               EUROPOS KOMISIJA
            Briuselis, 2020 10 07
            COM(2020) 637 final
            Rekomendacija
            TARYBOS SPRENDIMAS
            įgalioti Komisiją Europos Sąjungos vardu pradėti derybas su Jungtine Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalyste bei Norvegijos Karalyste dėl žvejybos susitarimo  sudarymo

               AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS

               1.PASIŪLYMO APLINKYBĖS

               •Pasiūlymo pagrindimas ir tikslai

               Jungtinei Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystei (toliau – Jungtinė Karalystė) išstojus iš Europos Sąjungos, kai kurie Šiaurės jūroje esantys žuvų ištekliai nebegalės būti laikomi bendrais ištekliais, kuriais dvišaliu pagrindu dalijasi tik Europos Sąjunga ir Norvegijos Karalystė. Tie ištekliai yra Sąjungos vandenyse ir Jungtinės Karalystės bei Norvegijos Karalystės vandenyse, į kuriuos jos turi suverenias teises arba kurie priklauso jų jurisdikcijai.

               Remiantis Jungtinių Tautų jūrų teisės konvencijos
                  1
                63 straipsnio 1 dalimi ir atsižvelgiant į bendrus Europos Sąjungos, Jungtinės Karalystės ir Norvegijos Karalystės santykius, svarbu bendradarbiauti užtikrinant nepertraukiamą atsakingą žvejybą, kad jūrų gyvieji ištekliai būtų išsaugoti ilgam laikui ir naudojami tausiai.

               Tuo tikslu Europos Sąjunga siekia su Jungtine Karalyste ir Norvegijos Karalyste sudaryti žvejybos susitarimą.

               Todėl su šiomis šalimis turėtų būti pradėtos derybos dėl tokio susitarimo sudarymo.

               •Suderinamumas su toje pačioje politikos srityje galiojančiomis nuostatomis

               Atsižvelgiant į Europos Parlamento ir Tarybos reglamente (ES) Nr. 1380/2013
                  2
                dėl bendros žuvininkystės politikos (BŽP) nustatytus tikslus, susitarime turėtų būti nustatyta bendrų žuvų išteklių valdymo sistema ir prieigos prie vandenų bei išteklių sąlygos. Sudarius susitarimą būtų užtikrinta nepertraukiama atsakinga žvejyba, kad jūrų biologiniai ištekliai būtų išsaugoti ilgam laikui ir naudojami tausiai, laikantis atitinkamų tarptautinės teisės principų.

               Nuostatos dėl žvejybos turėtų apimti bendradarbiavimą rengiant tausaus išteklių naudojimo ir išsaugojimo priemones, įskaitant priemones, kuriomis siekiama išvengti žuvų išmetimo į jūrą. Tokios priemonės turėtų būti nediskriminacinės ir atitikti mokslo duomenimis pagrįstą požiūrį, kuris dera su tikslu užtikrinti didžiausią galimą tausios atitinkamų išteklių žvejybos laimikį. Į susitarimą turėtų būti įtrauktos nuostatos dėl bendradarbiavimo kontrolės ir vykdymo užtikrinimo, duomenų rinkimo ir mokslinių rekomendacijų srityse.

               •Suderinamumas su kitomis Sąjungos politikos sritimis

               Per visą derybų procesą bus konsultuojamasi su visomis suinteresuotomis Komisijos tarnybomis.

               2.TEISINIS PAGRINDAS, SUBSIDIARUMO IR PROPORCINGUMO PRINCIPAI

               •Teisinis pagrindas

               Teisinis sprendimo pagrindas – Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (SESV) penktos dalies (Sąjungos išorės veiksmai) V antraštinės dalies (tarptautiniai susitarimai) 218 straipsnis, kuriame nustatyta derybų dėl ES susitarimų su trečiosiomis šalimis ir šių susitarimų sudarymo tvarka.

               •Subsidiarumo principas (neišimtinės kompetencijos atveju)

               Netaikoma. Kompetencija išimtinė.

               •Proporcingumo principas

               Šis sprendimas yra proporcingas siekiamam tikslui.

               •Priemonės pasirinkimas

               Priemonė numatyta SESV 218 straipsnio 3 ir 4 dalyse.

               3.EX POST VERTINIMO, KONSULTACIJŲ SU SUINTERESUOTOSIOMIS ŠALIMIS IR POVEIKIO VERTINIMO REZULTATAI

               •Galiojančių teisės aktų ex post vertinimas / tinkamumo patikrinimas

               Netaikoma.

               •Konsultacijos su suinteresuotosiomis šalimis

               Netaikoma.

               •Tiriamųjų duomenų rinkimas ir naudojimas

               Netaikoma.

               •Poveikio vertinimas

               Netaikoma.

               •Reglamentavimo tinkamumas ir supaprastinimas

               Jungtinei Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystei (toliau – Jungtinė Karalystė) išstojus iš Europos Sąjungos, kai kurie Šiaurės jūroje esantys žuvų ištekliai nebegalės būti laikomi bendrais ištekliais, kuriais dvišaliu pagrindu dalijasi tik Europos Sąjunga ir Norvegijos Karalystė. Tie ištekliai yra Sąjungos vandenyse ir Jungtinės Karalystės bei Norvegijos Karalystės vandenyse, į kuriuos jos turi suverenias teises arba kurie priklauso jų jurisdikcijai.

               Remiantis Jungtinių Tautų jūrų teisės konvencijos
                  3
                63 straipsnio 1 dalimi, Europos Sąjunga, Jungtinė Karalystė ir Norvegijos Karalystė turėtų susitarti dėl priemonių, būtinų atitinkamų Šiaurės jūros išteklių išsaugojimui ir vystymuisi koordinuoti ir užtikrinti.

               Tuo tikslu Europos Sąjunga siekia su Jungtine Karalyste ir Norvegijos Karalyste sudaryti žvejybos susitarimą (toliau – susitarimas).

               •Pagrindinės teisės

               Netaikoma.

               4.POVEIKIS BIUDŽETUI

               Netaikoma.

               5.KITI ELEMENTAI

               •Įgyvendinimo planai ir stebėsena, vertinimas ir ataskaitų teikimo tvarka

               Netaikoma.

               •Aiškinamieji dokumentai (direktyvoms)

               Netaikoma.

               •Išsamus konkrečių pasiūlymo nuostatų paaiškinimas

               Komisija rekomenduoja Tarybai:

               - įgalioti Komisiją pradėti ir vesti derybas dėl žvejybos susitarimo su Jungtine Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalyste bei Norvegijos Karalyste sudarymo;

               - paskirti Komisiją ES derybininke šiuo klausimu;

               - nurodyti Komisijai šias derybas vesti konsultuojantis su specialiuoju komitetu, kaip nustatyta Sutartyje dėl Europos Sąjungos veikimo;

               - patvirtinti prie šios rekomendacijos pridedamus derybinius nurodymus.

               Rekomendacija

               TARYBOS SPRENDIMAS

               įgalioti Komisiją Europos Sąjungos vardu pradėti derybas su Jungtine Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalyste bei Norvegijos Karalyste dėl žvejybos susitarimo  sudarymo

               EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,

               atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 218 straipsnio 3 ir 4 dalis,

               atsižvelgdama į Komisijos rekomendaciją,

               kadangi:

               (1)Jungtinei Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystei (toliau – Jungtinė Karalystė) išstojus iš Europos Sąjungos, kai kurie Šiaurės jūroje esantys žuvų ištekliai nebegalės būti laikomi bendrais ištekliais, kuriais dvišaliu pagrindu dalijasi tik Europos Sąjunga ir Norvegijos Karalystė. Tie ištekliai yra Sąjungos vandenyse ir Jungtinės Karalystės bei Norvegijos Karalystės vandenyse, į kuriuos jos turi suverenias teises arba kurie priklauso jų jurisdikcijai;

               (2)remiantis Jungtinių Tautų jūrų teisės konvencijos
                  4
                63 straipsnio 1 dalimi ir atsižvelgiant į bendrus Europos Sąjungos, Jungtinės Karalystės ir Norvegijos Karalystės santykius, svarbu bendradarbiauti užtikrinant nepertraukiamą atsakingą žvejybą, kad jūrų gyvieji ištekliai būtų išsaugoti ilgam laikui ir naudojami tausiai;

               (3)tuo tikslu Europos Sąjunga siekia su Jungtine Karalyste ir Norvegijos Karalyste sudaryti žvejybos susitarimą;

               (4)todėl su šiomis šalimis turėtų būti pradėtos derybos dėl tokio susitarimo sudarymo,

               PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:

               1 straipsnis

               Komisija įgaliojama pradėti derybas su Jungtine Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalyste bei Norvegijos Karalyste dėl žvejybos susitarimo sudarymo.

               2 straipsnis

               Šios derybos vedamos konsultuojantis su Tarybos Išorės žuvininkystės politikos darbo grupe, remiantis šio sprendimo priede pateiktais Tarybos derybiniais nurodymais.

               3 straipsnis

               Šis sprendimas skirtas Komisijai.

               Priimta Briuselyje

                     Tarybos vardu

                     Pirmininkas

                     (1)

                        Jungtinių Tautų jūrų teisės konvencija, OL L 179, 1998 6 23, p. 3.

                     (2)

                        OL L 354, 2013 11 28, p. 22.

                     (3)

                        Jungtinių Tautų jūrų teisės konvencija, OL L 179, 1998 6 23, p. 3.

                     (4)

                        Jungtinių Tautų jūrų teisės konvencija, OL L 179, 1998 6 23, p. 3.

    ---documentbreak---

               EUROPOS KOMISIJA
            Briuselis, 2020 10 07
            COM(2020) 637 final
            PRIEDAS
            prie
            Rekomendacijos dėlTARYBOS SPRENDIMO
            įgalioti Komisiją Europos Sąjungos vardu pradėti derybas su Jungtine Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalyste bei Norvegijos Karalyste dėl žvejybos susitarimo  sudarymo

               PRIEDAS

               Derybiniai nurodymai dėl žvejybos susitarimo su Jungtine Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalyste bei Norvegijos Karalyste

               I.Bendrosios aplinkybės IR ŽVEJYBOS SUSITARIMO TIKSLAS

               Jungtinei Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystei (toliau – Jungtinė Karalystė) išstojus iš Europos Sąjungos, kai kurie Šiaurės jūroje esantys žuvų ištekliai nebegalės būti laikomi bendrais ištekliais, kuriais dvišaliu pagrindu dalijasi tik Europos Sąjunga ir Norvegijos Karalystė. Tie ištekliai yra Sąjungos vandenyse ir Jungtinės Karalystės bei Norvegijos Karalystės vandenyse, į kuriuos jos turi suverenias teises arba kurie priklauso jų jurisdikcijai.

               Remiantis Jungtinių Tautų jūrų teisės konvencijos
                  1
                63 straipsnio 1 dalimi, Europos Sąjunga, Jungtinė Karalystė ir Norvegijos Karalystė turėtų susitarti dėl priemonių, būtinų atitinkamų Šiaurės jūros išteklių išsaugojimui ir vystymuisi koordinuoti ir užtikrinti.

               Tuo tikslu Europos Sąjunga siekia su Jungtine Karalyste ir Norvegijos Karalyste sudaryti žvejybos susitarimą (toliau – susitarimas).

               II.ŽVEJYBOS SUSITARIMO TURINYS

               1.Susitarime turėtų būti nustatyta bendrų žuvų išteklių valdymo sistema ir prieigos prie vandenų bei išteklių sąlygos. Sudarius susitarimą būtų užtikrinta nepertraukiama atsakinga žvejyba, kad jūrų biologiniai ištekliai būtų išsaugoti ilgam laikui ir naudojami tausiai, laikantis atitinkamų tarptautinės teisės principų.

               2.Nuostatos dėl žvejybos turėtų apimti bendradarbiavimą rengiant tausaus išteklių naudojimo ir išsaugojimo priemones, įskaitant priemones, kuriomis siekiama išvengti žuvų išmetimo į jūrą. Tokios priemonės turėtų būti nediskriminacinės ir atitikti mokslo duomenimis pagrįstą požiūrį, kuris dera su tikslu užtikrinti didžiausią galimą tausios atitinkamų išteklių žvejybos laimikį. Į susitarimą turėtų būti įtrauktos nuostatos dėl bendradarbiavimo kontrolės ir vykdymo užtikrinimo, duomenų rinkimo ir mokslinių rekomendacijų srityse.

               3.Į jį taip pat turėtų būti įtrauktos priemonės, kuriomis būtų palaikoma Sąjungos žvejybos veikla ir kurios padėtų išvengti susitarimo šalių žvejybos veiklos ekonominio sutrikdymo.

               4.Susitarimo nuostatomis turėtų būti išlaikytos esamos abipusės prieigos sąlygos ir kvotų dalys, grindžiamos tradicine Sąjungos laivyno veikla, kaip numatyta Europos Sąjungos ir Norvegijos Karalystės pagrindų susitarime dėl žvejybos
                  2
               , todėl:

               1.juo turėtų būti išlaikyta nuolatinė abipusė Sąjungos, Jungtinės Karalystės ir Norvegijos laivų prieiga prie Sąjungos, Jungtinės Karalystės ir Norvegijos Karalystės vandenų;

               2.juo turėtų būti išlaikytos stabilios kvotos dalys, kurios gali būti koreguojamos tik gavus tiesiogiai susijusių susitarimo šalių sutikimą;

               3.jis turėtų apimti kvotų perleidimo ir keitimosi jomis bei metinio ar daugiamečio bendro leidžiamo sužvejoti kiekio ar žvejybos pastangų limitų nustatymo remiantis ilgalaikėmis valdymo strategijomis sąlygas;

               4.jame turėtų būti nustatytos žvejybos leidimų gavimo sąlygos ir nuostatos, kuriomis užtikrinamos vienodos veiklos sąlygos ir atitiktis reikalavimams, įskaitant bendrą kontrolės ir inspektavimo veiklą;

               5.jame turėtų būti nustatyta tinkama institucinė bendradarbiavimo bendrų žuvų išteklių išsaugojimo ir valdymo srityje sistema.

               6.Susitarimas turėtų būti sudarytas laiku, kad juo būtų galima pasinaudoti nustatant pirmaisiais metais po Susitarime dėl išstojimo nustatyto pereinamojo laikotarpio taikytinas žvejybos galimybes.

                     (1)

                        Jungtinių Tautų jūrų teisės konvencija, OL L 179, 1998 6 23, p. 3.

                     (2)

                        OL L 226, 1980 8 29, p. 47.


               EUROPOS KOMISIJA
            Briuselis, 2020 10 20
            COM(2020) 658 final
            Rekomendacija
            TARYBOS SPRENDIMAS
            kuriuo iš dalies keičiamas 1998 m. lapkričio 23 d. Tarybos sprendimas dėl valiutos kurso klausimų, susijusių su CFA franku ir Komorų franku (98/683/EB)

               AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS

               1.PASIŪLYMO APLINKYBĖS

               •Pasiūlymo pagrindimas ir tikslai

                  2019 m. Prancūzija ir Vakarų Afrikos ekonominės ir pinigų sąjungos (pranc. UEMOA) valstybės dalyvavo diskusijoje dėl bendradarbiavimo valiutų kurso srityje reformos. Šiuo metu jų bendradarbiavimas grindžiamas 1973 m. gruodžio 4 d. bendradarbiavimo susitarimu ir susijusiu garantijos susitarimu, pasirašytu 1973 m. ir pakeistu 2005 ir 2014 m. Šios reformos tikslas – padėti modernizuoti UEMOA ir sudaryti palankesnes sąlygas jos laipsniškam išplėtimui įtraukiant kitas Vakarų Afrikos valstybių ekonominės bendrijos (pranc. CEDEAO) valstybes.

                  Prancūzijos ir UEMOA valstybių diskusijų dėl jų dabartinio bendradarbiavimo rezultatas – bendras pasiūlymas dėl UEMOA veikimo reformos. Reforma grindžiama keturiomis kryptimis. Pirmoji – 2020 m. CFA franko pavadinimą pakeisti į ECO. Antroji – panaikinti UEMOA valstybių prievolę užsienio valiutos atsargas centralizuotai laikyti Prancūzijos iždo sąskaitoje. Trečioji kryptis susijusi su Prancūzijos pasitraukimu iš UEMOA institucijų sprendimus priimančių organų. Ketvirtoji – užmegzti atitinkamų valdžios institucijų dialogą ir tuo pačiu metu diegti rizikos priežiūros mechanizmus.

                  Kad ši reforma taptų konkretesnė, 2019 m. gruodžio 22 d. Prancūzija pasirašė naują bendradarbiavimo susitarimą su UEMOA partnerėmis. Kai susitarimas įsigalios, jis pakeis dabar galiojantį 1973 m. gruodžio 4 d. susitarimą. Kartu su šiuo nauju susitarimu bus sudarytas garantijos susitarimas su Vakarų Afrikos valstybių centriniu banku (pranc. BCEAO). Pažymima, kad reforma nedaro poveikio pagrindiniams dabartinio Prancūzijos ir UEMOA valstybių bendradarbiavimo valiutos kurso klausimais aspektams. Visų pirma reforma susijusi su euro ir CFA franko konvertuojamumo laikantis nustatyto pariteto išlaikymu, paremtu neribota ir besąlygine Prancūzijos biudžeto garantija.

                  Prancūzijos ir UEMOA valstybių susitarimas dėl esamo ir būsimo bendradarbiavimo negali būti vertinamas atskirai nuo Sąjungos teisės. Nuo euro įvedimo Sąjunga turi išimtinę kompetenciją pinigų politikos ir valiutų kursų klausimais valstybėse narėse, kurių valiuta yra euras. Prancūzija yra valstybė narė, kurios valiuta yra euras nuo 1999 m. sausio 1 d. Pagal SESV 2 straipsnį, kai Sutartys konkrečioje srityje suteikia Sąjungai išimtinę kompetenciją, tik Sąjunga gali priimti teisiškai privalomus aktus. Valstybės narės pačios tai daryti gali tik Sąjungai įgaliojus. Pagal Sutarties dėl Europos bendrijos steigimo 109 straipsnio 3 dalį Taryba 1998 m. lapkričio 23 d. sprendimu (98/683/EB) leido Prancūzijai tęsti dabartinius susitarimus valiutos kurso klausimais su UEMOA, CEMAC ir Komorais Prancūzijos franką pakeitus euru. Nors Prancūzijai buvo leista toliau taikyti galiojančius susitarimus, ji neturėjo įgaliojimų pakeisti tokius susitarimus naujais. Taip būtų net ir tuo atveju, jei Prancūzijos ir jos partnerių – UEMOA, CEMAC ir Komorų – bendradarbiavimo valiutos kurso srityje pagrindinis objektas ir teisinis režimas būtų panašūs, t. y. būtų užtikrintas šių subjektų valiutų ir euro konvertuojamumas, paremtas Prancūzijos valstybės biudžeto garantija.

                  Siekiant užtikrinti suderinamumą su išimtine kompetencija pagal Sąjungos teisę ir suteikti teisinio tikrumo, 1998 m. lapkričio 23 d. Tarybos sprendimą būtina iš dalies pakeisti. Tai leis Prancūzijai sudaryti naują bendradarbiavimo susitarimą, kuris pakeis galiojantį 1973 m. gruodžio 4 d. susitarimą. Tai taip pat užtikrins, kad Prancūzijos Respublika galėtų sudaryti naujus susitarimus su kitomis Afrikos partnerėmis, kurie pakeistų galiojančius susitarimus. Be to, turėtų būti atnaujintos kelios kitos to Tarybos sprendimo nuostatos, kuriomis reglamentuojama informavimo ir patvirtinimo tvarka, kad jos būtų taikomos ir visiems naujiems susitarimams su UEMOA arba kitomis partnerėmis, pakeisiantiems galiojančius susitarimus.

               •Suderinamumas su kitomis Sąjungos politikos sritimis

                  Šie susitarimai greičiausiai neturės jokio reikšmingo poveikio euro zonos bendros pinigų ir valiutos kurso politikos vykdymui. CFA franko ir Komorų franko konvertuojamumo garantija grindžiama Prancūzijos Respublikos biudžetiniu įsipareigojimu. Nors tai susiję su fiskaline rizika Prancūzijai tuo atveju, jei UEMOA šia garantija pasinaudotų, manoma, kad greičiausiai tai neturės reikšmingo poveikio Prancūzijos fiskalinei būklei.

               2.TEISINIS PAGRINDAS, SUBSIDIARUMO IR PROPORCINGUMO PRINCIPAI

               •Teisinis pagrindas

                  Šios rekomendacijos priėmimo teisinis pagrindas yra SESV 219 straipsnio 3 dalis (buvusi Europos bendrijos steigimo sutarties 109 straipsnio 3 dalis). Pastaroji buvo taikoma priimant 1998 m. lapkričio 23 d. Tarybos sprendimą dėl valiutos kurso klausimų, susijusių su CFA franku ir Komorų franku (98/683/EB). SESV 219 straipsnio 3 dalyje numatyta, kad Taryba, remdamasi Komisijos rekomendacija ir pasikonsultavusi su Europos centriniu banku, sprendžia dėl derybų organizavimo priemonių ir susitarimų užsienio valiutos kurso klausimais su viena ar keliomis trečiosiomis valstybėmis sudarymo.

               •Subsidiarumo principas (neišimtinės kompetencijos atveju)

                  Subsidiarumo principas netaikomas, nes šis klausimas susijęs su išimtine Sąjungos kompetencija sprendžiant pinigų ir užsienio valiutos klausimus.

               •Proporcingumo principas

               Siūlomos rekomendacijos dėl Tarybos sprendimo tikslas – įgalioti Prancūziją sudaryti naują bendradarbiavimo susitarimą, kuris pakeistų galiojantį 1973 m. gruodžio 4 d. susitarimą su UEMOA. Juo taip pat siekiama užtikrinti, kad Prancūzijos Respublika galėtų sudaryti naujus susitarimus su kitomis Afrikos partnerėmis, kurie pakeistų galiojančius susitarimus. Be to, atnaujinamos kelios kitos to Tarybos sprendimo nuostatos, kuriomis reglamentuojama informavimo ir patvirtinimo tvarka, kad jos būtų taikomos ir visiems naujiems susitarimams su UEMOA arba kitomis partnerėmis, pakeisiantiems galiojančius susitarimus. Šiuo tikslu rekomendacijoje numatomi tiksliniai pakeitimai, kuriais Prancūzijai užtikrinamas toks įgaliojimas, kuriuo neviršijama to, kas būtina minėtam tikslui pasiekti.

               •Priemonės pasirinkimas

                  Tais atvejais, kai reikia derėtis dėl susitarimų pinigų ar užsienio valiutos režimo klausimais SESV 219 straipsnio 3 dalyje nustatyta, kad, sprendžiant dėl atitinkamų derybų organizavimo priemonių ir tokių susitarimų sudarymo, reikia remtis Komisijos rekomendacija Tarybai.

               •Išsamus konkrečių pasiūlymo nuostatų paaiškinimas

                  Komisijos rekomendaciją Tarybai sudaro du straipsniai.

                  Pirmame straipsnyje numatyti 1998 m. lapkričio 23 d. Tarybos sprendimo pavadinimo ir 3, 4 bei 5 straipsnių pakeitimai.

                  To sprendimo pavadinimas ir 3 straipsnis iš dalies keičiami atsižvelgiant į tai, kad ateityje gali būti pakeisti CFA franko ir Komorų franko pavadinimai. Todėl nuorodos į CFA franką pakeičiamos atitinkamų pinigų sąjungų valiutos bendru terminu. Tas pats taikoma Komorų frankui: daroma bendra nuoroda į Komorų valiutą.

                  To sprendimo 4 ir 5 straipsnių pakeitimais Prancūzijai leidžiama pakeisti galiojančius susitarimus su UEMOA, CEMAC ir Komorais naujais susitarimais užsienio valiutos kurso klausimais, o kad būtų užtikrintas 1998 m. Tarybos nustatytos taikomos informacijos ir patvirtinimo tvarkos tęstinumas, naujiems susitarimams taikomos tos pačios taisyklės dėl kompetentingų Sąjungos įstaigų dalyvavimo kaip ir dabar galiojantiems susitarimams.

                  Antruoju straipsniu užtikrinama, kad Prancūzijai skirtas sprendimas būtų taikomas nuo tos dienos, kurią apie Tarybos sprendimą bus pranešta Prancūzijos Respublikai.

               Rekomendacija

               TARYBOS SPRENDIMAS

               kuriuo iš dalies keičiamas 1998 m. lapkričio 23 d. Tarybos sprendimas dėl valiutos kurso klausimų, susijusių su CFA franku ir Komorų franku (98/683/EB)

               EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,

               atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 219 straipsnio 3 dalį,

               atsižvelgdama į Europos Komisijos rekomendaciją,

               atsižvelgdama į Europos Centrinio Banko nuomonę
                  1
               ,

               kadangi:

               (1)Sąjunga turi išimtinę kompetenciją pinigų ir valiutos kurso klausimais valstybėse narėse, kurių valiuta yra euro. Kai Sutartimis konkrečioje srityje Sąjungai suteikiama išimtinė kompetencija, tik Sąjunga gali priimti teisiškai privalomus aktus, o valstybės narės pačios tai daryti gali tik Sąjungai įgaliojus;

               (2)pagal Sutarties 219 straipsnio 3 dalį Taryba sprendžia dėl tinkamų derybų organizavimo priemonių ir susitarimų pinigų ar užsienio valiutos režimo klausimais sudarymo;

               (3)prieš įvedant eurą Prancūzija buvo sudariusi keletą susitarimų su UEMOA (pranc. Union économique et monétaire ouest-africaine), CEMAC (pranc. Communauté économique et monétaire de l’Afrique Centrale) ir Komorais, kuriais buvo siekiama užtikrinti CFA ir Komorų frankų konvertavimą į Prancūzijos franką laikantis nustatyto pariteto
                  2
               . 1999 m. sausio 1 d. Prancūzijos franką pakeitus euru, Taryba įgaliojo Prancūziją toliau taikyti tokius galiojančius susitarimus (toliau – dabartiniai susitarimai) valiutos kurso klausimais su UEMOA, CEMAC ir Komorais laikantis 1998 m. lapkričio 23 d. Tarybos sprendime (98/683/EB) (toliau – Tarybos sprendimas)
                  3
                nustatytos sistemos;

               (4)pagal Sprendimo 98/683/EB 4 ir 5 straipsnius Prancūzija gali derėtis ir daryti galiojančių susitarimų pakeitimus, kuriais išlaikomas arba pakeičiamas galiojančių susitarimų pobūdis ar taikymo sritis;

               (5)Prancūzija ir UEMOA valstybės šiuo metu keičia galiojantį 1973 m. gruodžio 4 d. susitarimą nauju bendradarbiavimo susitarimu valiutos kurso klausimais. Tas susitarimas buvo pasirašytas 2019 m. gruodžio 21 d. Prie jo pridedamas naujas garantijos susitarimas, kuris turi būti sudarytas su UEMOA valstybių centriniu banku. 2020 m. gegužės 22 d. Prancūzijos vyriausybė pateikė įstatymo projektą Nacionalinei Asamblėjai, kad būtų ratifikuotas naujasis bendradarbiavimo susitarimas;

               (6)galiojančių Prancūzijos, UEMOA, CEMAC ir Komorų susitarimų valiutos kurso klausimais pakeitimas, kurį Prancūzija ir UEMOA šiuo metu ketina atlikti, nėra numatytas Sprendimo 98/683/EB 4 ir 5 straipsniuose. Taip yra net ir tuo atveju, jei tokių naujų bendradarbiavimo susitarimų pobūdis ir taikymo sritis lieka nepakitę, t. y. jais siekiama užtikrinti euro ir UEMOA, CEMAC ir Komorų valiutų konvertuojamumą laikantis nustatyto pariteto ir remiantis Prancūzijos biudžetiniu įsipareigojimu;

               (7)Prancūzijai turėtų būti suteikti įgaliojimai pakeisti galiojančius susitarimus su UEMOA, CEMAC ir Komorais. Pagal Tarybos sprendimą 98/683/EB, priklausomai nuo to, ar pakeitimas turi įtakos šių susitarimų pobūdžiui ar taikymo sričiai, skirtingos galiojančios procedūros turėtų būti taikomos ir toliau. Abiem atvejais, prieš pakeičiant susitarimus kitais susitarimais, pagal esamą keitimosi informacija ir patvirtinimo tvarką, priklausomai nuo konkretaus atvejo, reikės įtraukti kompetentingas Sąjungos įstaigas;

               (8)todėl Sprendimas 98/683/EB turėtų būti atitinkamai iš dalies pakeistas,

               PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:

               1 straipsnis

               Sprendimas 98/683/EB iš dalies keičiamas taip:

               (1)Pavadinimas pakeičiamas taip: „1998 m. lapkričio 23 d. Tarybos sprendimas dėl valiutos kurso klausimų, susijusių su UEMOA, CEMAC ir Komorų valiutomis (98/683/EB)“;

               (2)3, 4 ir 5 straipsniai pakeičiami taip:

               „3 straipsnis

               Kompetentingos Prancūzijos institucijos reguliariai informuoja Komisiją, Europos Centrinį Banką bei Ekonomikos ir finansų komitetą apie susitarimų įgyvendinimą. Prieš pakeisdamos euro ir UEMOA, CEMAC arba Komorų valiutų paritetą, Prancūzijos valdžios institucijos apie tai informuoja Ekonomikos ir finansų komitetą.

               4 straipsnis

               Prancūzija gali derėtis dėl dabartinių susitarimų pakeitimų ir juos atlikti arba pakeisti susitarimus kitais, jei tik nekeičiamas susitarimų pobūdis ar taikymo sritis. Apie tokius pakeitimus ji iš anksto informuoja Komisiją, Europos Centrinį Banką bei Ekonomikos ir finansų komitetą.

               5 straipsnis

               Visus planus keisti šių susitarimų pobūdį ar taikymo sritį, tiek juos keičiant iš dalies, tiek pakeičiant kitais susitarimais, Prancūzija pateikia Komisijai, Europos Centriniam Bankui bei Ekonomikos ir finansų komitetui. Tokius planus, remdamasi Komisijos rekomendacija ir pasikonsultavusi su Europos Centriniu Banku, turi patvirtinti Taryba.“

               2 straipsnis

               Šis sprendimas skirtas Prancūzijos Respublikai.

               Priimta Briuselyje

                     Tarybos vardu

                     Pirmininkas

                     (1)

                        […], OL, C XX/XX, M.M.D.

                     (2)

                        Convention de coopération monétaire du 23 novembre 1972 entre les États membres de la Banque des États de l‘Afrique centrale (BEAC) et la République française, su pakeitimais; Convention de compted'opérations du 13 mars 1973 entre le ministre de l'Économie et des Finances de la République Française et le Président du Conseil de l'administration de la Banque des États de l'Afrique Centrale, as amended;Accord de coopération du 4 décembre 1973 entre la République française et les Républiques membres de l'union monétaire ouest-africaine, su pakeitimais; Convention de compte d'opérations du 4 décembre 1973 entre le ministre de l'Économie et des Finances de la République Française et le Président du conseil des ministres de l'Union monétaire ouest-africaine, su pakeitimais; Accord de coopération monétaire du 23 novembre 1979 entre la République française et la République fédérale islamique des Comores, su pakeitimais; Convention de compte d'opérations du 23 novembre 1979 entre le ministre de l'Économie et des Finances de la République Française et le ministre des Finances, de l'Économie et du Plan de la République fédérale des Comores, su pakeitimais.

                     (3)

                        OL L 320, 1998 11 28, p. 58–59.


               EUROPOS KOMISIJA
            Briuselis, 2020 12 09
            COM(2020) 787 final
            Rekomendacija
            TARYBOS SPRENDIMAS
            kuriuo suteikiami įgaliojimai pradėti derybas dėl naujo Europos Sąjungos ir Norvegijos Karalystės žvejybos susitarimo

               AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS

               1.PASIŪLYMO APLINKYBĖS

               •Pasiūlymo pagrindimas ir tikslai

               Komisija siūlo pradėti derybas su Norvegija dėl naujo žvejybos susitarimo, kuriuo būtų nustatyta bendrų žuvų išteklių valdymo ir prieigos prie vandenų bei išteklių sistema.

               Atsižvelgdama į tai, kad Jungtinė Karalystė išstojo iš Europos Sąjungos, Norvegija nurodė norinti pakeisti dabartinį Europos ekonominės bendrijos ir Norvegijos Karalystės susitarimą dėl žvejybos (toliau – 1980 m. susitarimas). Liepos mėn. ji pranešė Komisijai 2020 m. rugsėjo 15 d. ketinanti įspėti apie tai, kad prasideda reikalaujamas 9 mėnesių laikotarpis, po kurio tas susitarimas bus nutrauktas ir baigs galioti 2021 m. birželio 15 d. Nutraukus tą susitarimą ir jo nepakeitus kitu, būtų panaikintas abipusės prieigos prie vandenų teisinis pagrindas ir tai neigiamai paveiktų ES laivynus. Tačiau 9 mėnesiai būtų itin trumpas laikas Sąjungai nustatyti savo derybinę poziciją ir sudaryti naują susitarimą, todėl padidėtų netikrumas.

                  1980 m. susitarimas yra pagrindinis dvišalis susitarimas, kuriuo reglamentuojami Sąjungos ir Norvegijos žvejybos srities santykiai. Jis apima visus bendrai valdomus Šiaurės jūros, Skagerako bei Kategato išteklius ir suteikia teisinį pagrindą kasmetinėms konsultacijoms, kuriomis siekiama nustatyti žvejybos galimybes ir priimti sprendimą dėl kitų bendro valdymo aspektų, pavyzdžiui, kontrolės. Jis taip pat glaudžiai susijęs su keliais kitais susitarimais: Oporto susitarimu (sudarytu pasirašant EEE susitarimą), Švedijos ir Norvegijos kaimynystės susitarimu, taip pat Skagerako ir Kategato susitarimu.

                  Nors kai kurias žvejybos galimybes apims naujas atskiras Jungtinės Karalystės, Norvegijos ir Sąjungos susitarimas, į kitus žuvų išteklius suverenias teises ir toliau turės tik Sąjunga ir Norvegija.

                  Atsižvelgdamos į Norvegijos norą pakeisti 1980 m. susitarimą ir remdamosi Jungtinių Tautų jūrų teisės konvencijos
                     1
                   63 straipsnio 1 dalimi, Sąjunga ir Norvegija turėtų susitarti dėl priemonių, kurių reikia, kad būtų galima koordinuoti ir užtikrinti bendrai valdomų išteklių išsaugojimą ir plėtrą šiaurės rytų Atlante.

                  Siekiant išvengti dabartinio susitarimo nutraukimo ir teisinio vakuumo, kurių poveikis ES laivynų veiklai būtų labai didelis, Norvegija sutiko pradėti derybas dėl naujo susitarimo. Kol derybos nebus baigtos, 1980 m. susitarimas galios toliau. Norvegija tam pritarė su sąlyga, kad derybos prasidės 2021 m. sausio mėn. Jos vyks tuo pačiu metu kaip ir trišalės derybos, kuriose dalyvaus Jungtinė Karalystė.

               Tuo tikslu Europos Sąjunga siekia su Norvegijos Karalyste sudaryti naują žvejybos susitarimą (toliau – Susitarimas).

               •Suderinamumas su toje pačioje politikos srityje galiojančiomis nuostatomis

                  Nuo 1980 m. birželio 16 d. Europos Sąjungos ir Norvegijos žvejybos susitarimai grindžiami Europos ekonominės bendrijos ir Norvegijos Karalystės susitarimu dėl žvejybos. 1980 m. susitarimas, apimantis Šiaurės jūrą ir šiaurės rytų Atlantą, yra svarbiausias žvejybos susitarimas, kurį Sąjunga yra sudariusi su kita šalimi dėl keitimosi žvejybos galimybėmis ir jungtinio valdymo priemonių. Praėjus pradiniam 10 metų laikotarpiui, tas susitarimas automatiškai atnaujinamas kas 6 metus, išskyrus tuo atveju, jei viena iš šalių prieš 9 mėnesius įspėja apie jo nutraukimą. Paskutinį kartą tas susitarimas automatiškai atnaujintas 2015 m. ir galioja iki 2021 m. birželio 16 d.

                  1980 m. susitarimas suteikia teisinį pagrindą, kuriuo remiantis galima susitarti dėl bendrai valdomų išteklių bendro leidžiamo sužvejoti kiekio (BLSK) ir abipusės prieigos, kad šalių laivai galėtų žvejoti viena kitos vandenyse. Naujuoju susitarimu turėtų būti išlaikytos esamos abipusės prieigos sąlygos ir kvotos, grindžiamos tradicine Sąjungos laivyno veikla.

                  Naujasis susitarimas pateks į platesnę bendros žuvininkystės politikos (BŽP) taikymo sritį. Juo bus grindžiami žvejybos srities santykiai tuose žvejybos rajonuose, kuriuose ištekliai valdomi kartu su Norvegija, kad būtų skatinamas tausus jūrų biologinių išteklių naudojimas, valdymas ir išsaugojimas, laikantis BŽP tikslų ir gero valdymo principų.

               •Suderinamumas su kitomis Sąjungos politikos sritimis

                  Netaikoma.

               2.TEISINIS PAGRINDAS, SUBSIDIARUMO IR PROPORCINGUMO PRINCIPAI

               •Teisinis pagrindas

                  Šio sprendimo teisinis pagrindas – Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (SESV) 218 straipsnis, kuriame išdėstyta derybų dėl tarptautinių susitarimų ir šių susitarimų sudarymo tvarka.

               •Subsidiarumo principas (neišimtinės kompetencijos atveju)

                  Netaikoma (išimtinė kompetencija).

               •Proporcingumo principas

                  Šis sprendimas yra proporcingas siekiamam tikslui.

               •Pasirinkta priemonė

                  SESV 218 straipsnio 3 ir 4 dalyse numatyta priemonė.

               3.EX POST VERTINIMO, KONSULTACIJŲ SU SUINTERESUOTOSIOMIS ŠALIMIS IR POVEIKIO VERTINIMO REZULTATAI

               •Galiojančių teisės aktų ex post vertinimas / tinkamumo patikrinimas

                  Netaikoma.

               •Konsultacijos su suinteresuotosiomis šalimis

                  Netaikoma.

               •Tiriamųjų duomenų rinkimas ir naudojimas

                  Netaikoma.

               •Poveikio vertinimas

                  Netaikoma.

               •Reglamentavimo tinkamumas ir supaprastinimas

                  Netaikoma.

               •Pagrindinės teisės

                  Netaikoma.

               4.POVEIKIS BIUDŽETUI

                  Netaikoma.

               5.KITI ELEMENTAI

               •Įgyvendinimo planai ir stebėsena, vertinimas ir ataskaitų teikimo tvarka

                  Tikimasi, kad derybos prasidės 2021 m. pirmąjį ketvirtį.

               •Aiškinamieji dokumentai (direktyvoms)

                  Netaikoma.

               •Išsamus konkrečių pasiūlymo nuostatų paaiškinimas

                  Komisija rekomenduoja, kad:

                  -
                        Taryba įgaliotų ją pradėti ir vesti derybas su Norvegijos Karalyste dėl naujo žvejybos susitarimo sudarymo;

                  -
                        Komisija būtų paskirta ES derybininke šiuo klausimu;

                  -
                        Komisija šias derybas vestų konsultuodamasi su specialiuoju komitetu, kaip nustatyta Sutartyje dėl Europos Sąjungos veikimo;

                  -
                        Taryba patvirtintų prie šios rekomendacijos pridedamus derybinius nurodymus.

               Rekomendacija

               TARYBOS SPRENDIMAS

               kuriuo suteikiami įgaliojimai pradėti derybas dėl naujo Europos Sąjungos ir Norvegijos Karalystės žvejybos susitarimo

               EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,

               atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 218 straipsnio 3 ir 4 dalis,

               atsižvelgdama į Komisijos rekomendaciją,

               kadangi:

               (1)Sąjungos ir Norvegijos žvejybos srities santykiai grindžiami 1980 m. vasario 27 d. pasirašytu ir 1981 m. birželio 16 d. įsigaliojusiu Europos ekonominės bendrijos ir Norvegijos Karalystės susitarimu dėl žvejybos;

               (2)po pradinio 10 metų laikotarpio tas susitarimas automatiškai pratęsiamas papildomiems 6 metų laikotarpiams, o paskutinio pratęsimo laikotarpis prasidėjo 2015 m.;

               (3)tas susitarimas apima Šiaurės jūrą, Skageraką bei šiaurės rytų Atlantą ir juo remiantis galima nustatyti bendrų išteklių bendrus leidžiamus sužvejoti kiekius, perleisti žvejybos galimybes, imtis bendrų techninių priemonių ir spręsti su kontrole ir vykdymo užtikrinimu susijusius klausimus;

               (4)Norvegija nurodė norinti pakeisti dabartinį susitarimą, atsižvelgdama į didelį poveikį, kurį, tikėtina, Jungtinės Karalystės išstojimas iš Sąjungos turės pasidalijamajam išteklių valdymui šiaurės rytų Atlante. Pasibaigus pereinamajam Jungtinės Karalystės išstojimo iš Europos Sąjungos laikotarpiui (jis baigsis 2020 m. pabaigoje), ištekliams bus taikomi dvišaliai arba trišaliai susitarimai. Ištekliams, esantiems Jungtinės Karalystės, Sąjungos ir Norvegijos jurisdikcijai priklausančiuose vandenyse, bus taikomas atskiras trišalis susitarimas. Atsižvelgiant į Norvegijos norą pakeisti dabartinį susitarimą, reikės naujo dvišalio susitarimo dėl išteklių, kurie priklauso tik Norvegijos ir Sąjungos jurisdikcijai;

               (5)vadovaujantis Jungtinių Tautų jūrų teisės konvencijos
                  2
                63 straipsnio 1 dalimi ir atsižvelgiant į bendrus Sąjungos ir Norvegijos santykius, svarbu toliau bendradarbiauti atsakingos žvejybos srityje siekiant užtikrinti ilgalaikį jūrų gyvųjų išteklių išsaugojimą ir tausų naudojimą;

               (6)todėl, siekiant sudaryti naują dvišalį žvejybos susitarimą, turėtų būti pradėtos derybos su Norvegija,

               PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:

               1 straipsnis

               Komisija įgaliojama Sąjungos vardu vesti derybas su Norvegijos Karalyste dėl naujo žvejybos susitarimo.

               2 straipsnis

               Derybiniai nurodymai išdėstyti priede.

               3 straipsnis

               Derybos vedamos konsultuojantis su Tarybos Išorės žuvininkystės politikos darbo grupe.

               4 straipsnis

               Šis sprendimas skirtas Komisijai.

               Priimta Briuselyje

                     Tarybos vardu

                     Pirmininkas

                     (1)

                        Jungtinių Tautų jūrų teisės konvencija (OL L 179, 1998 6 23, p. 3.

                     (2)

                        Jungtinių Tautų jūrų teisės konvencija (OL L 179, 1998 6 23, p. 3).

    ---documentbreak---

               EUROPOS KOMISIJA
            Briuselis, 2020 12 09
            COM(2020) 787 final
            PRIEDAS
            prie
            Rekomendacijos dėl
            TARYBOS SPRENDIMOkuriuo suteikiami įgaliojimai pradėti derybas dėl naujo Europos Sąjungos ir Norvegijos Karalystės žvejybos susitarimo

               PRIEDAS

               Derybiniai nurodymai dėl naujo žvejybos susitarimo su Norvegijos Karalyste

               1.Derybų tikslas – sudaryti naują susitarimą, kuriame būtų nustatyti Sąjungos ir Norvegijos žvejybos srities santykių bendrieji principai bei tikslai ir bendrų žuvų išteklių valdymo ir abipusės prieigos prie vandenų bei išteklių sistema.

               2.Susitarimas turėtų apimti bendradarbiavimą rengiant tausaus išteklių naudojimo ir išsaugojimo priemones, įskaitant priemones, kuriomis siekiama išvengti išmetimo į jūrą.

               Komisija visų pirma turėtų siekti:

               ·užtikrinti, kad tokios priemonės būtų nediskriminacinės ir atitiktų mokslo duomenimis pagrįstą požiūrį, kuris dera su tikslu užtikrinti didžiausią galimą tausios atitinkamų išteklių žvejybos laimikį;

               ·įtraukti nuostatas dėl bendradarbiavimo kontrolės ir vykdymo užtikrinimo, duomenų rinkimo ir mokslinių rekomendacijų srityse;

               ·užtikrinti nepertraukiamą atsakingą žvejybą, kad jūrų gyvieji ištekliai būtų išsaugoti ilgam laikui ir naudojami tausiai, laikantis atitinkamų tarptautinės teisės principų;

               ·išlaikyti Sąjungos žvejybos galimybes ir išvengti šalių žvejybos veiklos ekonominio sutrikdymo;

               ·išlaikyti esamas abipusės prieigos sąlygas ir stabilias kvotas, kurios gali būti koreguojamos tik gavus šalių sutikimą;

               ·įtraukti kvotų perleidimo ir keitimosi jomis bei metinio ar daugiamečio bendro leidžiamo sužvejoti kiekio ar žvejybos pastangų limitų nustatymo remiantis ilgalaikėmis valdymo strategijomis sąlygas;

               ·įtraukti žvejybos leidimų išdavimo sąlygas ir nuostatas, kuriomis užtikrinamos vienodos veiklos sąlygos ir atitiktis reikalavimams, įskaitant bendrą kontrolės ir inspektavimo veiklą.

               3.Susitarimu bus nustatyta atitinkama institucinė bendradarbiavimo bendrų žuvų išteklių išsaugojimo ir valdymo srityje struktūra, sudarysianti sąlygas laikytis nuoseklaus požiūrio į bendrų išteklių valdymą, atsižvelgiant į kitus susitarimus, kuriuos atitinkamų šalių atžvilgiu gali sudaryti ES.

               4.Europos Sąjungos ir Norvegijos Karalystės dvišalėse derybose dėl abipusės prieigos sąlygų ir žvejybos kvotų turėtų būti atsižvelgiama į rezultatus, pasiektus per derybas dėl Sąjungos ir Jungtinės Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystės bei Norvegijos Karalystės trišalio žvejybos susitarimo, apimančio Sąjungos vandenyse ir Jungtinės Karalystės bei Norvegijos Karalystės vandenyse, į kuriuos jos turi suverenias teises ir kurie priklauso jų jurisdikcijai, esančius išteklius.

               5.Susitarimas turėtų būti sudarytas laiku, siekiant užtikrinti, kad dabartinis susitarimas juo būtų pakeistas iki 2023 m. Todėl į jį turėtų būti įtraukta nuostata, kuria dabartinis susitarimas būtų panaikintas.


               EUROPOS KOMISIJA
            Briuselis, 2020 03 20
            COM(2020) 106 final
            Rekomendacija
            TARYBOS SPRENDIMAS
            kuriuo iš dalies keičiamas 2016 m. birželio 7 d. Tarybos sprendimas, kuriuo Komisija įgaliojama pradėti derybas dėl išsamaus Europos Sąjungos bei jos valstybių narių ir Pietryčių Azijos valstybių asociacijos (ASEAN) valstybių narių oro susisiekimo susitarimo klausimais, kurie priklauso išimtinei Sąjungos kompetencijai

               AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS

               1.REKOMENDACIJOS APLINKYBĖS

               •Rekomendacijos pagrindimas ir tikslai

                  2015 m. gruodžio 7 d. Europos Komisija pasiūlė Europos aviacijos strategiją, į kurią įtraukti keli pasiūlymai dėl Tarybos sprendimų, kuriais Komisija įgaliojama pradėti derybas dėl išsamių Europos Sąjungos ir tam tikrų trečiųjų šalių oro susisiekimo susitarimų. Vienas iš šių pasiūlymų (COM(2015) 609 final) buvo pradėti derybas su Pietryčių Azijos valstybių asociacija (ASEAN).

                  2016 m. birželio 7 d. Taryba nusprendė įgalioti Komisiją pradėti derybas dėl išsamaus Europos Sąjungos bei jos valstybių narių ir ASEAN valstybių narių oro susisiekimo susitarimo klausimais, kurie priklauso išimtinei Sąjungos kompetencijai. Tarybos sprendimas galioja ketverius metus, t. y. jis nustos galioti 2020 m. birželio 7 d.

                  Kalbant apie Tarybos sprendimą, Komisija padarė pareiškimą, kuriame išsakė savo nuomonę, kad įgaliojimo galiojimo trukmės nustatymas yra nesuderinamas su Sutartimis, ypač SESV 218 straipsnio 3 dalimi.

                  2016 m. birželio 24 d. Komisija informavo kiekvienos iš 10 ASEAN valstybių narių vyriausybes apie Tarybos įgaliojimą pradėti derybas su ASEAN valstybėmis narėmis ir paragino ASEAN pradėti derybas.

                  Pirmasis derybų raundas įvyko 2016 m. lapkričio 27–28 d. Briuselyje. Aštuntasis ir iki šiol paskutinis derybų raundas įvyko 2018 m. lapkričio 20–22 d. Zalcburge. Per aštuntąjį derybų raundą buvo susitarta dėl daugumos susitarimo projekto dalių ir abi šalys susitarė per vidaus konsultacijas pasikonsultuoti dėl kelių neišspręstų klausimų.

                  ASEAN vidaus konsultacijas tebevykdo.

                  Šios rekomendacijos tikslas – paraginti Tarybą iš dalies pakeisti savo 2016 m. birželio 7 d. sprendimą nekeičiant prie Tarybos sprendimo pridėtų derybinių nurodymų.

               •Suderinamumas su toje pačioje politikos srityje galiojančiomis nuostatomis

                  Rekomendacija iš dalies pakeisti 2016 m. birželio mėn. sprendimą įgalioti Komisiją pradėti derybas su ASEAN valstybėmis narėmis visiškai atitinka Sąjungos išorės politikos tikslus, nustatytus 2015 m. gruodžio mėn. Komisijos pasiūlytoje išsamioje aviacijos strategijoje, kuria siekiama stiprinti Europos aviacijos sektoriaus konkurencingumą.

               •Suderinamumas su kitomis Sąjungos politikos sritimis

                  Ši rekomendacija visiškai atitinka Sąjungos aviacijos politikos tikslus ir ja taip pat remiami kitų politikos sričių tikslai ir susijusios politikos sritys, pavyzdžiui, darbo teisių, aplinkos ir kovos su klimato kaita, siekiant geriau užtikrinti, kad abi šalys pasiektų šiuos tikslus.

               2.TEISINIS PAGRINDAS

               •Teisinis pagrindas

               SESV 218 straipsnio 3 dalis.

               •Priemonės pasirinkimas

                  Siūloma priemonė – Tarybos sprendimas pagal SESV 218 straipsnio 3 dalį.

                  Kitos priemonės būtų netinkamos dėl šios priežasties:

                  Tarybos sprendimas pagal SESV 218 straipsnio 3 dalį, kuriuo Komisija įgaliojama pradėti derybas, yra numatyta tarptautinių derybų transporto klausimais procedūra.

               Rekomendacija

               TARYBOS SPRENDIMAS

               kuriuo iš dalies keičiamas 2016 m. birželio 7 d. Tarybos sprendimas, kuriuo Komisija įgaliojama pradėti derybas dėl išsamaus Europos Sąjungos bei jos valstybių narių ir Pietryčių Azijos valstybių asociacijos (ASEAN) valstybių narių oro susisiekimo susitarimo klausimais, kurie priklauso išimtinei Sąjungos kompetencijai

               EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,

               atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 218 straipsnio 3 dalį,

               atsižvelgdama į Komisijos rekomendaciją,

               kadangi:

               iš karto po to, kai buvo priimtas 2016 m. birželio 7 d. Tarybos sprendimas,
                  kuriuo Komisija įgaliojama pradėti derybas dėl išsamaus Europos Sąjungos bei jos valstybių narių ir Pietryčių Azijos valstybių asociacijos (ASEAN) valstybių narių oro susisiekimo susitarimo klausimais, kurie priklauso išimtinei Sąjungos kompetencijai, Komisija, siekdama pradėti derybas, susisiekė su kiekviena ASEAN valstybe nare;

               nuo 2016 m. lapkričio mėn. įvyko aštuoni derybų raundai;

               tokiomis aplinkybėmis mažai tikėtina, kad derybos galėtų būti sėkmingai užbaigtos iki 2016 m. birželio 7 d. Tarybos sprendimu suteiktų įgaliojimų galiojimo pabaigos, t. y. iki 2020 m. birželio 7 d.;

               todėl, paisant Sąjungos interesų, būtina iš dalies pakeisti tą sprendimą, kad Komisija galėtų vesti derybas taip, kad jos būtų sėkmingai užbaigtos,

               PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:

               1 straipsnis

               2016 m. birželio 7 d. Tarybos sprendimas, kuriuo Komisija įgaliojama pradėti derybas dėl išsamaus Europos Sąjungos bei jos valstybių narių ir Pietryčių Azijos valstybių asociacijos (ASEAN) valstybių narių oro susisiekimo susitarimo klausimais, kurie priklauso išimtinei Sąjungos kompetencijai, iš dalies keičiamas taip:

               1.Sprendimo pavadinimas pakeičiamas taip:

               „2016 m. birželio 7 d. Tarybos sprendimas, kuriuo Komisija įgaliojama pradėti derybas dėl išsamaus Europos Sąjungos bei jos valstybių narių ir Pietryčių Azijos valstybių asociacijos (ASEAN) valstybių narių oro susisiekimo susitarimo“.

               2.1 straipsnio tekstas pakeičiamas taip:

               „Komisija įgaliojama Sąjungos vardu derėtis dėl išsamaus oro susisiekimo susitarimo su Pietryčių Azijos valstybių asociacijos (ASEAN) valstybėmis narėmis.“.

               3.3a straipsnio tekstas pakeičiamas taip:

                  „Šis sprendimas galioja neribotą laiką“.

               2 straipsnis

               Šis sprendimas skirtas Komisijai.

               Priimta Briuselyje

                     Tarybos vardu

                     Pirmininkas