title: Tarybos rekomendacija 2020 m. liepos 20 d. dėl 2020 m. Italijos nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2020 m. Italijos stabilumo programos 2020/C 282/12

text:
               26.8.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 282/74

      TARYBOS REKOMENDACIJA
      2020 m. liepos 20 d.
      dėl 2020 m. Italijos nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2020 m. Italijos stabilumo programos
      (2020/C 282/12)
      EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
      atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 121 straipsnio 2 dalį ir 148 straipsnio 4 dalį,
      atsižvelgdama į 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei koordinavimo (1), ypač į jo 5 straipsnio 2 dalį,
      atsižvelgdama į 2011 m. lapkričio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 1176/2011 dėl makroekonominių disbalansų prevencijos ir naikinimo (2), ypač į jo 6 straipsnio 1 dalį,
      atsižvelgdama į Europos Komisijos rekomendaciją,
      atsižvelgdama į Europos Parlamento rezoliucijas,
      atsižvelgdama į Europos Vadovų Tarybos išvadas,
      atsižvelgdama į Užimtumo komiteto nuomonę,
      atsižvelgdama į Ekonomikos ir finansų komiteto nuomonę,
      atsižvelgdama į Socialinės apsaugos komiteto nuomonę,
      atsižvelgdama į Ekonominės politikos komiteto nuomonę,
      kadangi:

                  (1)

                  2019 m. gruodžio 17 d. Komisija priėmė metinę tvaraus augimo strategiją, kuria pradedamas 2020 m. Europos ekonominės politikos koordinavimo semestras. Joje tinkamai atsižvelgta į 2017 m. lapkričio 17 d. Europos Parlamento, Tarybos ir Komisijos paskelbtą Europos socialinių teisių ramstį. 2019 m. gruodžio 17 d. Komisija pagal Reglamentą (ES) Nr. 1176/2011 taip pat priėmė įspėjimo mechanizmo ataskaitą, kurioje Italija nurodyta kaip viena iš valstybių narių, dėl kurių reikės parengti nuodugnią apžvalgą. Tą pačią dieną Komisija taip pat priėmė rekomendaciją dėl Tarybos rekomendacijos dėl euro zonos ekonominės politikos;

                  (2)

                  2020 m. vasario 26 d. paskelbta 2020 m. Italijos ataskaita. Joje įvertinta Italijos pažanga, padaryta įgyvendinant 2019 m. liepos 9 d. Tarybos priimtas šaliai skirtas rekomendacijas (3) (toliau – 2019 m. šaliai skirtos rekomendacijos), veiksmai, kurių šalis ėmėsi atsižvelgdama į ankstesniais metais priimtas šaliai skirtas rekomendacijas, ir Italijos pažanga siekiant nacionalinių tikslų pagal strategiją „Europa 2020“. Į ją įtraukti ir nuodugnios apžvalgos pagal Reglamento (ES) Nr. 1176/2011 5 straipsnį rezultatai, kurie taip pat buvo paskelbti 2020 m. vasario 26 d. Remdamasi savo analize, Komisija padarė išvadą, kad Italijoje yra susidaręs perviršinis makroekonominis disbalansas. Visų pirma, esant dideliam nedarbui ir vis dar aukštam neveiksnių paskolų lygiui, didelė valdžios sektoriaus skola ir užsitęsusi mažo našumo tendencija kelia riziką, kuri gali turėti tarpvalstybinių pasekmių;

                  (3)

                  2020 m. kovo 11 d. Pasaulio sveikatos organizacija COVID-19 protrūkį oficialiai paskelbė pasauline pandemija. Dėl pandemijos piliečiai, šalių visuomenė ir ekonomika pateko į ekstremaliąją didelio pavojaus visuomenės sveikatai situaciją. Ji daro didžiulį spaudimą nacionalinėms sveikatos sistemoms, trikdo pasaulines tiekimo grandines, kelia nestabilumą finansų rinkose, lemia vartotojų paklausos sukrėtimus ir daro neigiamą poveikį įvairiems sektoriams. Ji kelia grėsmę žmonių darbo vietoms ir pajamoms, taip pat įmonių verslui. Jos sukeltas didelis ekonominis sukrėtimas jau turi skaudžių pasekmių Sąjungoje. 2020 m. kovo 13 d. Komisija priėmė komunikatą, kuriuo raginama užtikrinti suderintą ekonominį atsaką į krizę, įtraukiant visus nacionalinio ir Sąjungos lygmens suinteresuotuosius subjektus;

                  (4)

                  kelios valstybės narės paskelbė nepaprastąją padėtį arba ėmėsi neatidėliotinų priemonių. Visos neatidėliotinos priemonės turėtų būti griežtai proporcingos, būtinos, ribotos trukmės ir atitikti Europos bei tarptautinius standartus. Joms turėtų būti taikoma demokratinė priežiūra ir nepriklausoma teisminė peržiūra;

                  (5)

                  2020 m. kovo 20 d. Komisija priėmė komunikatą dėl Stabilumo ir augimo pakte nustatytos bendrosios išvengimo sąlygos taikymo. Pagal Reglamento (EB) Nr. 1466/97 5 straipsnio 1 dalyje, 6 straipsnio 3 dalyje, 9 straipsnio 1 dalyje bei 10 straipsnio 3 dalyje ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 1467/97 (4) 3 straipsnio 5 dalyje bei 5 straipsnio 2 dalyje nustatytą bendrąją nukrypti leidžiančią išlygą sudaromos palankesnės sąlygos koordinuoti biudžeto politiką esant dideliam ekonomikos nuosmukiui. 2020 m. kovo 20 d. komunikate Komisija laikėsi nuomonės, kad, atsižvelgiant į numatomą didelį ekonomikos nuosmukį dėl COVID-19 pandemijos, bendrosios nukrypti leidžiančios išlygos taikymo sąlygos yra tenkinamos, ir paprašė Tarybos šią išvadą patvirtinti. 2020 m. kovo 23 d. valstybių narių finansų ministrai pritarė Komisijos vertinimui. Jie sutiko, kad dėl didelio ekonomikos nuosmukio reikia ryžtingo, ambicingo ir suderinto atsako. Pradėjus taikyti bendrąją nukrypti leidžiančią išlygą leidžiama laikinai nukrypti nuo vidutinės trukmės biudžeto tikslui pasiekti numatyto koregavimo plano, jei tai nekelia pavojaus fiskaliniam tvarumui vidutinės trukmės laikotarpiu. Kalbant apie korekcinę dalį, Taryba taip pat gali nuspręsti, remdamasi Komisijos rekomendacija, priimti patikslintą fiskalinę trajektoriją. Taikant bendrąją nukrypti leidžiančią išlygą Stabilumo ir augimo pakto procedūros nesustabdomos. Ji suteikia valstybėms narėms galimybę nukrypti nuo paprastai taikomų biudžetinių reikalavimų, o Komisijai ir Tarybai – imtis būtinų politikos koordinavimo priemonių laikantis Pakto;

                  (6)

                  siekiant apriboti ir kontroliuoti COVID-19 pandemijos plitimą, padidinti nacionalinių sveikatos sistemų atsparumą, įmonėms bei namų ūkiams teikiamomis paramos priemonėmis sušvelninti socialinius bei ekonominius pandemijos padarinius ir užtikrinti tinkamas sveikatos ir saugos sąlygas darbo vietoje, kad būtų galima atnaujinti ekonominę veiklą, reikia nuolatinių veiksmų. Kad paremtų valstybių narių pastangas tose srityse, Sąjunga turėtų visapusiškai išnaudoti įvairias turimas priemones. Be to, valstybės narės ir Sąjunga turėtų bendradarbiaudamos parengti priemones, kurios yra būtinos, kad galėtume grįžti prie įprasto mūsų šalių visuomenės ir ekonomikos veikimo ir tvaraus augimo, įtraukdamos, inter alia, žaliąją pertvarką bei skaitmeninę transformaciją ir pasinaudodamos krizės metu įgyta patirtimi;

                  (7)

                  dėl COVID-19 krizės išryškėjo vidaus rinkos gebėjimas lanksčiai prisitaikyti prie išskirtinių aplinkybių. Vis dėlto, siekiant užtikrinti greitą ir sklandų perėjimą prie atsigavimo etapo ir laisvo prekių, paslaugų bei darbuotojų judėjimo, išskirtinės priemonės, neleidžiančios įprastai veikti vidaus rinkai, turėtų būti panaikintos iškart, kai tik jos nebebus būtinos. Dabartinė krizė parodė, kad sveikatos sektoriuje reikia pasirengimo krizėms planų. Vieni iš esminių platesnių pasirengimo krizėms planų rengimo elementų yra geresnės pirkimo strategijos, diversifikuotos tiekimo grandinės ir strateginiai būtiniausių prekių rezervai;

                  (8)

                  kad visus nenaudojamus Europos struktūrinių ir investicijų fondų išteklius valstybės narės galėtų sutelkti išskirtiniam COVID-19 pandemijos poveikiui sušvelninti, Sąjungos teisės aktų leidėjas jau iš dalies pakeitė atitinkamus teisės aktus Europos Parlamento ir Tarybos reglamentais (ES) 2020/460 (5) ir (ES) 2020/558 (6). Tais pakeitimais bus suteikta papildomo lankstumo ir nustatytos supaprastintos bei racionalizuotos procedūros. Siekiant sumažinti spaudimą pinigų srautams, valstybėms narėms taip pat suteikta galimybė 2020–2021 finansiniais metais pasinaudoti 100 % bendru finansavimu iš Sąjungos biudžeto. Italija raginama visapusiškai pasinaudoti tomis galimybėmis, kad padėtų labiausiai paveiktiems asmenims ir sektoriams;

                  (9)

                  dėl ilgalaikių ekonominių ir socialinių skirtumų, skirtingo konkurencingumo potencialo ir priklausomybės nuo turizmo laipsnio tikėtina, kad skirtinguose Italijos regionuose ir teritorijose socialiniai ir ekonominiai COVID-19 pandemijos padariniai bus nevienodi. Todėl kyla rizika, kad regioniniai ir teritoriniai skirtumai Italijoje didės, taigi, didės skirtumai tarp mažiau išsivysčiusių ir labiau išsivysčiusių regionų, tarp socialinių periferinių teritorijų ir likusių miesto vietovių, taip pat tarp kai kurių miesto ir kaimo vietovių. Atsižvelgiant į riziką, kad laikinai sutriks valstybių narių tarpusavio konvergencijos procesas, dabartinėmis aplinkybėmis reikia tikslinių atsakomųjų politikos priemonių;

                  (10)

                  2020 m. balandžio 30 d. Italija pateikė 2020 m. stabilumo programą;

                  (11)

                  šiuo metu Italijai taikoma Stabilumo ir augimo pakto prevencinė dalis ir skolos taisyklė;

                  (12)

                  2020 m. stabilumo programoje Vyriausybė numato nominaliojo balanso pablogėjimą nuo 1,6 % bendrojo vidaus produkto (BVP) deficito 2019 m. iki 10,4 % BVP deficito 2020 m. Numatoma, kad 2021 m. deficitas sumažės iki 5,7 % BVP. 2020 m. stabilumo programoje numatoma, kad 2019 m. ties 134,8 % BVP stabilizavęsis valdžios sektoriaus skolos ir BVP santykis 2020 m. padidės iki 155,7 %. Makroekonominę ir fiskalinę perspektyvą veikia didelis neapibrėžtumas dėl COVID-19 pandemijos; Biudžeto projekcijos grindžiamos rizika, t. y. didelėmis valstybės garantijomis ir Vyriausybės obligacijų pajamingumo kintamumu;

                  (13)

                  reaguodama į COVID-19 pandemiją ir laikydamasi suderinto Sąjungos požiūrio, Italija ėmėsi savalaikių biudžeto priemonių, kad padidintų savo sveikatos sistemos pajėgumą, suvaldytų pandemiją ir suteiktų pagalbą labiausiai nukentėjusiems asmenims ir sektoriams. Pagal 2020 m. stabilumo programą tos biudžeto priemonės 2020 m. sudaro 4,5 % BVP. Šios priemonės apima sustiprintą sveikatos priežiūrą ir civilinę saugą, išplėstines darbo užmokesčio priedų schemas ir finansinę paramą savarankiškai dirbantiems asmenims ir įmonėms. Be to, Italija nustatė priemones, kurios, nors ir nedaro tiesioginio poveikio biudžetui, padės teikti likvidumo paramą įmonėms; tarp jų – mokesčių atidėjimas bei paskolų garantijos. Apskritai priemonės, kurių Italija ėmėsi, atitinka 2020 m. kovo 13 d. Komisijos komunikate išdėstytas gaires. Visiškas neatidėliotinų priemonių ir fiskalinių paramos priemonių įgyvendinimas, o vėliau, kai leis ekonominės sąlygos, fiskalinės politikos perorientavimas siekiant užtikrinti apdairią vidutinės trukmės laikotarpio fiskalinę būklę padės išsaugoti fiskalinį tvarumą vidutinės trukmės laikotarpiu;

                  (14)

                  remiantis Komisijos 2020 m. pavasario prognoze, grindžiama nesikeičiančios politikos scenarijumi, Italijos valdžios sektoriaus balansas sudarys –11,1 % BVP 2020 m. ir –5,6 % BVP 2021 m. Numatoma, kad valdžios sektoriaus skolos ir BVP santykis 2020 m. pasieks 158,9 % BVP, o 2021 m. –153,6 % BVP;

                  (15)

                  dėl to, kad 2019 m. Italija nesilaikė skolos taisyklės, ir dėl 2020 m. planuojamo 3 % BVP deficito ribos viršijimo 2020 m. gegužės 20 d. Komisija paskelbė pranešimą, parengtą pagal Sutarties 126 straipsnio 3 dalį. Apskritai Komisijos analizė rodo, kad nėra pakankamai įrodymų daryti išvadą, jog Sutartyje ir Reglamente (EB) Nr. 1467/97 apibrėžto skolos kriterijaus laikytasi arba nesilaikyta, tačiau deficito kriterijaus nesilaikyta;

                  (16)

                  dėl COVID-19 pandemijos nacionalinė sveikatos sistema patyrė precedento neturintį spaudimą, o tai rodo, kad yra struktūrinių trūkumų ir reikia didinti pasirengimą krizėms. Nors Italijos išlaidos sveikatos priežiūrai yra mažesnės už Sąjungos vidurkį, šalies sveikatos priežiūros sistema pasižymi labai specializuotomis ir kokybiškomis universaliosiomis paslaugomis ir apskritai Italijai pavyko užtikrinti prieinamas priežiūros paslaugas. Vis dėlto, ypač prasidėjus COVID-19 pandemijai, dėl sveikatos priežiūros sistemos valdymo susiskaidymo ir centrinės bei regioninės valdžios institucijų veiklos koordinavimo kai kurių viruso plitimo valdymo priemonių įgyvendinimas sulėtėjo. Regioninių sveikatos priežiūros sistemų atsakas į krizę pirmiausia buvo grindžiamas ypatingu, visų pirma sveikatos priežiūros darbuotojų ir vietos socialinių tarnybų, pastangų sutelkimu. Tai atsvėrė fizinės infrastruktūros trūkumą, ribotą sveikatos priežiūros darbuotojų skaičių ir ribotą investicijų, kurios pastaraisiais metais buvo skiriamos struktūrų ir paslaugų gerinimui, kiekį. Vyriausybė dėjo daug pastangų, kad sušvelnintų ligą COVID-19 sukėlusio viruso plitimą, sumažintų spaudimą ligoninėms ir sukurtų papildomų priežiūros pajėgumų. Siekiant užtikrinti saugų grįžimą prie gamybinės veiklos, šiuo metu rengiama ilgalaikė plitimo valdymo strategija. Be valdymo procesų ir pasirengimo krizėms planų tobulinimo, laikotarpio po COVID-19 politika turėtų būti siekiama sumažinti viešųjų investicijų į sveikatos priežiūrą trūkumą. Vidutinės trukmės ir ilguoju laikotarpiu bus labai svarbu parengti strateginį investicijų planą siekiant padidinti sveikatos priežiūros sistemos atsparumą ir užtikrinti nuolatinį prieinamų sveikatos priežiūros paslaugų teikimą. Atsižvelgiant į dabartines sveikatos sektoriaus darbo jėgos prognozes, pirmiausia reikėtų plėtoti politiką, kuri padėtų pašalinti sveikatos sektoriaus darbo jėgos mokymo, įdarbinimo ir išlaikymo kliūtis;

                  (17)

                  plitimo valdymo priemonės, patvirtintos reaguojant į COVID-19 krizę, daro didelį neigiamą poveikį darbo rinkai ir socialinėms sąlygoms. Prieš krizę socialinė padėtis pamažu gerėjo, net jei skurdo ar socialinės atskirties, dirbančiųjų skurdo ir pajamų nelygybės rizika išliko didelė ir labai skirtinga įvairiuose regionuose. Atsižvelgiant į COVID-19 pandemijos poveikį ir jos padarinius, reikėtų stiprinti socialinės apsaugos sistemas, kad būtų užtikrintas tinkamas pajamų pakeitimas, neatsižvelgiant į asmenų užimtumo statusą, įskaitant tuos asmenis, kurie susiduria su kliūtimis norėdami pasinaudoti socialine apsauga. Pajamų pakeitimo ir paramos stiprinimas yra ypač svarbūs netipiniams darbuotojams ir pažeidžiamoje padėtyje esantiems asmenims. Taip pat labai svarbu teikti paslaugas, kuriomis didinama socialinė įtrauktis ir įtrauktis į darbo rinką. Naujoji minimalių pajamų schema, pagal kurią išmokos (vidutiniškai po 513 EUR) praėjusiais metais buvo išmokėtos daugiau kaip vienam milijonui namų ūkių, gali sušvelninti COVID-19 krizės padarinius. Tačiau būtų galima pagerinti šios schemos aprėptį, kad ji pasiektų pažeidžiamas grupes. Vyriausybė laikinai nustatė papildomas „neatidėliotinas pajamas“, kad paremtų namų ūkius, kurie iki šiol neatitiko minimalių pajamų schemos reikalavimų. Asmenims, dirbantiems šešėlinės ekonomikos sektoriuose, visų pirma žemės ūkio, maisto pramonės ir būsto sektoriuose, taip pat kyla pavojus susidurti su kliūtimis naudojimosi socialine apsauga ir pajamų rėmimo srityse. Reaguodama į šį iššūkį, Vyriausybė neseniai sušvelnino nedeklaruojamą darbą dirbančių asmenų užimtumo statuso legalizavimo ir leidimo gyventi išdavimo dirbantiems migrantams ar jo galiojimo pratęsimo taisykles. Neigiamos demografinės tendencijos ir protų nutekėjimas taip pat gali pakenkti augimo perspektyvoms. Sudėtingesnės darbo rinkos sąlygos ir kokybiškų paslaugų trūkumas yra vieni iš veiksnių, kurie sąlygoja gyventojų skaičiaus mažėjimą pietiniuose regionuose ir kaimo vietovėse. Labai svarbu gerinti prieigą prie e. paslaugų, ypač atsižvelgiant į ribotą judumą;

                  (18)

                  nuo COVID-19 krizės pradžios Italija imasi veiksmų, kad sumažintų poveikį užimtumui. Sutrumpinto darbo laiko tvarka (ital. Cassa integrazione) atliko svarbų vaidmenį ir tikimasi, kad taip bus ir ateityje. Buvo išplėsti atitikties šios tvarkos reikalavimams kriterijai, kad ji apimtų ir mažąsias bei labai mažas įmones, taip pat visus ekonomikos sektorius ir darbuotojus. Be to, atskira (laikina) tvarka nustatyta savarankiškai dirbantiems asmenims. Prieš COVID-19 krizę darbo rinkos sąlygos nuolat gerėjo. 2019 m. užimtumo lygis pasiekė 64 % – tai didžiausias kada nors užfiksuotas lygis. Tačiau jis vis tiek buvo daug mažesnis už Sąjungos vidurkį. Nedarbo lygis išliko aukštas (kaip ir kiti darbo rinkos sąstingio rodikliai) ir, remiantis Komisijos 2020 m. pavasario prognoze, 2020 m. jis toliau didės iki 11,8 %, o 2021 m. sumažės iki 10,7 %. Laikinųjų darbo sutarčių dalis taip pat buvo didelė, nepaisant to, kad nuo 2018 m. vidurio dominavo nuolatinių darbo vietų kūrimas. Ateityje, siekiant skatinti tvarų ir įtraukų ekonomikos atsigavimą, labai svarbu į darbo rinką integruoti neaktyvius jaunuolius ir moteris. Imtasi tam tikrų veiksmų siekiant sustiprinti valstybines užimtumo tarnybas ir geriau jas susieti su socialinių paslaugų, suaugusiųjų mokymosi ir profesinio mokymo sritimis. Tačiau šių tarnybų įdarbinimo pajėgumai tebėra menki ir įvairiuose regionuose labai skiriasi. Darbdavių dalyvavimas taip pat išlieka nedidelis. Palaipsniui atšaukiant viruso plitimo valdymo priemones, įmonėms ir darbuotojams gali būti naudingos lanksčios darbo sąlygos ir nuotolinis darbas. Reaguodama į COVID-19 krizę Vyriausybė patvirtino laikinas priemones, kuriomis siekiama suderinti asmeninį ir profesinį gyvenimą, pavyzdžiui, skatinti pažangų darbo modelį ir specialias atostogas, taip pat suteikti vaikų priežiūros kuponus. Nepaisant pastarojo meto pastangų, lygių galimybių ir profesinio bei asmeninio gyvenimo pusiausvyros politikos skatinimo priemonės, taip pat įperkamų ikimokyklinio ugdymo ir priežiūros bei ilgalaikės priežiūros paslaugų pasiūla tebėra silpnos ir menkai integruotos;

                  (19)

                  esant dabartinei ekstremaliajai situacijai taip pat matyti, kad reikia gerinti skaitmeninį mokymąsi ir įgūdžius, be kita ko, darbingo amžiaus suaugusiųjų ir nuotolinio mokymosi srityje. Siekiant skatinti pažangų ir įtraukų ekonomikos atsigavimą ir nenukrypstant nuo kurso įgyvendinti žaliąją ir skaitmeninę pertvarką, labai svarbu investuoti į švietimą ir įgūdžius. Šiuo atžvilgiu švietimo ir mokymo rezultatai Italijai tebėra didelis iššūkis. Pagrindinių įgūdžių įgijimo lygis įvairiuose regionuose labai skirtingas, o mokyklos nebaigusių asmenų skaičius gerokai viršija Sąjungos vidurkį (13,5 %, palyginti su 10,3 % 2019 m.), ypač ne Sąjungoje gimusių moksleivių atveju (33 %). Atsižvelgiant į judumo apribojimus, regioniniai ir teritoriniai skirtumai gali dar padidėti. Todėl ypač svarbu investuoti į nuotolinį mokymąsi, taip pat į skaitmeninę infrastruktūrą ir pedagogų bei besimokančių asmenų įgūdžius. Italijoje taip pat yra mažesnė gamtos mokslų ir inžinerijos absolventų dalis, palyginti su Sąjungos vidurkiu, o tretinį išsilavinimą įgijusių asmenų skaičius tebėra labai mažas (27,6 % 2019 m.). Be to, Italijos įmonės, palyginti su panašiomis šalimis, mažiau investuoja į savo darbuotojų mokymą, susijusį su informacinėmis ir ryšių technologijomis. Atsižvelgiant į mažėjantį žemos kvalifikacijos darbo vietų skaičių, susirūpinimą kelia ir žemas žemos kvalifikacijos suaugusiųjų dalyvavimo mokymuose lygis. Siekiant padėti darbuotojams įgyti darbo rinkoje reikalingų įgūdžių ir skatinti teisingą perėjimą prie labiau skaitmeninės ir tvarios ekonomikos, kaip niekad svarbūs išlieka kvalifikacijos kėlimas ir perkvalifikavimas;

                  (20)

                  COVID-19 krizė sustiprino poreikį remti įmonių galimybes gauti finansavimą. Italija patvirtino keletą įmonių likvidumo srauto rėmimo schemų, be kita ko, pagal Laikinąją valstybės pagalbos priemonių, skirtų ekonomikai remti reaguojant į dabartinį COVID-19 protrūkį, sistemą (7). Tokias schemas labai svarbu veiksmingai įgyvendinti, be kita ko, pasitelkiant bankų sistemos teikiamas garantijas, siekiant užtikrinti, kad jomis galėtų pasinaudoti visos įmonės, ypač mažosios ir vidutinės įmonės (MVĮ) ir labiausiai paveiktų sektorių ir geografinių vietovių įmonės, taip pat novatoriškos įmonės. Rengiant ir įgyvendinant tas priemones reikia atsižvelgti į bankų sektoriaus atsparumą. Rinka pagrįstam finansavimui skirtomis tiesioginėmis dotacijomis ir paskatomis taip pat galima remti MVĮ ir novatoriškų įmonių likvidumą. Novatoriškoms įmonėms (dažnai neturinčioms užtikrinimo priemonės) sunkiau gauti kreditą, o dabartinė krizė padėtį gali pabloginti. Mokesčių ir socialinių įmokų mokėjimo valstybei atidėjimas padėjo pagerinti įmonių pinigų srautus. Tačiau reikėtų užkirsti kelią vėlavimui atlikti patvirtintus mokėjimus, nesvarbu, ar tai būtų administracinių institucijų ir įmonių, ar įmonių tarpusavio mokėjimai, nes tai stabdo visų įmonių, ypač mažesnių, likvidumą;

                  (21)

                  siekiant paskatinti ekonomikos atsigavimą, bus svarbu paankstinti brandžių viešųjų investicinių projektų įgyvendinimą ir skatinti privačiąsias investicijas, be kita ko, imantis atitinkamų reformų. Investicijos, kuriomis remiama žalioji pertvarka, bus ypač svarbios siekiant remti ekonomikos atsigavimą ir didinti atsparumą ateityje. Italija yra labai pažeidžiama nuo ekstremalių oro sąlygų ir hidrogeologinių nelaimių, įskaitant sausras ir miškų gaisrus. Kad Italija galėtų tapti neutralaus poveikio klimatui ekonomika, ilgą laiką reikės didelių privačiųjų ir viešųjų investicijų, visų pirma į naujos atsinaujinančiųjų išteklių energijos gamybą, elektros energijos infrastruktūrą ir energijos vartojimo efektyvumą. Žaliojo kurso investicijos, skirtos kovai su klimato kaita, yra nustatytos Italijos nacionaliniame energetikos ir klimato srities veiksmų plane. Jos yra labai svarbios reaguojant į klimato kaitos keliamą grėsmę ir kartu vaidina esminį vaidmenį gaivinant Italijos ekonomiką bei stiprinant jos atsparumą. Žaliojo kurso investicijos taip pat yra labai svarbios mažinant oro taršos Italijos miestuose, ypač Po baseine, poveikį žmonių sveikatai. Pavyzdžiui, tvaraus judumo iniciatyvų, kaip antai vietinių viešųjų autobusų atnaujinimo, įgyvendinimas yra pavyzdys, kaip galima vienu metu spręsti ir spūsčių, ir oro taršos problemas. Vandentvarkos ir atliekų tvarkymo infrastruktūros trūkumas, ypač pietiniuose regionuose, daro poveikį aplinkai ir sveikatai, o ekonomika patiria didžiulių išlaidų ir praranda pajamų. Apskritai atsparumas klimato kaitai yra svarbus visai infrastruktūrai, įskaitant sveikatos priežiūros infrastruktūrą. Tam reikia prisitaikymo strategijų. Su aplinka ir klimato kaita susijusių iššūkių, tokių kaip hidrologinė rizika, tvarus judumas mieste, energijos vartojimo efektyvumas, žiedinė ekonomika ir pramonės pertvarka, sprendimas yra proga padidinti našumą, kartu išvengiant netvarios praktikos. Tuo pat metu investicijos į tokius projektus gali padėti kurti darbo vietas ir paremti atsigavimą po krizės. Įveikti kai kuriuos dėl perėjimo prie neutralaus poveikio klimatui ekonomikos kylančius iššūkius, visų pirma 2020 m. šalies ataskaitos D priede nurodytose teritorijose, Italijai turėtų padėti Teisingos pertvarkos fondo, kuris yra Komisijos pasiūlymo objektas, 2021–2027 m. laikotarpio programavimas. Tai suteiktų Italijai galimybę kuo geriau pasinaudoti šiuo fondu;

                  (22)

                  COVID-19 protrūkio plitimo valdymas parodė, kad svarbu investuoti į ekonomikos skaitmeninimą ir įrodė skaitmeninės infrastruktūros aktualumą. Žemi Italijos įmonių, ypač MVĮ ir labai mažų įmonių, skaitmeninio intensyvumo ir skaitmeninių žinių lygiai sutrukdė joms pasiūlyti e. prekybos ir nuotolinio darbo sprendimų, taip pat teikti ir naudoti skaitmenines priemones viruso plitimo valdymo laikotarpiu. Siekiant stiprinti e. verslo modelius ir padėti įmonėms prisitaikyti, taip pat didinti našumą ir konkurencingumą, labai svarbu investuoti į skaitmeninimą ir įgūdžius nuolat ir laiku įgyvendinant tikslinę nacionalinę politiką. Galimybė naudotis sparčia ir patikima skaitmenine infrastruktūra pasirodė esanti labai svarbi siekiant užtikrinti, kad valdžios, švietimo, sveikatos priežiūros ir medicinos sektoriuose būtų teikiamos esminės paslaugos, taip pat siekiant stebėti ir kontroliuoti epidemiją. Italija vis dar atsilieka, kiek tai susiję su į patalpas įvestų šviesolaidžio linijų aprėptimi kaimo vietovėse. Reikėtų priimti konkrečias priemones šiai spragai pašalinti, taip pat toliau skatinti ryšio diegimą;

                  (23)

                  gerai veikianti mokslinių tyrimų ir inovacijų sistema yra nuolatinės, nuoseklios ir faktiniais duomenimis pagrįstos politinės paramos, derinant su investicijomis ir tinkamu žmogiškuoju kapitalu, rezultatas. Dabartinė COVID-19 krizė aiškiai parodė, kad reikia toliau stiprinti spartų mokslininkų keitimąsi duomenimis, įskaitant galimybę naudotojams nemokamai susipažinti su rezultatais ir įrodymais ir prieigą prie atvirojo mokslo. Pastaroji galimybė, taip pat mokslo ir verslo atstovų bendradarbiavimas akivaizdžiai padeda pateikti rinkai mokslinių tyrimų rezultatus, įskaitant tuos, kurie reikalingi vakcinoms ir terapijai, remiantis Italijos pranašumais medicinos pramonės ir mokslinių tyrimų sektoriuje;

                  (24)

                  veiksmingas viešasis administravimas yra labai svarbus siekiant užtikrinti, kad nesulėtėtų priemonių, priimtų reaguojant į ekstremaliąją situaciją ir remiant ekonomikos atsigavimą, įgyvendinimas. Socialinės išmokos, likvidumo priemonės, investicijų paankstinimas ir kt. negali būti veiksmingi, jei jiems trukdo viešojo sektoriaus kliūtys. Trūkumai apima ilgai trunkančias procedūras, įskaitant civilinės teisenos procedūras, žemą skaitmeninimo lygį ir menkus administracinius gebėjimus. Procedūros ir patikros turi būti vykdomos greitai, atsižvelgiant į tai, kad viešieji ištekliai labai padidinami ekonominei veiklai remti. Viešojo administravimo institucijų skaitmeninimas buvo netolygus dar iki COVID-19 krizės. Valdžios institucijų atstovai ir plačioji visuomenė mažai bendravo internetu. Regionų ir savivaldybių valdomų administracinių procedūrų, kurias galima pradėti ir užbaigti tik skaitmeniniu būdu, yra mažai. COVID-19 krizė taip pat atskleidė viešųjų skaitmeninių paslaugų sąveikumo trūkumą. Siekiant palengvinti viešojo administravimo institucijų gebėjimą reaguoti į verslo poreikius, reikia patobulinti ir supaprastinti sektorių reguliavimą, kartu šalinant likusias kliūtis konkurencijai. Galiausiai, siekiant užtikrinti investicijų patrauklumą ir verslui palankią ekonomiką, labai svarbi yra veiksminga teisingumo sistema, todėl ji bus itin svarbi ekonomikos gaivinimo procese, be kita ko, sudarant sąlygas veiksmingoms gelbėjimo ir ekonomikos gaivinimo sistemoms;

                  (25)

                  nors šioje Rekomendacijoje išdėstytose šaliai skirtose rekomendacijose (toliau – 2020 m. šaliai skirtos rekomendacijos) dėmesys sutelktas į COVID-19 pandemijos socialinio ir ekonominio poveikio švelninimą ir palankesnių sąlygų ekonomikai atsigauti sudarymą, 2019 m. šaliai skirtose rekomendacijose taip pat aptartos reformos, būtinos siekiant reaguoti į vidutinės trukmės laikotarpio ir ilgalaikius struktūrinius iššūkius. 2019 m. šaliai skirtos rekomendacijos tebėra aktualios, o jų įgyvendinimas bus toliau stebimas per visą kitų metų Europos semestrą. Tai apima ir 2019 m. šaliai skirtas rekomendacijas dėl ekonominės politikos, susijusios su investicijomis. Į visas 2019 m. šaliai skirtas rekomendacijas turėtų būti atsižvelgta sanglaudos politikos finansavimo po 2020 m. strateginio programavimo procese, be kita ko, rengiant dabartinės krizės poveikio švelninimo priemones ir išėjimo iš jos strategijas;

                  (26)

                  Vyriausybės patvirtintos priemonės namų ūkiams ir įmonėms remti taip pat naudingos siekiant išsaugoti bankų sektoriaus kapitalizaciją ir atsparumą dabartinėmis sudėtingomis veiklos sąlygomis. Nepaisant priimtų rizikos švelninimo priemonių, įskaitant bankų priežiūros institucijų suteiktą prudencinį lankstumą, COVID-19 pandemija blogina ir bankų turto kokybę visoje Sąjungoje; manoma, kad tai ir toliau tęsis ateinančiomis savaitėmis ir mėnesiais, taip pat ir Italijoje. Tai, taip pat sulėtėjusi teismų bei sumažėjusios vertės turto tvarkymo veikla, daro poveikį neveiksnių paskolų kiekio mažinimo pastangoms. Šiuo atžvilgiu būtina išankstinė turto kokybės užtikrinimo sąlyga yra tvarių sprendimų, skirtų nuo COVID-19 krizės nukentėjusiems perspektyviems skolininkams, skatinimas, be kita ko, vengiant teisinio automatiškumo. Tuo tarpu tikslių ataskaitų apie turto kokybės pablogėjimą ir apdairius kredito standartus užtikrinimas taip pat gali padėti remti antrinės neveiksnių paskolų rinkos veikimą ir sumažinti neigiamą poveikį esamoms neveiksnių paskolų perleidimo iniciatyvoms;

                  (27)

                  veiksminga korupcijos prevencija ir sankcijos už korupciją gali atlikti svarbų vaidmenį užtikrinant Italijos atsigavimą po COVID-19 krizės. Skaidrumas viešajame sektoriuje ir sugriežtintos kontrolės priemonės, visų pirma kovojant su korupcija, gali padėti išvengti organizuoto nusikalstamumo atstovų mėginimų įsiskverbti į ekonominį ir finansinį gyvenimą, iškreipti viešųjų pirkimų procedūras ir apskritai nukreipti investicijoms reikalingus viešuosius išteklius. Kartu viešųjų pirkimų procedūros turėtų išlikti veiksmingos, suderinant kruopščios stebėsenos ir savalaikiškumo poreikius. Baudžiamųjų bylų nagrinėjimo apeliaciniuose teismuose trukmė vis dar kelia susirūpinimą, tačiau Parlamente svarstomos išsamios baudžiamojo proceso supaprastinimo reformos. Italijos kovos su korupcija sistema neseniai buvo sustiprinta, tačiau ji turi būti užbaigta, be kita ko, taikant sankcijas išrinktiems valstybės pareigūnams interesų konfliktų atveju;

                  (28)

                  Europos semestras yra nuolatinio Sąjungos ekonominės ir užimtumo politikos koordinavimo sistema, galinti prisidėti prie ekonomikos tvarumo. Užtikrindama, kad būtų visapusiškai įgyvendintos 2020 m. šaliai skirtos rekomendacijos, Italija prisidės prie pažangos siekiant Jungtinių Tautų darnaus vystymosi tikslų ir prie bendrų pastangų užtikrinti konkurencingą tvarumą Sąjungoje;

                  (29)

                  siekiant greitai atsigauti nuo ekonominio COVID-19 pandemijos poveikio, labai svarbu glaudžiai koordinuoti ekonominės ir pinigų sąjungos šalių ekonomiką. Kaip valstybė narė, kurios valiuta yra euro, Italija turėtų užtikrinti, kad jos politika ir toliau atitiktų 2020 m. rekomendacijas euro zonai ir būtų koordinuojama su kitų valstybių narių, kurių valiuta yra euro, politika, atsižvelgdama į euro grupės politines gaires;

                  (30)

                  2020 m. Europos semestro kontekste Komisija atliko išsamią Italijos ekonominės politikos analizę ir ją paskelbė 2020 m. šaliai skirtoje ataskaitoje. Be to, ji įvertino 2020 m. stabilumo programą ir tolesnius veiksmus, kurių Italija ėmėsi atsižvelgdama į ankstesniais metais šaliai skirtas rekomendacijas. Komisija įvertino ne tik jų svarbą tvariai fiskalinei ir socialinei bei ekonominei Italijos politikai, bet ir tai, kaip jie atitinka Sąjungos taisykles ir gaires, nes būtina stiprinti bendrą Sąjungos ekonomikos valdymą Sąjungos lygmens priemonėmis prisidedant prie būsimų nacionalinių sprendimų;

                  (31)

                  atsižvelgdama į šį vertinimą, Taryba išnagrinėjo 2020 m. stabilumo programą, o jos nuomonė (8) pateikta visų pirma toliau išdėstytoje 1 rekomendacijoje;

                  (32)

                  atsižvelgdama į Komisijos nuodugnios apžvalgos ir šio vertinimo rezultatus, Taryba išnagrinėjo 2020 m. stabilumo programą. 2020 m. šaliai skirtose rekomendacijose atsižvelgiama į poreikį kovoti su COVID-19 pandemija ir sudaryti palankesnes sąlygas ekonomikai atsigauti, nes tai pirmas būtinas žingsnis, kuris leis koreguoti disbalansą. 2020 m. šaliai skirtos rekomendacijos, kuriomis tiesiogiai mažinamas Komisijos pagal Reglamento (ES) Nr. 1176/2011 6 straipsnį nustatytas makroekonominis disbalansas, atspindėtos 1, 3 ir 4 rekomendacijose,

            REKOMENDUOJA Italijai 2020 m. ir 2021 m. imtis šių veiksmų:

                  1.

                  laikantis bendrosios nukrypti leidžiančios išlygos pagal Stabilumo ir augimo paktą, imtis visų būtinų priemonių, kad būtų veiksmingai kovojama su COVID-19 pandemija, palaikoma ekonomika ir remiamas būsimas atsigavimas. Kai leis ekonominės sąlygos, vykdyti fiskalinę politiką, kuria siekiama užtikrinti apdairią vidutinės trukmės laikotarpio fiskalinę būklę ir skolos tvarumą, kartu didinant investicijas. Didinti sveikatos sistemos atsparumą ir pajėgumus sveikatos priežiūros darbuotojų, ypatingos svarbos medicinos reikmenų ir infrastruktūros srityse. Stiprinti nacionalinių ir regioninių valdžios institucijų veiklos koordinavimą.

                  2.

                  Užtikrinti tinkamą pajamų pakeitimą ir galimybes naudotis sveikatos apsauga, visų pirma kalbant apie netipinius darbuotojus. Švelninti COVID-19 krizės poveikį užimtumui, be kita ko, pasitelkiant lankstaus darbo laiko tvarką ir aktyvią paramą užimtumui. Stiprinti nuotolinį mokymąsi ir įgūdžius, taip pat ir skaitmeninius.

                  3.

                  Užtikrinti veiksmingą priemonių įgyvendinimą siekiant garantuoti realiosios ekonomikos, įskaitant MVĮ, novatoriškas įmones ir savarankiškai dirbančių asmenų, likvidumą ir vengti pavėluotų mokėjimų. Siekiant remti ekonomikos atsigavimą, paankstinti brandžių viešųjų investicinių projektų įgyvendinimą ir skatinti privačiąsias investicijas. Sutelkti investicijas į žaliąją ir skaitmeninę pertvarką, visų pirma į švarią ir veiksmingą energijos gamybą ir vartojimą, mokslinius tyrimus ir inovacijas, darnųjį viešąjį transportą, atliekų tvarkymą ir vandentvarką, taip pat į sustiprintą skaitmeninę infrastruktūrą, kad būtų užtikrintas esminių paslaugų teikimas.

                  4.

                  Didinti teismų sistemos veiksmingumą ir viešojo administravimo efektyvumą.

         Priimta Briuselyje 2020 m. liepos 20 d.

               Tarybos vardu

               Pirmininkė

            J. KLOECKNER

         (1)  OL L 209, 1997 8 2, p. 1.

         (2)  OL L 306, 2011 11 23, p. 25.

         (3)  OL C 301, 2019 9 5, p. 69.

         (4)  1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1467/97 dėl perviršinio deficito procedūros įgyvendinimo paspartinimo ir paaiškinimo (OL L 209, 1997 8 2, p. 6).

         (5)  2020 m. kovo 30 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) 2020/460, kuriuo dėl konkrečių priemonių investicijoms į valstybių narių sveikatos priežiūros sistemas ir kitus jų ekonomikos sektorius sutelkti reaguojant į COVID-19 protrūkį iš dalies keičiami reglamentai (ES) Nr. 1301/2013, (ES) Nr. 1303/2013 ir (ES) Nr. 508/2014 (Atsako į koronaviruso grėsmę investicijų iniciatyva) (OL L 99, 2020 3 31, p. 5).

         (6)  2020 m. balandžio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) 2020/558, kuriuo iš dalies keičiami reglamentai (ES) Nr. 1301/2013 ir (ES) Nr. 1303/2013, kiek tai susiję su konkrečiomis priemonėmis, kuriomis sudaromos išskirtinės lanksčios sąlygos naudoti Europos struktūrinių ir investicijų fondų lėšas reaguojant į COVID-19 protrūkį (OL L 130, 2020 4 24, p. 1).

         (7)  OL C 91I, 2020 3 20, p. 1.

         (8)  Pagal Reglamento (EB) Nr. 1466/97 5 straipsnio 2 dalį.


title: Tarybos rekomendacija 2020 m. liepos 20 d. dėl 2020 m. Kipro nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2020 m. Kipro stabilumo programos 2020/C 282/13

text:
               26.8.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 282/82

      TARYBOS REKOMENDACIJA
      2020 m. liepos 20 d.
      dėl 2020 m. Kipro nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2020 m. Kipro stabilumo programos
      (2020/C 282/13)
      EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
      atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 121 straipsnio 2 dalį ir 148 straipsnio 4 dalį,
      atsižvelgdama į 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei koordinavimo (1), ypač į jo 5 straipsnio 2 dalį,
      atsižvelgdama į 2011 m. lapkričio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 1176/2011 dėl makroekonominių disbalansų prevencijos ir naikinimo (2), ypač į jo 6 straipsnio 1 dalį,
      atsižvelgdama į Europos Komisijos rekomendaciją,
      atsižvelgdama į Europos Parlamento rezoliucijas,
      atsižvelgdama į Europos Vadovų Tarybos išvadas,
      atsižvelgdama į Užimtumo komiteto nuomonę,
      atsižvelgdama į Ekonomikos ir finansų komiteto nuomonę,
      atsižvelgdama į Socialinės apsaugos komiteto nuomonę,
      atsižvelgdama į Ekonominės politikos komiteto nuomonę,
      kadangi:

                  (1)

                  2019 m. gruodžio 17 d. Komisija priėmė metinę tvaraus augimo strategiją, kuria pradedamas 2020 m. Europos ekonominės politikos koordinavimo semestras. Joje tinkamai atsižvelgta į 2017 m. lapkričio 17 d. Europos Parlamento, Tarybos ir Komisijos paskelbtą Europos socialinių teisių ramstį. 2019 m. gruodžio 17 d. Komisija pagal Reglamentą (ES) Nr. 1176/2011 priėmė ir įspėjimo mechanizmo ataskaitą – joje Kipras nurodytas kaip viena iš valstybių narių, dėl kurių reikės parengti nuodugnią apžvalgą. Tą pačią dieną Komisija taip pat priėmė rekomendaciją dėl Tarybos rekomendacijos dėl euro zonos ekonominės politikos;

                  (2)

                  2020 m. vasario 26 d. paskelbta 2020 m. Kiprui skirta ataskaita. Joje įvertinta Kipro pažanga, padaryta įgyvendinant 2019 m. liepos 9 d. Tarybos priimtas šaliai skirtas rekomendacijas (3) (toliau – 2019 m. šaliai skirtos rekomendacijos), veiksmai, kurių šalis ėmėsi atsižvelgdama į ankstesniais metais priimtas šaliai skirtas rekomendacijas, ir Kipro pažanga siekiant nacionalinių tikslų pagal strategiją „Europa 2020“; Į ją įtraukti ir nuodugnios apžvalgos pagal Reglamento (ES) Nr. 1176/2011 5 straipsnį rezultatai, kurie taip pat buvo paskelbti 2020 m. vasario 26 d. Remdamasi savo analize, Komisija padarė išvadą, kad Kipre yra susidaręs perviršinis makroekonominis disbalansas. Visų pirma, labai didelė neveiksnių paskolų dalis apsunkina finansų sektoriaus būklę, o susikaupusi didelė privačiojo ir viešojo sektorių bei išorės skola slegia ekonomiką nuosaikaus potencialaus augimo kontekste;

                  (3)

                  2020 m. kovo 11 d. Pasaulio sveikatos organizacija COVID-19 protrūkį oficialiai paskelbė pasauline pandemija. Dėl pandemijos piliečiai, šalių visuomenė ir ekonomika pateko į ekstremaliąją didelio pavojaus visuomenės sveikatai situaciją. Ji daro didžiulį spaudimą nacionalinėms sveikatos sistemoms, trikdo pasaulines tiekimo grandines, kelia nestabilumą finansų rinkose, lemia vartotojų paklausos sukrėtimus ir daro neigiamą poveikį įvairiems sektoriams. Ji kelia grėsmę žmonių darbo vietoms ir pajamoms, taip pat įmonių verslui. Jos sukeltas didelis ekonominis sukrėtimas jau turi skaudžių pasekmių Sąjungoje. 2020 m. kovo 13 d. Komisija priėmė komunikatą, kuriuo raginama užtikrinti suderintą ekonominį atsaką į krizę, įtraukiant visus nacionalinio ir Sąjungos lygmens suinteresuotuosius subjektus;

                  (4)

                  kelios valstybės narės paskelbė nepaprastąją padėtį arba ėmėsi neatidėliotinų priemonių. Visos neatidėliotinos priemonės turėtų būti griežtai proporcingos, būtinos, ribotos trukmės ir atitikti Europos bei tarptautinius standartus. Joms turėtų būti taikoma demokratinė priežiūra ir nepriklausoma teisminė peržiūra;

                  (5)

                  2020 m. kovo 20 d. Komisija priėmė komunikatą dėl Stabilumo ir augimo pakte nustatytos bendrosios išvengimo sąlygos taikymo. Pagal Reglamento (EB) Nr. 1466/97 5 straipsnio 1 dalyje, 6 straipsnio 3 dalyje, 9 straipsnio 1 dalyje bei 10 straipsnio 3 dalyje ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 1467/97 (4) 3 straipsnio 5 dalyje bei 5 straipsnio 2 dalyje nustatytą bendrąją nukrypti leidžiančią išlygą sudaromos palankesnės sąlygos koordinuoti biudžeto politiką esant dideliam ekonomikos nuosmukiui. 2020 m. kovo 20 d. komunikate Komisija laikėsi nuomonės, kad, atsižvelgiant į numatomą didelį ekonomikos nuosmukį dėl COVID-19 pandemijos, bendrosios nukrypti leidžiančios išlygos taikymo sąlygos yra tenkinamos, ir paprašė Tarybos šią išvadą patvirtinti. 2020 m. kovo 23 d. valstybių narių finansų ministrai pritarė Komisijos vertinimui. Jie sutiko, kad dėl didelio ekonomikos nuosmukio reikia ryžtingo, ambicingo ir suderinto atsako. Pradėjus taikyti bendrąją nukrypti leidžiančią išlygą leidžiama laikinai nukrypti nuo vidutinės trukmės biudžeto tikslui pasiekti numatyto koregavimo plano, jei tai nekelia pavojaus fiskaliniam tvarumui vidutinės trukmės laikotarpiu. Kalbant apie korekcinę dalį, Taryba taip pat gali nuspręsti, remdamasi Komisijos rekomendacija, priimti patikslintą fiskalinę trajektoriją. Taikant bendrąją nukrypti leidžiančią išlygą Stabilumo ir augimo pakto procedūros nesustabdomos. Ji suteikia valstybėms narėms galimybę nukrypti nuo paprastai taikomų biudžetinių reikalavimų, o Komisijai ir Tarybai – imtis būtinų politikos koordinavimo priemonių laikantis Pakto;

                  (6)

                  siekiant apriboti ir kontroliuoti COVID-19 pandemijos plitimą, padidinti nacionalinių sveikatos sistemų atsparumą, įmonėms bei namų ūkiams teikiamomis paramos priemonėmis sušvelninti socialinius bei ekonominius pandemijos padarinius ir užtikrinti tinkamas sveikatos ir saugos sąlygas darbo vietoje, kad būtų galima atnaujinti ekonominę veiklą, reikia nuolatinių veiksmų. Kad paremtų valstybių narių pastangas tose srityse, Sąjunga turėtų visapusiškai išnaudoti įvairias turimas priemones. Be to, valstybės narės ir Sąjunga turėtų bendradarbiaudamos parengti priemones, kurios yra būtinos, kad galėtume grįžti prie įprasto mūsų šalių visuomenės ir ekonomikos veikimo ir tvaraus augimo, įtraukdamos, inter alia, žaliąją pertvarką bei skaitmeninę transformaciją ir pasinaudodamos krizės metu įgyta patirtimi;

                  (7)

                  dėl COVID-19 krizės išryškėjo vidaus rinkos gebėjimas lanksčiai prisitaikyti prie išskirtinių aplinkybių. Vis dėlto, siekiant užtikrinti greitą ir sklandų perėjimą prie atsigavimo etapo ir laisvo prekių, paslaugų bei darbuotojų judėjimo, išskirtinės priemonės, neleidžiančios įprastai veikti vidaus rinkai, turėtų būti panaikintos iškart, kai tik jos nebebus būtinos. Dabartinė krizė parodė, kad sveikatos sektoriuje reikia pasirengimo krizėms planų. Vieni iš esminių platesnių pasirengimo krizėms planų rengimo elementų yra geresnės pirkimo strategijos, diversifikuotos tiekimo grandinės ir strateginiai būtiniausių prekių rezervai;

                  (8)

                  kad visus nenaudojamus Europos struktūrinių ir investicijų fondų išteklius valstybės narės galėtų sutelkti išskirtiniam COVID-19 pandemijos poveikiui sušvelninti, Sąjungos teisės aktų leidėjas jau iš dalies pakeitė atitinkamus teisės aktus Europos Parlamento ir Tarybos reglamentais (ES) 2020/460 (5) ir (ES) 2020/558 (6). Tais pakeitimais bus suteikta papildomo lankstumo ir nustatytos supaprastintos bei racionalizuotos procedūros. Siekiant sumažinti spaudimą pinigų srautams, valstybėms narėms taip pat suteikta galimybė 2020–2021 finansiniais metais pasinaudoti 100 % bendru finansavimu iš Sąjungos biudžeto. Kipras raginamas visapusiškai pasinaudoti tomis galimybėmis, kad padėtų labiausiai paveiktiems asmenims ir sektoriams;

                  (9)

                  dėl skirtingų specializacijos modelių, visų pirma vietovėse, kurios labai priklauso nuo turizmo ir apskritai nuo verslo modelio, kai su klientais bendraujama tiesiogiai, tikėtina, kad socialiniai ir ekonominiai COVID-19 pandemijos padariniai šalyje bus nevienodi. Todėl kyla rizika, kad teritoriniai skirtumai Kipre didės. Atsižvelgiant į riziką, kad laikinai sutriks valstybių narių tarpusavio konvergencijos procesas, dabartinėmis aplinkybėmis reikia tikslinių atsakomųjų politikos priemonių;

                  (10)

                  2020 m. gegužės 7 d. Kipras pateikė 2020 m. nacionalinę reformų programą ir 2020 m. stabilumo programą. Siekiant atsižvelgti į jų tarpusavio sąsajas, abi programos vertintos vienu metu;

                  (11)

                  šiuo metu Kiprui taikoma Stabilumo ir augimo pakto prevencinė dalis ir skolos taisyklė;

                  (12)

                  2020 m. stabilumo programoje Vyriausybė numato nominaliojo balanso pablogėjimą nuo 1,7 % bendrojo vidaus produkto (BVP) pertekliaus 2019 m. iki 4,3 % BVP deficito 2020 m. Numatoma, kad 2021 m. deficitas sumažės iki 0,4 % BVP. 2020 m. stabilumo programoje numatoma, kad iki 95,5 % BVP 2019 m. sumažėjęs valdžios sektoriaus skolos santykis su BVP 2020 m. išaugs iki 116,8 % BVP. Makroekonominę ir fiskalinę perspektyvą veikia didelis neapibrėžtumas dėl COVID-19 pandemijos; Be to, biudžeto projekcijos grindžiamos rizika, visų pirma susijusia su aiškiais neapibrėžtaisiais įsipareigojimais ir galimais valstybinių ligoninių finansavimo poreikiais pirmaisiais Nacionalinės sveikatos draudimo sistemos įgyvendinimo metais;

                  (13)

                  reaguodamas į COVID-19 pandemiją ir laikydamasis suderinto Sąjungos požiūrio, Kipras ėmėsi savalaikių biudžeto priemonių, kad padidintų savo sveikatos sistemos pajėgumą, suvaldytų pandemiją ir suteiktų pagalbą labiausiai nukentėjusiems asmenims ir sektoriams. Pagal 2020 m. stabilumo programą tos biudžetinės priemonės sudarė 4,4 % BVP. Šios priemonės apima sveikatos priežiūros paslaugų gerinimą skiriant papildomą, iki 0,5 % BVP, biudžetą, darbo užmokesčio subsidijas, kad veiklos sustabdymo atveju darbuotojai neprarastų darbo užmokesčio (2,7 % BVP), ir mažųjų įmonių ir savarankiškai dirbančių asmenų pajamų rėmimą (0,3 % BVP). Be to, Kipras paskelbė apie priemones, kurios, nors ir nedaro tiesioginio poveikio biudžetui, padės teikti likvidumo paramą įmonėms, pavyzdžiui, PVM mokėjimo atidėjimas dviejų mėnesių laikotarpiui. Apskritai priemonės, kurių ėmėsi Kipras, atitinka 2020 m. kovo 13 d. Komisijos komunikate išdėstytas gaires. Visiškas neatidėliotinų priemonių ir fiskalinių paramos priemonių įgyvendinimas, o vėliau, kai leis ekonominės sąlygos, fiskalinės politikos perorientavimas siekiant užtikrinti apdairią vidutinės trukmės laikotarpio fiskalinę būklę padės išsaugoti fiskalinį tvarumą vidutinės trukmės laikotarpiu;

                  (14)

                  remiantis Komisijos 2020 m. pavasario prognoze, grindžiama nesikeičiančios politikos scenarijumi, Kipro valdžios sektoriaus balansas sudarys -7 % BVP 2020 m. ir -1,8 % BVP 2021 m. Numatoma, kad 2020 m. valdžios sektoriaus skolos ir BVP santykis pasieks 115,7 % BVP, o 2021 m. – 105 % BVP;

                  (15)

                  dėl to, kad Kipras 2019 m. nesilaikė skolos taisyklės, ir dėl 2020 m. planuojamo 3 % BVP deficito ribos viršijimo 2020 m. gegužės 20 d. Komisija paskelbė pranešimą, parengtą pagal Sutarties 126 straipsnio 3 dalį. Apskritai Komisijos analizė rodo, kad Sutartyje ir Reglamente (EB) Nr. 1467/97 apibrėžtas skolos kriterijus yra įvykdytas, o deficito kriterijus nėra įvykdytas;

                  (16)

                  Kipras į COVID-19 protrūkį reagavo imdamasis įvairių priemonių ekonominiam krizės poveikiui sušvelninti. 2020 m. kovo 15 d. Vyriausybė pateikė finansinės paramos programą, kuria siekiama apsaugoti visuomenės sveikatą ir užtikrinti įmonių bei darbdavių ekonominį išgyvenamumą. Programoje numatyta skirti 100 mln. EUR dydžio finansinę paramą sveikatos sektoriui, kad šis galėtų kovoti su pandemija, įskaitant paramą papildomam medicinos, slaugos ir pagalbiniam personalui įdarbinti, taip pat įrangai ir infrastruktūrai. Joje nustatytos įvairios priemonės, kuriomis siekiama remti įmones didinant likvidumą, pvz., paramos įmonėms bei savarankiškai dirbantiems asmenims schemos ir įmonėms taikomas laikinas PVM mokėjimo sustabdymas. Į paketą taip pat įtraukta speciali 11 mln. EUR parama, kuria siekiama padėti turizmo sektoriui atsigauti;

                  (17)

                  COVID-19 krizė parodė, kad investicijas reikia nukreipti į visuomenės sveikatos priežiūros gerinimą ir modernizavimą, pajėgumų atkūrimą ir sveikatos priežiūros reformos įgyvendinimą. Naujoji sveikatos priežiūros sistema suteikia geresnes galimybes naudotis pirminės sveikatos priežiūros paslaugomis, gauti tinkamas konsultacijas ir klinikiniais protokolais pagrįstą gydymą. Joje taip pat numatyta visuotinė teisė į įperkamas sveikatos priežiūros paslaugas COVID-19 pandemijos kontekste. Kipras parengė pandemijos sukeltos ekstremaliosios situacijos valdymo planą ir skyrė papildomų išteklių infekcijos ir jos plitimo prevencijai ir poveikio valdymui. Vidutinės trukmės laikotarpiu Kipras turi nukreipti investicijas į sveikatos sistemos veiksmingumo, prieinamumo ir bendro atsparumo didinimą. Papildomais ištekliais sveikatos sistemai turėtų būti užtikrinta, kad ateityje netrūktų medicinos darbuotojų, ypatingos svarbos medicinos reikmenų ir infrastruktūros. Sklandus sveikatos priežiūros reformos įgyvendinimas, kaip planuota, yra labai svarbus siekiant užtikrinti galimybes naudotis sveikatos priežiūros paslaugomis ir visuotinę aprėptį. Skaitmeniniai sveikatos priežiūros sprendimai ir naujos taikomosios programos padėtų paspartinti e. sveikatos priežiūros paslaugų diegimą ir pagerinti nuotolines konsultacijas bei įspėjimo mechanizmus. Labai svarbi politika, kuria didinami ligoninių pajėgumai, gerinamos sveikatos priežiūros darbuotojų darbo sąlygos ir užtikrinamas aprūpinimas asmeninėmis apsaugos priemonėmis, testais, vaistais ir medicinos priemonėmis. Atsižvelgiant į demografinius pokyčius ir kadangi reikia remti pažeidžiamiausius asmenis, įskaitant neįgaliuosius, labai svarbu užtikrinti susietumą su ilgalaike priežiūra ir pirmine bei nestacionariąja sveikatos priežiūra;

                  (18)

                  nors pastarųjų metų pokyčiai Kipro darbo rinkoje buvo nuolat teigiami, šiuo metu šalis susidurs su sveikatos krizės sukeltomis užimtumo problemomis. Reikia dėti daugiau pastangų, kad būtų kuo labiau sumažintas krizės socialinis ir ekonominis poveikis. Kipras jau patvirtino neatidėliotinas priemones, įskaitant sutrumpinto darbo laiko tvarką ir bedarbio pašalpų mokėjimą savarankiškai dirbantiems asmenims. Bus svarbu glaudžiai konsultuojantis su socialiniais partneriais išlaikyti darbo vietas ir užtikrinti paskelbtų priemonių įgyvendinimą. Dar bus labai svarbu sustiprinti valstybinių užimtumo tarnybų pajėgumus, jose įdarbinant nuolatinius darbuotojus, visų pirma užtikrinant, kad liktų toliau dirbti įdarbinimo konsultantai, dirbantys pagal laikinąsias sutartis, kurios nustoja galioti 2020 m. antrą pusmetį. Tai leis išvengti papildomo spaudimo šioms tarnyboms ir teikti veiksmingą paramą naujiems bedarbiams ir kitoms pažeidžiamoms grupėms, pavyzdžiui, nesimokančiam ir nedirbančiam jaunimui, ilgalaikiams bedarbiams ir neįgaliesiems. Daugiau dėmesio visų pirma reikia skirti perėjimo iš švietimo sistemos į darbo rinką rėmimui ir jaunimo informavimui, nes nauji absolventai ieškodami darbo gali susidurti su papildomais sunkumais;

                  (19)

                  dėl COVID-19 protrūkio reikia imtis tinkamų priemonių socialiniam poveikiui švelninti, namų ūkių pajamoms remti ir greitam ekonomikos atsigavimui užtikrinti. Remiantis Komisijos 2020 m. pavasario prognoze, nedarbas 2020 m. išaugs iki 8,6 %, o 2021 m. sumažės iki 7,5 %. Numatoma, kad paslaugų išorės paklausa labai sumažės, nes tikėtina, kad turizmo sektorius ypač nukentės nuo krizės. Visiems nukentėjusiems darbuotojams ir savarankiškai dirbantiems asmenims, įskaitant tuos, kurie neturi galimybės naudotis socialine apsauga, turėtų būti užtikrintas tinkamas pajamų pakeitimas. Socialinės apsaugos sistemos turi apsaugoti samdomus, savarankiškai dirbančius ir nedirbančius asmenis. Dar galima stiprinti socialinės apsaugos sistemą apskritai, kad būtų užkirstas kelias skurdo ir nelygybės didėjimui, visų pirma pasiekiant pažeidžiamiausius asmenis, įskaitant vaikus, neaktyvius asmenis, nedeklaruojamą darbą dirbančius asmenis ir migrantų kilmės asmenis;

                  (20)

                  labai svarbu dalyvaujant socialiniams partneriams skatinti sudaryti lanksčias darbo sąlygas, visų pirma nuotolinio darbo forma. Trumpuoju laikotarpiu taip bus remiami darbuotojai, kurie neplanuotai turi vykdyti vaikų ir kitų priklausomų asmenų priežiūros pareigas, o ilguoju – bus sudarytos palankesnės sąlygos į darbo rinką sugrįžti didelei dėl priežiūros pareigų neaktyvių moterų daliai. Kadangi dėl viruso pagyvenusiems žmonėms ir lėtinėmis ligomis sergantiems asmenims kyla didelė rizika susirgti sunkia ligos forma, labai svarbu investuoti į kokybiškas ilgalaikės priežiūros paslaugas, kad būtų užtikrintas nuolatinis jų teikimas ir veiksmingumas trumpuoju ir vidutinės trukmės laikotarpiu;

                  (21)

                  šiomis krizės aplinkybėmis labai svarbu gerinti švietimo bei mokymo kokybę, veiksmingumą ir atitiktį darbo rinkos poreikiams ir užtikrinti greitą darbo rinkos atsigavimą. Šiuo metu, kai vis daugiau žmonių gali prarasti darbą, o vėliau jiems gali tekti keisti profesinę veiklą, dar svarbiau yra suteikti žmonėms tinkamų įgūdžių. Judumo apribojimai dar labiau išryškino problemas, susijusias su žemu skaitmeninių įgūdžių lygiu Kipre. Tai turi neigiamą poveikį veiklai internete, pavyzdžiui, nuotoliniam darbui, nuotoliniam mokymuisi ir naudojimuisi e. sveikatos priežiūros paslaugomis. Skaitmeninio švietimo ir nuotolinio mokymosi kokybė labai priklauso nuo vienodų galimybių naudotis IT infrastruktūra ir internetu suteikimo, be kita ko, palankių sąlygų neturintiems besimokantiems asmenims, taip pat nuo gero mokytojų parengimo. Siekiant reaguoti į prastus bendrus švietimo ir mokymo rezultatus ir apskritai tobulinti įgūdžius, labai svarbu tęsti švietimo reformą kartu investuojant į skaitmeninio mokymosi, mokymosi darbo vietoje ir pameistrystės mokymo sprendimus, taip pat į mokytojų ir instruktorių kompetencijų veiksmingai naudotis IT priemonėmis ugdymą. Yra galimybių spręsti prastų rezultatų pagrindinių gebėjimų srityje problemą, taip pat didinti dalyvavimo suaugusiųjų mokymosi veikloje lygį. Siekiant paspartinti taikymą, perkvalifikavimo programos galėtų būti kuo labiau pritaikomos naudoti internete, o suvaldžius pandemiją prireikus į jas galėtų būti integruojamas fizinis dalyvavimas;

                  (22)

                  krizės laikotarpiu ir jai pasibaigus įmonėms paremti reikės nemažai lėšų. Kad įmonės toliau vykdytų veiklą, o darbuotojai neprarastų darbo, būtina užtikrinti tinkamas galimybes gauti finansavimą ir užsitikrinti likvidumą, ypač mažosioms ir vidutinėms įmonėms (MVĮ). Rengiant ir įgyvendinant šias priemones reikia atsižvelgti į bankų sektoriaus atsparumą. Kipras įgyvendina specialią paramos smulkiajam verslui schemą, pagal kurią įmonėms, kuriose dirba ne daugiau kaip penki darbuotojai, skiriamos darbo užmokesčio subsidijos. Be to, tiesioginį spaudimą sumažins padidintų įmokų į nacionalinę sveikatos sistemą mokėjimo sustabdymas ir mokesčių (pvz., PVM) mokėjimo atidėjimas. Labai svarbus greitas administracinis koordinavimas, praktinė parama ir veiksmingas informavimas apie paramą, kuri gali būti teikiama MVĮ, bendradarbiaujant su MVĮ rėmimo struktūromis ir verslo organizacijomis. Be to, MVĮ grynųjų pinigų srautą gali padėti pagerinti spartesnis valdžios institucijų sutartinių išmokų mokėjimas. Įsteigtoms naujoms pradedančiosioms ir veiklą plečiančioms įmonėms gali prireikti specialios paramos, pvz., užtikrinant, kad akcinio kapitalo dalių nuosavybė priklausytų viešosioms įstaigoms, ir skatinant rizikos kapitalo fondus didinti investicijas į šias įmones. Tebėra svarbu įgyvendinti prieš krizę parengtas finansines priemones (Kipro energetikos fondų fondas);

                  (23)

                  siekiant skatinti ekonomikos atsigavimą, bus svarbu paankstinti brandžių viešųjų investicinių projektų įgyvendinimą ir skatinti privačiąsias investicijas, be kita ko, imantis atitinkamų reformų. Siekiant užtikrinti tvarų ekonomikos atsigavimą ir augimą ateityje, itin svarbu saugoti ir efektyviai naudoti šalies gamtos išteklius. Kad šalis ir toliau būtų patraukli turistams, būtina spręsti problemas, susijusias su perėjimu prie žaliosios energetikos, veiksmingu atliekų tvarkymu ir vandentvarka bei gamtos ir biologinės įvairovės apsauga. Nors į šias sritis jau pradėta investuoti daug lėšų, reikia paankstinti dar daugiau investicijų. Kiprui kyla didelių sunkumų siekiant 2030 m. tikslo, susijusio su išmetamu šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekiu, neįtrauktu į ES apyvartinių taršos leidimų prekybos sistemą. Šias problemas reikia spręsti laiku planuojant ir priimant papildomas priemones pagal nacionalinį energetikos ir klimato srities veiksmų planą. Tokioms priemonėms įgyvendinti reikės investicijų, visų pirma į tokias sritis kaip atsinaujinančiųjų išteklių energija, energijos vartojimo efektyvumas ir darnusis transportas, o šios investicijos gali duoti didelį postūmį ir žaliajai ekonomikai. Kipras taip pat turi gerinti atliekų tvarkymo sistemą ir žiedinę ekonomiką. Atliekų susidaro gerokai daugiau nei vidutiniškai Sąjungoje, o perdirbimo rodikliai tebėra gerokai mažesni už Sąjungos vidurkį. Be to, labai daug atliekų šalinama sąvartynuose. Vandens ir nuotekų tvarkymas, ypač miesto vietovėse, nėra veiksmingas. Didelį susirūpinimą kelia sausros bei vandens trūkumas, o nepakankamas politinis atsakas gali paveikti šalies kaimo ekonomiką ir turizmą. Įveikti kai kuriuos dėl perėjimo prie neutralaus poveikio klimatui ekonomikos kylančius iššūkius, visų pirma 2020 m. šalies ataskaitos D priede nurodytose teritorijose, Kiprui turėtų padėti Teisingos pertvarkos fondo, kuris yra Komisijos pasiūlymo objektas, 2021–2027 m. laikotarpio programavimas. Tai suteiktų Kiprui galimybę kuo geriau pasinaudoti tuo fondu;

                  (24)

                  šiuolaikinės skaitmeninės infrastruktūros, visuotinės prieigos prie interneto ir skaitmeninių paslaugų prieinamumo svarbą išryškino dėl COVID-19 nustatyti judumo apribojimai. Siekiant didinti našumą ir skatinti ekonomikos atsigavimą po krizės, būtina investuoti į skaitmeninę ekonomiką. Kipro reitingas pagal Komisijos 2020 m. skaitmeninės ekonomikos ir visuomenės indeksą (DESI) yra žemas. Vos 45 % 16–74 metų kipriečių turi bent pagrindinius skaitmeninius įgūdžius, o IRT specialistai vis dar sudaro nedidelę darbo jėgos dalį, palyginti su Sąjungos vidurkiu (2,7 %, palyginti su 3,9 %), ir tai mažina skaitmeninės ekonomikos potencialą. Valdžios institucijos ir piliečiai internetu bendrauja mažai, tik 51 % kipriečių reikalus tvarko internetu. E. prekybos mastas (t. y. internetu prekiaujančios MVĮ, e. prekybos apyvarta ir tarpvalstybinė prekyba internetu) auga (31,8 % – 2019 m., palyginti su 29,4 % 2018 m.), tačiau vis dar nesiekia Sąjungos vidurkio –40,1 %;

                  (25)

                  Kipras gali toliau tobulinti savo mokslinių tyrimų ir inovacijų sistemą, kad paremtų našumo augimą ir būtiną skaitmeninę ir ekologinę pertvarką po pandemijos. Menki įmonių pajėgumai įsisavinti mokslinių tyrimų ir inovacijų rezultatus mažina Kipro konkurencingumą. Nepakankamas akademinės bendruomenės ir verslo bendradarbiavimas ir mokslinių tyrimų rezultatų komercializavimas tebėra pagrindinės kliūtys, dėl kurių reikia imtis skubių veiksmų. Tačiau daug vilčių teikia naujausios priemonės, pavyzdžiui, naujos Mokslinių tyrimų, inovacijų ir skaitmeninės politikos viceministerijos sukūrimas, naujo Mokslinių tyrimų, inovacijų ir skaitmeninės politikos viceministro paskyrimas, taip pat nauji 2019–2023 m. Kipro mokslinių tyrimų ir inovacijų strategijos pagrindai („Inovatyvus Kipras“), kuriuose nustatytas didesnis mokslinių tyrimų ir plėtros tikslas –1,5 % BVP iki 2023 m. (palyginti su dabartiniais 0,56 %);

                  (26)

                  kova su agresyviu mokesčių planavimu yra labai svarbi siekiant padidinti mokesčių sistemų veiksmingumą ir teisingumą, kaip pripažinta 2020 m. rekomendacijoje dėl euro zonos ekonominės politikos. Mokesčių mokėtojų agresyvaus mokesčių planavimo strategijų šalutinis poveikis skatina imtis suderintų nacionalinių veiksmų, papildančių Sąjungos teisės aktus. Ekonominiai įrodymai leidžia manyti, kad Kipro mokesčių taisyklės taikomos agresyvaus mokesčių planavimo tikslais. Kipras ėmėsi veiksmų šiai problemai spręsti – jis įgyvendina tarptautines ir Europos iniciatyvas ir imasi papildomų nacionalinių priemonių. Tačiau agresyviam mokesčių planavimui palankias sąlygas ir toliau gali sudaryti tokie sistemos ypatumai, kaip tai, kad Kipre įsikūrusių įmonių atliekami dividendų, palūkanų ir autorinių atlyginimų mokėjimai į užsienį trečiųjų valstybių rezidentams išskaičiuojamaisiais mokesčiais neapmokestinami, ir rezidavimo vietos pelno mokesčių tikslais taisyklės. Sąlyginių palūkanų atskaitymo tvarka turi būti atidžiai stebima. Galiausiai, investuotojų natūralizacijos Kipre išimties tvarka schema ir leidimo gyventi įgijimo investuojant schema yra įtrauktos į EBPO sąrašą kaip keliančios potencialiai didelę riziką, kad jomis bus piktnaudžiaujama. Kipras yra parengęs ir pateikęs teisiniam patikrinimui įstatymų projektus, kuriais nustatomi išskaičiuojamieji mokesčiai, taikomi dividendų, palūkanų ir autorinių atlyginimų mokėjimams į valstybes, įtrauktas į mokesčių tikslais nebendradarbiaujančių jurisdikciją turinčių subjektų ES sąrašo I priedą. Be to, Kipras yra parengęs ir pateikęs teisiniam patikrinimui rezidavimo vietos pelno mokesčių tikslais testą, grindžiamą įsteigimu, kuris papildytų dabartinį valdymą ir kontrolę. Šių priemonių veiksmingumas kovojant su agresyviu mokesčių planavimu turės būti įvertintas;

                  (27)

                  veiksminga teisingumo sistema tebėra vienas iš svarbiausių patrauklios, investicijoms ir verslui palankios ekonomikos veiksnių ir bus itin svarbi atsigavimo procese. Dideli teisingumo sistemos trūkumai toliau trukdo užtikrinti sutarčių vykdymą ir neleidžia greitai išnagrinėti civilinių bei komercinių bylų. Paskelbtos kelios reformos opiausioms Kipro teisingumo sistemos problemoms, visų pirma susijusioms su pasenusiomis civilinio proceso taisyklėmis, teismų skaitmeninimu, susikaupusio didelio neišnagrinėtų bylų skaičiaus mažinimu ir teisėjų mokymosi visą gyvenimą galimybių stoka, spręsti, tačiau pažanga tebėra lėta;

                  (28)

                  viešojo administravimo atsparumo ir veiksmingumo didinimas yra labai svarbus siekiant užtikrinti greitą ir veiksmingą ekonomikos gaivinimo po COVID-19 pandemijos priemonių įgyvendinimą Kipre. Siekiant pašalinti nuoseklaus įgyvendinimo, investicijų ir paslaugų teikimo šalyje kliūtis, būtina gerinti centrinės ir vietos valdžios institucijų veiklos koordinavimą ir vietos lygmeniu spręsti susiskaidymo ir neveiksmingumo problemas. Viešojo administravimo skaitmeninimo skatinimas yra labai svarbus siekiant užtikrinti šio sektoriaus veiklos tęstinumą, taip pat nuolatinę ir veiksmingą piliečių ir įmonių prieigą prie viešųjų paslaugų;

                  (29)

                  nors šioje Rekomendacijoje išdėstytose šaliai skirtose rekomendacijose (toliau – 2020 m. šaliai skirtos rekomendacijos) dėmesys sutelktas į pandemijos socialinio ir ekonominio poveikio švelninimą ir palankesnių sąlygų ekonomikai atsigauti sudarymą, 2019 m. šaliai skirtose rekomendacijose taip pat aptartos reformos, būtinos siekiant reaguoti į vidutinės trukmės laikotarpio ir ilgalaikius struktūrinius iššūkius. 2019 m. šaliai skirtos rekomendacijos tebėra aktualios, o jų įgyvendinimas bus toliau stebimas per visą kitų metų Europos semestrą. Tai apima ir 2019 m. šaliai skirtas rekomendacijas dėl ekonominės politikos, susijusios su investicijomis. Į visas 2019 m. šaliai skirtas rekomendacijas turėtų būti atsižvelgta sanglaudos politikos finansavimo po 2020 m. strateginio programavimo procese, be kita ko, rengiant dabartinės krizės poveikio švelninimo priemones ir išėjimo iš jos strategijas;

                  (30)

                  siekiant įveikti COVID-19 krizę ir paremti ekonomiką, labai svarbu užtikrinti bendrą bankų sistemos patikimumą ir valdyti finansinio stabilumo riziką. Nors pastaraisiais metais bankų sektoriaus stabilumas labai padidėjo, pandemija bankams kelia sunkumų, nes didėja kredito rizika ir daromas spaudimas pelningumui bei kapitalizacijai. Pažeidžiamumas ir problemos kyla dėl pernelyg įsiskolinusio privačiojo sektoriaus ir didelio neveiksnių paskolų kiekio, dėl kurių ribojama kreditinės paramos aprėptis. Kipro bankų sektoriaus neveiksnių paskolų ir viso paskolų portfelio santykis euro zonoje yra antras pagal dydį. Todėl pastangos mažinti neveiksnias paskolas išlieka prioritetu, visų pirma mažinant ankstesnių laikotarpių neveiksnių paskolų, kurių grąžinimo terminas buvo gerokai pradelstas dar iki COVID-19 krizės pradžios, skaičių. Kad šis tikslas būtų pasiektas, labai svarbu daryti pažangą, susijusią su valstybės valdoma turto valdymo bendrove (KEDIPES), be kita ko, kiek tai susiję su jos organizaciniu modeliu ir strategija. Sistema ESTIA tinkamai siekiama remti ir apsaugoti pažeidžiamus skolininkus, tačiau išlieka labai svarbu išlaikyti pusiausvyrą tarp šio tikslo ir mokėjimo kultūros gerinimo. Šiuo atžvilgiu griežtesnis reikalavimų vykdymo užtikrinimas ir skatinimas naudoti nemokumo sistemą padėtų užtikrinti tvarų blogų paskolų restruktūrizavimą. Be to, tebėra svarbu sumažinti vėlavimą išduodant nuosavybės teisių dokumentus įgyvendinant struktūrinį sprendimą, kuriuo siekiama pašalinti nekilnojamojo turto sandorių sistemos (t. y. nuosavybės teisių dokumentų išdavimo ir šių teisių perleidimo) trūkumus;

                  (31)

                  tolesnės pastangos stiprinti korupcijos prevencijos ir baudimo už ją sistemą yra labai svarbios siekiant užtikrinti atsigavimą po COVID-19 krizės ir veiksmingą, atskaitingą ir skaidrų lėšų ir išteklių skyrimą ir paskirstymą. Nors kovos su korupcija veiksmų planas jau įgyvendinamas, tebelaukiama, kol bus priimtos pagrindinės priemonės ir teisės aktai, visų pirma įstatymų dėl skaidresnio viešųjų sprendimų priėmimo, nepriklausomos kovos su korupcija institucijos įsteigimo, pranešimo apie korupciją ir informatorių apsaugos projektai. Vis dar neužbaigtos derinti nuostatos, susijusios su Teisės tarnybos funkcijų atskyrimu ir įdarbinimo procedūromis;

                  (32)

                  Europos semestras yra nuolatinio Sąjungos ekonominės ir užimtumo politikos koordinavimo sistema, galinti prisidėti prie ekonomikos tvarumo. Savo 2020 m. nacionalinėse reformų programose valstybės narės įvertino pažangą, padarytą įgyvendinant Jungtinių Tautų darnaus vystymosi tikslus (DVT). Užtikrindamas, kad 2020 m. šaliai skirtos rekomendacijos būtų visapusiškai įgyvendintas, Kipras prisidės prie pažangos siekiant DVT ir prie bendrų pastangų užtikrinti konkurencingą tvarumą Sąjungoje;

                  (33)

                  siekiant greitai atsigauti nuo ekonominio COVID-19 pandemijos poveikio, labai svarbu glaudžiai koordinuoti ekonominės ir pinigų sąjungos šalių ekonomiką. Kaip valstybė narė, kurios valiuta yra euro, Kipras turėtų užtikrinti, kad jo politika ir toliau atitiktų 2020 m. rekomendacijas euro zonai ir būtų koordinuojama su kitų valstybių narių, kurių valiuta yra euro, politika, atsižvelgdamas į euro grupės politines gaires;

                  (34)

                  2020 m. Europos semestro kontekste Komisija atliko išsamią Kipro ekonominės politikos analizę ir ją paskelbė 2020 m. šaliai skirtoje ataskaitoje. Be to, ji įvertino 2020 m. stabilumo programą, 2020 m. nacionalinę reformų programą, taip pat veiksmus, kurių Kipras ėmėsi atsižvelgdamas į ankstesniais metais jam skirtas rekomendacijas. Komisija įvertino ne tik jų svarbą tvariai fiskalinei ir socialinei bei ekonominei Kipro politikai, bet ir tai, kaip jie atitinka Sąjungos taisykles ir gaires, nes būtina stiprinti bendrą Sąjungos ekonomikos valdymą Sąjungos lygmens priemonėmis prisidedant prie būsimų nacionalinių sprendimų;

                  (35)

                  atsižvelgdama į šį vertinimą, Taryba išnagrinėjo 2020 m. stabilumo programą, o jos nuomonė (7) pateikta visų pirma toliau išdėstytoje 1 rekomendacijoje;

                  (36)

                  atsižvelgdama į Komisijos nuodugnios apžvalgos ir šio vertinimo rezultatus, Taryba išnagrinėjo 2020 m. nacionalinę reformų programą ir 2020 m. stabilumo programą. 2020 m. šaliai skirtose rekomendacijose atsižvelgiama į poreikį kovoti su COVID-19 pandemija ir sudaryti palankesnes sąlygas ekonomikai atsigauti, nes tai pirmas būtinas žingsnis, kuris leistų koreguoti disbalansą. 2020 m. šaliai skirtos rekomendacijos, kuriomis tiesiogiai mažinamas Komisijos pagal Reglamento (ES) Nr. 1176/2011 6 straipsnį nustatytas makroekonominis disbalansas, atspindėtos 1, 3 ir 4 rekomendacijose,

            REKOMENDUOJA Kiprui 2020 ir 2021 m. imtis šių veiksmų:

                  1.

                  Laikantis bendrosios nukrypti leidžiančios išlygos pagal Stabilumo ir augimo paktą, imtis visų būtinų priemonių, kad būtų veiksmingai kovojama su COVID-19 pandemija, palaikoma ekonomika ir remiamas būsimas atsigavimas. Kai leis ekonominės sąlygos, vykdyti fiskalinę politiką, kuria siekiama užtikrinti apdairią vidutinės trukmės laikotarpio fiskalinę būklę ir skolos tvarumą, kartu didinant investicijas. Didinti sveikatos sistemos atsparumą ir pajėgumą užtikrinti kokybiškas ir įperkamas paslaugas, be kita ko, gerinant sveikatos priežiūros darbuotojų darbo sąlygas.

                  2.

                  Tinkamai pakeisti pajamas ir suteikti galimybę visiems naudotis socialine apsauga. Stiprinti valstybines užimtumo tarnybas, skatinti sudaryti lanksčias darbo sąlygas ir gerinti švietimo ir mokymo atitiktį darbo rinkos poreikiams.

                  3.

                  Užtikrinti tinkamas galimybes gauti finansavimą ir užsitikrinti likvidumą, ypač MVĮ. Siekiant remti ekonomikos atsigavimą, paankstinti brandžių viešųjų investicinių projektų įgyvendinimą ir skatinti privačiąsias investicijas. Investicijas sutelkti į žaliąją ir skaitmeninę pertvarką, visų pirma, į švarią ir efektyvią energijos gamybą bei vartojimą, atliekų tvarkymą ir vandentvarką, darnųjį transportą, skaitmeninimą, mokslinius tyrimus ir inovacijas.

                  4.

                  Paspartinti veiksmus, kuriais siekiama spręsti problemas, susijusias su mokesčių sistemos ypatumais, dėl kurių fiziniams asmenims ir tarptautinėms įmonėms sudaromos palankesnės sąlygos vykdyti agresyvų mokesčių planavimą. Didinti teismų sistemos ir viešojo sektoriaus veiksmingumą ir skaitmeninimą.

         Priimta Briuselyje 2020 m. liepos 20 d.

               Tarybos vardu

               Pirmininkė

            J. KLOECKNER

         (1)  OL L 209, 1997 8 2, p. 1.

         (2)  OL L 306, 2011 11 23, p. 25.

         (3)  OL C 301, 2019 9 5, p. 80.

         (4)  1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1467/97 dėl perviršinio deficito procedūros įgyvendinimo paspartinimo ir paaiškinimo (OL L 209, 1997 8 2, p. 6).

         (5)  2020 m. kovo 30 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) 2020/460, kuriuo dėl konkrečių priemonių investicijoms į valstybių narių sveikatos priežiūros sistemas ir kitus jų ekonomikos sektorius sutelkti reaguojant į COVID-19 protrūkį iš dalies keičiami reglamentai (ES) Nr. 1301/2013, (ES) Nr. 1303/2013 ir (ES) Nr. 508/2014 (Atsako į koronaviruso grėsmę investicijų iniciatyva) (OL L 99, 2020 3 31, p. 5).

         (6)  2020 m. balandžio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) 2020/558, kuriuo iš dalies keičiami reglamentai (ES) Nr. 1301/2013 ir (ES) Nr. 1303/2013, kiek tai susiję su konkrečiomis priemonėmis, kuriomis sudaromos išskirtinės lanksčios sąlygos naudoti Europos struktūrinių ir investicijų fondų lėšas reaguojant į COVID-19 protrūkį (OL L 130, 2020 4 24, p. 1).

         (7)  Pagal Reglamento (EB) Nr. 1466/97 5 straipsnio 2 dalį.