir teritorijoms, kurioms taikoma EB Sutarties IV dalis (3) (toliau – Vidinis susitarimas), be kita ko įsteigiantį devintąjį Europos plėtros fondą (toliau – devintasis EPF), ypač į jo 32 straipsnio 3 dalį,
   atsižvelgdama į 2003 m. kovo 27 d. Finansinį reglamentą, taikomą 9-ajam Europos plėtros fondui (4), ypač į jo 96–103 straipsnius,
   išnagrinėjusi su devintojo EPF operacijomis susijusius 2015 m. gruodžio 31 d. pajamų ir išlaidų ataskaitą bei balansą, taip pat Audito Rūmų 2015 finansinių metų metinę iš 8-ojo, 9-ojo, 10-ojo ir 11-ojo Europos plėtros fondų (EPF) finansuojamos veiklos ataskaitą su joje pateiktais Komisijos atsakymais (5),
   kadangi:

               (1)

               pagal Vidinio susitarimo 32 straipsnio 3 dalį patvirtinimą, kad Komisija devintojo EPF finansinio valdymo užduotis įvykdė, teikia Europos Parlamentas, remdamasis Tarybos rekomendacija;

               (2)

               Komisija devintojo EPF 2015 finansinių metų operacijas įvykdė iš esmės tinkamai,

         REKOMENDUOJA Europos Parlamentui patvirtinti, kad Komisija įvykdė devintojo EPF 2015 finansinių metų operacijas.

      Priimta Briuselyje 2017 m. vasario 21 d.

            Tarybos vardu

            Pirmininkas

         E. SCICLUNA

      (1)  OL L 317, 2000 12 15, p. 3.

      (2)  OL L 209, 2005 8 11, p. 27.

      (3)  OL L 317, 2000 12 15, p. 355.

      (4)  OL L 83, 2003 4 1, p. 1.

      (5)  OL C 375, 2016 10 13, p. 287.


title: 2011 m. liepos 12 d. Tarybos rekomendacija dėl Lenkijos 2011 m. nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl atnaujintos 2011–2014 m. Lenkijos konvergencijos programos

text:
               23.7.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 217/5

         TARYBOS REKOMENDACIJA
   2011 m. liepos 12 d.
   dėl Lenkijos 2011 m. nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl atnaujintos 2011–2014 m. Lenkijos konvergencijos programos
   2011/C 217/02
   EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
   atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 121 straipsnio 2 dalį ir 148 straipsnio 4 dalį,
   atsižvelgdama į 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei koordinavimo (1), ypač į jo 9 straipsnio 3 dalį,
   atsižvelgdama į Europos Komisijos rekomendaciją,
   atsižvelgdama į Europos Vadovų Tarybos išvadas,
   atsižvelgdama į Užimtumo komiteto nuomonę,
   pasikonsultavusi su Ekonomikos ir finansų komitetu,
   kadangi:

               (1)

               2010 m. kovo 26 d. Europos Vadovų Taryba pritarė Komisijos pasiūlymui įgyvendinti naują darbo vietų kūrimo ir augimo strategiją „Europa 2020“, grindžiamą geresniu ekonomikos politikos koordinavimu, ir daugiausia dėmesio skirti toms svarbioms sritims, kuriose reikia imtis veiksmų, kad būtų stiprinamas Europos tvaraus augimo ir konkurencingumo potencialas.

               (2)

               2010 m. liepos 13 d. Taryba patvirtino rekomendaciją dėl valstybių narių ir Sąjungos bendrųjų ekonominės politikos gairių (2010–2014 m.), o 2010 m. spalio 21 d. – sprendimą dėl valstybių narių užimtumo politikos gairių (2), kurios kartu sudaro integruotas gaires. Į šias integruotas gaires valstybių narių paprašyta atsižvelgti formuojant nacionalinę ekonomikos ir užimtumo politiką.

               (3)

               2011 m. sausio 12 d. Komisija patvirtino pirmąją metinę augimo apžvalgą, kuria pradedamas naujas ekonomikos valdymo ES ciklas ir pirmas ex ante bei integruoto politikos koordinavimo Europos semestras, numatytas strategijoje „Europa 2020“.

               (4)

               2011 m. kovo 25 d. Europos Vadovų Taryba patvirtino fiskalinio konsolidavimo ir struktūrinių reformų prioritetus (atsižvelgdama į 2011 m. vasario 15 d. ir kovo 7 d. Tarybos išvadas ir Komisijos metinę augimo apžvalgą). Ji pabrėžė, kad pirmenybę reikia teikti patikimų biudžetų ir fiskalinio tvarumo atkūrimui, nedarbo mažinimui reformuojant darbo rinką ir naujoms ekonomikos augimo skatinimo priemonėms. Ji paprašė, kad valstybės narės šiuos prioritetus įgyvendintų konkrečiomis priemonėmis ir jas įtrauktų į savo stabilumo ar konvergencijos programas ir į nacionalines reformų programas.

               (5)

               2011 m. kovo 25 d. Europos Vadovų Taryba taip pat paragino valstybes nares, prisijungusias prie pakto „Euro plius“, laiku pranešti apie savo įsipareigojimus, kad juos būtų galima įtraukti į stabilumo arba konvergencijos programas ir nacionalines reformų programas.

               (6)

               2011 m. balandžio 27 d. Lenkija pateikė 2011 m. atnaujintą 2011–2014 m. konvergencijos programą, o 2011 m. balandžio 29 d. – 2011 m. nacionalinę reformų programą. Siekiant atsižvelgti į abiejų programų sąsają, jos vertintos vienu metu.

               (7)

               Dėl pasaulinės finansų krizės Lenkijoje susilpnėjo ekonominė veikla ir realiojo BVP augimo rodiklis 2009 m. nukrito iki 1,6 %, tačiau sustojo prieš pat nuosmukį. 2010 m. realusis BVP vėl augo iki 3,8 %, kadangi didelė išorės paklausa paskatino gamybą ir pakeitė atsargų ciklą, o gebanti greitai atsigauti darbo rinka rėmė privataus sektoriaus vartojimą. Nepaisant didėjančio užimtumo, nedarbo lygis nuo 7,1 % 2008 m. pakilo iki 9,6 % 2010 m. Krizė labai paveikė viešuosius finansus. Valdžios sektoriaus deficitas padidėjo nuo 3,7 % BVP 2008 m. iki 7,3 % 2009 m. Nepaisant nedidelio konsolidavimo paketo ir didelio augimo, 2010 m. jis pasiekė 7,9 % BVP. Skolos ir BVP santykis padidėjo nuo 50,9 % 2009 m. iki 55,1 % (3) 2010 m., tačiau vis tiek yra mažesnis už Sutartyje nustatytą 60 % ribą ir Lenkijos konstitucinę „skolos ribos“ taisyklę.

               (8)

               Remdamasi atnaujintos konvergencijos programos vertinimu pagal Reglamentą (EB) Nr. 1466/97, Taryba mano, kad makroekonominis scenarijus, kuriuo grindžiamos biudžeto projekcijos, yra tikėtinas, nors grindžiamas šiek tiek per daug palankiomis 2012 m. augimo prielaidomis. Konvergencijos programa planuojama iki 2012 m., t. y. iki Tarybos nustatyto termino, sumažinti deficitą, kad jis būtų mažesnis kaip 3 % BVP pamatinė vertė. 2010–2012 m. vidutinė metinė fiskalinių priemonių vertė visiškai atitinka 1,25 % BVP, kaip 2009 m. liepos 7 d. rekomendavo Taryba pagal perviršinio deficito procedūrą. Konvergencijos programos laikotarpiu nenumatyta pasiekti vidutinės trukmės tikslą. Dėl pensijų reformos pakeitimo – sumažinti struktūrinį biudžeto deficitą 0,7 % 2011 m. ir dar 0,5 % BVP 2012 m. – pagrindinė biudžeto pozicija iš esmės nepagerėja, nes kartu su pirminiu biudžeto pozicijos pagerėjimu padidėjo ilgalaikiai įsipareigojimai. Biudžeto tikslų vykdymui gresianti rizika krypsta į neigiamą pusę. Visų pirma tiesioginių mokesčių pajamos gali būti mažesnės, nei numatyta, dėl optimistinių mokesčių bazės elastingumo prielaidų, programos projekcijos dėl socialinių įmokų grindžiamos palankiais užimtumo ir darbo užmokesčio augimo scenarijais; o dėl galimo įgyvendinimo vėlavimo ir deficito mažinimo priemonių pokyčių, kurių negali kontroliuoti Vyriausybė, gali vėluoti konsolidacija.

               (9)

               Lenkijos Vyriausybė įsipareigojo sumažinti valdžios sektoriaus deficitą, kad iki 2012 m. jis būtų mažesnis už 3 % BVP, kaip rekomendavo Taryba, ir ilguoju laikotarpiu užtikrinti viešųjų finansų stabilumą. Šiuo tikslu 2011 m. ji pradėjo vykdyti planą, kuriuo siekiama iš esmės konsoliduoti viešuosius finansus, taikant tiek pajamoms, tiek išlaidoms poveikį darančias priemones, įskaitant esminį viešųjų investicijų išlaidų mažinimą. 2011 m. gegužės 5 d. Vyriausybė priėmė 2012 m. biudžeto projektą. Manoma, kad jis padės toliau smarkiai mažinti deficitą. Be tų priemonių, kurios numatytos 2012 m. biudžeto projekte, dar gali reikėti imtis papildomų priemonių, siekiant laikytis perviršinio deficito panaikinimo 2012 m. termino. Vis dėlto toliau augimą skatinančių išlaidų mažėjimas neigiamai paveiktų galimą augimą ateityje.

               (10)

               Daugelį metų Lenkija stiprino savo fiskalinę sistemą. Vis dėlto, šaliai siekiant vidutinės trukmės ir ilguoju laikotarpiu užtikrinti viešųjų finansų tvarumą, neatrodo, kad dabartinės fiskalinės taisyklės ir vidutinės trukmės programavimo procedūros užtikrintų pakankamą biudžeto proceso skaidrumą, įvairių Vyriausybės lygių veiksmų koordinavimo paskatas ir lankstumą, siekiant panaikinti makroekonominį šoką ir disbalansus. Fiskalinės taisyklės taip pat turėtų būti grindžiamos pakankamai bendrais biudžeto suvestiniais rodikliais ir turėtų atitikti Europos nacionalinių ir regioninių sąskaitų sistemą (ESA95). Pagal Komisijos vėliausią vertinimą rizika, susijusi su ilgalaikiu viešųjų finansų tvarumu, yra vidutinė.

               (11)

               Nors Vyriausybė daugeliui gavėjų panaikino specialias ankstyvas pensijas, specialūs, statutiniams valstybės tarnautojams ir kalnakasiams taikomi ankstyvo išėjimo į pensiją susitarimai išlieka, o įstatymais reglamentuojamas moterų pensinis amžius yra mažesnis nei vyrų. Todėl faktinis pensinis amžius vis dar yra mažas. Be to, smarkiai subsidijuojamų ūkininkų socialiniame draudimo fonde (KRUS) numatyta nedaug paskatų ūkininkams pereiti į produktyvesnius sektorius, kurie taip pat paveikti sunkumų, susijusių su švietimo, infrastruktūros ir judumo sritimis, – taip lėtinamas ekonomikos restruktūrizavimas ir trukdoma augti produktyvumui.

               (12)

               Švietimo ir mokymo sistema nėra iki galo pritaikyta darbo rinkos poreikiams. Nepaisant to, kad labai padaugėjo tretinį mokslą baigusių asmenų, užimtumą neigiamai veikia įgūdžių ir darbo vietų neatitikimas. Aukštojo mokslo sistema nėra tinkamai susieta su verslo ir užimtumo aplinka. Suaugusiųjų (ypač vyresnio amžiaus ir žemos kvalifikacijos darbuotojai), dalyvaujančių mokyme ir profesiniame rengime, dalis lieka labai maža.

               (13)

               Nepaisant to, kad neseniai viešosios išlaidos buvo padidintos, moksliniams tyrimams ir plėtrai (MTP) Lenkijoje skiriama mažai viešųjų išlaidų, o privataus sektoriaus išlaidos MTP, vienos mažiausių ES ir jos pastaraisiais metais mažėjo. Greičiausiai tai taps pagrindine vidutinės trukmės ir ilgalaikio ekonominio augimo kliūtimi. MTP sistema nėra visiškai integruota, nes universitetai, mokslinių tyrimų institutai ir pramonės sektorius yra tik silpnai tarpusavyje susiję.

               (14)

               Mažą moterų dalyvavimą darbo rinkoje iš dalies lemia vaikų ir išlaikomų šeimos narių priežiūros paslaugų stoka. Vaikų iki trejų metų, kuriems Lenkijoje oficialiai teikiamos priežiūros paslaugos, skaičius yra daug mažesnis už ES vidurkį. Nors vyresnių vaikų skaičius tokias paslaugas teikiančiose įstaigose per pastaruosius kelerius metus padidėjo, jis vis tiek mažas. Daugeliu atvejų jauni tėvai gali dirbti tik tuomet, jeigu vaikus prižiūri giminaičiai. Be to, dėl priežiūros paslaugų stokos mažėja vyresnio amžiaus moterų darbo jėgos potencialas, visų pirma dėl to, kad jos išeina iš darbo arba anksčiau išeina į pensiją, kad galėtų prižiūrėti anūkus arba kitus išlaikomus šeimos narius.

               (15)

               Nepakankamai išvystyta tinklų infrastruktūra trukdo verslui ir užsienio investicijoms, o dėl nepakankamai išvystytos transporto infrastruktūros didėja regionų skirtumai. Energetikos infrastruktūra sparčiai sensta ir jau pasiekė pajėgumų ribą. Be to, ją reikia smarkiai koreguoti, kad ji atitiktų klimato kaitos mažinimo politikos reikalavimus. Nors Lenkijos geležinkelių sistema yra trečia pagal dydį Europoje, dėl pasenusios infrastruktūros ir riedmenų ji negali tinkamai patenkinti ekonominės veiklos plėtros poreikių.

               (16)

               Lenkijos verslo aplinkos kokybė ir viešojo administravimo veiksmingumas yra prasti. Palyginti su kitomis šalimis, Lenkija patiria tam tikrų sunkumų, susijusių su mokesčių mokėjimu, įmonių įsteigimu ir jų uždarymu, sutarčių vykdymo užtikrinimu ir turto registravimu. Bendrovėms trukdo ilgos licencijų ir leidimų gavimo procedūros. Tokie teisiniai veiksmai, kaip sutarčių vykdymo užtikrinimas ir statybos leidimų gavimas, yra susiję su pakankamai daug procedūrų ir visas procesas trunka labai ilgai.

               (17)

               Lenkija prisiėmė tam tikrų įsipareigojimų pagal paktą „Euro plius“. Kiek tai susiję su fiskaliniais klausimais, Lenkija prisiima įsipareigojimus dėl dabartinės skolos ir laikinos išlaidų taisyklės, dėl naujų teisės aktų, kuriais būtų ribojamas vietos valdžios deficito santykis, paskelbimo ir dėl nuolatinės išlaidų taisyklės įvedimo. Siekiant padidinti finansinį stabilumą, priemonėmis siekiama veiksmingesnio reguliavimo ir bankų sektoriaus priežiūros. Užimtumo priemonėmis daugiausia dėmesio skiriama moterų ir vyresnio amžiaus darbuotojų dalyvavimui darbo rinkoje, taip pat verslo ir švietimo ryšių stiprinimo reformoms. Konkurencingumo priemonėmis daugiausia dėmesio skiriama švietimo ir mokslo sektoriui, transporto ir plačiajuosčio ryšio infrastruktūros vystymui bei verslo aplinkos gerinimo priemonėms. Šiais įsipareigojimais atsižvelgiama į keturias pakto sritis, o daugiausia – į konvergencijos programoje ir nacionalinėje reformų programoje nurodytą darbotvarkę. Reikia toliau spręsti keletą svarbių politinių uždavinių (pvz., mažas vyresnio amžiaus darbuotojų dalyvavimo lygis) arba išspręsti tik iš dalies (pvz., verslo administravimo gerinimas). Įsipareigojimai pagal paktą „Euro plius“ buvo įvertinti ir į juos atsižvelgta rengiant rekomendacijas.

               (18)

               Komisija įvertino konvergencijos programą ir nacionalinę reformų programą, taip pat įsipareigojimus pagal paktą „Euro plius“. Komisija įvertino ne tik jų svarbą tvariai fiskalinei ir socialinei bei ekonominei Lenkijos politikai, bet ir tai, kaip laikomasi ES taisyklių ir gairių, nes būtina stiprinti bendrą ES ekonomikos valdymą, ES priemonėmis prisidedant prie būsimų nacionalinių sprendimų. Komisija mano, kad šiose programose pateiktas ambicingas viešųjų finansų konsolidavimo planas, ir ragina Vyriausybę pradėti jį vykdyti, taip pat, jeigu reikia, imtis papildomų priemonių, siekiant sumažinti valdžios sektoriaus deficitą, kad iki 2012 m. jis būtų mažesnis už 3 % BVP. Remiantis praėjusio dešimtmečio rezultatais, reikėtų imtis veiksmų, siekiant toliau didinti užimtumą, daugiausia vykdant pensijų ir švietimo reformas, taip pat gerinant vaikų ir išlaikomų šeimos narių priežiūros paslaugas. Be to, reikėtų toliau didinti ne kainomis grindžiamą konkurenciją, tobulinant MTP sistemą bei verslo aplinką ir skatinant infrastruktūros investicijas.

               (19)

               Atsižvelgdama į šį vertinimą, taip pat į 2009 m. liepos 7 d. Tarybos rekomendaciją pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 126 straipsnio 7 dalį, Taryba išnagrinėjo 2011 m. atnaujintą Lenkijos konvergencijos programą ir pateikė savo nuomonę (4), kurią visų pirma išdėstė toliau pateikiamose 1 ir 2 rekomendacijose. Atsižvelgdama į 2011 m. kovo 25 d. Europos Vadovų Tarybos išvadas, Taryba išnagrinėjo Lenkijos nacionalinę reformų programą,

         REKOMENDUOJA Lenkijai 2011–2012 m. imtis šių veiksmų:

               1.

               Įgyvendinti 2012 m. biudžeto įstatymo projekte nurodytas priemones ir imtis papildomų nuolatinių priemonių, jei reikia, siekiant sumažinti valdžios sektoriaus deficitą, kad 2012 m. jis būtų mažesnis nei 3 % BVP pagal Tarybos rekomendacijas pagal perviršinio deficito procedūrą. Užtikrinant tinkamą pažangą, siekiant vidutinės trukmės tikslo, ateityje riboti iki minimumo augimo skatinimo išlaidų mažinimą.

               2.

               Priimti teisės aktą, siekiant iki 2013 m. įvesti nuolatinę išlaidų taisyklę. Ši taisyklė turėtų būti grindžiama pakankamai bendrais biudžeto suvestiniais rodikliais ir turėtų atitikti Europos sąskaitų sistemą. Be to, imtis veiksmų, siekiant tobulinti įvairių Vyriausybės lygių veiksmų koordinavimo priemones vidutinės trukmės laikotarpiu ir vykstant metinei biudžeto procedūrai.

               3.

               Kaip planuota, padidinti statutinių valstybės tarnautojų pensinį amžių, toliau didinti faktinį pensinį amžių, jį susiejant su tikėtina gyvenimo trukme. Nustatyti tvarkaraštį, pagal kurį, siekiant geriau atsižvelgti į individualias pajamas, toliau gerinti ūkininkų įnašų į socialinio draudimo fondą (KRUS) taisykles.

               4.

               Įgyvendinti pasiūlytą mokymosi visą gyvenimą strategiją, tobulinti gamybinę praktiką ir vyresnio amžiaus darbuotojams bei žemos kvalifikacijos darbuotojams skirtas profesinio rengimo ir mokymo programas. Stiprinti mokslo įstaigų ir pramonės įmonių ryšius, įgyvendinant programą „Mūsų pagrindas – žinios“ („Budujemy na Wiedzy“); vykdyti aukštojo mokslo reformos programą „Žinių partnerystė“ („Partnerstwo dla Wiedzy“), siekiant geriau pritaikyti švietimo sistemą darbo rinkos poreikiams.

               5.

               Didinti moterų dalyvavimą darbo rinkoje, imantis priemonių, kuriomis būtų užtikrintas stabilus ikimokyklinės vaikų priežiūros paslaugų finansavimas ir didinamas vaikų iki trejų metų skaičius tokias paslaugas teikiančiose įstaigose.

               6.

               Imtis priemonių, siekiant pagerinti paskatas, kad jos būtų skiriamos investicijoms į energijos gamybos pajėgumus, skatinant naudoti mažo anglies dioksido kiekio technologijas, ir toliau plėtoti tarpvalstybinius elektros tinklus; plėtoti daugiametį investicijų į geležinkelių infrastruktūrą planą ir vykdyti pagrindinį geležinkelių transporto planą.

               7.

               Imtis veiksmų, pagal kuriuos būtų paprastinamos sutarčių vykdymo užtikrinimo procedūros; peržiūrėti statybų ir skirstymo į zonas teisės aktus, siekiant supaprastinti apeliacijos procedūras ir paspartinti administracines procedūras.

      Priimta Briuselyje 2011 m. liepos 12 d.

            Tarybos vardu

            Pirmininkas

         J. VINCENT-ROSTOWSKI

      (1)  OL L 209, 1997 8 2, p. 1.

      (2)  2011 m. gegužės 19 d. Tarybos sprendimu 2011/308/ES dėl valstybių narių užimtumo politikos gairių (OL L 138, 2011 5 26, p. 56) taikytina 2011 m.

      (3)  Skaičius pagal Komisijos tarnybų AMECO duomenų bazę. Pagal 2011 m. gegužės 30 d. Finansų ministerijos komunikatą skolos ir BVP santykis 2010 m. gruodžio 31 d. pakilo iki 54,9 %.

      (4)  Numatyta Reglamento (EB) Nr. 1466/97 9 straipsnio 3 dalyje.