               EUROPOS KOMISIJA
            Briuselis, 2020 05 20
            COM(2020) 507 final
            Rekomendacija
            TARYBOS REKOMENDACIJA
            dėl 2020 m. Airijos nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2020 m. Airijos stabilumo programos

               Rekomendacija

               TARYBOS REKOMENDACIJA

               dėl 2020 m. Airijos nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2020 m. Airijos stabilumo programos

               EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,

               atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 121 straipsnio 2 dalį ir 148 straipsnio 4 dalį,

               atsižvelgdama į 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei koordinavimo
                  1
               , ypač į jo 5 straipsnio 2 dalį,

               atsižvelgdama į 2011 m. lapkričio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 1176/2011 dėl makroekonominių disbalansų prevencijos ir naikinimo
                  2
               , ypač į jo 6 straipsnio 1 dalį,

               atsižvelgdama į Europos Komisijos rekomendaciją,

               atsižvelgdama į Europos Parlamento rezoliucijas,

               atsižvelgdama į Europos Vadovų Tarybos išvadas,

               atsižvelgdama į Užimtumo komiteto nuomonę,

               atsižvelgdama į Ekonomikos ir finansų komiteto nuomonę,

               atsižvelgdama į Socialinės apsaugos komiteto nuomonę,

               atsižvelgdama į Ekonominės politikos komiteto nuomonę,

               kadangi:

               (1)2019 m. gruodžio 17 d. Komisija priėmė metinę tvaraus augimo strategiją, kuria pradedamas 2020 m. Europos ekonominės politikos koordinavimo semestras. Ji tinkamai atsižvelgė į 2017 m. lapkričio 17 d. Europos Parlamento, Tarybos ir Komisijos paskelbtą Europos socialinių teisių ramstį. 2019 m. gruodžio 17 d. Komisija pagal Reglamentą (ES) Nr. 1176/2011 taip pat priėmė įspėjimo mechanizmo ataskaitą – joje Airija nurodyta kaip viena iš valstybių narių, dėl kurių reikės parengti nuodugnią apžvalgą. Tą pačią dieną Komisija taip pat priėmė rekomendaciją dėl Tarybos rekomendacijos dėl euro zonos ekonominės politikos;

               (2)2020 m. vasario 26 d. paskelbta 2020 m. Airijai skirta ataskaita
                  3
               . Joje įvertinta Airijos pažanga, padaryta įgyvendinant 2019 m. liepos 9 d.
                  4
                Tarybos priimtas šaliai skirtas rekomendacijas, veiksmai, kurių šalis ėmėsi atsižvelgdama į ankstesniais metais jai skirtas rekomendacijas, ir Airijos pažanga siekiant nacionalinių tikslų pagal strategiją „Europa 2020“. Į ją įtraukti ir nuodugnios apžvalgos pagal Reglamento (ES) Nr. 1176/2011 5 straipsnį rezultatai, kurie taip pat buvo paskelbti 2020 m. vasario 26 d. Atlikusi analizę Komisija padarė išvadą, kad Airijoje yra susidaręs makroekonominis disbalansas. Disbalansas visų pirma susijęs su didele susikaupusia valstybės skola, privačiojo sektoriaus skola ir grynaisiais išorės įsipareigojimais;

               (3)2020 m. kovo 11 d. Pasaulio sveikatos organizacija COVID-19 protrūkį oficialiai paskelbė pasauline pandemija. Dėl pandemijos piliečiai, visuomenė ir ekonomika pateko į ekstremalią didelio pavojaus visuomenės sveikatai situaciją. Ji kelia didžiulį spaudimą nacionalinėms sveikatos sistemoms, trikdo pasaulines tiekimo grandines, kelia finansų rinkų nestabilumą, lemia vartotojų paklausos sukrėtimus ir neigiamai veikia įvairius sektorius. Ji kelia grėsmę žmonių darbo vietoms, jų pajamoms ir įmonių verslui. Jos sukeltas didelis ekonominis sukrėtimas jau turi skaudžių pasekmių Europos Sąjungoje. 2020 m. kovo 13 d. Komisija priėmė komunikatą
                  5
               , kuriuo raginama užtikrinti suderintą ekonominį atsaką į krizę, įtraukiant visus nacionalinio ir Sąjungos lygmens suinteresuotuosius subjektus;

               (4)kelios valstybės narės paskelbė nepaprastąją padėtį arba ėmėsi neatidėliotinų priemonių. Visos neatidėliotinos priemonės turėtų būti griežtai proporcingos, būtinos, ribotos trukmės ir atitikti Europos bei tarptautinius standartus. Joms turėtų būti taikoma demokratinė priežiūra ir nepriklausoma teisminė peržiūra;

               (5)2020 m. kovo 20 d. Komisija priėmė komunikatą dėl Stabilumo ir augimo pakte nustatytos bendrosios išvengimo sąlygos taikymo
                  6
               . Pagal Reglamento (EB) Nr. 1466/97 5 straipsnio 1 dalyje, 6 straipsnio 3 dalyje, 9 straipsnio 1 dalyje bei 10 straipsnio 3 dalyje ir Reglamento (EB) Nr. 1467/97 3 straipsnio 5 dalyje bei 5 straipsnio 2 dalyje nustatytą išlygą sudaromos palankesnės sąlygos koordinuoti biudžeto politiką esant dideliam ekonomikos nuosmukiui. Komunikate Komisija pritarė Tarybos nuomonei, kad, atsižvelgiant į numatomą didelį ekonomikos nuosmukį dėl COVID-19 protrūkio, dabartinės sąlygos leidžia pradėti taikyti šią išlygą. 2020 m. kovo 23 d. valstybių narių finansų ministrai pritarė Komisijos vertinimui. Pradėjus taikyti bendrąją nukrypti leidžiančią išlygą leidžiama laikinai nukrypti nuo vidutinio laikotarpio biudžeto tikslui pasiekti numatyto koregavimo plano, jei tai nekelia pavojaus fiskaliniam tvarumui vidutiniu laikotarpiu. Kalbant apie korekcinę dalį, Taryba taip pat gali, remdamasi Komisijos rekomendacija, priimti patikslintą fiskalinę trajektoriją. Taikant bendrąją nukrypti leidžiančią išlygą Stabilumo ir augimo pakto procedūros nestabdomos. Ji suteikia galimybę valstybėms narėms nukrypti nuo paprastai taikomų biudžetinių reikalavimų, o Komisijai ir Tarybai – imtis būtinų politikos koordinavimo priemonių laikantis Pakto;

               (6)siekiant apriboti ir kontroliuoti pandemijos plitimą, padidinti nacionalinių sveikatos sistemų atsparumą, verslui bei namų ūkiams teikiamos paramos priemonėmis sušvelninti socioekonominius padarinius ir užtikrinti adekvačias sveikatos ir saugos sąlygas darbo vietoje, kad būtų galima atnaujinti ekonominę veiklą, reikia nuolatinių veiksmų. Kad paremtų valstybių narių pastangas tose srityse, ES turėtų visapusiškai išnaudoti įvairias turimas priemones. Be to, valstybės narės ir Sąjunga turėtų bendradarbiaudamos rengti priemones, kurios yra būtinos, kad galėtume grįžti prie įprasto savo visuomenės ir ekonomikos funkcionavimo ir tvaraus augimo, įtraukdamos, inter alia, žaliąją pertvarką bei skaitmeninę transformaciją ir naudodamosi visa krizės metu įgyta patirtimi;

               (7)dėl COVID-19 krizės išryškėjo bendrosios rinkos gebėjimas lanksčiai prisitaikyti prie išskirtinių aplinkybių. Vis dėlto siekiant užtikrinti greitą ir sklandų perėjimą prie atsigavimo etapo ir laisvo prekių, paslaugų bei darbuotojų judėjimo, išskirtines priemones, neleidžiančias įprastai veikti bendrajai rinkai, būtina panaikinti, kai tik jos bus nebebūtinos. Dabartinė krizė parodė, kad sveikatos sektoriuje reikia pasirengimo krizėms planų, visų pirma apimančių geresnes pirkimo strategijas, diversifikuotas tiekimo grandines ir strateginius būtiniausių prekių rezervus. Jie yra esminiai platesnių pasirengimo krizėms planų rengimo elementai;

               (8)kad visus nenaudojamus Europos struktūrinių ir investicijų fondų išteklius valstybės narės galėtų sutelkti išskirtiniam COVID-19 pandemijos poveikiui švelninti, Sąjungos teisės aktų leidėjas jau priėmė atitinkamų teisės aktų pakeitimus
                  7
               . Tais pakeitimais bus suteikta papildomų lankstumo galimybių ir nustatytos supaprastintos ir racionalizuotos procedūros. Siekiant sumažinti pinigų srautų sunkumus, valstybėms narėms taip pat suteikta galimybė 2020–2021 finansiniais metais pasinaudoti 100 % bendru finansavimu iš Sąjungos biudžeto. Airija raginama visapusiškai pasinaudoti šiomis galimybėmis, kad padėtų asmenims ir sektoriams, kuriuos šie iššūkiai paveikė labiausiai;

               (9)dėl skirtingų specializacijos modelių tikėtina, kad skirtinguose regionuose socioekonominiai pandemijos padariniai bus nevienodi. Todėl kyla didelė rizika, kad skirtumai tarp Airijos regionų didės. Atsižvelgiant į riziką, kad laikinai sutriks valstybių narių tarpusavio konvergencijos procesas, dabartinėmis aplinkybėmis reikia tikslinių atsakomųjų politikos priemonių;

               (10)2020 m. balandžio 21 d. Airija pateikė 2020 m. nacionalinę reformų programą, o 2020 m. balandžio 30 d. – 2020 m. stabilumo programą. Siekiant atsižvelgti į jų tarpusavio sąsajas, abi programos vertintos kartu;

               (11)šiuo metu Airijai taikoma Stabilumo ir augimo pakto prevencinė dalis ir skolos taisyklė;

               (12)2020 m. stabilumo programoje Vyriausybė numato nominaliojo balanso pablogėjimą nuo 0,4 % BVP pertekliaus 2019 m. iki 7,4 % BVP deficito 2020 m. Numatoma, kad 2021 m. deficitas sumažės iki 4,1 % BVP. 2020 m. stabilumo programoje numatoma, kad iki 58,8 % BVP 2019 m. sumažėjęs valdžios sektoriaus skolos santykis su BVP 2020 m. išaugs iki 69,1 %. Makroekonominę ir fiskalinę perspektyvą veikia didelis neapibrėžtumas dėl COVID-19 pandemijos;

               (13)reaguodama į COVID-19 pandemiją ir laikydamasi suderinto Sąjungos požiūrio, Airija ėmėsi biudžetinių priemonių, kad padidintų sveikatos sistemos pajėgumą, suvaldytų pandemiją ir suteiktų pagalbą labiausiai nukentėjusiems asmenims ir sektoriams. Pagal 2020 m. stabilumo programą tos biudžetinės priemonės sudarė apie 2,0 % BVP. Jos apima užimtumo rėmimo ir paramos nedarbo atveju priemones dvylikos savaičių laikotarpiu (maždaug 1,4 % BVP) ir papildomas išlaidas sveikatos priežiūros sistemos pajėgumui ir prieinamumui didinti (maždaug 0,6 % BVP). Be to, Airija paskelbė apie priemones, kurios, nors ir nedaro tiesioginio poveikio biudžetui, padės palaikyti įmonių likvidumą; 2020 m. stabilumo programoje įvertinta, kad jos sudarys maždaug 0,3 % BVP. Šios priemonės apima kredito garantijas ir įvairias paskolų schemas, palūkanų ir baudų už tam tikrus pavėluotus darbdavių mokėjimus sustabdymą, skolų išieškojimo veiklos sustabdymą ir verslo paskolų mokėjimo atostogas iki trijų mėnesių. 2020 m. gegužės 2 d. vyriausybė paskelbė apie naują įmonėms skirtų skolos ir nuosavo kapitalo rėmimo priemonių, sudarančių maždaug 2 % BVP, rinkinį, kuris nebuvo įtrauktas nei į 2020 m. stabilumo programą, nei į Komisijos prognozę. Apskritai priemonės, kurių ėmėsi Airija, atitinka Komisijos komunikate dėl suderinto ekonominio atsako į COVID-19 protrūkį išdėstytas gaires. Visiškas tų priemonių įgyvendinimas, o vėliau, kai leis ekonominės sąlygos, fiskalinės politikos perorientavimas siekiant užtikrinti apdairią vidutinio laikotarpio fiskalinę būklę padės išsaugoti fiskalinį tvarumą vidutiniu laikotarpiu;

               (14)remiantis Komisijos 2020 m. pavasario prognoze, grindžiama nesikeičiančios politikos scenarijumi, Airijos valdžios sektoriaus balansas bus −5,6 % BVP 2020 m. ir −2,9 % BVP 2021 m. Numatoma, kad valdžios sektoriaus skolos ir BVP santykis 2020 m. pasieks 66,4 % BVP, o 2021 m. – 66,7 % BVP;

               (15)dėl 2020 m. Airijos planuojamo 3 % BVP deficito ribos viršijimo Komisija 2020 m. gegužės 20 d. paskelbė pranešimą, parengtą pagal Sutarties 126 straipsnio 3 dalį. Apskritai analizė rodo, kad Sutartyje ir Reglamente (EB) Nr. 1467/1997 apibrėžtas deficito kriterijus nėra įvykdytas;

               (16)2020 m. pirmąjį pusmetį Airija smarkiai nukentėjo nuo COVID-19 pandemijos – jos sveikatos sistema patyrė nepaprastai didelį spaudimą. Airija ėmėsi skubių priemonių sveikatos sistemai stiprinti ir viruso plitimo valdymo priemonių kovai su pandemija, kurios labai apribojo tam tikrų sektorių ekonominę veiklą. Be to, vyriausybė ėmėsi įvairių ekonominių priemonių, kad kuo labiau sušvelnintų COVID-19 krizės padarinius. Jos apėmė darbo užmokesčio subsidijavimo schemas darbo vietoms apsaugoti, socialines išmokas, laikinus draudimus didinti nuomą ir iškeldinti iš būsto, taip pat įmonių likvidumo ir kreditinės paramos priemones. Nors šiomis priemonėmis siekiama sušvelninti pandemijos sukeltą ekonominį sukrėtimą, išlieka didelė rizika, kad smarkiai sumažės gamybos apimtis, padidės bankroto bei nemokumo atvejų, išaugs nedarbas ir asmenų, kuriems gresia skurdo rizika, skaičius;

               (17)prieš prasidedant COVID-19 m. pandemijai ligoninės jau dirbo beveik visu pajėgumu, o lovų intensyviosios priežiūros skyriuose užimtumas buvo vienas didžiausių EBPO šalyse. Tokią padėtį daugiausia lėmė tai, kad nėra visuotinai prieinamos pirminės sveikatos priežiūros ir labai kliaujamasi stacionariąja sveikatos priežiūra ligoninėse. Dėl problemų, susijusių su darbuotojų įdarbinimu ir išlaikymu, tam tikruose regionuose ir ligoninėse pristigo slaugos darbuotojų. Taikoma politika skatinama institucinė priežiūra, todėl nepakankamai teikiama ilgalaikė priežiūra namuose ir teisės aktuose nenustatyta su tokia priežiūra susijusių teisių. Dėl COVID-19 protrūkio sveikatos sistema patyrė beprecedentį spaudimą. Laiku imtasi neatidėliotinų priemonių ligoninių pajėgumui padidinti ir laikinoms visuotinės sveikatos priežiūros paslaugoms teikti. Tačiau vidutiniu laikotarpiu Airijai vis tiek reikia spręsti struktūrines problemas, susijusias su nepakankamu sveikatos sistemos veiksmingumu, lankstumu, atsparumu ir prieinamumu. Plataus užmojo Sláintecare reforma planuojama sukurti visuotinai prieinamą ir tvarią sveikatos sistemą. Tačiau jos įgyvendinimo planai tebėra neaiškūs. Nustačius aiškius orientyrus ir terminus, taip pat patikimą stebėsenos sistemą būtų lengviau laiku įgyvendinti visuotinę sveikatos priežiūrą. Siekiant įgyvendinti ilgalaikės priežiūros reformas, įskaitant naujus darbo bendruomenėje būdus remiant priežiūrą namuose ir pertvarkant slaugos išteklius, greičiausiai reikės įvertinti esamas įstaigas, prognozuoti būsimą paklausos augimą ir atlikti atitinkamą trūkumų analizę bei po to parengti įgyvendinimo planą;

               (18)pagal Komisijos naujausią prognozę numatoma, kad nedarbas 2020 m. išaugs iki 7,4 %, o 2021 m. šiek tiek sumažės iki 7 %. Reaguodama į pandemiją vyriausybė daug dėmesio skyrė pajamų ir užimtumo rėmimo politikai, visų pirma sutrumpinto darbo laiko tvarkai – ji turėtų būti toliau sparčiai įgyvendinama ir tobulinama. Palyginti daug žmonių gyvena mažo darbo intensyvumo namų ūkiuose, todėl reikia dėti daugiau pastangų, kad būtų skatinamos individualizuotos aktyvumo didinimo strategijos. Airijos problemos, susijusios su skurdu ir užimtumo kokybe bei parama, įskaitant paramą neįgaliesiems, tebėra neišspręstos ir, tikėtina, pandemija jas dar labiau paaštrins. Dabartinėmis aplinkybėmis būtina, bendradarbiaujant su socialiniais partneriais, imtis tolesnių perkvalifikavimo ir kvalifikacijos kėlimo priemonių, siekiant prisitaikyti prie kintančių darbo rinkos poreikių ir darbo jėgą parengti su klimato kaita susijusiai pertvarkai bei energetikos pertvarkai ir perėjimui prie žiedinės ekonomikos. Nustatyta, kad kvalifikuotų darbuotojų trūksta būstų sektoriuje, tačiau numatoma, kad vykstant pertvarkai jų pritrūks ir kituose sektoriuose. Atsižvelgiant į COVID-19 m. pandemiją, labai svarbu užtikrinti, kad dėl švietimo ir darbo skaitmeninimo nedidėtų švietimo ir socialinė nelygybė;

               (19)vyriausybė įgyvendino įvairių būsto pasiūlos rėmimo priemonių, dėl kurių per dvejus metus iki 2019 m. rugsėjo mėn. metinė užbaigtų statyti būstų pasiūla išaugo beveik 40 %. Panašu, kad kartu su veiksmingomis makroprudencinėmis priemonėmis tai padėjo pažaboti būsto kainų infliaciją. Tačiau būsto pasiūla vis dar neatitinka paklausos. Būsto įperkamumas yra problema, su kuria susiduria daugelis namų ūkių, o infliacija nuomos sektoriuje išlieka didelė. Pagerinta infrastruktūra ir teritorijų planavimas galėtų iš esmės sudaryti sąlygas augti būsto pasiūlai. Be to, pašalinus su mokesčiu už neužstatytą žemę susijusius administracinius trūkumus galėtų galiausiai pagerėti būsto įperkamumas vidutiniu laikotarpiu. Nepakankama socialinio būsto pasiūla išlieka didele problema skatinant įtrauktį, taip pat pažeidžiamiausių asmenų. Naujausiomis politikos priemonėmis paspartintas socialinio būsto teikimas, tačiau 2019 m. gruodžio mėn. Airijoje vis dar buvo maždaug 68 700 namų ūkių, įrašytų į socialinio būsto laukiančių asmenų sąrašus. Reikia dėti daugiau pastangų, kad būtų patenkinti likusių į dabartinį laukimo sąrašą įtrauktų namų ūkių ir galimų naujų paraiškas teikiančių namų ūkių poreikiai. Iš maždaug 10 000 Airijoje užregistruotų benamių 3 500 yra vaikai. Tai kelia susirūpinimą dėl galimo nelygybės didėjimo, įsišaknijusio skurdo ir socialinės atskirties rizikos. Vieniši tėvai, turintys vaikų, yra viena iš grupių, kurioms benamystė gresia labiausiai. Išlieka didelių regioninių ir miestų skirtumų – 69 % visų suaugusių benamių gyvena Dublino metropolinėje zonoje;

               (20)nacionalinė bankų sistema yra svarbus Airijos įmonių likvidumo šaltinis. Mažosioms ir vidutinėms įmonėms (MVĮ), taip pat užstato neturinčioms ar prieš tai santykių su skolintoju neužmezgusioms įmonėms gali būti sunku laiku gauti paskolas. Be to, MVĮ galimybes gauti bankų paskolas iki šiol varžė didelės palūkanų normos. Airijos valdžios institucijos ir bankai pradėjo taikyti keletą priemonių, kuriomis siekiama sumažinti finansinius sunkumus, tenkančius įmonėms ir namų ūkiams. Svarbu, kad šiomis priemonėmis būtų užtikrintas reikiamas likvidumas ir skatinami tvarūs restruktūrizavimo sprendimai skolininkams, kurių finansiniai sunkumai yra išskirtinai susiję su pandemijos protrūkiu ir kurie po pereinamojo laikotarpio turėtų atkurti finansinį pajėgumą. Tik toks subalansuotas požiūris gali padėti įmonėms ir namų ūkiams įveikti laikinus sunkumus nepakenkiant pelningumui (kuris ir taip menkas) ir nuosaikiai pažangai, kurią pastaraisiais metais Airija padarė didindama savo bankų sektoriaus finansinį stabilumą. Rengiant ir įgyvendinant šias priemones reikia atsižvelgti į bankų sektoriaus atsparumą;

               (21)siekiant paremti ekonomikos atsigavimą, bus svarbu paankstinti brandžių viešųjų investicinių projektų įgyvendinimą ir skatinti privačiąsias investicijas, be kita ko, imantis atitinkamų reformų. Norėdama atgaivinti ekonomiką Airija turėtų pasistūmėti skirdama plataus užmojo investicijas aplinkos, klimato, energetikos ir infrastruktūros sritims. Airija iki šiol atsilieka priklausomybės nuo iškastinio kuro mažinimo srityje. Didelis transporto sektoriuje ir pastatuose išmetamas šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekis ir toliau didėja. Airija nepasieks 2020 m. energijos vartojimo efektyvumo ir atsinaujinančiosios energijos tikslų. Airija yra priklausoma nuo energijos importo ir joje elektros energijos kainos yra vienos didžiausių ES, o tai gali daryti neigiamą poveikį aplinkai ir verslo konkurencingumui. Airijos perėjimui prie neutralizuoto poveikio klimatui ekonomikos ilgą laikotarpį reikės didelių privačiųjų ir viešųjų investicijų tokiuose sektoriuose kaip atsinaujinantieji energijos ištekliai, elektros infrastruktūra, energijos vartojimo efektyvumas, darnusis transportas ir kt. Klimato veiksmų planas yra patikima iniciatyva išmetamo teršalų kiekio trajektorijai pasukti priešinga linkme. Kad užmojai duotų konkrečių rezultatų bus būtina veiksmingai ir nuolat įgyvendinti jame numatytą politiką ir priemones. Airijai reaguoti į kai kuriuos dėl perėjimo prie neutralizuoto poveikio klimatui ekonomikos kylančius iššūkius, visų pirma šalies ataskaitos D priede nurodytoje teritorijoje, galėtų padėti 2021–2027 m. Teisingos pertvarkos fondo programavimas. Tai suteiktų Airijai galimybę kuo geriau pasinaudoti tuo fondu;

               (22)Airijos pastangos mažinti našumo atotrūkį tarp užsienio ir vidaus sektorių išlieka vangios. Palankiai vertintina tiesioginė parama, teikiama per perversminių technologijų inovacijų fondą, skirta įmonių ir viešųjų mokslinių tyrimų centrų bendradarbiavimui, pavyzdžiui, vykdant pramonės, įskaitant MVĮ, ir mokslinių tyrimų įstaigų bendradarbiavimo projektus. Nors Airija teikia palyginti didelę viešąją paramą įmonėms, ši parama įgyvendinama taikant mokesčių kredito schemą moksliniams tyrimams ir plėtrai, o tokia parama paprastai naudingesnė didesnėms užsienio įmonėms, tuo tarpu jos poveikis didinant Airijos vietos įmonių našumą yra ribotas. Airijos ateities darbo vietų programoje nustatytos pagrindinės priemonės, galinčios praversti šalinant vidaus ekonomikos trūkumus, visų pirma iniciatyvos, kuriomis siekiama didinti vietos įmonių, visų pirma MVĮ, našumą. Svarbu, kad šios priemonės būtų veiksmingai įgyvendintos. Krizė taip pat išryškino MVĮ skaitmeninimo poreikius, visų pirma susijusius su nuotolinio darbo sprendimais, darbuotojų mokymu ir kibernetiniu saugumu. Skaitmeninė infrastruktūra yra labai svarbi didinant MVĮ našumą ir skatinant verslumą. Itin spartus plačiajuostis ryšys prieinamas tik 5 % kaimo vietovių, gerokai atsiliekant nuo ES vidurkio (29 %), be to, fiksuotojo plačiajuosčio ryšio kaina Airijoje yra viena didžiausių Europos Sąjungoje. Pasirašyta sutartis dėl didelių viešųjų investicijų pagal nacionalinį plačiajuosčio ryšio planą infrastruktūros spragoms šalinti, todėl svarbu atidžiai stebėti valstybės remiamo itin spartaus plačiajuosčio ryšio tinklo diegimą, visų pirma kaimo vietovėse, ir užtikrinti, kad jis būtų įdiegtas laiku;

               (23)kaip pripažinta 2020 m. euro zonai skirtoje rekomendacijoje, siekiant padidinti mokesčių sistemų veiksmingumą ir teisingumą, labai svarbu kovoti su agresyviu mokesčių planavimu. Mokesčių mokėtojų agresyvaus mokesčių planavimo strategijų šalutinis poveikis kitoms valstybėms narėms skatina imtis koordinuotų nacionalinės politikos priemonių, kurios papildytų Sąjungos teisės aktus. Airija ėmėsi veiksmų kovoje su agresyviu mokesčių planavimu įgyvendindama tarptautiniu ir Europos lygmenimis sutartas iniciatyvas ir nacionaliniu lygmeniu imdamasi kelių papildomų priemonių. Tačiau turint omenyje aukštą autorinių atlyginimų ir dividendų mokėjimų, kaip BVP dalies, lygį galima daryti prielaidą, kad agresyviu mokesčių planavimu užsiimančios bendrovės naudojasi Airijos mokesčių taisyklėmis, taigi nacionalinių priemonių veiksmingumą reikės įvertinti. Išplėtus mokesčių bazę pajamos taptų atsparesnės ekonomikos svyravimams ir išskirtiniams sukrėtimams, taip pat pagerėtų automatinių stabilizavimo priemonių veikimas. Didelė pelno mokesčių koncentracija (dešimt didžiausių įmonių moka 45 % pelno mokesčių), jų nepastovumas ir potencialiai laikinas pobūdis, taip pat didėjanti jų dalis tarp visų mokestinių pajamų (2018 m. pasiekusi rekordinę – 18,7 % – dalį ) rodo, kad esama rizikos, kylančios dėl pernelyg didelio kliovimosi šiomis pajamomis nuolatinėms einamosioms išlaidoms finansuoti;

               (24)nepaisant pastangų stiprinti kovos su pinigų plovimu sistemą, riziką Airijai tebekelia į tarptautinę aplinką orientuota jos ekonomika, pritraukianti daug tiesioginių užsienio investicijų, ir joje veikiančios sudėtingos užsienio rėmėjų valdomos teisinės struktūros. Peržiūrimas nacionalinis rizikos vertinimas siekiant geriau atspindėti faktinę riziką, kylančią specialistams, teikiantiems paslaugas bendrovėms ir patikos fondams. Šie specialistai nepakankamai išmano šią riziką, todėl praneša apie mažai įtartinų sandorių. Priežiūros intensyvumas yra nepakankamas šiems klausimams išspręsti ir nėra paremtas rizika grindžiamu požiūriu, o tai mažina kovos su pinigų plovimu sistemos veiksmingumą. Siekiant apriboti slaptumą ir nustatyti tikruosius savininkus, sukurtas nacionalinis įmonių tikrųjų savininkų registras. Ilgainiui reikia stebėti teikiamos informacijos kokybę ir registro veiksmingumą;

               (25)nors šiose rekomendacijose dėmesys sutelktas į pandemijos socioekonominio poveikio švelninimą ir palankesnių sąlygų ekonomikai atsigauti sudarymą, 2019 m. liepos 9 d. Tarybos priimtose 2019 m. konkrečioms šalims skirtose rekomendacijose taip pat aptartos reformos, būtinos siekiant reaguoti į vidutinio laikotarpio ir ilgalaikius struktūrinius iššūkius. Tos rekomendacijos tebėra aktualios, o jų įgyvendinimas bus toliau stebimas per visą kitų metų Europos semestro metinį ciklą. Taip pat bus stebimas ir rekomendacijų dėl ekonominės politikos, susijusios su investicijomis, įgyvendinimas. Į pastarąsias rekomendacijas turėtų būti atsižvelgta strateginio sanglaudos politikos finansavimo po 2020 m. programavimo procese, be kita ko, rengiant dabartinės krizės poveikio švelninimo priemones ir išėjimo iš jos strategijas;

               (26)Europos semestras yra nuolatinio Sąjungos ekonominės ir užimtumo politikos koordinavimo sistema, galinti prisidėti prie tvarios ekonomikos. 2020 m. nacionalinėse reformų programose valstybės narės įvertino pažangą, padarytą įgyvendinant Jungtinių Tautų darnaus vystymosi tikslus (DVT). Užtikrindama, kad būtų visapusiškai įgyvendintos toliau pateiktos rekomendacijos, Airija prisidės prie pažangos, daromos siekiant DVT, ir bendrų pastangų užtikrinti konkurencingą tvarumą Sąjungoje;

               (27)siekiant greitai atsigauti nuo ekonominio COVID-19 poveikio, labai svarbu glaudžiai koordinuoti ekonominės ir pinigų sąjungos šalių ekonomiką. Airija, kaip valstybė narė, kurios valiuta yra euro, atsižvelgdama į Euro grupės politines gaires, turėtų užtikrinti, kad jos politika ir toliau atitiktų rekomendacijas euro zonai ir būtų koordinuojama su kitų euro zonos valstybių narių politika;

               (28)per 2020 m. Europos semestrą Komisija atliko išsamią Airijos ekonominės politikos analizę ir ją paskelbė 2020 m. šaliai skirtoje ataskaitoje. Be to, ji įvertino 2020 m. stabilumo programą ir 2020 m. nacionalinę reformų programą, taip pat veiksmus, kurių Airija ėmėsi atsižvelgdama į ankstesniais metais jai skirtas rekomendacijas. Komisija įvertino ne tik jų svarbą tvariai fiskalinei ir socialinei bei ekonominei Airijos politikai, bet ir tai, kaip jie atitinka ES taisykles ir gaires, nes būtina stiprinti bendrą Sąjungos ekonomikos valdymą Sąjungos lygio priemonėmis prisidedant prie būsimų nacionalinių sprendimų;

               (29)atsižvelgdama į tą vertinimą, Taryba išnagrinėjo 2020 m. stabilumo programą, o jos nuomonė
                  8
                pateikta visų pirma toliau išdėstytoje 1 rekomendacijoje;

               (30)atsižvelgdama į Komisijos nuodugnios apžvalgos ir šio vertinimo rezultatus, Taryba išnagrinėjo 2020 m. nacionalinę reformų programą ir 2020 m. stabilumo programą. Šiose rekomendacijose atsižvelgiama į poreikį kovoti su pandemija ir sudaryti palankesnes sąlygas ekonomikai atsigauti, nes tai pirmas būtinas žingsnis, kuris leistų koreguoti disbalansą. Rekomendacijos, kuriomis tiesiogiai naikinamas Komisijos pagal Reglamento (ES) Nr. 1176/2011 6 straipsnį nustatytas makroekonominis disbalansas, atspindėtos toliau išdėstytose 1, 2 ir 4 rekomendacijose,

               REKOMENDUOJA Airijai 2020 ir 2021 m. imtis šių veiksmų:

               1.laikantis bendrosios nukrypti leidžiančios išlygos, imtis visų būtinų priemonių, kad būtų veiksmingai kovojama su pandemija, palaikoma ekonomika ir remiamas būsimas atsigavimas. Kai leis ekonominės sąlygos, vykdyti fiskalinę politiką, kuria siekiama užtikrinti apdairią vidutinio laikotarpio fiskalinę būklę ir skolos tvarumą, kartu didinant investicijas. Gerinti sveikatos priežiūros sistemos prieinamumą ir didinti jos atsparumą, be kita ko, tenkinant sveikatos priežiūros darbuotojų poreikius ir užtikrinant visuotinę pirminės sveikatos priežiūros aprėptį.

               2.Remti užimtumą ugdant įgūdžius. Spręsti skaitmeninės atskirties rizikos problemą, be kita ko, švietimo sektoriuje. Didinti aprūpinimą socialiniu ir įperkamu būstu.

               3.Toliau teikti paramą įmonėms, ypač mažosioms ir vidutinėms, visų pirma taikant priemones jų likvidumui užtikrinti. Siekiant paremti ekonomikos atsigavimą, paankstinti brandžių viešųjų investicinių projektų įgyvendinimą ir skatinti privačiąsias investicijas. Investicijas sutelkti į žaliąją ir skaitmeninę pertvarką, visų pirma į švarią ir veiksmingą energijos gamybą ir vartojimą, darnųjį viešąjį transportą, vandentieką ir vandentvarką, mokslinius tyrimus ir inovacijas bei skaitmeninę infrastruktūrą.

               4.Išplėsti mokesčių bazę. Paspartinti veiksmus siekiant taisyti mokesčių sistemos aspektus, kuriais sudaromos palankesnės sąlygos agresyviai planuoti mokesčius, įskaitant susijusius su mokėjimais į užsienį. Užtikrinti veiksmingą kovos su pinigų plovimu sistemos priežiūrą ir vykdymą, kiek tai susiję su specialistais, teikiančiais paslaugas patikos fondams ir bendrovėms.

               Priimta Briuselyje

                     Tarybos vardu

                     Pirmininkas

                     (1)

                        OL L 209, 1997 8 2, p. 1.

                     (2)

                        OL L 306, 2011 11 23, p. 25.

                     (3)

                        SWD(2020) 506 final.

                     (4)

                        OL C 301, 2019 9 5, p. 117.

                     (5)

                        COM(2020) 112 final.

                     (6)

                        COM(2020) 123 final.

                     (7)

                        2020 m. kovo 30 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) 2020/460, kuriuo dėl konkrečių priemonių investicijoms į valstybių narių sveikatos priežiūros sistemas ir kitus jų ekonomikos sektorius sutelkti reaguojant į COVID-19 protrūkį iš dalies keičiami reglamentai (ES) Nr. 1301/2013, (ES) Nr. 1303/2013 ir (ES) Nr. 508/2014 (Atsako į koronaviruso grėsmę investicijų iniciatyva) (OL L 99, 2020 3 31, p. 5) ir 2020 m. balandžio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) 2020/558, kuriuo iš dalies keičiami reglamentai (ES) Nr. 1301/2013 ir (ES) Nr. 1303/2013, kiek tai susiję su konkrečiomis priemonėmis, kuriomis sudaromos išskirtinės lanksčios sąlygos naudoti Europos struktūrinių ir investicijų fondų lėšas reaguojant į COVID-19 protrūkį (OL L 130, 2020 4 24, p. 1).

                     (8)

                        Pagal Tarybos reglamento (EB) Nr. 1466/97 5 straipsnio 2 dalį.


               EUROPOS KOMISIJA
            Briuselis, 2020 05 20
            COM(2020) 510 final
            Rekomendacija
            TARYBOS REKOMENDACIJA
            dėl 2020 m. Prancūzijos nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2020 m. Prancūzijos stabilumo programos

               Rekomendacija

               TARYBOS REKOMENDACIJA

               dėl 2020 m. Prancūzijos nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2020 m. Prancūzijos stabilumo programos

               EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,

               atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 121 straipsnio 2 dalį ir 148 straipsnio 4 dalį,

               atsižvelgdama į 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei koordinavimo
                  1
               , ypač į jo 5 straipsnio 2 dalį,

               atsižvelgdama į 2011 m. lapkričio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 1176/2011 dėl makroekonominių disbalansų prevencijos ir naikinimo
                  2
               , ypač į jo 6 straipsnio 1 dalį,

               atsižvelgdama į Europos Komisijos rekomendaciją,

               atsižvelgdama į Europos Parlamento rezoliucijas,

               atsižvelgdama į Europos Vadovų Tarybos išvadas,

               atsižvelgdama į Užimtumo komiteto nuomonę,

               atsižvelgdama į Ekonomikos ir finansų komiteto nuomonę,

               atsižvelgdama į Socialinės apsaugos komiteto nuomonę,

               atsižvelgdama į Ekonominės politikos komiteto nuomonę,

               kadangi:

               (1)2019 m. gruodžio 17 d. Komisija priėmė metinę tvaraus augimo strategiją, kuria pradedamas 2020 m. Europos ekonominės politikos koordinavimo semestras. Ji tinkamai atsižvelgė į 2017 m. lapkričio 17 d. Europos Parlamento, Tarybos ir Komisijos paskelbtą Europos socialinių teisių ramstį. 2019 m. gruodžio 17 d. Komisija pagal Reglamentą (ES) Nr. 1176/2011 taip pat priėmė įspėjimo mechanizmo ataskaitą – joje Prancūzija nurodyta kaip viena iš valstybių narių, dėl kurių reikės parengti nuodugnią apžvalgą. Tą pačią dieną Komisija taip pat priėmė rekomendaciją dėl Tarybos rekomendacijos dėl euro zonos ekonominės politikos;

               (2)2020 m. vasario 26 d. paskelbta 2020 m. Prancūzijai skirta ataskaita
                  3
               . Joje įvertinta Prancūzijos pažanga, padaryta įgyvendinant 2019 m. liepos 9 d. Tarybos priimtas šaliai skirtas rekomendacijas
                  4
               , veiksmai, kurių šalis ėmėsi atsižvelgdama į ankstesniais metais priimtas rekomendacijas, ir Prancūzijos pažanga siekiant nacionalinių tikslų pagal strategiją „Europa 2020“. Į ją įtraukti ir nuodugnios apžvalgos pagal Reglamento (ES) Nr. 1176/2011 5 straipsnį rezultatai, kurie taip pat buvo paskelbti 2020 m. vasario 26 d. Atlikusi analizę Komisija padarė išvadą, kad Prancūzijoje yra susidaręs makroekonominis disbalansas. Visų pirma jis buvo susiję su didele valdžios sektoriaus skola ir lėta konkurencingumo raida mažo našumo augimo sąlygomis, o tai turi tarpvalstybinių pasekmių;

               (3)2020 m. kovo 11 d. Pasaulio sveikatos organizacija COVID-19 protrūkį oficialiai paskelbė pasauline pandemija. Dėl pandemijos piliečiai, visuomenė ir ekonomika pateko į ekstremalią didelio pavojaus visuomenės sveikatai situaciją. Ji kelia didžiulį spaudimą nacionalinėms sveikatos sistemoms, trikdo pasaulines tiekimo grandines, kelia finansų rinkų nestabilumą, lemia vartotojų paklausos sukrėtimus ir neigiamai veikia įvairius sektorius. Ji kelia grėsmę žmonių darbo vietoms, jų pajamoms ir įmonių verslui. Jos sukeltas didelis ekonominis sukrėtimas jau turi skaudžių pasekmių Europos Sąjungoje. 2020 m. kovo 13 d. Komisija priėmė komunikatą
                  5
               , kuriuo raginama užtikrinti suderintą ekonominį atsaką į krizę, įtraukiant visus nacionalinio ir Sąjungos lygmens suinteresuotuosius subjektus;

               (4)kelios valstybės narės paskelbė nepaprastąją padėtį arba ėmėsi neatidėliotinų priemonių. Visos neatidėliotinos priemonės turėtų būti griežtai proporcingos, būtinos, ribotos trukmės ir atitikti Europos bei tarptautinius standartus. Joms turėtų būti taikoma demokratinė priežiūra ir nepriklausoma teisminė peržiūra;

               (5)2020 m. kovo 20 d. Komisija priėmė Komunikatą dėl Stabilumo ir augimo pakte nustatytos bendrosios išvengimo sąlygos taikymo
                  6
               . Pagal Reglamento (EB) Nr. 1466/97 5 straipsnio 1 dalyje, 6 straipsnio 3 dalyje, 9 straipsnio 1 dalyje bei 10 straipsnio 3 dalyje ir Reglamento (EB) Nr. 1467/97 3 straipsnio 5 dalyje bei 5 straipsnio 2 dalyje nustatytą išlygą sudaromos palankesnės sąlygos koordinuoti biudžeto politiką esant dideliam ekonomikos nuosmukiui. Komunikate Komisija pritarė Tarybos nuomonei, kad, atsižvelgiant į numatomą didelį ekonomikos nuosmukį dėl COVID-19 protrūkio, dabartinės sąlygos leidžia pradėti taikyti šią išlygą. 2020 m. kovo 23 d. valstybių narių finansų ministrai pritarė Komisijos vertinimui. Pradėjus taikyti bendrąją nukrypti leidžiančią išlygą leidžiama laikinai nukrypti nuo vidutinio laikotarpio biudžeto tikslui pasiekti numatyto koregavimo plano, jei tai nekelia pavojaus fiskaliniam tvarumui vidutiniu laikotarpiu. Kalbant apie korekcinę dalį, Taryba taip pat gali, remdamasi Komisijos rekomendacija, priimti patikslintą fiskalinę trajektoriją. Taikant bendrąją nukrypti leidžiančią išlygą Stabilumo ir augimo pakto procedūros nestabdomos. Ji suteikia galimybę valstybėms narėms nukrypti nuo paprastai taikomų biudžetinių reikalavimų, o Komisijai ir Tarybai – imtis būtinų politikos koordinavimo priemonių laikantis Pakto;

               (6)siekiant apriboti ir kontroliuoti pandemijos plitimą, padidinti nacionalinių sveikatos sistemų atsparumą, verslui bei namų ūkiams teikiamos paramos priemonėmis sušvelninti socioekonominius padarinius ir užtikrinti adekvačias sveikatos ir saugos sąlygas darbo vietoje, kad būtų galima atnaujinti ekonominę veiklą, reikia nuolatinių veiksmų. Kad paremtų valstybių narių pastangas tose srityse, ES turėtų visapusiškai išnaudoti įvairias turimas priemones. Be to, valstybės narės ir Sąjunga turėtų bendradarbiaudamos rengti priemones, kurios yra būtinos, kad galėtume grįžti prie įprasto savo visuomenės ir ekonomikos funkcionavimo ir tvaraus augimo, įtraukdamos, inter alia, žaliąją pertvarką bei skaitmeninę transformaciją ir naudodamosi visa krizės metu įgyta patirtimi;

               (7)dėl COVID-19 krizės išryškėjo bendrosios rinkos gebėjimas lanksčiai prisitaikyti prie išskirtinių aplinkybių. Vis dėlto siekiant užtikrinti greitą ir sklandų perėjimą prie atsigavimo etapo ir laisvo prekių, paslaugų bei darbuotojų judėjimo, išskirtines priemones, neleidžiančias įprastai veikti bendrajai rinkai, būtina panaikinti, kai tik jos bus nebebūtinos. Dabartinė krizė parodė, kad sveikatos sektoriuje reikia pasirengimo krizėms planų, visų pirma apimančių geresnes pirkimo strategijas, diversifikuotas tiekimo grandines ir strateginius būtiniausių prekių rezervus. Jie yra esminiai platesnių pasirengimo krizėms planų rengimo elementai;

               (8)kad visus nenaudojamus Europos struktūrinių ir investicijų fondų išteklius valstybės narės galėtų sutelkti išskirtiniam COVID-19 pandemijos poveikiui švelninti, Sąjungos teisės aktų leidėjas jau priėmė atitinkamų teisės aktų pakeitimus
                  7
               . Tais pakeitimais bus suteikta papildomų lankstumo galimybių ir nustatytos supaprastintos ir racionalizuotos procedūros. Siekiant sumažinti pinigų srautų sunkumus, valstybėms narėms taip pat suteikta galimybė 2020–2021 finansiniais metais pasinaudoti 100 % bendru finansavimu iš Sąjungos biudžeto. Prancūzija raginama visapusiškai pasinaudoti tomis galimybėmis, kad padėtų asmenims ir sektoriams, kuriuos šie iššūkiai paveikė labiausiai;

               (9)dėl skirtingų specializacijos modelių tikėtina, kad skirtinguose regionuose, visų pirma regionuose, kurie labai priklauso nuo turizmo (pavyzdžiui, atokiausiuose regionuose) ir apskritai nuo verslo modelio, kai su klientais bendraujama tiesiogiai, socioekonominiai pandemijos padariniai bus nevienodi. Dėl to kyla didelė rizika, kad Prancūzijoje didės regioniniai ir teritoriniai skirtumai, o dėl to dar labiau stiprės jau pastebėta lėto skirtumų tarp sostinės regiono, didelių miestų ir likusios šalies dalies, tarp miesto ir kaimo vietovių, tarp metropolio ir atokiausių regionų didėjimo tendencija. Atsižvelgiant į riziką, kad laikinai sutriks valstybių narių tarpusavio konvergencijos procesas, dabartinėmis aplinkybėmis reikia tikslinių atsakomųjų politikos priemonių;

               (10)2020 m. gegužės 7 d. Prancūzija pateikė 2020 m. nacionalinę reformų programą, o 2020 m. balandžio 30 d. – 2020 m. stabilumo programą. Siekiant atsižvelgti į jų tarpusavio sąsajas, abi programos vertintos vienu metu;

               (11)šiuo metu Prancūzijai taikoma Stabilumo ir augimo pakto prevencinė dalis ir pereinamojo laikotarpio skolos taisyklė. 2018 m. liepos 13 d. Taryba rekomendavo Prancūzijai užtikrinti, kad 2019 m. grynųjų pirminių valdžios sektoriaus išlaidų nominalus augimas
                  8
                neviršytų 1,4 %, o tai atitiktų 0,6 % BVP metinį struktūrinį koregavimą. Bendras Komisijos vertinimas patvirtina, kad 2019 m. ir 2018 ir 2019 m. (vertinant kartu) buvo labai nukrypta nuo rekomenduojamo koregavimo plano, kuriuo siekiama vidutinio laikotarpio biudžeto tikslo. Tai svarbus veiksnys pagal Sutarties 126 straipsnio 3 dalį Komisijos parengtame pranešime, kuriame vertinama, ar 2019 m. Prancūzija laikėsi skolos kriterijaus;

               (12)2020 m. stabilumo programoje Vyriausybė planuoja, kad nominalusis balansas pablogės nuo 3,0 % BVP deficito 2019 m. iki 9,0 % BVP deficito 2020 m. 2020 m. stabilumo programoje numatoma, kad ties 98,1 % BVP 2019 m. stabilizavęsis valdžios sektoriaus skolos santykis su BVP 2020 m. išaugs iki 115,2 %. Makroekonominę ir fiskalinę perspektyvą veikia didelis neapibrėžtumas dėl COVID-19 pandemijos;

               (13)reaguodama į COVID-19 pandemiją ir laikydamasi suderinto Sąjungos požiūrio, Prancūzija ėmėsi biudžetinių priemonių, kad padidintų sveikatos sistemos pajėgumą, suvaldytų pandemiją ir suteiktų pagalbą labiausiai nukentėjusiems asmenims ir sektoriams. Pagal 2020 m. stabilumo programą tos biudžetinės priemonės sudaro 1,9 % BVP. Tos priemonės, be kita ko, yra: sutrumpinto darbo laiko sistemos finansavimas (1,1 % BVP); 0,4 % BVP papildomos išlaidos sveikatos priežiūros paslaugoms stiprinti, sveikatos draudimo išmokoms ir sveikatos priežiūros darbuotojų atlygiui; solidarumo fondo (0,3 % BVP) sukūrimas, siekiant teikti tiesioginę paramą mažosioms ir labai mažoms įmonėms, taip pat savarankiškai dirbantiems asmenims. Be to, Prancūzija paskelbė apie diskrecines priemones, kurios, nors ir nedaro tiesioginio poveikio biudžetui, padės palaikyti įmonių likvidumą; 2020 m. stabilumo programoje įvertinta, kad jos sudarys 17 % BVP. Tos priemonės, be kita ko, yra mokesčių ir socialinių įmokų atidėjimas įmonėms; greitesnis mokesčių ir PVM kredito grąžinimas; specialaus rezervo, kurio paskirtis – tiesiogiai remti strategines įmones investicijomis į nuosavą kapitalą (3,1 % BVP) ir paskolų garantijomis (13,9 % BVP), sukūrimas. Apskritai priemonės, kurių ėmėsi Prancūzija, atitinka Komisijos komunikate dėl suderinto ekonominio atsako į COVID-19 protrūkį išdėstytas gaires. Visiškas tų priemonių įgyvendinimas, o vėliau, kai leis ekonominės sąlygos, fiskalinės politikos perorientavimas siekiant užtikrinti apdairią vidutinio laikotarpio fiskalinę būklę padės išsaugoti fiskalinį tvarumą vidutiniu laikotarpiu;

               (14)remiantis Komisijos 2020 m. pavasario prognoze, grindžiama nesikeičiančios politikos scenarijumi, Prancūzijos valdžios sektoriaus balansas bus −9,9 % BVP 2020 m. ir −4,0 % BVP 2021 m. Numatoma, kad valdžios sektoriaus skolos santykis 2020 m. sieks 116,5 % BVP, o 2021 m. – 111,9 %;

               (15)dėl to, kad Prancūzija 2019 m. nesilaikė skolos taisyklės, ir dėl 2020 m. planuojamo 3 % BVP deficito ribos viršijimo 2020 m. gegužės 20 d. Komisija paskelbė pranešimą, parengtą pagal Sutarties 126 straipsnio 3 dalį. Apskritai analizė rodo, kad Sutartyje ir Reglamente (EB) Nr. 1467/1997 apibrėžti deficito ir skolos kriterijai nėra įvykdyti;

               (16)Prancūzijos sveikatos sistema veiksmingai pasiekia gerų rezultatų. Tačiau per COVID-19 krizę išryškėjo tam tikrų sistemos pasirengimo suvaldyti pandemijos protrūkius trūkumų. Šie trūkumai, be kita ko, yra: i) sunkumai užtikrinti, kad sveikatos priežiūros darbuotojų paslaugos, svarbiausios atsargos ir asmeninės apsaugos priemonės būtų lengvai prieinamos, taip pat ii) slypinčios struktūrinės problemos. Kalbant apie pirmą problemą, Prancūzija mobilizavo savo medikų ir paramedikų, įskaitant medicinos studentus ir į pensiją išėjusius gydytojus bei slaugytojus, ir medicinos reikmenų rezervą. Atsako koordinavimas visuose sveikatos sistemos segmentuose tebėra vienas iš iššūkių. Antra problema kyla dėl nepakankamų investicijų į fizines infrastruktūras ir žmogiškuosius išteklius, riboto paslaugų organizavimo pritaikymo ir poreikio geriau koordinuoti privačiųjų ir viešųjų subjektų veiksmus. Problemas dar labiau aštrina nuolatiniai regioniniai skirtumai. Pavyzdžiui, nors dirbančių gydytojų dalis yra maždaug lygi Sąjungos vidurkiui, apie 18 % Prancūzijos gyventojų gyvena vietovėse, kuriose galimybės patekti pas bendrosios praktikos gydytoją yra ribotos. Reikia tolesnių ryžtingų pastangų siekiant skaitmeninti sveikatos paslaugas – tai kertinis Vyriausybės sveikatos sistemos pertvarkymo strategijos akmuo. COVID-19 krizės patirtis rodo, kaip svarbu pandemijos metu geriau naudotis e. sveikatos, visų pirma telemedicinos, galimybėmis;

               (17)COVID-19 krizė turi neigiamą poveikį Prancūzijos darbo rinkai ir socialinėms sąlygoms. Nepaisant priimtų poveikio švelninimo priemonių, numatoma, kad nedarbas padidės (iki 10,1 % 2020 m., remiantis Komisijos prognoze, o 2021 m. vėl sumažės iki 9,7 %). Šios priemonės, be kita ko, yra sutrumpinto darbo laiko sistemos pakeitimas ir išplėtimas, taip pat priemonės, kurių imtasi įmonėms ir darbuotojams remti ir viešųjų paslaugų ir sveikatos sistemos veikimui užtikrinti. Susirūpinimą tebekelia nuolatinė darbo rinkos segmentacija. 2019 m. maždaug du trečdaliai naujų darbuotojų buvo įdarbinti pagal trumpalaikes (mažiau nei mėnesio trukmės) sutartis. Trumpalaikių sutarčių pakeitimo neterminuotomis darbo sutartimis rodiklis yra vienas iš mažiausių Sąjungoje. Naujausia bedarbio pašalpų sistemos (pranc. Unédic) reforma buvo siekiama padidinti sistemos finansinį tvarumą ir spręsti segmentacijos problemą. Tačiau tam tikrų su kompensavimo taisyklėmis susijusios reformos dalių įgyvendinimas dėl krizės buvo atidėtas. Atsižvelgiant į pablogėjusią situaciją svarbu užtikrinti, kad bedarbio pašalpas, taip pat aktyvią užimtumo paramą galėtų gauti visi darbo ieškantys asmenys, nepriklausomai nuo jų ankstesnio užimtumo statuso. Siekiant spręsti įgūdžių pasiūlos ir paklausos neatitikties problemą ir didinti darbo rinkos atsparumą, reikėtų toliau stengtis skatinti darbo jėgos perskirstymą visuose sektoriuose. Prieš COVID-19 protrūkį darbdaviai vis dažniau pranešdavo apie sunkumus rasti tinkamų kandidatų, nurodydami poreikį skatinti kvalifikacijos kėlimą ir perkvalifikavimą. Pavyzdžiui, informacinių technologijų sektoriuje ypač trūksta kvalifikuotų darbuotojų, tačiau šios srities absolventai sudaro tik 3 % visų absolventų;

               (18)per COVID-19 krizę itin svarbu užtikrinti ypatingos svarbos infrastruktūros veikimą ir laisvą prekių judėjimą visoje bendrojoje rinkoje ir bendradarbiaujant su kaimyninėmis šalimis stebėti tiekimo grandines ir užtikrinti tinkamą jų veikimą. Šiuo tikslu atšaukus per COVID-19 krizę priimtas priemones, visų pirma tam tikrų medicininių medžiagų ir produktų eksporto apribojimus, bus galima darniai ir solidariai patenkinti visos Sąjungos piliečių poreikius, išvengti šių prekių trūkumo rizikos ir tiekimo grandinių sutrikdymo ir galiausiai sudaryti sąlygas sėkmingai įgyvendinti koordinuotą Sąjungos strategiją, kaip įveikti COVID-19 krizę;

               (19)Prancūzija patvirtino daug schemų, skirtų įmonių likvidumui remti, be kita ko, pagal laikinąją valstybės pagalbos priemonių, skirtų ekonomikai remti reaguojant į dabartinį COVID-19 protrūkį, sistemą
                  9
               . Siekiant užtikrinti, kad tokios schemos būtų naudingos įmonėms, visų pirma mažosioms ir vidutinėms įmonėms (MVĮ), labai svarbu jas veiksmingai ir efektyviai įgyvendinti. Rengiant ir įgyvendinant šias priemones reikia atsižvelgti į bankų sektoriaus atsparumą;

               (20)bendra Prancūzijos verslo aplinka pagerėjo, tačiau šalis turi toliau stengtis paprastinti savo mokesčių sistemą ir mažinti įmonėms tenkančią administracinę naštą, ypač jeigu tai padės užtikrinti veiksmingą ekonomikos atsigavimą vidutiniu laikotarpiu. Pavyzdžiui, remiantis Komisijos vertinimu, nepaisant pažangos ir kelių priimtų priemonių paslaugų sektoriuje, reguliavimo apribojimai Prancūzijoje tebėra didesni nei kitose valstybėse narėse, visų pirma verslo paslaugų, iš kurių daugelį teikia reglamentuojamųjų profesijų atstovai, ir mažmeninės prekybos sektoriuose; tai patvirtina ir EBPO 2018 m. produktų rinkos reguliavimo rodikliai. Paslaugų sektorius, vienas iš labiausiai paveiktų sektorių, atliks svarbų vaidmenį įveikiant krizę ir po jos atsigaunant. Pakeitus prieigos prie paslaugų ir jų teikimo reikalavimus būtų skatinamos inovacijos, konkurencija ir profesinis judumas, o tai turėtų teigiamą bendrą ekonominį poveikį. Mažmeninės prekybos atsigavimą po COVID-19 krizės taip pat galėtų paskatinti reguliavimo lankstumas;

               (21)siekiant paremti ekonomikos atsigavimą, bus svarbu paankstinti brandžių viešųjų investicinių projektų įgyvendinimą ir skatinti privačiąsias investicijas, be kita ko, imantis atitinkamų reformų. Investuoti būtų galima į nustatytus Europos žaliojo kurso prioritetus, visų pirma mažo anglies dioksido kiekio transporto iniciatyvas, atsinaujinančiąją energiją ir pastatų renovaciją. Kartu su ekonomikos skaitmenine transformacija tai galėtų padėti trumpuoju laikotarpiu paskatinti ekonomikos atsigavimą ir duoti rezultatų vidutiniu laikotarpiu po COVID-19 krizės, taip pat padėti Prancūzijai tvariai siekti ilgalaikio neutralaus poveikio klimatui, kartu skatinant lyderystę technologijų srityje. Gaivinimo priemonių parengiamasis darbas galėtų būti grindžiamas Prancūzijos nacionaliniu energetikos ir klimato srities veiksmų planu, bendro intereso projektais ir infrastruktūros plėtros planais. Papildomos investicijos į energetikos infrastruktūras, įskaitant elektros energijos jungtis, padėtų didinti Sąjungos vidaus energijos rinkos integraciją, kartu augtų konkurencija ir atsirastų daugiau galimybių naudoti atsinaujinančiųjų išteklių energiją. Prancūzijai reaguoti į kai kuriuos dėl perėjimo prie neutralizuoto poveikio klimatui ekonomikos kylančius iššūkius, visų pirma šalies ataskaitos
                  10
                D priede nurodytose teritorijose, turėtų padėti 2021–2027 m. Teisingos pertvarkos fondo programavimas. Tai suteiktų Prancūzijai galimybę kuo geriau pasinaudoti tuo fondu;

               (22)patirtis parodė, kad, siekiant per karantiną užtikrinti galimybę naudotis viešosiomis, švietimo ir medicinos paslaugomis, taip pat palaikyti ekonominę veiklą pasinaudojant nuotoliniu darbu ir e. prekyba, skaitmeninė transformacija yra gyvybiškai svarbi. Vidutiniu laikotarpiu skaitmeninė transformacija suteikia daugiau galimybių įmonėms, visų pirma MVĮ, atsigauti ir augti, nes padeda užmegzti ryšius su didesniu potencialių klientų skaičiumi, didina gamybos procesų veiksmingumą ir suteikia paskatų diegti inovacijas. Investicijos į skaitmeninimą, be kita ko, suteikia galimybę diegti tinkamą infrastruktūrą ir gerinti plačiosios visuomenės, visų pirma dirbančių gyventojų, skaitmeninius įgūdžius. Prancūzijos labai didelės spartos plačiajuosčio ryšio planas (pranc. Plan France Très Haut Débit) sėkmingai įgyvendinamas miesto vietovėse. Tačiau kitose vietovėse tebėra didelių labai didelės spartos ryšio tinklo aprėpties skirtumų;

               (23)Prancūzija turi tvirtą mokslinių tyrimų bazę ir galimybių imtis konkrečių su moksliniais tyrimais ir inovacijomis susijusių priemonių, skirtų reaguoti į COVID-19 krizę, įskaitant vakcinų ir vaistų kūrimą. Dėl COVID-19 krizės ir jos padarinių reikia stiprinti viešojo ir privačiojo sektorių bendradarbiavimą mokslinių tyrimų ir inovacijų srityje. Kaip nurodė Prancūzijos nacionalinė produktyvumo taryba, vidutiniu laikotarpiu investicijos į mokslinius tyrimus ir inovacijas galėtų paskatinti našumo augimą. Jų taip pat reikia augimą skatinančiuose sektoriuose, kad įmonės galėtų pasinaudoti Europos ekonomikos pertvarkymo teikiamomis galimybėmis;

               (24)nors šiose rekomendacijose dėmesys sutelktas į pandemijos socioekonominio poveikio švelninimą ir palankesnių sąlygų ekonomikai atsigauti sudarymą, 2019 m. liepos 9 d. Tarybos priimtose 2019 m. konkrečioms šalims skirtose rekomendacijose taip pat aptartos reformos, būtinos siekiant reaguoti į vidutinio laikotarpio ir ilgalaikius struktūrinius iššūkius. Tos rekomendacijos tebėra aktualios, o jų įgyvendinimas bus toliau stebimas per visą kitų metų Europos semestro metinį ciklą. Taip pat bus stebimas ir rekomendacijų dėl ekonominės politikos, susijusios su investicijomis, įgyvendinimas. Į pastarąsias rekomendacijas turėtų būti atsižvelgta strateginio sanglaudos politikos finansavimo po 2020 m. programavimo procese, be kita ko, rengiant dabartinės krizės poveikio švelninimo priemones ir išėjimo iš jos strategijas;

               (25)Europos semestras yra nuolatinio Sąjungos ekonominės ir užimtumo politikos koordinavimo sistema, galinti prisidėti prie tvarios ekonomikos. 2020 m. nacionalinėse reformų programose valstybės narės įvertino pažangą, padarytą įgyvendinant Jungtinių Tautų darnaus vystymosi tikslus (DVT). Užtikrindama, kad būtų visapusiškai įgyvendintos toliau pateiktos rekomendacijos, Prancūzija prisidės prie pažangos, daromos siekiant DVT, ir bendrų pastangų užtikrinti konkurencingą tvarumą Sąjungoje;

               (26)siekiant greitai atsigauti nuo ekonominio COVID-19 poveikio, labai svarbu glaudžiai koordinuoti ekonominės ir pinigų sąjungos šalių ekonomiką. Prancūzija, kaip valstybė narė, kurios valiuta yra euro, atsižvelgdama į Euro grupės politines gaires, turėtų užtikrinti, kad jos politika ir toliau atitiktų rekomendacijas euro zonai ir būtų koordinuojama su kitų euro zonos valstybių narių politika;

               (27)per 2020 m. Europos semestrą Komisija atliko išsamią Prancūzijos ekonominės politikos analizę ir ją paskelbė 2020 m. šaliai skirtoje ataskaitoje. Be to, ji įvertino 2020 m. stabilumo programą ir 2020 m. nacionalinę reformų programą, taip pat veiksmus, kurių Prancūzija ėmėsi atsižvelgdama į ankstesniais metais jai skirtas rekomendacijas. Komisija įvertino ne tik jų svarbą tvariai fiskalinei ir socialinei bei ekonominei Prancūzijos politikai, bet ir tai, kaip jie atitinka Sąjungos taisykles ir gaires, nes būtina stiprinti bendrą Sąjungos ekonomikos valdymą Sąjungos lygio priemonėmis prisidedant prie būsimų nacionalinių sprendimų;

               (28)atsižvelgdama į tą vertinimą, Taryba išnagrinėjo 2020 m. stabilumo programą, o jos nuomonė
                  11
                pateikta visų pirma toliau išdėstytoje 1 rekomendacijoje;

               (29)atsižvelgdama į Komisijos nuodugnios apžvalgos ir šio vertinimo rezultatus, Taryba išnagrinėjo 2020 m. nacionalinę reformų programą ir 2020 m. stabilumo programą. Šiose rekomendacijose atsižvelgiama į poreikį kovoti su pandemija ir palengvinti ekonomikos atsigavimą – tai pirmas būtinas žingsnis siekiant sudaryti sąlygas koreguoti disbalansą. Rekomendacijos, kuriomis siekiama tiesiogiai spręsti pagal Reglamento (ES) Nr. 1176/2011 6 straipsnį Komisijos nustatyto makroekonominio disbalanso problemas, pateiktos 1, 3 ir 4 rekomendacijose,

               REKOMENDUOJA Prancūzijai 2020 ir 2021 m. imtis šių veiksmų:

               1.Laikantis bendrosios nukrypti leidžiančios išlygos, imtis visų būtinų priemonių, kad būtų veiksmingai kovojama su pandemija, palaikoma ekonomika ir remiamas būsimas atsigavimas. Kai leis ekonominės sąlygos, vykdyti fiskalinę politiką, kuria siekiama užtikrinti apdairią vidutinio laikotarpio fiskalinę būklę ir skolos tvarumą, kartu didinant investicijas. Didinti sveikatos priežiūros sistemos atsparumą užtikrinant tinkamą ypatingos svarbos medicinos reikmenų tiekimą ir subalansuotą sveikatos priežiūros darbuotojų pasiskirstymą, taip pat investuojant į e. sveikatą.

               2.Mažinti krizės poveikį užimtumui ir socialinį poveikį, be kita ko, skatinant įgūdžių ugdymą ir teikiant aktyvią paramą visiems darbo ieškantiems asmenims.

               3.Užtikrinti, kad būtų veiksmingai įgyvendinamos priemonės, kuriomis remiamas įmonių, visų pirma mažųjų ir vidutinių įmonių, likvidumas. Siekiant paremti ekonomikos atsigavimą, paankstinti brandžių viešųjų investicinių projektų įgyvendinimą ir skatinti privačiąsias investicijas. Investicijas sutelkti į žaliąją ir skaitmeninę pertvarką, visų pirma į darnųjį transportą, švarią ir veiksmingą energijos gamybą ir vartojimą, energetikos ir skaitmenines infrastruktūras, taip pat mokslinius tyrimus ir inovacijas.

               4.Toliau gerinti reglamentavimo aplinką, mažinti įmonių administracinę naštą ir paprastinti mokesčių sistemą.

               Priimta Briuselyje

                     Tarybos vardu

                     Pirmininkas

                     (1)

                        OL L 209, 1997 8 2, p. 1.

                     (2)

                        OL L 306, 2011 11 23, p. 25.

                     (3)

                        SWD(2020) 509 final.

                     (4)

                        OL C 301, 2019 9 5, p. 117.

                     (5)

                        COM(2020) 112 final.

                     (6)

                        COM(2020) 123 final.

                     (7)

                        2020 m. kovo 30 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) 2020/460, kuriuo dėl konkrečių priemonių investicijoms į valstybių narių sveikatos priežiūros sistemas ir kitus jų ekonomikos sektorius sutelkti reaguojant į COVID-19 protrūkį iš dalies keičiami reglamentai (ES) Nr. 1301/2013, (ES) Nr. 1303/2013 ir (ES) Nr. 508/2014 (Atsako į koronaviruso grėsmę investicijų iniciatyva) (OL L 99, 2020 3 31, p. 5), ir 2020 m. balandžio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) 2020/558, kuriuo iš dalies keičiami reglamentai (ES) Nr. 1301/2013 ir (ES) Nr. 1303/2013, kiek tai susiję su konkrečiomis priemonėmis, kuriomis sudaromos išskirtinės lanksčios sąlygos naudoti Europos struktūrinių ir investicijų fondų lėšas reaguojant į COVID-19 protrūkį (OL L 130, 2020 4 24, p. 1).

                     (8)

                        Grynąsias pirmines valdžios sektoriaus išlaidas sudaro visos valdžios sektoriaus išlaidos atėmus palūkanų išlaidas, Sąjungos fondų pajamomis visiškai kompensuojamas išlaidas Sąjungos programoms ir išlaidų nedarbo išmokoms nediskrecinius pokyčius. Nacionaliniu lygmeniu finansuojamas bendrojo pagrindinio kapitalo formavimas išlyginamas per ketverių metų laikotarpį. Įskaičiuojamos diskrecinės su pajamomis susijusios priemonės arba įstatymais nustatytas pajamų padidėjimas. Vienkartinės priemonės, susijusios tiek su pajamomis, tiek su išlaidomis, neįskaičiuojamos.

                     (9)

                        OL C 91I, 2020 3 20, p. 1–9.

                     (10)

                        SWD(2020) 509 final.

                     (11)

                        Pagal Tarybos reglamento (EB) Nr. 1466/97 5 straipsnio 2 dalį.


               EUROPOS KOMISIJA
            Briuselis, 2021 08 05
            COM(2021) 456 final
            Rekomendacija
            TARYBOS SPRENDIMAS
            kuriuo suteikiami įgaliojimai Europos Sąjungos vardu pradėti derybas dėl Europos Sąjungos ir Mauricijaus Respublikos žuvininkystės sektoriaus partnerystės susitarimo įgyvendinimo protokolo sudarymo
            {SWD(2021) 221 final} - {SWD(2021) 222 final}

               AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS

               1.PASIŪLYMO APLINKYBĖS

               •Pasiūlymo pagrindimas ir tikslai

               Komisija siūlo derėtis su Mauricijaus Respublika dėl Žuvininkystės sektoriaus partnerystės susitarimo
                  1
                (toliau – ŽPS) naujo įgyvendinimo protokolo, kuris atitiktų Sąjungos laivyno poreikius ir derėtų su Reglamentu (ES) Nr. 1380/2013 dėl bendros žuvininkystės politikos
                  2
                (toliau – BŽP reglamentas) ir su 2012 m. kovo 19 d. Tarybos išvadomis
                  3
                dėl Komisijos komunikato dėl bendros žuvininkystės politikos išorės aspekto
                  4
               .

               •Suderinamumas su toje pačioje politikos srityje galiojančiomis nuostatomis

                  Dabartinis ŽPS su Mauricijumi įsigaliojo 2014 m. sausio 28 d. šešerių metų laikotarpiui ir savaime pratęsiamas papildomiems trejų metų laikotarpiams. Dabartinis ketverių metų įgyvendinimo protokolas
                     5
                   pradėtas taikyti 2017 m. gruodžio 8 d. ir nustos galioti 2021 m. gruodžio 7 d. Jame nustatytos Sąjungos laivyno žvejybos galimybės ir atitinkamas Sąjungos ir laivų savininkų mokėtinas finansinis įnašas. Jame ES laivams iš keturių valstybių narių (Ispanijos, Prancūzijos, Italijos ir Portugalijos) numatytos tunų ir toli migruojančių žuvų rūšių žvejybos galimybės.

                  Metinis Mauricijui skirtas ES viešasis finansinis įnašas sudaro 220 000 EUR už prieigą, papildomai skiriant konkrečias sumas – 220 000 EUR žuvininkystės  politikai ir 135 000 EUR jūrų politikos ir vandenynų ekonomikos plėtrai remti.

                  Komisija siūlo derėtis dėl naujo įgyvendinimo protokolo, visapusiškai atsižvelgiant į BŽP reglamentą
                     6
                  .

               ES sukūrė dvišalių tausios žvejybos partnerystės susitarimų (TŽPS) su Indijos vandenyno valstybėmis, pavyzdžiui, Seišeliais ir Madagaskaru, tinklą. TŽPS padeda tarptautiniu mastu propaguoti BŽP tikslus užtikrinant, kad ES laivyno žvejybos veikla, vykdoma ne Sąjungos vandenyse, būtų grindžiama tokiais pačiais principais ir standartais, kokie taikomi pagal Sąjungos teisę. Be to, TŽPS padeda stiprinti ES ir jos partnerių mokslinį bendradarbiavimą, didinti skaidrumą ir tvarumą, kad geriau būtų valdomi žvejybos ištekliai, taip pat stiprinti valdymą remiant nacionalinių ir užsienio laivynų veiklos stebėseną, kontrolę bei priežiūrą, teikiant finansavimą kovai su neteisėta, nedeklaruojama ir nereglamentuojama (NNN) žvejyba ir prisidedant prie tvarios vietos žvejybos pramonės plėtros. TŽPS stiprina ES poziciją tarptautinėse ir regioninėse žvejybos organizacijose – Mauricijaus atveju – Indijos vandenyno tunų komisijoje (IOTC)
                  7
               .

               •Suderinamumas su kitomis Sąjungos politikos sritimis

                  Derybos su Mauricijumi dėl naujo įgyvendinimo protokolo atitinka ES išorės veiksmus, susijusius su Afrikos, Karibų ir Ramiojo vandenyno valstybėmis, ypač jos siekiamus demokratinių principų taikymo ir žmogaus teisių gynimo tikslus. Jis taip pat atitinka laikinąjį ekonominės partnerystės susitarimą, kurį taiko Mauricijus, Seišeliai, Zimbabvė, Madagaskaras ir Komorai ir kurio taikymo sritis išplečiama įtraukiant kitus su prekyba susijusius klausimus, pavyzdžiui, prekybą ir darnų vystymąsi.

               2.TEISINIS PAGRINDAS, SUBSIDIARUMO IR PROPORCINGUMO PRINCIPAI

               •Teisinis pagrindas

                  Teisinis sprendimo pagrindas – Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (SESV) penktos dalies (Sąjungos išorės veiksmai) V antraštinės dalies (Tarptautiniai susitarimai) 218 straipsnis, kuriame nustatyta derybų dėl susitarimų su kitomis šalimis ir šių susitarimų sudarymo tvarka.

               •Subsidiarumo principas (neišimtinės kompetencijos atveju)

                  Netaikoma (išimtinė kompetencija).

               •Proporcingumo principas

                  Šis sprendimas yra proporcingas siekiamam tikslui.

               •Priemonės pasirinkimas

                  SESV 218 straipsnio 3 ir 4 dalyse numatyta priemonė.

               3.EX POST VERTINIMO, KONSULTACIJŲ SU SUINTERESUOTOSIOMIS ŠALIMIS IR POVEIKIO VERTINIMO REZULTATAI

               •Galiojančių teisės aktų ex post vertinimas / tinkamumo patikrinimas

                  2021 m. Komisija atliko dabartinio protokolo ex post vertinimą ir galimo jo atnaujinimo ex ante vertinimą. Vertinimo išvados išdėstytos atskirame Komisijos tarnybų darbiniame dokumente.

                  Atlikus vertinimą prieita prie išvados, kad ES žvejybos sektoriai itin suinteresuoti žvejyba Mauricijaus vandenyse ir kad atnaujintas protokolas būtų naudingas abiem šalims. Be to, atnaujintas protokolas padėtų stiprinti stebėseną, kontrolę bei priežiūrą ir gerinti žvejybos valdymą regione.

                  ES svarbu išlaikyti priemonę, kuria būtų sudarytos sąlygos plėtoti tvirtą sektorinį bendradarbiavimą su subregioniniu lygmeniu strategiškai svarbiu veikėju ir apskritai stiprinti santykius su Mauricijumi. Tai taip pat padės ES įgyti sąjungininkų vykdant su IOTC susijusią veiklą. Tai reiškia, kad ES laivynas, įskaitant Indijos vandenyne esantiems atokiausiems jos regionams priklausančius laivus, ir toliau turės prieigą prie svarbios Mauricijaus jurisdikcijai priklausančios žvejybos zonos, kurioje galima įgyvendinti žvejybos strategijas pagal daugiametę tarptautinę teisinę sistemą. Be to, Mauricijus yra svarbus Indijos vandenyne sužvejotų tunų perdirbėjas ir tuno produktų eksportuotojas į ES, todėl numatomas naujasis protokolas tampa dar svarbesnis tiek ES žvejybos sektoriui, tiek šaliai partnerei. Mauricijaus valdžios institucijų tikslas – palaikyti santykius su ES, iš dalies siekiant stiprinti vandenynų valdymą ir pasinaudoti konkrečia sektorine parama, suteikiančia daugiamečio finansavimo galimybių.

               •Konsultacijos su suinteresuotosiomis šalimis

                  Atlikdama vertinimą Komisija konsultavosi su valstybėmis narėmis, pramonės atstovais, tarptautinėmis pilietinės visuomenės organizacijomis ir Mauricijaus žuvininkystės administravimo institucijomis bei pilietine visuomene. Konsultacijos taip pat vyko Tolimojo plaukiojimo laivyno patariamosios tarybos posėdžiuose.

               •Tiriamųjų duomenų rinkimas ir naudojimas

                  Netaikoma.

               •Poveikio vertinimas

                  Netaikoma.

               •Reglamentavimo tinkamumas ir supaprastinimas

                  Netaikoma.

               •Pagrindinės teisės

                  Siūlomuose derybiniuose nurodymuose (išdėstytuose sprendimo priede) rekomenduojama į protokolą įtraukti nuostatą dėl žmogaus teisių ir demokratijos principų pažeidimų pasekmių.

               4.POVEIKIS BIUDŽETUI

               Naujojo protokolo poveikis biudžetui apima Mauricijui mokėtiną finansinį įnašą. Biudžeto lėšos (įsipareigojimų ir mokėjimų asignavimai) kiekvienais metais turėtų būti įtrauktos į TŽPS skirtą biudžeto eilutę (08 05 01) ir atitikti finansinį programavimą pagal 2022–2027 m. daugiametę finansinę programą. Metinės įsipareigojimų ir mokėjimų sumos, įskaitant rezervo eilutę, skirtą protokolams, kurie metų pradžioje dar neįsigalioję, nustatomos pagal kasmetinę biudžeto procedūrą
                  8
               .

               5.KITI ELEMENTAI

               •Įgyvendinimo planai ir stebėsena, vertinimas ir ataskaitų teikimo tvarka

                  Tikimasi, kad derybos prasidės 2021 m. trečiąjį ketvirtį.

               •Išsamus konkrečių pasiūlymo nuostatų paaiškinimas

                  Komisija rekomenduoja, kad:

               ·Taryba įgaliotų Komisiją pradėti ir vesti derybas su Mauricijumi dėl Žuvininkystės sektoriaus partnerystės susitarimo naujo įgyvendinimo protokolo sudarymo;

               ·Komisija būtų paskirta ES derybininke šiuo klausimu;

               ·Komisija vestų derybas konsultuodamasi su specialiuoju komitetu pagal SESV;

               ·Taryba patvirtintų priede pateiktus derybinius nurodymus.

               Rekomendacija

               TARYBOS SPRENDIMAS

               kuriuo suteikiami įgaliojimai Europos Sąjungos vardu pradėti derybas dėl Europos Sąjungos ir Mauricijaus Respublikos žuvininkystės sektoriaus partnerystės susitarimo įgyvendinimo protokolo sudarymo

               EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,

               atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 218 straipsnio 3 ir 4 dalis,

               atsižvelgdama į Europos Komisijos rekomendaciją,

               kadangi turėtų būti pradėtos derybos su Mauricijaus Respublika siekiant sudaryti Žuvininkystės sektoriaus partnerystės susitarimo
                  9
                naują įgyvendinimo protokolą,

               PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:

               1 straipsnis

               Komisija įgaliojama Sąjungos vardu derėtis su Mauricijaus Respublikos Vyriausybe dėl Žuvininkystės sektoriaus partnerystės susitarimo naujo įgyvendinimo protokolo.

               2 straipsnis

               Derybiniai nurodymai išdėstyti priede.

               3 straipsnis

               Derybos vedamos konsultuojantis su Tarybos Išorės žuvininkystės politikos darbo grupe.

               4 straipsnis

               Šis sprendimas skirtas Komisijai.

               Priimta Briuselyje

                     Tarybos vardu

                     Pirmininkas

                     (1)

                        OL L 79, 2014 3 18, p. 3.

                     (2)

                        2013 m. gruodžio 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 1380/2013 dėl bendros žuvininkystės politikos, kuriuo iš dalies keičiami Tarybos reglamentai (EB) Nr. 1954/2003 ir (EB) Nr. 1224/2009 bei panaikinami Tarybos reglamentai (EB) Nr. 2371/2002 ir (EB) Nr. 639/2004 bei Tarybos sprendimas 2004/585/EB (OL L 354, 2013 12 28, p. 22).

                     (3)

                  https://www.consilium.europa.eu/uedocs/cms_data/docs/pressdata/en/agricult/129052.pdf

                     (4)

                        COM(2011) 0424 final.

                     (5)

                        OL L 279, 2017 10 28, p. 3.

                     (6)

                        IV dalies II antraštinė dalis.

                     (7)

                        IOTC yra tarpvyriausybinė organizacija, atsakinga už tunų ir tunams giminingų rūšių žuvų išteklių valdymą Indijos vandenyne;
                  https://iotc.org/

                     (8)

                        40 skyrius (rezervo eilutė 40 02 41) pagal tarpinstitucinį susitarimą dėl daugiametės finansinės programos (2013/C 373/01).

                     (9)

                        OL L 79, 2014 3 18, p. 3.

    ---documentbreak---

               EUROPOS KOMISIJA
            Briuselis, 2021 08 05
            COM(2021) 456 final
            PRIEDAS
            prie
            Rekomendacijos dėl Tarybos sprendimo
            kuriuo suteikiami įgaliojimai Europos Sąjungos vardu pradėti derybas dėl Europos Sąjungos ir Mauricijaus Respublikos žuvininkystės sektoriaus partnerystės susitarimo įgyvendinimo protokolo sudarymo
            {SWD(2021) 221 final} - {SWD(2021) 222 final}

               PRIEDAS

               Derybiniai nurodymai

               –Derybų tikslas – sudaryti Europos Sąjungos ir Mauricijaus Respublikos žuvininkystės sektoriaus partnerystės susitarimo įgyvendinimo protokolą laikantis Reglamento (ES) Nr. 1380/2013 dėl bendros žuvininkystės politikos ir 2012 m. kovo 19 d. Tarybos išvadų dėl 2011 m. liepos 13 d. Komisijos komunikato dėl bendros žuvininkystės politikos išorės aspekto.

               –Įgyvendinimo protokole turėtų būti nustatyta bendra ES laivų žvejybos veiklos Mauricijaus vandenyse ir ES bendradarbiavimo su Mauricijumi žuvininkystės srityje sistema.

               –Siekiant skatinti tausią ir atsakingą žvejybą, kartu užtikrinant abipusę naudą ES ir Mauricijui, Komisija derybose turėtų siekti šių tikslų:

               ·ES laivams užtikrinti galimybę patekti į Mauricijaus žvejybos zoną ir gauti būtinus žvejybos toje zonoje leidimus ir taip, inter alia, plėtoti ES veiklos vykdytojams prieinamų tausios žvejybos partnerystės susitarimų su Indijos vandenyno valstybėmis tinklą;

               ·atsižvelgti į geriausias turimas mokslines rekomendacijas ir atitinkamus regioninių žvejybos valdymo organizacijų priimtus valdymo planus, siekiant užtikrinti aplinkosauginį žvejybos veiklos tvarumą ir skatinti tarptautinį vandenynų valdymą. Žvejybos veikla turėtų būti nukreipta tik į turimus išteklius, atsižvelgiant į vietinio laivyno žvejybos pajėgumą ir ypatingą dėmesį atkreipiant į tai, kad susiję ištekliai yra toli migruojančių rūšių žuvys;

               ·gauti adekvačią šių žvejybos išteklių dalį, visiškai atitinkančią ES laivyno interesus, atsižvelgiant į tai, kad šie ištekliai domina ir kitus užsienio laivynus, ir užtikrinti, kad visiems užsienio laivynams būtų taikomos tos pačios techninės sąlygos;

               ·užtikrinti, kad galimybės žvejoti išteklius būtų grindžiamos buvusia ir numatoma būsima ES laivyno veikla tame regione, atsižvelgiant į turimus naujausius ir geriausius mokslinius vertinimus bei paisant ES atokiausių regionų interesų;

               ·užmegzti dialogą siekiant stiprinti sektoriaus politiką, kad būtų skatinamas atsakingos žuvininkystės politikos įgyvendinimas atsižvelgiant į Mauricijaus vystymosi tikslus, visų pirma susijusius su žvejybos valdymu, kova su neteisėta, nedeklaruojama ir nereglamentuojama žvejyba, žvejybos veiklos kontrole, stebėsena bei priežiūra ir mokslinių rekomendacijų teikimu; taip pat skatinti ekonominę veiklą;

               ·įtraukti nuostatą dėl žmogaus teisių ir demokratijos principų pažeidimų pasekmių;

               ·užtikrinti, kad protokolu būtų prisidedama prie tvaraus ekonomikos augimo ir deramo darbo, susijusio su žvejybos veikla, skatinimo, atsižvelgiant į atitinkamas Tarptautinės darbo organizacijos konvencijas;

               ·įtraukti nuostatą dėl laivynų nediskriminavimo ir skaidrumo.

               –Protokole visų pirma turėtų būti nustatyta:

               ·ES laivams suteiktinos žvejybos galimybės,

               ·finansinė kompensacija bei jos mokėjimo sąlygos ir

               ·paramos sektoriui įgyvendinimo mechanizmai.


               EUROPOS KOMISIJA
            Briuselis, 30.10.2019
            COM(2019) 551 final
            Rekomendacija
            TARYBOS SPRENDIMAS
            kuriuo suteikiami įgaliojimai pradėti derybas dėl Europos Sąjungos ir Naujosios Zelandijos susitarimo dėl Europos Sąjungos teisėsaugos bendradarbiavimo agentūros (Europolo) ir Naujosios Zelandijos kompetentingų kovos su sunkiais nusikaltimais ir terorizmu institucijų keitimosi asmens duomenimis

               AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS

               1.REKOMENDACIJOS APLINKYBĖS

               Globalizuotame pasaulyje, kuriame sunkūs nusikaltimai ir terorizmas tampa vis labiau tarpvalstybiniai ir universalūs, teisėsaugos institucijos turėtų būti visapusiškai pasirengusios bendradarbiauti su išorės partneriais, siekdamos užtikrinti piliečių saugumą. Todėl Europolui turėtų būti sudaryta galimybė keistis asmens duomenimis su trečiųjų šalių teisėsaugos institucijomis tiek, kiek reikia jo užduotims atlikti, laikantis 2016 m. gegužės 11 d. Reglamente 2016/794
                  1
                išdėstytų reikalavimų sistemos.

               Nuo reglamento taikymo pradžios Europolas gali keistis duomenimis su trečiosiomis šalimis arba tarptautinėmis organizacijomis pagal tarptautinį susitarimą, kuriuo užtikrinamas pakankamas privatumo ir pagrindinių asmens teisių ir laisvių apsaugos lygis. Už derybas dėl tokių tarptautinių susitarimų Sąjungos vardu yra atsakinga Komisija. Kiek to reikia Europolo užduotims atlikti, jis gali užmegzti ir palaikyti bendradarbiavimo santykius su išorės partneriais, sudarydamas darbinius ir administracinius susitarimus, kurie savaime negali būti teisiniu pagrindu keistis asmens duomenimis.

               Vienuoliktoje pažangos, padarytos kuriant tikrą veiksmingą saugumo sąjungą, ataskaitoje
                  2
                Komisija nustatė aštuonias prioritetines Artimųjų Rytų ir Šiaurės Afrikos (MENA) regiono šalis
                  3
               , atsižvelgdama į terorizmo grėsmę, su migracija susijusias problemas ir Europolo veiklos poreikius pradėti derybas. Atsižvelgdama į politinę strategiją, išdėstytą Europos saugumo darbotvarkėje
                  4
               , Tarybos išvadose
                  5
                ir Visuotinėje strategijoje
                  6
               , taip pat teisėsaugos institucijų veiklos poreikius visoje ES ir galimą glaudesnio bendradarbiavimo šioje srityje naudą, kuri, be kita ko, išryškėjo po 2019 m. kovo mėn. išpuolio Kraistčerče, Komisija mano, kad būtina įtraukti Naująją Zelandiją kaip prioritetinę šalį, su kuria reikėtų pradėti derybas trumpuoju laikotarpiu. Naujoji Zelandija oficialiai paprašė šios iniciatyvos 2019 m. rugpjūčio 23 d.

               2019 m. balandžio mėn. Europolo ir Naujosios Zelandijos policija pasirašė darbo susitarimą. Tai – struktūrinio strateginio bendradarbiavimo, įskaitant saugią liniją, leidžiančią užtikrinti tiesioginį saugų ryšį,  pagrindas. Be to, Naujoji Zelandija į Europolą nusiuntė ryšių palaikymo pareigūną. Tačiau tai nėra keitimosi asmens duomenimis teisinis pagrindas. Šiuo metu nėra teisinio pagrindo, kuriuo remiantis būtų galima reguliariai ir struktūrizuotai keistis asmens duomenimis tarp Naujosios Zelandijos teisėsaugos institucijų ir Europolo, o tai yra būtina veiksmingam operatyviniam bendradarbiavimui užtikrinti.

               Asmens duomenų apsaugos teisiniai standartai Naujojoje Zelandijoje visų pirma nustatyti 1993 m. gegužės 17 d. Privatumo akte su pakeitimais, padarytais 2010 m. rugsėjo 7 d. Privatumo akto pakeitimo aktu
                  7
               . Akte nustatyta dvylika informacijos privatumo principų, kuriais reglamentuojamas asmens duomenų tvarkymas. Privatumo aktas taikomas privačioms ir viešosioms įstaigoms, įskaitant teisėsaugos institucijas. Privatumo aktu taip pat nustatyta  privatumo priežiūros pareigūno tarnyba – nepriklausoma Naujosios Zelandijos duomenų apsaugos institucija.

               Politinis kontekstas

               2019 m. gegužės 15 d., po išpuolio Kraistčerče, Prancūzijos prezidentas Emmanuelis Macronas ir Naujosios Zelandijos ministrė pirmininkė Jacinda Ardern Paryžiuje drauge surengė aukščiausiojo lygio susitikimą „Kraistčerčo raginimas imtis veiksmų“, kuriame dalyvavo ir Komisijos Pirmininkas J.-C. Junckeris. Renginyje pabrėžta, kad svarbu kovoti su teroristinio turinio internete problema drauge užtikrinant pagrindinių teisių apsaugą. Dalyvavę vyriausybių ir technologijų įmonių bei Europos Komisijos atstovai išreiškė paramą susitikime prisiimtiems įsipareigojimams panaikinti teroristinį ir smurtinį ekstremistinį turinį internete (

                  https://www.christchurchcall.com/

               ) .

               ES ir Naujoji Zelandija yra panašių pažiūrų partnerės, jų nuomonė daugeliu pasaulinių klausimų panaši. 2016 m. spalio 5 d. pasirašytu ES ir Naujosios Zelandijos partnerystės susitarimu dėl santykių ir bendradarbiavimo stiprinami tarpusavio santykiai, nes juo Šalys įsipareigoja bendradarbiauti tokiose srityse kaip kova su terorizmu, bendradarbiavimas teisėsaugos srityje, organizuoto nusikalstamumo ir korupcijos, narkotikų, elektroninių nusikaltimų, pinigų plovimo, teroristų finansavimo, migracijos ir prieglobsčio sričių prevencija ir kova su jais.

               ES ir Naujoji Zelandija taip pat yra Pasaulinio kovos su terorizmu forumo (GCTF) partnerės. Tai tarptautinis 29 šalių ir Europos Sąjungos forumas, kurio pagrindinis tikslas – mažinti žmonėms visame pasaulyje keliamą terorizmo pavojų užkertant kelią teroristiniams išpuoliams, kovojant su jais ir vykdant atitinkamą baudžiamąjį persekiojimą, taip pat kovojant su terorizmo kurstymu ir verbavimu teroristinei veiklai. ES ir Naujoji Zelandija glaudžiai bendradarbiauja užsienio ir saugumo klausimais ir palaiko nuolatinį dialogą politikos ir saugumo klausimais: be kita ko, dažnai vykdomos ministerijų ir vyresniųjų pareigūnų lygmens konsultacijos. Naujoji Zelandija, remdamasi 2012 m. partnerystės pagrindų susitarimu, galėjo dalyvauti kai kuriose ES krizių valdymo operacijose, pavyzdžiui, ji prisidėjo prie operacijos „EUNAVFOR Atalanta“ (kova su piratavimu Somalio pusiasalyje).

               Veiklos poreikiai

               Visose nusikaltimų srityse, priklausančiose Europolo kompetencijai, bendradarbiavimą su Naująja Zelandija galima plėtoti toliau. Toliau pateikiamas nebaigtinis svarbiausių Europolo veiklos poreikių santykių su Naująja Zelandija srityje sąrašas.

               ·Terorizmas. Terorizmas kelia rimtą grėsmę ir Naujajai Zelandijai, ir Europos Sąjungai – teroristinių išpuolių būta jų abiejų teritorijose. Reikia ne tik geriau susidaryti grėsmių vaizdą ir nustatyti naujas tendencijas, bet ir glaudžiau bendradarbiauti, be kita ko, keistis asmens duomenimis, siekiant nustatyti teroristinius nusikaltimus, įskaitant keliones terorizmo tikslais, terorizmo finansavimą ir netinkamą teroristų naudojimąsi internetu, užkirsti jiems kelią ir vykdyti baudžiamąjį persekiojimą.

                  Europolo Europos kovos su terorizmu centras labai suinteresuotas abipuse galimybe vykdant veiklą keistis operatyviniais ir (arba) asmens duomenimis su Naująja Zelandija; toks poreikis išryškėjo po išpuolio Kraistčerče. Po jo Europolo ES internetinės informacijos žymėjimo padalinys vykdė veiklą turinio aptikimo ir sklaidos visame internete srityje. Piktnaudžiavimo internetu sparta ir mastas po išpuolio ir milžiniškas su tuo susijusių internetinių paslaugų teikėjų (OSP) skaičius neturėjo precedento ir atskleidė, kad siekiant šalinti panašias grėsmes susiduriama su esamų procesų trūkumais. Operatyvinės veiklos susitarimas su Naująja Zelandija ne tik padėtų Europolui geriau vadovauti operatyvinio reagavimo veiksmams po išpuolio Kraistčerče siekiant panaikinti teroristinį ar smurtinį ekstremistinį turinį internete, bet ir suteiktų Europolui teisinę sistemą, pagal kurią būtų plėtojamas glaudesnis bendradarbiavimas su Naująja Zelandija kovos su terorizmu klausimais.

               ·Kibernetiniai nusikaltimai. ES teisėsaugos agentūroms Naujoji Zelandija yra viena iš svarbiausių partnerių tiriant vaikų seksualinio išnaudojimo atvejus.

                  Naujosios Zelandijos policija dalyvauja Pasaulio interneto saugumo specialiojoje grupėje ir yra aktyvi partnerė. Ši grupė yra vienas pagrindinių Europolo Europos kovos su elektroniniais nusikaltimais centro partnerystės tinklų kovos su seksualine prievarta prieš vaikus srityje. Naujosios Zelandijos pažangios ekspertinės žinios, susijusios su kova su vaikų seksualiniu išnaudojimu internete, ir jos noras dalytis žiniomis su minėtos grupės susitikimų dalyviais labai palankiai vertinami ES valstybių narių kompetentingų institucijų, kurios yra atsakingos už tokių sudėtingų nusikaltimų tyrimą ir patiria daug teisinių ir techninių problemų. Operatyviniu požiūriu Naujoji Zelandija kovos su kibernetiniais nusikaltimais, visų pirma vaikų seksualiniu išnaudojimu internete, srityje Europolui gali suteikti daug papildomos naudos. Naujosios Zelandijos policija ir Naujosios Zelandijos vidaus reikalų departamento Kovos su vaikų išnaudojimu internete grupė vykdo veiklą šioje srityje, turi sukaupusios nemažai patirties ir atliko svarbų vaidmenį vykdant prioritetines operacijas.

                  Naujoji Zelandija tebėra vienintelė tinklo „Penkios akys“
                  8
                šalis, su kuria Europolas neturi teisinio pagrindo keistis asmens duomenimis. Tai riboja abiejų Šalių galimybes dalytis vertinga operatyvine informacija ir sistemingai  bendradarbiauti. Be to, tuomet mezgami dvišaliai santykiai tiesiogiai su valstybėmis narėmis arba per trečiąsias agentūras, įskaitant Interpolą; tokių santykių pobūdis kliudo valstybėms narėms veiksmingai spręsti šios rūšies nusikaltimus, didinti Europolo teikiamą papildomą naudą ir ja naudotis, visų pirma kovos su teroristiniu turiniu internete ir vaikų seksualiniu išnaudojimu internete srityse.

               ·Uždraustos nusikalstamos motociklininkų gaujos. Naujosios Zelandijos policija ir Europolas yra labai suinteresuoti bendradarbiauti kovojant su uždraustomis nusikalstamomis motociklininkų gaujomis (UNMG). Jos Naujojoje Zelandijoje kelia vis didesnį susirūpinimą ir Naujosios Zelandijos policija neseniai įsteigė Kovos su gaujomis žvalgybos padalinį, kurio vienas pagrindinių tikslų – kova su UNMG. Europolo projektu „Analysis Project Monitor“ visų pirma siekiama stebėti Naujosios Zelandijos UNMG narių keliones į Europą, gauti informacijos apie jų teistumą ir jų įtariamus ryšius su Pietryčių Azijos organizuoto nusikalstamo pasaulio atstovais.

               ·Narkotikai. Praeityje Europolas dirbo kovos su stambaus masto amfetamino gabenimu iš ES į Naująją Zelandiją byloje. Yra galimybių šioje srityje bendradarbiauti toliau.

               2.TEISINIAI REKOMENDACIJOS ASPEKTAI

               Reglamente (ES) 2016/794 dėl Europos Sąjungos teisėsaugos bendradarbiavimo agentūros (Europolo) nustatytas teisinis Europolo veiklos pagrindas, visų pirma jo tikslai, užduotys, kompetencijos sritis, duomenų apsaugos priemonės ir bendradarbiavimo su išorės partneriais būdai. Ši rekomendacija atitinka Europolo reglamento nuostatas
                  9
               .

               Šia rekomendacija siekiama, kad Taryba suteiktų Komisijai įgaliojimus ES vardu derėtis dėl būsimo susitarimo. Tarybos įgaliojimų pradėti derybas teisinis pagrindas – SESV 218 straipsnio 3 ir 4 dalys.

               Pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 218 straipsnį Komisija skiriama dalyvauti derybose Sąjungos vardu dėl Europos Sąjungos ir Naujosios Zelandijos susitarimo dėl Europos Sąjungos teisėsaugos bendradarbiavimo agentūros (Europolo) ir Naujosios Zelandijos kompetentingų kovos su sunkiais nusikaltimais ir terorizmu institucijų keitimosi asmens duomenimis.

               Rekomendacija

               TARYBOS SPRENDIMAS

               kuriuo suteikiami įgaliojimai pradėti derybas dėl Europos Sąjungos ir Naujosios Zelandijos susitarimo dėl Europos Sąjungos teisėsaugos bendradarbiavimo agentūros (Europolo) ir Naujosios Zelandijos kompetentingų kovos su sunkiais nusikaltimais ir terorizmu institucijų keitimosi asmens duomenimis

               EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,

               atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo (SESV), ypač į jos 218 straipsnio 3 ir 4 dalis,

               atsižvelgdama į Europos Komisijos rekomendaciją,

               kadangi:

               (1)Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) 2016/794
                  10
                buvo priimtas 2016 m. gegužės 11 d. ir taikomas nuo 2017 m. gegužės 1 d.;

               (2)Reglamento (ES) 2016/794 nuostatose, visų pirma dėl asmens duomenų perdavimo iš Europos Sąjungos teisėsaugos bendradarbiavimo agentūros (Europolo) į trečiąsias šalis ir tarptautines organizacijas, numatyta, kad Europolas gali perduoti asmens duomenis trečiosios šalies institucijai pagal tarptautinį Sąjungos ir tos trečiosios šalies susitarimą, sudarytą pagal SESV 218 straipsnį, kuriuo užtikrinamas pakankamas privatumo ir pagrindinių asmens teisių ir laisvių apsaugos lygis;

               (3)turėtų būti pradėtos derybos siekiant sudaryti Europos Sąjungos ir Naujosios Zelandijos susitarimą dėl Europos Sąjungos teisėsaugos bendradarbiavimo agentūros (Europolo) ir Naujosios Zelandijos kompetentingų kovos su sunkiais nusikaltimais ir terorizmu institucijų keitimosi asmens duomenimis (toliau – susitarimas);

               (4)kaip paaiškinta ir Reglamento (ES) 2016/794 35 konstatuojamojoje dalyje, Komisija turėtų galėti konsultuotis su Europos duomenų apsaugos priežiūros pareigūnu (EDAPP) ir vykstant deryboms dėl susitarimo, ir bet kuriuo atveju prieš sudarant susitarimą;

               (5)susitarimu turėtų būti paisoma pagrindinių teisių ir laikomasi principų, pripažįstamų Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijoje, visų pirma teisės į privatų ir šeimos gyvenimą, pripažįstamos Chartijos 7 straipsnyje, teisės į asmens duomenų apsaugą, pripažįstamos Chartijos 8 straipsnyje, ir teisės į veiksmingą teisinę gynybą ir teisingą bylos nagrinėjimą, pripažįstamos Chartijos 47 straipsnyje. Susitarimas turėtų būti taikomas atsižvelgiant į šias teises ir principus;

               (6)susitarimas neturėtų turėti įtakos asmens duomenų perdavimui ar kitų formų bendradarbiavimui tarp institucijų, atsakingų už nacionalinio saugumo užtikrinimą, ir neturėtų jo pažeisti,

               PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:

               1 straipsnis

               Komisijai suteikiami įgaliojimai Sąjungos vardu derėtis dėl Europos Sąjungos ir Naujosios Zelandijos susitarimo dėl Europos Sąjungos teisėsaugos bendradarbiavimo agentūros (Europolo) ir Naujosios Zelandijos kompetentingų kovos su sunkiais nusikaltimais ir terorizmu institucijų keitimosi asmens duomenimis.

               Derybiniai nurodymai išdėstyti priede.

               2 straipsnis

               Derybos vedamos konsultuojantis su atitinkamu [specialaus komiteto pavadinimas, kurį įrašo Taryba].

               3 straipsnis

               Šis sprendimas skirtas Komisijai.

               Priimta Briuselyje 2019 10 30

                     Tarybos vardu

                     Pirmininkas

                     (1)

                        2016 m. gegužės 11 d. Reglamentas (ES) 2016/794, OL L 135, 2016 5 24, p. 53.

                     (2)

                        COM(2017) 608 final.

                     (3)

                        Alžyras, Egiptas, Izraelis, Jordanija, Libanas, Marokas, Tunisas ir Turkija.

                     (4)

                        COM(2015) 185 final.

                     (5)

                        Tarybos dokumentas 10384/17, 2017 m. birželio 19 d.

                     (6)

                        „Bendra vizija, bendri veiksmai: stipresnė Europa. Visuotinė Europos Sąjungos užsienio ir saugumo politikos strategija“
                  http://europa.eu/globalstrategy/en
                  .

                     (7)

                        Šis Privatumo aktas šiuo metu peržiūrimas pagal 2018 m. kovo mėn. pateiktą akto projektą.

                     (8)

                     Žvalgybos

                   aljansas, kuriam priklauso

                     Australija

                  ,

                     Kanada

                  ,

                     Naujoji Zelandija

                  ,

                     Jungtinė Karalystė

                   ir

                     Jungtinės Valstijos

                  .

                     (9)

                        Visų pirma Reglamento (ES) 2016/794 3, 23 ir 25 straipsnius bei VI skyrių.

                     (10)

                        2016 m. gegužės 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) 2016/794 dėl Europos Sąjungos teisėsaugos bendradarbiavimo agentūros (Europolo), kuriuo pakeičiami ir panaikinami Tarybos sprendimai 2009/371/TVR, 2009/934/TVR, 2009/935/TVR, 2009/936/TVR ir 2009/968/TVR (OL L 135, 2016 5 24, p. 53).

    ---documentbreak---

               EUROPOS KOMISIJA
            Briuselis, 2019 10 30
            COM(2019) 551 final
            PRIEDAS
            prie
            Rekomendacijos dėl TARYBOS SPRENDIMO
            kuriuo suteikiami įgaliojimai pradėti derybas dėl Europos Sąjungos ir Naujosios Zelandijos susitarimo dėl Europos Sąjungos teisėsaugos bendradarbiavimo agentūros (Europolo) ir Naujosios Zelandijos kompetentingų kovos su sunkiais nusikaltimais ir terorizmu institucijų keitimosi asmens duomenimis

               PRIEDAS

               Derybų metu Komisija turėtų siekti toliau išsamiai išdėstytų tikslų.

               (1)Susitarimo tikslas turėtų būti toks: suteikti teisinį pagrindą, kad Europolas ir Naujosios Zelandijos kompetentingos institucijos galėtų atitinkamai keistis asmens duomenimis, siekiant remti ir stiprinti šios šalies ir valstybių narių kompetentingų institucijų veiksmus bei jų tarpusavio bendradarbiavimą vykdant sunkių tarpvalstybinių nusikaltimų ir terorizmo prevenciją ir kovojant su jais, kartu užtikrinant tinkamą privatumo, asmens duomenų ir pagrindinių asmens teisių ir laisvių apsaugą.

               (2)Siekiant užtikrinti tikslų apribojimą, pagal šį susitarimą turėtų būti bendradarbiaujama ir keičiamasi duomenimis tik nusikaltimų ir nusikalstamų veikų, priskiriamų Europolo kompetencijai pagal Reglamento Nr. 2016/794 3 straipsnį (toliau kartu – nusikalstamos veikos), srityje. Bendradarbiaujant visų pirma turėtų būti siekiama užkirsti kelią terorizmui ir su juo kovoti, sužlugdyti organizuotą nusikalstamumą ir kovoti su kibernetiniais nusikaltimais. Susitarime turėtų būti apibrėžta jo taikymo sritis ir tikslai, kuriais remdamasis Europolas galėtų perduoti asmens duomenis Naujosios Zelandijos kompetentingoms institucijoms.

               (3)Susitarime turėtų būti aiškiai ir tiksliai išdėstytos būtinos apsaugos bei kontrolės priemonės, skirtos apsaugoti asmens duomenis ir pagrindines asmenų teises ir laisves, nepriklausomai nuo jų pilietybės ir gyvenamosios vietos, Europolui ir Naujosios Zelandijos kompetentingoms institucijoms keičiantis asmens duomenimis. Be toliau išdėstytų apsaugos priemonių, tai, be kita ko, turėtų apimti reikalavimą, kad asmens duomenų perdavimui būtų taikomi konfidencialumo įpareigojimai ir kad asmens duomenys nebūtų naudojami siekiant reikalauti paskirti, paskirti ar įvykdyti mirties bausmę arba kitą žiauraus ir nežmoniško elgesio bausmę, nedarant poveikio papildomoms apsaugos priemonėms, kurių gali reikėti.

               Visų pirma:

               (a)Susitarime turėtų būti pateiktos pagrindinių terminų apibrėžtys. Visų pirma, susitarime turėtų būti pateikta asmens duomenų apibrėžtis, atitinkanti Direktyvos (ES) 2016/680 3 straipsnio 1 dalį.

               (b)Susitarimu turėtų būti gerbiamas specifiškumo principas, užtikrinant, kad duomenys bus tvarkomi tik tais tikslais, kuriais jie yra perduodami. To siekiant, Šalių pagal susitarimą vykdomo asmens duomenų tvarkymo tikslai turėtų būti nustatyti aiškiai ir tiksliai ir neturėtų būti taikomi platesniu mastu nei būtina atskirais atvejais siekiant vykdyti terorizmo ir susitarime nurodytų nusikalstamų veikų prevenciją ir kovojant su jais.

               (c)Europolo pagal susitarimą perduoti asmens duomenys turėtų būti tvarkomi sąžiningai, remiantis teisėtu pagrindu ir tik tais tikslais, kuriais jie buvo perduoti. Susitarime Europolui turėtų būti numatyta pareiga duomenų perdavimo momentu nurodyti galimybės susipažinti ar naudojimo apribojimus, įskaitant jų perdavimo, ištrynimo, sunaikinimo ar tolesnio tvarkymo apribojimus. Susitarimu kompetentingos Naujosios Zelandijos institucijos turėtų būti įpareigotos laikytis tų apribojimų ir nurodyti, kaip šių apribojimų laikymasis bus užtikrinamas praktikoje. Asmens duomenys turėtų būti adekvatūs, tinkami ir tik tokie, kurių reikia siekiant šio tikslo. Duomenys turėtų būti tikslūs ir aktualūs. Jie turėtų būti laikomi ne ilgiau nei būtina tais tikslais, kuriais jie buvo perduoti. Prie susitarimo turėtų būti pridėtas priedas, kuriame turėtų būti pateiktas baigtinis kompetentingų Naujosios Zelandijos valdžios institucijų, kurioms Europolas gali perduoti asmens duomenis, sąrašas, taip pat trumpas jų kompetencijos aprašymas.

               (d)Europolui turėtų būti draudžiama perduoti asmens duomenis, kuriais atskleidžiama rasinė arba etninė kilmė, politinės pažiūros, religiniai arba filosofiniai įsitikinimai, priklausymas profesinėms sąjungoms, taip pat genetinius duomenis ir duomenis apie asmens sveikatą ir lytinį gyvenimą, nebent tai tikrai būtina ir proporcinga konkrečiais atvejais, siekiant užkirsti kelią susitarime nurodytoms nusikalstamoms veikoms arba kovoti su jomis, ir laikantis tinkamų apsaugos priemonių. Susitarime taip pat turėtų būti nustatytos konkrečios apsaugos priemonės, susijusios su nuo nusikalstamų veikų nukentėjusių asmenų, liudytojų ar kitų asmenų, galinčių pateikti informacijos apie nusikalstamas veikas, taip pat nepilnamečių, asmens duomenų perdavimu.

               (e)Susitarimu turėtų būti užtikrinamos įstatymais garantuojamos asmenų, kurių asmens duomenys yra tvarkomi, teisės, nustatant taisykles dėl teisės susipažinti su duomenimis, juos taisyti ir ištrinti, taip pat konkrečius pagrindus, dėl kurių gali būti leidžiama nustatyti būtinus ir proporcingus apribojimus. Be to, susitarimu bet kuriam asmeniui, kurio duomenys tvarkomi pagal susitarimą, turėtų būti užtikrinamos įstatymais garantuojamos teisės skųstis administracine ir teismine tvarka, tokiu būdu užtikrinant veiksmingas teisių gynimo priemones.

               (f)Susitarime turėtų būti nustatytos asmens duomenų saugojimo, peržiūros, taisymo ir ištrynimo taisyklės, įrašų saugojimo registravimo ir dokumentavimo tikslais taisyklės ir informacijos, kuri turi būti prieinama asmenims, taisyklės. Be to, jame turėtų būti numatytos apsaugos priemonės, susijusios su automatizuotu asmens duomenų tvarkymu.

               (g)Susitarime turėtų būti pateikti kriterijai, kuriais remiantis turėtų būti nurodomas šaltinio patikimumas ir duomenų tikslumas.

               (h)Į susitarimą turėtų būti įtraukta prievolė užtikrinti asmens duomenų saugumą taikant tinkamas technines ir organizacines priemones, kuriomis, be kita ko, susipažinti su asmens duomenimis leidžiama tik įgaliotiems asmenims. Į susitarimą taip pat turėtų būti įtraukta prievolė pranešti apie asmens duomenų, perduotų pagal susitarimą, saugumo pažeidimą.

               (i)Naujosios Zelandijos kompetentingoms institucijoms toliau perduoti informaciją kitoms institucijoms Naujojoje Zelandijoje, be kita ko, siekiant ją naudoti teismo procesuose, turėtų būti leidžiama tik pradiniais tikslais, kuriais tą informaciją perdavė Europolas, ir laikantis atitinkamų sąlygų ir apsaugos priemonių, įskaitant išankstinį Europolo leidimą.

               (j)Tos pačios sąlygos, kaip numatytosios i punkte, turėtų būti taikomos Naujosios Zelandijos kompetentingoms institucijoms toliau perduodant informaciją trečiosios šalies institucijoms, su papildoma sąlyga, kad toliau perduoti tokią informaciją turėtų būti leidžiama tik į trečiąsias šalis, į kurias Europolui leidžiama perduoti asmens duomenis pagal Reglamento (ES) 2016/794 25 straipsnio 1 dalį.

               (k)Susitarime turėtų būti užtikrinama priežiūros sistema, vykdoma vienos ar kelių nepriklausomų valdžios institucijų, atsakingų už duomenų apsaugą ir turinčių veiksmingus įgaliojimus tirti ir įsikišti, siekiant prižiūrėti Naujosios Zelandijos valdžios institucijas, kurios naudoja asmens duomenis ir (arba) informaciją, kuria buvo keičiamasi, ir dalyvauti teismo procesuose. Visų pirma, nepriklausomos institucijos turėtų turėti įgaliojimus nagrinėti asmenų skundus dėl jų asmens duomenų naudojimo. Valdžios institucijos, naudojančios asmens duomenis, turėtų būti atsakingos už susitarime numatytų asmens duomenų apsaugos taisyklių laikymąsi.

               (4)Siekiant užtikrinti, kad Šalys laikytųsi tarpusavyje sutartų taisyklių, susitarime turėtų būti numatytas veiksmingas ginčų dėl jo aiškinimo ir taikymo sprendimo mechanizmas.

               (5)Į susitarimą turėtų būti įtrauktos nuostatos dėl susitarimo stebėsenos ir periodinio vertinimo.

               (6)Į susitarimą turėtų būti įtraukta nuostata dėl įsigaliojimo ir galiojimo ir nuostata, pagal kurią šalis gali nutraukti ar sustabdyti jo galiojimą, visų pirma tais atvejais, kai trečioji šalis nebeužtikrina veiksmingos pagrindinių teisių ir laisvių apsaugos, kaip reikalaujama pagal šį susitarimą. Susitarime taip pat turėtų būti apibrėžta, ar gali būti toliau tvarkomi asmens duomenys, kurie patenka į jo taikymo sritį ir kurie buvo perduoti iki jo galiojimo sustabdymo ar nutraukimo. Tolesnis asmens duomenų tvarkymas, jei leidžiamas, bet kuriuo atveju turėtų atitikti susitarimo nuostatas jo galiojimo sustabdymo ar nutraukimo metu.

               (7)Į susitarimą prireikus gali būti įtraukta nuostata dėl jo teritorinio taikymo.

               (8)Susitarimas turėtų būti vienodai autentiškas anglų, bulgarų, čekų, danų, estų, graikų, ispanų, italų, kroatų, latvių, lenkų, lietuvių, maltiečių, nyderlandų, portugalų, prancūzų, rumunų, slovakų, slovėnų, suomių, švedų, vengrų ir vokiečių kalbomis ir jame turėtų būti pateikta atitinkama nuostata dėl kalbų.