title: Rekomendacija Tarybos nuomonė dėl atnaujintos 2007–2011 m. Belgijos stabilumo programos

text:
     LT

LT        LT
 ---pagebreak---         EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA

                                       Briuselis, 11.6.2008
                                       SEK(2008) 2013 galutinis

                          Rekomendacija

                     TARYBOS NUOMONĖ

     dėl atnaujintos 2007–2011 m. Belgijos stabilumo programos

                        (pateikta Komisijos)

LT                                                                LT
 ---pagebreak---                                 AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS

     1.      BENDROSIOS APLINKYBĖS

     Stabilumo ir augimo pakto pagrindinis tikslas yra patikimi valstybės finansai – priemonė
     sudaryti geresnes sąlygas kainų stabilumui ir smarkiam tvariajam augimui, leidžiančiam kurti
     naujas darbo vietas. 2005 m. Pakto reforma pripažintas jo naudingumas įtvirtinant fiskalinę
     drausmę, taip pat siekta sustiprinti jo efektyvumą, ekonominius pagrindus ir užtikrinti
     valstybės finansų ilgalaikį tvarumą.

     Tarybos reglamente (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės priežiūros stiprinimo ir
     ekonominės politikos priežiūros bei koordinavimo1, kuris yra Stabilumo ir augimo pakto
     dalis, nustatyta, kad valstybės narės Tarybai ir Komisijai turi pateikti stabilumo arba
     konvergencijos programas ir kasmetinius atnaujintus programų variantus. Bendrąją valiutą jau
     įsivedusios valstybės narės pateikia (atnaujintas) stabilumo programas, o bendrosios valiutos
     dar neįsivedusios valstybės narės pateikia (atnaujintas) konvergencijos programas. Pirmoji
     Belgijos stabilumo programa buvo pateikta 1998 m. gruodžio mėn. Remdamasi reglamentu,
     atsižvelgdama į Komisijos rekomendaciją ir pasikonsultavusi su Ekonomikos ir finansų
     komitetu, Taryba 1999 m. kovo 15 d. pateikė nuomonę dėl programos. Reglamente numatyta,
     kad atnaujintas stabilumo ir konvergencijos programas vertina Komisija ir nagrinėja
     Komitetas, o prireikus ta pačia pirmiau nurodyta tvarka jas taip pat gali nagrinėti Taryba.

     2.      ATNAUJINTOS PROGRAMOS VERTINIMO APLINKYBĖS

     Komisija išnagrinėjo 2008 m. balandžio 21 d. pateiktą naujausią atnaujintą Belgijos stabilumo
     programą ir rekomenduoja Tarybai priimti nuomonę dėl jos (žr. langelyje esantį tekstą,
     kuriame pateikti pagrindiniai vertinimo aspektai).

     Siekiant apibūdinti aplinkybes, kurioms esant vertinama atnaujintoje stabilumo programoje
     pateikta biudžeto strategija, tolesniuose punktuose pateikiama ši apibendrinta informacija:
     (1)    naujausias šalies padėties vertinimas pagal Stabilumo ir augimo pakto prevencinę
            funkciją (Tarybos nuomonės dėl ankstesnės atnaujintos stabilumo programos
            apibendrinimas),

     (2)    2007 m. balandžio mėn. Euro grupės priimtos biudžeto politikos gairės,

     (3)    2008 m. gegužės mėn. atnaujintos šaliai skirtos bendrosios ekonominės politikos
            gairės biudžeto politikos srityje,

     (4)    Komisijos atliktas nacionalinės reformų programos 2007 m. spalio mėn. įgyvendinimo
            ataskaitos vertinimas.

     1
            OL L 209, 1997 8 2, p. 1. Reglamentas su pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 1055/2005
            (OL L 174, 2005 7 7, p. 1). Šiame tekste nurodytus dokumentus galima rasti svetainėje
            http://ec.europa.eu/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.

LT                                                    2                                                      LT
 ---pagebreak---      2.1.     Tarybos nuomonėje dėl ankstesnės atnaujintos programos pateiktas vertinimas

     2007 m. kovo 27 d. nuomonėje Taryba ankstesnės atnaujintos stabilumo programos,
     apimančios 2006–2010 m. laikotarpį, vertinimą apibendrino taip: „Taryba mano, jog
     nuolatinio vis dar didelės skolos mažinimo strategija yra Paktą atitinkančios fiskalinės
     politikos pavyzdys. Nors programoje numatoma laipsniškai didinti perteklių (visų pirma
     mažinant palūkanų išlaidas) pradedant nuo nominaliu požiūriu subalansuotos būklės, vis dėlto
     siekiant biudžeto tikslų kyla pavojų. Nepaisant to, vidutinės trukmės tikslą numatoma pasiekti
     per programos laikotarpį.“

     Atsižvelgdama į savo vertinimą, Taryba paprašė Belgijos „užtikrinti, kad 2007 m. biudžeto
     tikslas būtų pasiektas, bei padidinti koregavimo tempą siekiant vidutinės trukmės tikslo
     vėlesniais metais, be kita ko, naudojant mažiau vienkartinių priemonių“, taip pat
     „atsižvelgiant į aukštą skolos lygį ir prognozuojamą su senėjančia visuomene susijusių išlaidų
     didėjimą, geriau spręsti ilgalaikio viešųjų finansų tvarumo problemas, pasiekiant bent jau
     vidutinės trukmės tikslą ir įgyvendinant reformas.“

     2.2.     2007 m. balandžio mėn. Euro grupės priimtos biudžeto politikos gairės

     Siekiant pagerinti fiskalinės politikos krypčių koordinavimą euro zonoje, 2007 m. balandžio
     20 d. Euro grupės ministrai apsvarstė nacionalinio biudžeto pokyčius 2007 m. ir preliminarią
     politikos perspektyvą 2008 m. bei jų poveikį euro zonai.

     Dar kartą patvirtindami pasiryžimą laikytis persvarstytame Stabilumo ir augimo pakte
     nustatytų patikimos fiskalinės politikos principų ir nacionalinių fiskalinių taisyklių, ministrai
     įsipareigojo: i) remtis geresniais biudžeto rezultatais, nei numatyta 2006 m., ir siekti didesnių
     tikslų, nei užsibrėžta 2006 m. pabaigos atnaujintose stabilumo programose; ii) vykdyti
     2007 m. biudžetus taip, kaip numatyta, vengiant išlaidų perviršio, o neplanuotai gautas
     papildomas pajamas naudoti valdžios sektoriaus deficitui ir skolai mažinti; ir iii) kruopščiai
     parengti 2008 m. fiskalinės politikos planus, kad būtų paspartintas koregavimo tempas
     siekiant vidutinės trukmės biudžeto tikslų tose valstybėse narėse, kurios jų dar nepasiekė, o
     tose, kurios juos pasiekė – kad būtų išvengta makroekonomikos disbalanso aštrinimo2.

     2.3.     2008 m. gegužės mėn. atnaujintos šaliai skirtos bendrosios ekonominės politikos
              gairės biudžeto politikos srityje

     2008 m. gegužės 14 d. Taryba priėmė rekomendaciją dėl valstybių narių ir Bendrijos bendrųjų
     ekonominės politikos gairių atnaujinimo 2008 m. ir dėl valstybių narių užimtumo politikos
     įgyvendinimo3. Biudžeto politikos srityje Belgijai rekomenduota „stiprinti fiskalinį
     konsolidavimą“, ji paraginta „iki galo įgyvendinti strategiją, kuria siekiama užtikrinti ilgalaikį
     valstybės finansų tvarumą, įskaitant išlaidų ribojimą, fiskalinį perteklių ir nuolatinį valdžios
     sektoriaus skolos mažinimą“. Be to, visoms euro zonos valstybėms narėms rekomenduota
     „tęsti biudžeto konsolidavimą įgyvendinant vidutinės trukmės laikotarpio tikslus pagal
     Stabilumo ir augimo paktą, taigi siekiant, kad metinis struktūrinis koregavimas būtų
     mažiausiai 0,5 % BVP“ ir „gerinti valstybės finansų kokybę persvarstant viešąsias išlaidas bei

     2
            Visą pareiškimą galima rasti svetainėje
            www.gouvernement.lu/salle_presse/actualite/2007/04/20pm_krecke_berlin/MTBR_EG_conclusions-
            finalCLEAN.rtf.
     3
            OL L 139, 2008 5 29, p. 59.

LT                                                   3                                                    LT
 ---pagebreak---      apmokestinimą ir modernizuojant viešąjį administravimą, siekiant didinti našumą ir inovacijų
     lygį. Taip būtų prisidėta prie ekonomikos augimo, užimtumo ir fiskalinio tvarumo tikslų“.

     2.4.    Komisijos atliktas nacionalinės reformų programos 2007 m. spalio mėn.
             įgyvendinimo ataskaitos vertinimas

     2007 m. gruodžio 11 d. Komisija parengė Strateginę atnaujintos Lisabonos strategijos
     ekonomikos augimui ir darbo vietų kūrimui ataskaitą, kurioje įvertinta Belgijos nacionalinės
     reformų programos 2007 m. spalio mėn. įgyvendinimo ataskaita4; šis vertinimas apibendrintas
     taip, kaip aprašyta toliau.

     Belgijos nacionalinėje reformų programoje nustatyti šie pagrindiniai prioritetai, siekiant
     skatinti augimą ir darbo vietų kūrimą: valstybės finansų tvarumas; darbo jėgos sąnaudų
     mažinimas; dinamiškesnės darbo rinkos kūrimas; ekonomikos skatinimas investuojant ir
     vykdant reformas; socialinės apsaugos sistemos stiprinimas; aplinkos apsaugos ir augimo
     sąveikos didinimas. Komisijos vertinimu, 2005–2007 m. Belgija padarė didelės pažangos
     įgyvendindama savo nacionalinę reformų programą, nepaisant sulėtėjusio reformų tempo
     2007 m.

     Atsižvelgdama į nustatytas stipriąsias ir silpnąsias vietas ir padarytos pažangos įrodymus,
     Komisija rekomendavo, kad Belgijai būtų rekomenduota didelės darbo apmokestinimo naštos
     srities uždavinius laikyti svarbiausiais, taip pat stiprinti fiskalinį konsolidavimą ir gerinti
     darbo rinkos našumą.

     Be to, Belgija turėtų skirti daugiau dėmesio šioms sritims: ilgalaikis valstybės finansų
     tvarumas; konkurencija dujų ir elektros energijos rinkose; MTTP ir inovacijų našumas;
     vyresnio amžiaus darbuotojų ir pažeidžiamų visuomenės grupių užimtumas.

     Remdamasi Komisijos strategine ataskaita, 2008 m. gegužės 14 d. Taryba priėmė
     rekomendacijas dėl valstybių narių, įskaitant Belgiją, bendrųjų ekonominės politikos gairių
     atnaujinimo 2008 m.

     4
            Komisijos komunikatas Europos Vadovų Tarybai „Strateginė atnaujintos Lisabonos strategijos
            ekonomikos augimui ir darbo vietų kūrimui ataskaita. Naujo ciklo pradžia (2008–2010 m.)“,
            COM (2007) 803, 2007 12 11.

LT                                                  4                                                    LT
 ---pagebreak---                                         Pagrindiniai vertinimo aspektai
     Kaip reikalaujama Tarybos reglamento (EB) Nr. 1466/97 5 straipsnio 1 dalyje (stabilumo programų
     atveju) ir 9 straipsnio 1 dalyje (konvergencijos programų atveju), vertinimas apima šiuos aspektus:
     • ar ekonominės prielaidos, kuriomis grindžiama programa, yra patikimos;
     • valstybės narės pateiktą vidutinės trukmės biudžeto tikslą ir tai, ar koregavimo planas siekiant to
        tikslo yra tinkamas;
     • ar priemonės, kurių imtasi ir (arba) kurios pasiūlytos siekiant laikytis koregavimo plano, yra
        pakankamos, kad per visą ciklą būtų pasiektas vidutinės trukmės tikslas;
     • vertinant vidutinės trukmės tikslui pasiekti skirtą koregavimo planą – ar daugiau koregavimo
        pastangų dedama ekonomikos pakilimo laikotarpiais, o esant ekonomikos nuosmukiui jų gali būti
        dedama mažiau. Euro zonos ir VKM II valstybių narių atveju – ar valstybė narė užtikrina metinį
        pagal ciklą pakoreguoto balanso gerėjimą, neįskaitant vienkartinių ir kitų laikinųjų priemonių, t. y.
        0,5 % BVP rodiklio, kad būtų pasiektas vidutinės trukmės tikslas;
     • nustatant vidutinės trukmės tikslui pasiekti skirtą koregavimo planą (jo dar nepasiekusioms
        valstybėms narėms) arba leidžiant laikinai nukrypti nuo vidutinės trukmės tikslo (jį pasiekusioms
        valstybėms narėms) – kaip įgyvendinamos svarbiausios struktūrinės reformos, turinčios tiesioginį
        ilgalaikį išlaidų mažinimo poveikį (įskaitant potencialiojo augimo skatinimą) ir todėl darančios
        išmatuojamą poveikį ilgalaikiam valstybės finansų tvarumui (su sąlyga, kad būtų išlaikyta
        pakankama patikimumo riba 3 % BVP pamatinės vertės atžvilgiu ir kad programos laikotarpiu
        biudžeto būklė vėl priartėtų prie vidutinės trukmės tikslo), ypatingą dėmesį skiriant pensijų
        reformoms, kuriomis įvedama kelių pakopų sistema, kurioje yra viena privalomojo pensijų
        kaupimo pakopa;
     • ar valstybės narės ekonominės politikos kryptys atitinka bendrąsias ekonominės politikos gaires.

     Programoje pateiktų makroekonominių prielaidų patikimumas įvertintas atsižvelgus į Komisijos
     tarnybų 2008 m. pavasario prognozę ir pasinaudojus bendrai sutarta potencialiosios gamybos apimties
     ir pagal ciklą pakoreguoto balanso apskaičiavimo metodika.

     Vertinant taip pat nagrinėjami šie klausimai:
     • skolos santykio pokyčiai ir ilgalaikio valstybės finansų tvarumo perspektyvos, kuriems reikėtų
         „skirti pakankamai dėmesio“ vykdant biudžeto būklės priežiūrą, kaip pažymėta 2005 m. kovo 20 d.
         Tarybos pranešime „Stabilumo ir augimo pakto įgyvendinimo tobulinimas“. 2006 m. spalio 12 d.
         Komisijos komunikate nustatytas ilgalaikio tvarumo vertinimo metodas5;
     • suderinamumas su valstybių narių pagal Lisabonos strategiją ekonomikos augimui ir darbo vietų
         kūrimui pateiktomis nacionalinėmis reformų programomis ir šių programų 2007 m. spalio mėn.
         įgyvendinimo ataskaita. 2005 m. birželio 7 d. ECOFIN tarybos apibendrinamosiose pastabose
         Europos Vadovų Tarybai dėl 2005–2008 m. bendrųjų ekonominės politikos gairių nurodyta, kad
         nacionalinės reformų programos turėtų būti suderintos su stabilumo ir konvergencijos
         programomis;
     • atitiktis elgesio kodeksui6, kuriame, inter alia, reikalaujama, kad stabilumo ir konvergencijos
         programų struktūra ir visos duomenų lentelės būtų vienodos.

     5
             Komisijos komunikatas Tarybai ir Europos Parlamentui „Ilgalaikis viešųjų finansų tvarumas ES“,
             COM (2006) 574, 2006 10 12, ir 2006 m. Europos Komisijos Ekonomikos ir finansų generalinio
             direktorato dokumentas „Ilgalaikis valstybės finansų tvarumas Europos Sąjungoje“, leidinys European
             Economy, Nr. 4/2006.
     6
             „Stabilumo ir augimo pakto įgyvendinimo sąlygos bei stabilumo ir konvergencijos programų formos ir
             turinio gairės“, kurias 2005 m. spalio 11 d. patvirtino ECOFIN taryba.

LT                                                       5                                                         LT
 ---pagebreak---                                                 Rekomendacija

                                          TARYBOS NUOMONĖ

                    dėl atnaujintos 2007–2011 m. Belgijos stabilumo programos

     EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,

     atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį,

     atsižvelgdama į 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės
     priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei koordinavimo7, ypač į jo
     5 straipsnio 3 dalį,

     atsižvelgdama į Komisijos rekomendaciją,

     pasitarusi su Ekonomikos ir finansų komitetu,

     PATEIKĖ ŠIĄ NUOMONĘ:

     (1)    [2008 m. liepos 8 d.] Taryba išnagrinėjo atnaujintą Belgijos stabilumo programą,
            apimančią 2007–2011 m.8

     (2)    Per pastaruosius 10 metų realusis BVP išaugo vidutiniškai apie 2¼ % – šiek tiek
            daugiau nei vidutinis euro zonos augimo tempas. Dėl tokio palyginti smarkaus BVP
            augimo sumažėjo nedarbo lygis, tačiau užimtumo lygis (ypač jaunesnių ir vyresnio
            amžiaus darbuotojų) ir dirbtų valandų skaičius vis dar nedidelis: tai rodo, kad darbo
            apmokestinimo lygis yra didelis, o darbo rinka nelanksti, kad nedideli darbo paieškos
            reikalavimai ir mažas faktinis pensinis amžius. Nuo 2000 m. biudžetas beveik
            subalansuotas (išskyrus 2005 m.), o valstybės skolos santykis, kuris sumažėjo nuo
            134 % BVP 1993 m. iki 108 % BVP 2000 m., toliau įspūdingai mažėjo ir dabar yra
            mažesnis nei 85 % BVP. Užimtumo lygio didinimas kartu su plačių užmojų biudžeto
            tikslais padėtų užtikrinti ilgalaikį valstybės finansų tvarumą.

     (3)    Makroekonominiame scenarijuje, kuriuo pagrįsta programa, prognozuojama, kad
            realiojo BVP augimas sulėtės nuo 2,8 % 2007 m. iki 1,9 % 2008 m. ir vėlesniais
            metais stabilizuosis ties maždaug 2 %. Vertinant pagal turimą informaciją9, 2008 m. ir

     7
            OL L 209, 1997 8 2, p. 1. Reglamentas su pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 1055/2005
            (OL L 174, 2005 7 7, p. 1). Šiame tekste minėtus dokumentus galima rasti svetainėje
            http://ec.europa.eu/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.
     8
            Atnaujinta programa pateikta, kai buvo suformuota visus įgaliojimus turinti vyriausybė, taigi daug
            vėliau nei elgesio kodekse nurodytas gruodžio 1 d. terminas.
     9
            Vertinant visų pirma atsižvelgiama į Komisijos tarnybų 2008 m. pavasario prognozę ir Komisijos
            atliktą nacionalinės reformų programos 2007 m. spalio mėn. įgyvendinimo ataskaitos vertinimą.

LT                                                      6                                                        LT
 ---pagebreak---            2009 m. scenarijus pagrįstas palankiomis augimo prielaidomis, atsižvelgiant į tai, kad
           nuo tada, kai buvo pabaigtos programos projekcijos, išorės sąlygos pablogėjo, o
           infliacija padidėjo. 2010–2011 m. augimo prielaidos iš esmės patikimos. Pagal
           atnaujintą programą 2008 m. infliacija turėtų padidėti iki 3,0 %, o 2009–2011 m.
           laikotarpiu sumažėti iki 1¾ %. Atsižvelgiant į per pastaruosius mėnesius gerokai
           padidėjusias pagrindinių produktų ir perdirbto maisto kainas, programos 2008–
           2009 m. infliacijos projekcijos yra mažos. Be to, apie 1 % metinio užimtumo augimo
           projekcijos yra gana didelės atsižvelgiant į tai, kad per programos laikotarpį BVP
           augimas bus lėtesnis nei potencialusis augimas. Nors programos 2008 m. darbo
           užmokesčio projekcijos yra mažos, vėlesniais metais jos gana didelės (3¼–3½ %),
           ypač palyginti su prognozuojamu mažu infliacijos lygiu.

     (4)   2007 m. valdžios sektoriaus deficitas buvo 0,2 % BVP, nors ankstesnėje atnaujintoje
           stabilumo programoje nustatytas 0,3 % BVP perviršio tikslas. Blogesnį rezultatą
           2007 m. lėmė didesnis, nei numatyta, išlaidų augimas, kurį tik iš dalies kompensavo
           nedidelis teigiamas bazės efektas dėl geresnio nei tikėtasi 2006 m. rezultato ir netikėto
           pajamų augimo. Didesnės nei numatyta išlaidos visų pirma parodė, kad labai padidėjo
           įmonėms pagal paslaugų čekių schemą mokamos subsidijos, o vienkartinių priemonių
           poveikis buvo mažesnis nei tikėtasi. Pajamų gauta daugiau nei tikėtasi visų pirma dėl
           to, kad gauta daugiau nei numatyta socialinių įmokų, ir nepaisant to, kad
           neįgyvendintos kelios numatytos pajamų didinimo vienkartinės priemonės. 2007 m.
           biudžeto vykdymas ne visiškai atitiko 2007 m. kovo 27 d. Tarybos nuomonėje dėl
           ankstesnės atnaujintos stabilumo programos pateiktą raginimą10 ir 2007 m. balandžio
           mėn. Euro grupės pateiktas biudžeto politikos gaires, nes netikėtos papildomos
           pajamos buvo naudojamos didesnėms išlaidoms nei numatyta biudžete.

     (5)   Pagrindinis programoje pateiktos vidutinės trukmės biudžeto strategijos tikslas –
           subalansuoti biudžetą 2008 m. ir, laipsniškai didinant nominalųjį biudžeto perteklių iki
           1 % BVP 2011 m., užtikrinti, kad vis dar didelis skolos santykis (beveik 85 % BVP
           2007 m.) nuolat mažėtų ir būtų apie 71 % BVP 2011 m. Prognozuojama, kad pirminis
           perteklius, kuris mažėjo nuo 2001 m. (nuo 7,0 % iki 3,7 % BVP 2007 m.) kartu
           mažėjant skolai, iki 2011 m. padidės iki 4,4 % BVP. Dėl blogesnio nei tikėtasi
           rezultato 2007 m. biudžeto tikslai (tiek nominaliu, tiek struktūriniu požiūriu) visą
           programos laikotarpį yra mažesni nei numatyta ankstesnėje atnaujintoje programoje.
           Tikimasi, kad pagal bendrai sutartą metodiką apskaičiuotas struktūrinis balansas gerės
           nuo ¼ % BVP dydžio deficito 2007 m. iki beveik 1½ % BVP sudarančio pertekliaus
           2011 m. Palyginti su tuo, kad buvo numatyta ankstesnėje atnaujintoje stabilumo
           programoje, vidutinės trukmės tikslo – 0,5 % BVP struktūrinio pertekliaus (t. y. pagal
           ciklą pakoreguoto balanso atmetus vienkartines ir kitas laikinąsias priemones) –
           įgyvendinimas atidėtas vieneriems metams iki 2009 m. Koreguojamos tiek išlaidos,
           tiek pajamos. Numatytas nominalusis išlaidų sumažinimas 0,7 procentinio punkto
           BVP iš esmės siejamas su palūkanų išlaidų sumažėjimu dėl prognozuojamo skolos
           santykio sumažėjimo. Pajamų padidėjimas yra 0,5 % BVP ir siejamas su laukiamu
           mokesčių bazių padidėjimu. Priešingai nei ankstesnėje atnaujintoje programoje, šioje
           programoje aiškiai numatyta, kad po 2008 m. vienkartinės priemonės nebebus
           naudojamos.

     10
           OL C 89, 2007 4 24, p. 2.

LT                                                 7                                                   LT
 ---pagebreak---      (6)   Biudžeto rezultatai gali būti prastesni nei prognozuojama programoje. Pirma,
           makroekonominės sąlygos gali būti prastesnės, nei numatyta atnaujintoje programoje,
           ypač 2008 m. ir 2009 m. Padarius palankias su užimtumo, darbo užmokesčio ir
           vartojimo augimu susijusias prielaidas, galėjo būti apskaičiuotos per didelės mokesčių
           pajamos. Be to, 2008 m. bendro mokesčių elastingumo prognozės atrodo pernelyg
           optimistinės. Pirminių išlaidų atveju į programą neįtrauktos priemonės, kurių reikėtų
           numatytam koregavimui atlikti atsižvelgiant į didėjančias su senėjančia visuomene
           susijusias išlaidas ir palyginti smarkų prognozuojamą darbo užmokesčio didėjimą. Be
           to, atmetus palūkanų išlaidų mažinimą, koregavimas savo pobūdžiu iš esmės susijęs su
           pajamomis, todėl esama rizikos, kad jo tvarumas gali sumažėti. Galiausiai, nors
           biudžetas per pastaruosius metus iš esmės buvo subalansuotas, numatytų biudžeto
           pertekliaus tikslų įgyvendinimas atidėtas. 2007 m. makroekonominės sąlygos buvo
           geros, tačiau po birželio mėn. federalinių rinkimų nesuformavus visus įgaliojimus
           turinčios vyriausybės, biudžeto tikslas nebuvo pasiektas. Reikėtų tolesnių priemonių,
           kad tikslas būtų pasiektas 2008 m. Atsižvelgiant į pirmiau minėtą su makroekonomine
           perspektyva susijusią riziką ir biudžeto tikslus, skolos santykis turbūt nesikeis taip
           palankiai, kaip prognozuota programoje, nors skola ir toliau nuosekliai mažinama.

     (7)   Atsižvelgiant į šį rizikos vertinimą, programoje apibrėžtos biudžeto politikos kryptys
           gali būti nepakankamos, siekiant užtikrinti, kad programoje numatytas vidutinės
           trukmės tikslas būtų pasiektas iki 2009 m. Tačiau per visą programos laikotarpį bus
           užtikrinta pakankama patikimumo riba, kad nebūtų viršyta 3 % BVP deficito riba
           esant įprastiems cikliškiems svyravimams. 2008 m. siekiant vidutinės trukmės tikslo
           reikėtų paspartinti programoje numatytą koregavimo tempą: taikyti papildomas
           struktūrines biudžeto priemones atsižvelgiant į numatytą biudžeto kontrolę, kad būtų
           užtikrinta, jog subalansuoto biudžeto tikslas bus pasiektas. 2009 m. reikėtų taikyti
           priemones, visų pirma išlaidoms, kad būtų pasiektas, kaip numatyta, Stabilumo ir
           augimo pakte nustatytas 0,5 % BVP pagerėjimo rodiklis ir vidutinės trukmės tikslas.
           Taryba taip pat atkreipia dėmesį į tai, kad 2008 m. biudžeto planai nevisiškai atitinka
           2007 m. balandžio mėn. Euro grupės pateiktas biudžeto politikos gaires. Nors skolos
           santykis gali mažėti lėčiau nei prognozuota programoje, atrodo, kad šis santykis mažės
           pakankamai, kad per programos laikotarpį būtų pasiekta pamatinė vertė.

     (8)   Su valstybės finansų tvarumu susijusi rizika Belgijoje yra vidutinė. Ilgalaikis
           visuomenės senėjimo poveikis biudžetui yra didesnis už ES-27 vidurkį, visų pirma dėl
           gana didelio, palyginti su visu BVP, pensijų išlaidų didėjimo per ateinančius
           dešimtmečius. Faktinis pensinis amžius Belgijoje – vienas iš mažiausių ES, o didinti jį
           siekiama pagal Kartų paktą, kuriuo padaryta keletas pensijų sistemos pakeitimų. Nors
           tai – žingsnis reikiama linkme, nacionalinės projekcijos rodo, kad tvarumo atotrūkiai
           šia reforma nebūtų sumažinti. Programoje numatyta 2007 m. biudžeto būklė, nors šiek
           tiek prastesnė nei pradinė ankstesnės programos būklė, padeda kompensuoti numatytą
           ilgalaikį visuomenės senėjimo poveikį biudžetui, tačiau to nepakanka, kad būtų
           visiškai kompensuotos ateityje didėsiančios išlaidos. Vidutinės trukmės laikotarpiu
           išlaikant didelį pirminį perteklių, sumažinant skolos santykį žemiau Sutartyje
           nurodytos pamatinės vertės ir taikant tolesnes priemones, kuriomis siekiama sumažinti
           smarkiai padidėjusias su visuomenės senėjimu susijusias išlaidas, būtų prisidėta prie
           valstybės finansų tvarumui kylančios rizikos mažinimo.

     (9)   Stabilumo programa tam tikru mastu suderinta su nacionalinės reformų programos
           2007 m. spalio mėn. įgyvendinimo ataskaita. Abiejose ataskaitose valstybės finansų
           tvarumo klausimas nagrinėjamas atsižvelgiant į visuomenės senėjimą, kaip pagrindinį

LT                                                8                                                  LT
 ---pagebreak---             Belgijos ekonomikos uždavinį. Vis dėlto stabilumo programoje nepateiktas
            nacionalinės reformų programos įgyvendinimo pagal vidutinės trukmės laikotarpio
            fiskalinę politikos strategiją 2007 m. spalio mėn. ataskaitos bendro poveikio kokybinis
            vertinimas, nėra sisteminių duomenų apie tiesiogines biudžeto išlaidas arba sutaupytas
            lėšas, atsirandančias dėl nacionalinėje reformų programoje numatytų pagrindinių
            reformų. Kita vertus, programos biudžeto projekcijose atsižvelgiama į pagal
            nacionalinę reformų programą jau įgyvendintų veiksmų poveikį valstybės finansams.

     (10)   Programoje pateikta biudžeto strategija iš esmės atitinka šaliai skirtas bendrąsias
            ekonominės politikos gaires, įtrauktas į integruotas gaires, ir gaires euro zonos
            valstybėms narėms biudžeto politikos srityje, pateiktas atsižvelgiant į Lisabonos
            strategiją.

     (11)   Kiek tai susiję su duomenų pateikimo reikalavimais, nustatytais elgesio kodekse dėl
            stabilumo ir konvergencijos programų, programoje trūksta tam tikrų privalomų ir
            neprivalomų duomenų11.

     Daroma bendra išvada, kad nuo 1993 m. įspūdingai sumažinus skolos santykį iki 85 %
     2007 m., programoje numatyta po biudžeto būklės pablogėjimo 2007 m. šį santykį nuolat ir
     sparčiai mažinti laipsniškai didinant nominalųjį biudžeto perteklių. Biudžetas iš esmės
     konsoliduojamas mažinant palūkanų išlaidas ir didinant mokesčių pajamas, o pastangos
     mažinti pirmines išlaidas vis dar nedidelės. Esama rizikos, kad biudžeto tikslai gali būti
     nepasiekti, ypač atsižvelgiant į palyginti palankias pagrindines makroekonomines prielaidas ir
     faktą, kad programoje nėra tiksliai nurodytos priemonės, kurių reikėtų tikslams pasiekti.
     Vidutinės trukmės tikslas 2008 m. nėra pakankamai pakoreguotas, todėl nėra tikėtina, kad,
     neturint papildomų priemonių, vidutinės trukmės tikslas bus pasiektas 2009 m., kaip
     numatyta.

     Atsižvelgiant į šį vertinimą ir į 2007 m. balandžio mėn. Euro grupės pateiktas fiskalinės
     politikos gaires, Belgija raginama:

     i)      užtikrinti, kad 2008 m. biudžetas būtų subalansuotas, o 2009 m. būtų pasiektas
             vidutinės trukmės tikslas atliekant rekomenduojamą 0,5 % BVP struktūrinį
             koregavimą, taip pat taikant, visų pirma išlaidoms, papildomas struktūrines
             priemones;

     ii)     atsižvelgiant į vis dar aukštą skolos lygį ir prognozuojamą su senėjančia visuomene
             susijusių išlaidų didėjimą, toliau spręsti ilgalaikio valstybės finansų tvarumo
             klausimą padidinant struktūrinį pirminį perteklių ir įgyvendinant reformas, kad būtų
             padidintas užimtumo lygis ir potencialusis augimas, taip pat sumažintos su
             senėjančia visuomene susijusios išlaidos.

     11
            Visų pirma nepateikti duomenys apie sektorių balansus.

LT                                                       9                                            LT
 ---pagebreak---                      Pagrindinių makroekonominių ir biudžeto projekcijų palyginimas
                                                              2006    2007     2008     2009         2010            2011
                             2008 m. balandžio mėn. SP         2,8     2,7      1,9     2,0          2,0              2,0
        Realusis BVP
                            2008 m. balandžio mėn. KOM         2,8     2,7      1,7     1,5     nėra duomenų     nėra duomenų
        (pokytis, %)
                              2006 m. gruodžio mėn. SP         2,7     2,2      2,1     2,2          2,2         nėra duomenų
                             2008 m. balandžio mėn. SP         2,3     1,8      3,0     1,7          1,8              1,8
       SVKI infliacija
                            2008 m. balandžio mėn. KOM         2,3     1,8      3,6     2,3     nėra duomenų     nėra duomenų
           (%)
                              2006 m. gruodžio mėn. SP         2,4     1,9      1,8     1,8          1,9         nėra duomenų
     Gamybos apimties        2008 m. balandžio mėn. SP         0,1     0,3      -0,1    -0,4         -0,5             -0,8
          atotrūkis¹        2008 m. balandžio mėn. KOM2        0,1     0,3      -0,3    -1,0    nėra duomenų     nėra duomenų
      (% potencialiojo
             BVP)             2006 m. gruodžio mėn. SP       -0,3     -0,4     -0,4    -0,4          -0,3        nėra duomenų
     Grynasis skolinimas                                     nėra     nėra     nėra    nėra
                                                                                nėra             nėra
           ir (arba)         2008 m. balandžio mėn. SP       duo-     duo-     duo-    duo-
                                                                                duomenų          duomenų
        skolinimasis,                                        menų     menų     menų    menų
     palyginti su kitomis   2008 m. balandžio mėn. KOM        3,4      3,2      2,6     2,4     nėra duomenų     nėra duomenų
       pasaulio šalimis
          (% BVP)             2006 m. gruodžio mėn. SP         2,0     2,0      2,2      2,4         2,7         nėra duomenų

     Valdžios sektoriaus     2008 m. balandžio mėn. SP         0,3     -0,2     0,0     0,3          0,7              1,0
          balansas          2008 m. balandžio mėn. KOM         0,3     -0,2     -0,4    -0,6    nėra duomenų     nėra duomenų
         (% BVP)              2006 m. gruodžio mėn. SP         0,0     0,3      0,5     0,7          0,9         nėra duomenų
                             2008 m. balandžio mėn. SP         4,3     3,7      3,7     3,8          4,1              4,3
      Pirminis balansas
                            2008 m. balandžio mėn. KOM         4,3     3,7      3,3     2,9     nėra duomenų     nėra duomenų
          (% BVP)
                              2006 m. gruodžio mėn. KP         4,1     4,2      4,1     4,1          4,2         nėra duomenų
            Pagal ciklą      2008 m. balandžio mėn. SP         0,3     -0,4     0,0     0,5          1,0              1,4
           pakoreguotas     2008 m. balandžio mėn. KOM         0,3     -0,3     -0,2    -0,1    nėra duomenų     nėra duomenų
             balansas1
             (% BVP)          2006 m. gruodžio mėn. SP         0,2     0,5      0,7      0,9         1,1         nėra duomenų
                             2008 m. balandžio mėn. SP        -0,4     -0,3     0,0      0,5         1,0              1,4
           Struktūrinis     2008 m. balandžio mėn. KOM        -0,6     -0,3    -0,2     -0,1    nėra duomenų     nėra duomenų
            balansas3                                                          nėra     nėra
            (% BVP)           2006 m. gruodžio mėn. SP4       -0,4     0,1     duo-     duo-    nėra duomenų     nėra duomenų
                                                                               menų     menų
      Bendroji valdžios      2008 m. balandžio mėn. SP        88,2     84,9    81,5     78,1         74,7             71,1
      sektoriaus skola      2008 m. balandžio mėn. KOM        88,2     84,9    81,9     79,9    nėra duomenų     nėra duomenų
         (% BVP)              2006 m. gruodžio mėn. SP        87,7     83,9    80,4     76,6         72,6        nėra duomenų
       Pastabos.
       1
         Programose nurodytas gamybos apimties atotrūkis ir pagal ciklą pakoreguotas balansas pagal Komisijos tarnybų
     perskaičiavimus remiantis programose pateikta informacija.
       2
         Remiantis potencialiojo augimo apskaičiavimais: 2,5 %, 2,5 %, 2,2 % ir 2,2 % atitinkamai 2006–2009 m.
       3
         Pagal ciklą pakoreguotas balansas atmetus vienkartines ir kitas laikinąsias priemones. Pagal naujausią programą
     vienkartinėmis ir kitomis laikinosiomis priemonėmis deficitas sumažinamas 0,7 % BVP 2006 m. ir padidinamas 0,1 % BVP
     2007 m. Pagal Komisijos tarnybų pavasario prognozę vienkartinėmis ir kitomis laikinosiomis priemonėmis deficitas
     sumažinamas 0,9 % BVP 2006 m. ir padidinamas 0,1 % BVP 2007 m.
       4
         2006 m. gruodžio mėn. atnaujintoje stabilumo programoje nepateikta informacijos apie vienkartinių priemonių naudojimą
     2008–2010 m.

       Šaltinis:
       Stabilumo programa (SP); Komisijos tarnybų 2008 m. pavasario ekonominės prognozės (KOM); Komisijos tarnybų
     skaičiavimai.

LT                                                            10                                                                 LT


title: Rekomendacija TARYBOS REKOMENDACIJA dėl 2014 m. Slovėnijos nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2014 m. šalies stabilumo programos_x000b_

text:
				|

		52014DC0425

			Rekomendacija TARYBOS REKOMENDACIJA dėl 2014 m. Slovėnijos nacionalinės reformų programos_x000b__x000b_su Tarybos nuomone dėl 2014 m. šalies stabilumo programos_x000b_ /* COM/2014/0425 final - 2014/ () */

			   	Rekomendacija
TARYBOS REKOMENDACIJA
dėl 2014 m. Slovėnijos
nacionalinės reformų programos
su Tarybos nuomone dėl 2014 m. šalies stabilumo programos

EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl
Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 121 straipsnio 2 dalį
ir 148 straipsnio 4 dalį,
atsižvelgdama į 1997 m. liepos 7 d.
Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės
priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei
koordinavimo[1],
ypač į jo 5 straipsnio 2 dalį,
atsižvelgdama į 2011 m.
lapkričio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES)
Nr. 1176/2011 dėl makroekonominių disbalansų prevencijos ir
naikinimo[2],
ypač į jo 6 straipsnio 1 dalį,
atsižvelgdama į Europos Komisijos
rekomendaciją[3],
atsižvelgdama į Europos Parlamento rezoliucijas[4],
atsižvelgdama į Europos Vadovų
Tarybos išvadas,
atsižvelgdama į Užimtumo komiteto
nuomonę,
atsižvelgdama į Ekonomikos ir
finansų komiteto nuomonę,
atsižvelgdama į Socialinės apsaugos
komiteto nuomonę,
atsižvelgdama į Ekonominės politikos
komiteto nuomonę,
kadangi:
(1)
2010 m. kovo 26 d. Europos Vadovų
Taryba pritarė Komisijos pasiūlymui įgyvendinti naują
augimo ir darbo vietų kūrimo strategiją „Europa 2020“,
grindžiamą geresniu ekonominės politikos koordinavimu, ir daugiausia
dėmesio skirti toms svarbioms sritims, kuriose reikia imtis veiksmų,
kad būtų stiprinamas Europos tvaraus augimo ir konkurencingumo
potencialas;
(2)
2010 m. liepos 13 d. Taryba, remdamasi
Komisijos pasiūlymais, priėmė rekomendaciją dėl
valstybių narių ir Sąjungos bendrųjų ekonominės politikos
gairių (2010–2014 m.), o 2010 m. spalio 21 d. –
sprendimą dėl valstybių narių užimtumo politikos
gairių, kurios kartu sudaro integruotas gaires. Į šias integruotas
gaires valstybių narių paprašyta atsižvelgti formuojant
nacionalinę ekonominę ir užimtumo politiką;
(3)
2012 m. birželio 29 d. valstybių ar
vyriausybių vadovai nusprendė priimti Susitarimą dėl
ekonomikos augimo ir darbo vietų kūrimo, kuriuo nustatė
nuoseklią nacionalinių, ES ir euro zonos veiksmų, naudojant
visus galimus svertus, priemones ir politikos strategijas, sistemą. Jie
nutarė, kokių veiksmų reikėtų imtis valstybių
narių lygmeniu, visų pirma išreikšdami tvirtą
įsipareigojimą siekti strategijos „Europa 2020“ tikslų ir įgyvendinti
konkrečioms šalims skirtas rekomendacijas;
(4)
2013 m. liepos 9 d. Taryba
priėmė rekomendaciją dėl 2013 m. Slovėnijos
nacionalinės reformų programos ir nuomonę dėl atnaujintos
2012–2016 m. Slovėnijos stabilumo programos. 2013 m.
lapkričio 15 d. pagal Reglamentą (ES) Nr. 473/2013[5] Komisija pateikė
nuomonę dėl atnaujinto 2014 m. Slovėnijos biudžeto plano
projekto[6];
(5)
2013 m. lapkričio 13 d. Komisija
priėmė metinę augimo apžvalgą[7], kuria pradedamas
2014 m. Europos ekonominės politikos koordinavimo semestras. Tą
pačią dieną Komisija pagal Reglamentą (ES)
Nr. 1176/2011 priėmė Įspėjimo mechanizmo
ataskaitą[8],
kurioje nurodė, kad Slovėnija yra viena iš valstybių narių,
dėl kurios reikės parengti nuodugnią apžvalgą;
(6)
2013 m. gruodžio 20 d. Europos
Vadovų Taryba patvirtino prioritetus, kuriais turi būti užtikrintas
finansinis stabilumas, fiskalinis konsolidavimas ir ekonomikos augimo skatinimo
veiksmai. Ji pabrėžė, kad reikia vykdyti diferencijuotą,
ekonomikos augimui palankų fiskalinį konsolidavimą, atkurti
įprastas skolinimo ekonomikai sąlygas, skatinti ekonomikos
augimą ir konkurencingumą, mažinti nedarbą, šalinti socialinius
krizės padarinius ir modernizuoti viešąjį administravimą;
(7)
pagal Reglamento (ES) Nr. 1176/2011 5
straipsnį 2014 m. kovo 5 d. Komisija paskelbė
Slovėnijai skirtos nuodugnios apžvalgos rezultatus[9]. Padaryta Komisijos
analizės išvada, kad Slovėnijoje ir toliau yra susidaręs
perviršinis makroekonominis disbalansas, todėl reikia jį stebėti
ir toliau vykdyti aktyvius politikos veiksmus. 2013 m. Slovėnija
naikino disbalansą vykdydama makroekonominį koregavimą ir politikos
veiksmus, vis dėlto būtino koregavimo mastas yra toks, kad
esminė rizika išlieka. Kalbant konkrečiai, daug dėmesio reikia
skirti rizikai, susijusiai su ekonomine struktūra, kuriai būdingas
prastas įmonių valdymas, didelis valstybės kišimasis į ekonomiką,
sąnaudų konkurencingumo praradimas, didžiulė įmonių
skolos našta ir valdžios sektoriaus skolos didėjimas. Nors padaryta nemaža
pažanga tvarkant bankų balansus, ir toliau reikia ryžtingų
veiksmų, susijusių su visišku visapusiškos bankų sektoriaus strategijos
įgyvendinimu, įskaitant restruktūrizavimą,
privatizavimą ir griežtesnę priežiūrą;
(8)
2014 m. balandžio 15 d. Slovėnija
pateikė 2014 m. nacionalinę reformų programą, o
2014 m. balandžio 24 d. – 2014 m. stabilumo programą.
Siekiant atsižvelgti į abiejų programų sąsają, jos
vertintos vienu metu;
(9)
2014 m. stabilumo
programoje išdėstytos biudžeto strategijos tikslas – iki 2015 m.
panaikinti perviršinį deficitą, o iki 2017 m. pasiekti vidutinio
laikotarpio tikslą. Programoje patvirtintas ankstesnis subalansuoto
biudžeto vidutinio laikotarpio tikslas, kuris atitinka Stabilumo ir augimo
pakto reikalavimus. Tačiau nesitikima, kad pavyks pasiekti
(perskaičiuoto) struktūrinio balanso vidutinio laikotarpio
tikslą iki 2017 m.  Programoje planuojama 2015 m. deficitą sumažinti
iki mažiau negu 3 % BVP – tai atitinka perviršinio deficito
procedūros rekomendacijoje nustatytą tikslą. Programoje
numatyta, kad po 2015 m. deficitas nuolatos mažės ir 2018 m. bus
pasiektas 0,3 % BVP perteklius. Programoje prognozuojama, kad valdžios
sektoriaus skola bus didžiausia 2015 m. ir sieks 81,1 % BVP, o
2016 m. ji sumažės iki 76 %. Apskritai programoje išdėstyta
biudžeto strategija atitinka Stabilumo ir augimo pakto reikalavimus.
Makroekonominis scenarijus, kuriuo grindžiamos programoje pateiktos biudžeto
projekcijos ir kurį parengė nepriklausoma įstaiga
(Makroekonominės analizės ir plėtros institutas), yra atsargus.
2014 m. kovo 5 d. Slovėnijai buvo pateikta atskira Komisijos
rekomendacija. Stabilumo programoje nustatyta keletas papildomų
priemonių, kurios padeda mažinti reikalingų fiskalinių
pastangų atotrūkį. Remiantis šiais faktais manoma, kad stabilumo
programa iš dalies atitinka atskirą Komisijos rekomendaciją. Vis
dėlto išlieka rizika, kad padėtis pablogės, nes programą
grindžiančios priemonės nepakankamai išsamios, taip pat daugelis
jų dar turi būti patvirtintos. Dėl bet kokio galimo papildomo
poreikio rekapitalizuoti bankus, nustatyto Slovėnijoje atlikus
2013 m. turto kokybės patikrinimą ir testavimą
nepalankiausiomis sąlygomis, padidėtų deficito ir skolos
santykiai, o bet kokios pajamos, gautos sėkmingai privatizavus valstybines
įmones arba bankus, įtrauktos į programos projekcijas,
sumažintų skolos naštą. Remiantis Komisijos prognoze, fiskalinės
pastangos 2013–2014 m. laikotarpiu yra per mažos 1,4 % BVP vertinant
pagal (pakoreguotą) struktūrinio balanso pokytį ir 0,5 %
BVP vertinant pagal reikalingų priemonių sumą, kuri, kaip
apskaičiuota pateikiant perviršinio deficito procedūros
rekomendaciją, yra būtina. 2015 m. programoje prognozuojamas
deficitas atitinka perviršinio deficito procedūros rekomendaciją,
tačiau Komisija 2014 m. pavasario prognozėje apskaičiavo,
kad deficitas bus 3,1 % BVP. Be to, numatoma, kad pagal prognozę
fiskalinės pastangos, vertinamos pagal (pakoreguotą) struktūrinio
balanso pokytį ir pagal pagrindinę diskrecinių priemonių,
kurios turi būti įgyvendintos, sumą, 2015 m. bus
mažesnės, negu rekomendavo Taryba. Remdamasi programos vertinimu ir
Komisijos prognoze, pagal Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97 Taryba
mano, kad nuo 2014 m. ir vėliau reikia dėti papildomų
pastangų, įskaitant būtinas struktūrines pastangas,
siekiant užtikrinti, kad būtų laikomasi perviršinio deficito
procedūros rekomendacijos;
(10)
atsižvelgdamas į fiskalines taisykles,
2013 m. parlamentas patvirtino konstitucinį pagrindą, kad
būtų nustatyta struktūrinio valdžios sektoriaus biudžeto balanso
(pertekliaus) taisyklė. Tačiau būtinas įgyvendinimo
teisės aktas, t. y. Fiskalinių taisyklių aktas, kuris
turėjo pradėti galioti 2013 m. lapkričio mėn.,
kol kas nepriimtas. Visų pirma turi būti sukurta reikalinga
teisinė bazė, kad būtų apibrėžtas fiskalinės
tarybos vaidmuo, kompetencija ir nepriklausomumas.  Laiku užbaigus išsamią
visų pagrindinių sveikatos išlaidų srities biudžeto
naudotojų išlaidų apžvalgą, būtų galima nustatyti
priemones, kuriomis grindžiamas fiskalinis konsolidavimas, bei veiksmingumo ir
ekonominio efektyvumo didinimo galimybes;
(11)
2013 m. Slovėnijai rekomenduota stiprinti
ilgalaikį pensijų sistemos tvarumą ir gerinti ilgalaikės
priežiūros sektoriaus efektyvumą, ekonominį efektyvumą ir
kokybę.  Slovėnijos pažanga taikant rekomendacijai įgyvendinti
skirtas priemones yra nedidelė. 2012 m.
pensijų reformos vertinimas baigtas 2014 m. balandžio mėn.,
pirmosios šio vertinimo išvados yra teigiamos. Tam tikra biudžeto
lėšų suma buvo sutaupyta, vis dėlto pensijų lygis išlieka
nepakitęs. Vidutiniu ir ilguoju laikotarpiu Slovėnija gali patirti
fiskalinio tvarumo problemų iš esmės dėl su senėjančia
visuomene susijusių išlaidų, kurias galima numatyti pagal Slovėnijos
demografinę padėtį.  Todėl
siekiant stabilizuoti bendras išlaidas vidutiniu ir ilguoju laikotarpiu,
vidutiniu laikotarpiu reikės reformuoti pensijų ir ilgalaikės
priežiūros sistemas bei užtikrinti pensijų pakankamumą ir
galimybes naudotis ilgalaikės priežiūros paslaugomis.  Valdžios institucijos planuoja parengti baltąją
knygą dėl išsamios pensijų reformos. 2013 m. pabaigoje buvo
priimtas ilgalaikės priežiūros reformos planas, o iki 2014 m.
pabaigos numatoma priimti susijusius teisės aktus. Tačiau šis
priėmimas gali būti atidėtas, nes atsilieka vykdomas sveikatos
draudimo reorganizavimas;
(12)
padėtis darbo rinkoje pablogėjo.
2013 m. nedarbas pasiekė 10,3 %, jaunimo nedarbas išaugo iki
21,6 %, o nedirbančio, nesimokančio ir profesinių
įgūdžių nelavinančio jaunimo dalis 2011–2013 m.
padidėjo 2,1 procentinio punkto. 2013 m. priimtos darbo rinkos
reformos vertinime nurodoma, kad mažėja nuolatinių ir terminuotų
darbo sutarčių segmentacija, tačiau taip yra dėl to, kad
vis dažniau naudojamos kitos nenuolatinių sutarčių formos, o
pagyvenusių ir jaunų žmonių užimtumo paskatų poveikis kol
kas neaiškus.  Darbo rinkos segmentacijos problemos taip pat sprendžiamos
geriau reglamentuojant studentų darbą. Nors naujasis aktas kol kas
nepatvirtintas, abejonių, ar juo bus tinkamai pašalinti ankstesnių
taisyklių trūkumai, išlieka. Vyriausybė nepadarė pakankamos
pažangos įgyvendindama praėjusių metų rekomendaciją
dėl minimalaus darbo užmokesčio, kuris toliau indeksuojamas tik pagal
infliaciją, nors minimalaus darbo užmokesčio akte leidžiama
indeksuoti pagal kitas ekonomines sąlygas.  Nedidelė pažanga padaryta
rengiant efektyvias aktyviai darbo rinkai pritaikytas politikos priemones ir
sprendžiant gebėjimų paklausos ir pasiūlos neatitikties problemą;
(13)
vyriausybė padarė esminę pažangą
įgyvendindama rekomendacijas dėl bankų sektoriaus stabilumo –
buvo atliktas patikimas turto kokybės patikrinimas ir testavimas
nepalankiausiomis sąlygomis, greitos rekapitalizavimo operacijos ir
neveiksnių paskolų pervedimas Bankų turto valdymo bendrovei.
Tačiau darbas toli gražu nėra baigtas: reikia ryžtingų
veiksmų siekiant užbaigti ir įgyvendinti išsamią bankų
sektoriaus strategiją, kaip pranešta 2013 m. gruodžio mėn.,
įskaitant restruktūrizavimą, privatizavimą ir
griežtesnę priežiūrą. Bankų sistemos neveiksnių
paskolų lygis yra aukštas. Todėl svarbu, kad bankai įgytų
neveiksnių paskolų vidaus tvarkymo gebėjimą, be kita ko,
stiprintų vidaus turto valdymo ir restruktūrizavimo skyrius, spartintų
neveiksnių paskolų tvarkymą ir didintų
susigrąžinamą vertę bei išsaugotų perspektyvias
įmones. Tolesnį neveiksnių
paskolų pervedimą Bankų turto valdymo bendrovei reikia
kruopščiai suplanuoti, kad būtų galima palengvinti greitą
ir veiksmingą įmonių kreditų restruktūrizavimą,
visų pirma sudėtingų tarpusavyje susijusių grupės
paskolų atveju.  Laukiama išsamios valdymo strategijos ir verslo plano,
pagrindžiančių Bankų turto valdymo bendrovės išmokamojo
grąžinimo tikslus. Remiantis turto kokybės patikrinimo ir testavimo
nepalankiausiomis sąlygomis patirtimi, reikėtų imtis
papildomų ryžtingų priemonių visų bankų, visų
pirma valstybei priklausančių bankų, valdymui ir priežiūrai
gerinti; tomis priemonėmis turi būti stiprinamas rizikos valdymas,
gerinamas kredito patvirtinimo procesas ir duomenų kokybė ir
prieinamumas siekiant mažinti neveiksnių paskolų lygius ir užkirsti
kelią būsimai rizikai;
(14)
vyriausybė padarė mažą pažangą
įgyvendindama rekomendacijas dėl valstybės įmonių,
kurios sukuria šeštadalį visos pridėtinės vertės ir yra
susijusios sudėtingais vidaus bankų, draudimo grupių ir
nefinansinių korporacijų bendrų akcijų nuosavybės
ryšiais, valdymo. Valstybės įtakos lygis kelia didelę
tiesioginę ir netiesioginę riziką viešiesiems finansams dėl
su garantijomis susijusių įsipareigojimų. Nuosekli
valstybės įmonių valdymo strategija ir geresnis įmonių
valdymas sukurtų palankesnę aplinką tiesioginėms užsienio
investicijoms pritraukti. Nors 2013 m. gegužės mėn. buvo
imtasi pradinių veiksmų sudaryti pirminį 15 įmonių,
kurios būtų pagreitintai privatizuotos, sąrašą, iki šiol
padaryta pažanga yra nevienareikšmė, todėl greičiausiai bus
vėluojama. Vėliau, negu numatyta, 2014 m.
balandžio mėn. buvo pateiktas naujas teisės aktas, kuriuo
įsteigiama Slovėnijos valstybės kontroliuojančioji
bendrovė – valstybės nuosavybės valdymo konsolidavimo
priemonė. Laukiama nuodugnios strategijos ir tikslios pagrindinio ir
nepagrindinio turto, įskaitant skirto privatizuoti, klasifikacijos. Reikia nustatyti ir įgyvendinti atitinkamas
priemones, kuriomis užtikrinamas restruktūrizavimo procesas ir tikslų
pasiekimas, įskaitant, inter alia, maksimalų
kreditorių susigrąžinamos vertės padidinimą ir
įmonių, kurias reikia kuo greičiau restruktūrizuoti,
sąrašo sudarymą;
(15)
2013 m. buvo iš dalies
pakeista nemokumo sistema, kad būtų galima laiku priimti sprendimus
dėl neveiksmingų paskolų, tačiau nauja sistema iš
esmės dar neišbandyta. Aukštas įsiskolinimo ir finansinių
sunkumų lygis apribojo įmonių sektoriaus gebėjimą
investuoti į būsimus projektus. Skubiai reikalingas finansinis ir
veiklos įmonių sektoriaus  restruktūrizavimas dideliu mastu dar
neprasidėjo. Reikalingas konsoliduotas požiūris į įvairias
bankų sistemos kredito pozicijas siekiant paspartinti neveiksnių
paskolų tvarkymą ir palengvinti restruktūrizavimo derybas,
visų pirma sudėtingų, tarpusavyje susijusių grupių
paskolų atveju.  Iniciatyvos remti ir paspartinti šį procesą
galėtų imtis centralizuota darbo grupė, kurią sudarytų
patyrę visų suinteresuotųjų šalių atstovai. Šiuo metu
svarbiausia greitai ir veiksmingai užbaigti kelias Bankų turto valdymo
bendrovės tvarkomas skubias bylas;
(16)
nepaisant turimo potencialo,
Slovėnija turi beveik mažiausiai ES tiesioginių užsienio
investicijų (2012 m. 34,1 % BVP, palyginti su 47,1 % BVP ES
vidurkiu). Dėl privatizavimo ir įmonių restruktūrizavimo
atsiranda daug naujų galimybių privatiems investuotojams, vis
dėlto matyti, kad nepakankamai išvystyta verslo aplinka ir kultūra
trukdo Slovėnijai pasinaudoti visomis galimybėmis. 2012 m. buvo pradėtas
reglamentuojamųjų profesijų reglamentavimo panaikinimo procesas,
iki šiol reglamentuojamųjų profesijų skaičius sumažėjo
nuo 323 iki 262. Toliau panaikinant reglamentuojamųjų
profesijų reglamentavimą būtų galima padidinti šalies ir
užsienio paslaugų teikėjų skaičių, taigi padidinti
konkurencingumą.  Yra galimybių didinti priemonių, skirtų
verslo aplinkai ir verslumui gerinti, nuoseklumą. Šiomis aplinkybėmis
būsima pažangiosios specializacijos strategija pagal 2014–2020 m.
Europos struktūrinius ir investicijų fondus suteiks galimybių
sutelkti dėmesį į pagrindines priemones, pavyzdžiui, skirtas
parduodamiems naujoviškiems produktams kurti;
(17)
Slovėnija pradeda rengti nuodugnios viešojo
sektoriaus reformos pasiūlymus (jie turi būti priimti iki
2015 m. sausio mėn.). Šiais pasiūlymais Slovėnija turi
atkurti viešojo administravimo kokybę ir patikimumą. Slovėnija
padarė pažangą gerindama teismų sistemą ir sumažino
nagrinėjamų bylų skaičių. Vykdant komercinės ir
civilinės teisenos bylų valdymo reformą pagerintas teismų
sistemos veikimas. Išlaikytos pastarosios teigiamos civilinių ir
komercinių ginčų bylų nagrinėjimo tendencijos;
(18)
atsižvelgdama į Europos semestrą,
Komisija atliko išsamią Slovėnijos ekonominės politikos
analizę. Ji įvertino stabilumo programą ir nacionalinę
reformų programą. Komisija įvertino ne tik jų svarbą
tvariai fiskalinei ir socialinei bei ekonominei Slovėnijos politikai, bet
ir tai, kaip laikomasi ES taisyklių ir gairių, nes ES
priemonėmis prisidedant prie būsimų nacionalinių
sprendimų būtina stiprinti bendrą Europos Sąjungos
ekonomikos valdymą. Jos rekomendacijos atsižvelgiant
į Europos semestrą pateiktos toliau išdėstytose 1–8
rekomendacijose;
(19)
atsižvelgdama į šį vertinimą, Taryba
išnagrinėjo Slovėnijos stabilumo programą ir savo nuomonę[10] visų pirma
pateikė 1 rekomendacijoje,
(20)
atsižvelgdama į Komisijos nuodugnios apžvalgos
ir šio vertinimo rezultatus, Taryba išnagrinėjo nacionalinę
reformų programą ir stabilumo programą. Jos rekomendacijos pagal
Reglamento (ES) Nr. 1176/2011 6 straipsnį pateiktos toliau
išdėstytose 1–8 rekomendacijose;
(21)
atsižvelgdama į Europos semestrą,
Komisija taip pat atliko visos euro zonos ekonominės politikos
analizę. Remdamasi šia analize, Taryba parengė konkrečias
rekomendacijas valstybėms narėms, kurių valiuta yra euro.
Slovėnija taip pat turėtų užtikrinti visišką tų
rekomendacijų įgyvendinimą laiku,
REKOMENDUOJA Slovėnijai
2014–2015 m. imtis šių veiksmų:
1.           Sustiprinti
biudžeto strategiją pakankamai išsamiai nurodytomis
struktūrinėmis priemonėmis, 2014 m. ir vėliau
užtikrinti tvarų perviršinio deficito panaikinimą iki 2015 m.
vykdant struktūrinio koregavimo priemones, nurodytas Tarybos rekomendacijoje
pagal perviršinio deficito procedūrą. Siekiant tvariai panaikinti
fiskalinį disbalansą reikia patikimai įgyvendinti plataus užmojo
struktūrines reformas, kuriomis didinamas koregavimo pajėgumas ir
skatinamas augimas bei darbo vietų kūrimas. Panaikinus perviršinį
deficitą, toliau vykdyti struktūrinį koregavimą, kurio
dydis kiekvienais metais būtų bent 0,5 % BVP arba daugiau, jeigu
ekonominės sąlygos yra palankios, arba užtikrinti, kad būtų
laikomasi skolos taisyklės siekiant tvariai mažinti didelį valdžios
sektoriaus skolos santykį. Didinti fiskalinės politikos
patikimumą, iki galo priimti struktūrinio valdžios sektoriaus
biudžeto balanso (pertekliaus) taisyklę, vidutinio laikotarpio biudžeto
sistemą padaryti privalomą, visa apimančią ir
skaidrią, sukurti būtiną fiskalinės tarybos veikimo
teisinę bazę, apibrėžti jos kompetenciją sudarant
biudžetą ir kuo greičiau nustatyti aiškią procedūrinę
tvarką, pagal kurią būtų stebimi biudžeto rezultatai. Iki
2014 m. pabaigos atlikti išsamią valstybės ir vietos valdžios
lygmenų, tiesioginių ir netiesioginių biudžeto naudotojų ir
savivaldybėms priklausančių komunalinių paslaugų ir
sveikatos priežiūros paslaugų teikėjų išlaidų
peržiūrą siekiant sutaupyti biudžeto lėšų 2015 ir
vėlesniais metais.
2.           Remiantis viešosiomis
konsultacijomis, susitarti dėl priemonių, kuriomis būtų
užtikrintas pensijų sistemos tvarumas po 2020 m. koreguojant svarbius
parametrus, kaip antai teisės aktais numatyto pensinio amžiaus
susiejimą su tikėtinos gyvenimo trukmės pailgėjimu ir
asmeninių įmokų pagal antrąją pensijų sistemos
pakopą skatinimą. Apriboti su visuomenės senėjimu
susijusias ilgalaikės priežiūros išlaidas skiriant išmokas tiems,
kuriems jų labiausiai reikia, ir perorientuojant priežiūros paslaugas
nuo institucinės priežiūros prie priežiūros namuose.
3.           Pasikonsultavus su socialiniais
partneriais ir pagal nacionalinę praktiką iki 2014 m. pabaigos
parengti išsamų socialinį susitarimą, kuriuo būtų
užtikrinta, kad darbo užmokesčio, įskaitant minimalų darbo
užmokestį, raida būtų palanki konkurencingumui, vidaus paklausai
ir darbo vietų kūrimui. Iš naujo apibrėžti minimalaus darbo
užmokesčio sudėtį it peržiūrėti jo indeksavimo
sistemą. Imtis priemonių dar labiau mažinti segmentaciją,
visų pirma sprendžiant jaunų ir pagyvenusių žmonių samdos
paskatų veiksmingumo ir civilinės teisės sutarčių
naudojimo problemas. Priimti studentų darbo aktą. Teikti
pirmenybę neregistruotų jaunų žmonių įtraukčiai,
užtikrinant pakankamus valstybinių užimtumo tarnybų pajėgumus.
Padidinti žemiausios kvalifikacijos ir pagyvenusių darbuotojų
užimtumą, pritaikyti darbo aplinką prie ilgesnio darbingo amžiaus ir
sutelkti išteklius į aktyviai darbo rinkai pritaikytas politikos priemones
ir gerinti jų veiksmingumą. Spręsti gebėjimų paklausos
ir pasiūlos neatitikties problemą didinant profesinio rengimo ir
mokymo programų patrauklumą ir toliau plėtojant
bendradarbiavimą su atitinkamomis suinteresuotosiomis šalimis vertinant
darbo rinkos poreikius.
4.           Kaip planuota, 2014 m.
užbaigti NKBM privatizavimą, pasirengti privatizuoti „Abanka“
2015 m., tęsti greitą valstybės pagalbą
gaunančių bankų restruktūrizavimo planų
įgyvendinimą ir būtiną bankų sektoriaus
konsolidavimą. Remiantis turto kokybės patikrinimo ir testavimo
nepalankiausiomis sąlygomis patirtimi, 2014 m.
rugpjūčio mėn. užbaigti išsamų bankų veiksmų
planą, įskaitant specialias priemones valdymui, priežiūrai,
rizikos valdymui, kredito patvirtinimo procesui, duomenų kokybei ir
prieinamumui gerinti. Sustiprinti bankų pajėgumus tvarkyti
neveiksnias paskolas gerinant vidaus turto valdymo ir restruktūrizavimo
skyrių darbą.  Iki 2014 m. rugsėjo mėn. paskelbti
išsamią valdymo strategiją ir verslo planą, kuriuose
būtų patikslinti Bankų turto valdymo bendrovės
įgaliojimai, išsamiai nustatytas jos vaidmuo restruktūrizuojant
turtą, išmokamojo grąžinimo tikslai, biudžetas, turto valdymo planai
ir numatytas pelnas, taip pat užtikrinami pakankami ištekliai.
5.           Pagal numatytą
grafiką toliau tęsti 2013 m. paskelbtą įmonių
privatizavimą. Patvirtinti Slovėnijos valstybės
kontroliuojančiosios bendrovės strategiją aiškiai
suklasifikuojant turtą pagal terminus ir apibrėžtis, nustatytus
2014 m. Slovėnijos valstybės kontroliuojančiosios
bendrovės akte.  Iki 2014 m. lapkričio mėn. sudaryti
trumpalaikį (vienų arba dvejų metų perspektyvos) tikslingo
turto perdavimo tvarkaraštį, kuriame būtų aiškiai nurodytos
laiko ribos. Pradėti jį visapusiškai naudoti kaip priemonę
valstybei tebepriklausančiam turtui valdyti ir pagal valdymo aktus
numatytam turtui perduoti per įstatyme numatytą laikotarpį.  Iki
2014 m. rugsėjo mėn. patvirtinti ir įgyvendinti valstybinių
įmonių valdymo kodeksą siekiant užtikrinti profesionalų,
skaidrų ir nepriklausomą valdymą.
6.           Iki 2014 m. pabaigos
užbaigti įmonių restruktūrizavimo pagrindinį planą,
kuriame būtų nustatyti aiškūs prioritetai ir veiksmingas
įgyvendinimo procesas. Įsteigti centrinę įmonių
restruktūrizavimo darbo grupę, kuri stebėtų ir
koordinuotų visą restruktūrizavimo procesą, teiktų
ekspertines žinias, gaires ir patarimus, palengvintų visų
susijusių suinteresuotųjų šalių derybų procesą.
Sudaryti skubiausių restruktūrizavimo atvejų sąrašą ir
maksimaliai padidinti kreditorių susigrąžinamą vertę.
Skatinti visas su restruktūrizavimo procesu susijusias šalis naudotis
turimais teisiniais mechanizmais ir tarptautine geriausia patirtimi.  Iki
2014 m. rugsėjo mėn. įvertinti vėliausius
nemokumo teisės aktų pokyčius ir būti pasirengus imtis
būtinų papildomų priemonių. Toliau trumpinti pirmosios
instancijos teisminių procedūrų nagrinėjant civilines ir
komercines ginčų bylas trukmę, įskaitant pagal nemokumo
teisės aktus nagrinėjamas bylas, ir mažinti nagrinėjamų
bylų, visų pirma vykdymo užtikrinimo ir nemokumo bylų,
skaičių.
7.           Sumažinti verslo
kliūčių pagrindinėse Slovėnijos ekonominės
plėtros srityse, kad šalis taptų patrauklesne tiesioginėms
užsienio investicijoms: visų pirma pagreitinti reglamentuojamųjų
profesijų liberalizavimą, mažinti administracinę naštą,
įskaitant leidimų išdavimo sistemų paprastinimą. Užtikrinti
pakankamai autonominį Konkurencijos apsaugos agentūros biudžetą
ir padidinti šios agentūros institucinį nepriklausomumą.
Racionalizuoti prioritetus ir užtikrinti 2011 m. mokslinių
tyrimų ir inovacijų ir 2013 m. pramonės politikos
strategijų nuoseklumą, būsimomis pažangios specializacijos ir
transporto strategijomis užtikrinti greitą jų įgyvendinimą
ir veiksmingumo vertinimą.
8.           Imtis veiksmingų kovos
su korupcija priemonių, didinti skaidrumą ir atskaitomybę,
pradėti vykdyti išorės ekspertų atliekamą veiklos
rezultatų vertinimą ir kokybės kontrolės procedūras.
Priimta Briuselyje
                                                                       Tarybos
vardu
                                                                       Pirmininkas
[1]               OL L 209, 1997 8 2, p. 1.
[2]               OL L 306, 2011 11 23, p. 25.
[3]               COM(2014) 425 final.
[4]               Dok. P7_TA(2014)0128 ir
P7_TA(2014)0129.
[5]               OL L 140, 2013 5 27, p. 11.
[6]               C(2013) 8010 final.
[7]               COM(2013) 800 final.
[8]               COM(2013) 790 final.
[9]               SWD(2014) 88 final.
[10]             Pagal Tarybos reglamento (EB) Nr. 1466/97 5
straipsnio 2 dalį.


title: 2011 m. liepos 12 d. Tarybos rekomendacija dėl valstybių narių, kurių valiuta euro, bendrųjų ekonominės politikos gairių įgyvendinimo

text:
               23.7.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 217/15

         TARYBOS REKOMENDACIJA
   2011 m. liepos 12 d.
   dėl valstybių narių, kurių valiuta euro, bendrųjų ekonominės politikos gairių įgyvendinimo
   2011/C 217/05
   EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
   atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 136 straipsnį kartu su 121 straipsnio 2 dalimi,
   atsižvelgdama į Europos Komisijos rekomendaciją,
   atsižvelgdama į Europos Vadovų Tarybos išvadas,
   pasikonsultavusi su Ekonomikos ir finansų komitetu,
   kadangi:

               (1)

               2011 m. birželio 20 d. Euro grupė aptarė valstybių narių, kurių valiuta yra euro (toliau – euro zonos valstybės narės), bendrųjų ekonominės politikos gairių įgyvendinimą ir pripažino, kad reikia toliau stiprinti Euro grupės politikos koordinavimą ir toms valstybėms narėms, kurių valiuta euro, skirtų rekomendacijų stebėjimą ir įgyvendinimą.

               (2)

               2010 m. kovo 26 d. Europos Vadovų Taryba pritarė Komisijos pasiūlymui įgyvendinti naują darbo vietų kūrimo ir augimo strategiją „Europa 2020“, grindžiamą geresniu ekonomikos politikos koordinavimu, ir daugiausia dėmesio skirti toms svarbioms sritims, kuriose reikia imtis veiksmų, kad būtų stiprinamas Europos tvaraus augimo ir konkurencingumo potencialas.

               (3)

               2010 m. liepos 13 d. Taryba priėmė rekomendaciją dėl valstybių narių ir Sąjungos bendrųjų ekonominės politikos gairių (2010–2014 m.). Į šias gaires valstybės narės ir prireikus Europos Sąjunga turėtų atsižvelgti formuodamos savo ekonominę politiką.

               (4)

               2011 m. sausio 12 d. Komisija patvirtino pirmąją metinę augimo apžvalgą, kuria pradedamas naujas ekonomikos valdymo ES ciklas ir pirmas ex ante integruoto politikos koordinavimo Europos semestras, numatytas strategijoje „Europa 2020“.

               (5)

               2011 m. kovo 25 d. Europos Vadovų Taryba patvirtino fiskalinio konsolidavimo ir struktūrinių reformų prioritetus (atsižvelgdama į 2011 m. vasario 15 d. ir kovo 7 d. Tarybos išvadas ir Komisijos metinę augimo apžvalgą). Ji pabrėžė, kad pirmenybę reikia teikti patikimų biudžetų ir fiskalinio tvarumo atkūrimui, nedarbo mažinimui reformuojant darbo rinką ir naujoms ekonomikos augimo skatinimo priemonėms. Ji paprašė, kad valstybės narės šiuos prioritetus įgyvendintų konkrečiomis priemonėmis, kurias įtrauktų į savo stabilumo ar konvergencijos programas ir į nacionalines reformų programas.

               (6)

               2011 m. kovo 25 d. Europos Vadovų Taryba taip pat paragino valstybes nares, prisijungusias prie pakto „Euro plius“, laiku pranešti apie savo įsipareigojimus, kad juos galėtų įtraukti į savo stabilumo arba konvergencijos programas ir nacionalines reformų programas.

               (7)

               2011 m. balandžio ir gegužės mėn. euro zonos valstybės narės pateikė 2011 m. atnaujintas 2011–2014 m. stabilumo programas ir 2011 m. nacionalines reformų programas. Šios programos vertintos vienu metu.

               (8)

               Euro naudojimo pirmo dešimtmečio patirtis paprastai rodo, kad bendra valiuta yra labai naudinga. Vis dėlto dėl pasaulinės krizės 2009 m. ekonomika labai susilpnėjo ir euro zonos BVP tapo mažesnis, nei buvo 2006 m. Nors 2010 m. BVP vėl padidėjo, gamybos apimtis vis dar lieka mažesnė nei 2007 m. Dėl minėtų priežasčių nedarbas euro zonoje padidėjo nuo 7,6 % 2007 m. iki 10,1 % 2010 m. Euro zonos viešųjų finansų būklė pablogėjo – dėl to kai kuriose euro zonos valstybėse narėse iš naujo įvertinta valstybės skolos rizika ir iškilo grėsmė makrofinansiniam stabilumui. Valstybėse narėse augimas atsigauna skirtingai, tai rodo tiek struktūrinius, tiek ciklinius skirtumus. Dėl krizės sumažėjo makroekonominiai disbalansai, kurie buvo atsiradę iki krizės. Vis dėlto dar neaišku, ar šie veiksmai pakankami ir tvarūs.

               (9)

               Apskritai valdžios sektoriaus balanso rodikliai euro zonoje pradėjo gerėti 2010 m. Remiantis Komisijos tarnybų pavasario prognoze, kurioje daroma prielaida, kad politika nesikeis, numatoma, kad 2011 m. šie rodikliai toliau gerės. Vis dėlto valstybės skola toliau didės iki 2012 m. Esant mažam potencialiam augimui ir nepalankiems demografiniams pokyčiams, artimiausiais metais nesiėmus korekcinių priemonių, gali kilti grėsmė ilgalaikiam fiskaliniam tvarumui. 2010 m. euro zonos deficitas sumažėjo iki 6 % BVP, o skolos santykis padidėjo iki 85,1 % BVP. Pagal 2011 m. stabilumo programos tikslus euro zonos deficitas 2014 m. sumažėtų iki 1,3 % BVP, o skolos santykis, pasiekęs aukščiausią tašką 2012 m., vėl pradėtų mažėti ir 2014 m. būtų mažesnis nei 85 % BVP. Toks fiskalinio konsolidavimo scenarijus visoje euro zonoje būtų suderinamas su išėjimo strategija, dėl kurios susitarta, ir poreikio grįžti prie patikimų viešų finansų stiprinant atsigavimą. Daugiausia dėmesio konsoliduojant planuojama skirti išlaidų mažinimui, palyginti su mokesčių didinimu, – taip padidėja konsolidavimo sėkmės tikimybė. Vis dėlto dar turi būti patvirtintos veiksmingo planų įgyvendinimo tam tikros priemonės. Be to, keletas euro zonos valstybių narių pastaruoju metu įgyvendino naujas fiskalines taisykles arba paskelbė, kad tobulina esamas, tačiau kai kuriose euro zonos valstybėse narėse reikėtų papildomų priemonių, kad taisyklės būtų iki galo veiksmingos. Turint omenyje senėjančią visuomenę, pensijų reformos ir socialinio draudimo sistemos dar nėra pakankamai veiksmingos, kad užtikrintų bendrą ilgalaikį fiskalinį tvarumą.

               (10)

               ES politikos priemonėmis patobulintas finansų sistemos veikimas ir stabilumas. Kai kurios euro zonos valstybės narės patiria šių finansų sektoriaus sunkumų: šių šalių bankai dar gali patirti nuostolių dėl turimo turto arba griežtėjančių refinansavimo rinkų sąlygų, tebevyksta bankų sektoriaus restruktūrizavimas ir kapitalo atkūrimas. Kadangi finansinio sektoriaus sąlygos tapo stabilios, reikia palaipsniui panaikinti bankų sektoriui skirtą viešojo sektoriaus paramą, tuo pačiu metu tinkamai atsižvelgiant į ypatingas sąlygas valstybių narių bankų sektoriuose. Šių klausimų išsprendimas padės sumažinti netikrumą dėl neapibrėžtų viešų įsipareigojimų.

               (11)

               Siekiant padidinti euro zonos augimo potencialą ir panaikinti jos makroekonominius disbalansus, reikia gerinti produktyvumą ir konkurencingumą bei šalinti struktūrinius privačios vietinės paklausos trukdžius. Atsižvelgdamos į tai, euro zonos valstybės narės savo nacionalinėse reformų programose paskelbė keletą struktūrinių reformų. Vis dėlto dar reikia tobulinti priemones, kurių reikia šalių produkto ir darbo rinkų veikimui gerinti, ypač kiek tai susiję su paslaugų sektoriais, augimo skatinimo fiskaliniu konsolidavimu ir darbo užmokesčio nustatymo sistemomis.

               (12)

               Siekdamos užtikrinti tinkamą ekonominės ir pinigų sąjungos (EPS) veikimą, euro zonos valstybės narės yra konkrečiai įsipareigojusios laikyti savo ekonominę politiką bendru reikalu dėl galimo poveikio bendrą valiutą naudojančioms šalims. Atsižvelgiant į krizę ir dabartinius sunkumus, akivaizdu, kad ES ir euro zonos mastu reikia išsamesnės nuolatinės ekonominės politikos koordinavimo peržiūros. Integruotas metinės priežiūros ciklas, numatytas Europos semestre sugriežtinto ekonomikos valdymo sistema, Europos sisteminės rizikos valdybos bei Europos priežiūros institucijų sukūrimas ir Europos stabilumo mechanizmas yra esminiai dalykai, kai kuriuos iš jų dar reikia iki galo priimti ir (arba) įgyvendinti. Ši sistema toliau stiprinama paktu „Euro plius“.

               (13)

               Komisija įvertino euro zonos valstybių narių stabilumo programas ir nacionalines reformų programas, atsižvelgdama į poreikį stiprinti bendrą euro zonos ekonomikos valdymą. Jos nuomone, reikia griežtai laikytis biudžeto tikslų, kai kuriose euro zonos valstybėse narėse sustiprinti konsolidavimą ir imtis tolesnių priemonių fiskalinėms taisyklėms ir tvarumui gerinti. Taip pat reikėtų imtis papildomų veiksmų, siekiant gerinti finansinį stabilumą, augimui palankias mokesčių reformas ir konsoliduotas priemones, darbo užmokesčio nustatymo mechanizmus, paslaugų sektorių konkurencingumą ir pakto „Euro plius“ įgyvendinimą,

         REKOMENDUOJA valstybėms narėms, kurių valiuta euro, imtis šių veiksmų 2011–2012 m.:

               1.

               Griežtai laikytis biudžeto tikslų, nustatytų šalių 2011 m. stabilumo programose ir valstybių narių, gaunančių ES/TVF finansinę paramą, susitarimo memorandumuose ir, jei taikytina, stiprinti konsolidavimą, atsižvelgiant į Tarybos pateiktą nuomonę. Ypač užtikrinti adekvačias fiskalines pastangas, atsižvelgiant į perviršinių deficitų ištaisymus ir vidutinės trukmės biudžeto tikslų siekį. Naudoti bet kuriuos nelauktus pasisekimus tam, kad būtų pagreitintas pritaikymas. Tai taip pat padės pagerinti viešojo sektoriaus skolos dinamiką.

               2.

               Užtikrinti nacionalinę ir regioninę fiskalinę drausmę, ypač nustatant ar sustiprinant pakankamai tvirtas ir privalomas fiskalines sistemas.

               3.

               Toliau vykdyti socialinio draudimo sistemų reformas, kuriomis būtų užtikrintas fiskalinis tvarumas, tinkamai atsižvelgiant į pensijų ir socialinių pašalpų adekvatumą, visų pirma pritaikant pensijų sistemas prie nacionalinių demografinių aplinkybių.

               4.

               Gerinti finansų sistemos veikimą ir stabilumą, iš karto imtis veiksmų po būsimo ES testavimo nepalankiausiomis sąlygomis, siekiant užtikrinti, kad bankų sektorius ir toliau didintų savo atsparumą galimiems tolesniems nuostoliams ar finansavimo suvaržymams ir kad neperspektyvios finansų įstaigos galėtų restruktūrizuotis arba pasitraukti iš rinkos, nesukeldamos perdėtos įtampos finansų rinkose.

               5.

               Toliau vykdyti mokesčių reformas, kuriomis daugiausia dėmesio skiriama augimą skatinantiems apmokestinimo šaltiniams, išlaikant bendras mokestines pajamas, visų pirma mažinant darbo jėgos mokesčius, kad dirbti apsimokėtų; mažinant viešąsias išlaidas, apsaugoti tokias augimo skatinimo išlaidas, kaip mokslinių tyrimų ir plėtros, švietimo ir energijos vartojimo efektyvumo; prireikus, pasikonsultavus su socialiniais partneriais ir pagal nacionalinę praktiką, pritaikyti darbo užmokesčio nustatymo susitarimus ir indeksavimo priemones, siekiant užtikrinti, kad darbo užmokestis kistų proporcingai produktyvumui, konkurencingumui ir užimtumo situacijai.

               6.

               Imtis tolesnių reformų tam, kad būtų sustiprinta konkurencija paslaugų sektoriuose, ypač pašalinant laisvosioms profesijoms, mažmeniniam ir tinklų sektoriams taikomus nepagrįstus apribojimus.

               7.

               Visiškai įgyvendinti pagal paktą „Euro plius“ prisiimtus įsipareigojimus, siekiant didinti euro zonos augimą, konkurencingumą ir užimtumą.

      Priimta Briuselyje 2011 m. liepos 12 d.

            Tarybos vardu

            Pirmininkas

         J. VINCENT-ROSTOWSKI


				|

		52012DC0325

			Rekomendacija TARYBOS REKOMENDACIJA dėl Rumunijos 2012 m. nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2012–2015 m. Rumunijos konvergencijos programos /* COM/2012/0325 final */

			   	Rekomendacija
TARYBOS REKOMENDACIJA
dėl Rumunijos 2012 m. nacionalinės
reformų programos
su Tarybos nuomone dėl 2012–2015 m. Rumunijos konvergencijos programos
EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl
Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 121 straipsnio 2
dalį ir 148 straipsnio 4 dalį,
atsižvelgdama į 1997 m. liepos 7 d.
Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto
būklės priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos
priežiūros bei koordinavimo[1],
ypač į jo 5 straipsnio 2 dalį,
atsižvelgdama į Europos Komisijos
rekomendaciją[2],
atsižvelgdama į Europos Parlamento
rezoliucijas[3],
atsižvelgdama į Europos Vadovų
Tarybos išvadas,
atsižvelgdama į Užimtumo komiteto
nuomonę,
pasikonsultavusi su Ekonomikos ir finansų
komitetu,
kadangi:
(1)       2010 m. kovo 26 d.
Europos Vadovų Taryba pritarė Europos Komisijos pasiūlymui
įgyvendinti naują darbo vietų kūrimo ir augimo
strategiją „Europa 2020“, grindžiamą geresniu ekonomikos
politikos koordinavimu, ir daugiausia dėmesio skirti toms svarbioms
sritims, kuriose reikia imtis veiksmų, kad būtų stiprinamas
Europos tvaraus augimo ir konkurencingumo potencialas;
(2)       2010 m. liepos 13 d.
Taryba priėmė rekomendaciją dėl valstybių narių
ir Sąjungos bendrųjų ekonominės politikos gairių (2010–2014 m.),
o 2010 m. spalio 21 d. – sprendimą dėl valstybių
narių užimtumo politikos gairių[4],
kurios kartu sudaro integruotas gaires. Į šias integruotas gaires
valstybių narių paprašyta atsižvelgti formuojant nacionalinę
ekonomikos ir užimtumo politiką;
(3)       2011 m. liepos 12 d.
Taryba priėmė rekomendaciją dėl Rumunijos 2011 m.
nacionalinės reformų programos ir pateikė savo nuomonę
dėl atnaujintos 2011–2014 m. Rumunijos konvergencijos programos;
(4)       2011 m. lapkričio 23 d.
Komisija patvirtino antrąją metinę augimo apžvalgą, kuria
pradedamas antras ex ante ir integruoto politikos koordinavimo
Europos semestras, numatytas strategijoje „Europa 2020“;
(5)       2012 m. kovo 2 d.
Europos Vadovų Taryba patvirtino prioritetus, kuriais turi būti
užtikrintas finansinis stabilumas, fiskalinis konsolidavimas ir ekonomikos
augimo skatinimo veiksmai. Ji pabrėžė, kad reikia vykdyti
diferencijuotą, ekonomikos augimą skatinantį fiskalinį
konsolidavimą, atkurti įprastas skolinimo ekonomikai sąlygas,
skatinti ekonomikos augimą ir konkurencingumą, spręsti nedarbo problemą,
šalinti krizės sukeltas socialines pasekmes ir modernizuoti
viešąjį administravimą;
(6)       2012 m. kovo 2 d.
Europos Vadovų Taryba taip pat paragino valstybes nares, prisijungusias
prie pakto „Euro plius“, laiku pranešti apie savo įsipareigojimus, kad
juos būtų galima įtraukti į jų stabilumo arba
konvergencijos programas ir nacionalines reformų programas;
(7)       2012 m. balandžio 23 d.
Rumunija pateikė savo 2012 m. nacionalinę reformų programą,
o 2012 m. gegužės 11 d. – savo 2012–2015 m. konvergencijos
programą;
(8)       2009 m. gegužės 6 d.
Taryba priėmė Sprendimą 2009/459/EB[5], kuriuo Rumunijai trejus metus
teikiama vidutinės trukmės laikotarpio finansinė parama pagal
Sutarties 143 straipsnio nuostatas. Pridėtame 2009 m. birželio 23 d.
pasirašytame susitarimo memorandume ir jo paskesniuose papildymuose
išdėstytos ekonominės politikos sąlygos, kuriomis remiantis
išmokėta finansinė parama. 2010 m. kovo 16 d. Sprendimas 2009/459/EB
iš dalies pakeistas Sprendimu 2010/183/ES[6].
Atsižvelgdama į sėkmingą Rumunijos programos
įgyvendinimą ir į dalinį einamosios sąskaitos
koregavimą dėl likusių struktūrinių trūkumų
Rumunijos darbo ir produktų rinkose, dėl kurių šalis tampa
jautri tarptautiniams kainų šokams, 2011 m. gegužės 12 d.
Taryba priėmė Sprendimą 2011/288/ES[7] trejus metus teikti
vidutinės trukmės laikotarpio prevencinę finansinę
paramą Rumunijai pagal Sutarties 143 straipsnį. Prie sprendimo
pridedamas susitarimo memorandumas buvo pasirašytas 2011 m. birželio 29 d.,
o pirmasis papildomas susitarimas – 2011 m. gruodžio 27 d.;
(9)       per antrąją
oficialią vidutinės trukmės laikotarpio finansinės pagalbos
programos apžvalgą, vykdytą nuo 2012 m. balandžio mėn.
pabaigos iki gegužės mėn. pradžios, nustatyta, kad Rumunija
įgyvendina šią programą pagal programą. 2011 m.
biudžeto deficito tikslas pinigine išraiška buvo pasiektas, o ESS[8] tikslas būtų
buvęs pasiektas, jei ne didelės vertės vienkartinė
priemonė, susijusi su teismo sprendimais, kuriais vyriausybė
įpareigota tam tikrų kategorijų darbuotojams išmokėti
kompensacijas. 2012 m. biudžetas naudojamas pagal planą, kuriuo
siekiama deficitą sumažinti iki mažiau kaip 3 % BVP pagal ESS.
Rumunijos bankininkystės sektorius ir toliau yra atsparus, nepaisant vis
prastėjančios turto kokybės, kurios poveikis bankų
sektoriaus pelningumui neigiamas. Programos sąlygos finansų
sektoriuje buvo įgyvendintos, nors kai kuriais atvejais vėluota.
Pažanga pagrindinėse struktūrinės reformos srityse, kaip antai
energetika ir transportas, bei ES lėšų įsisavinimas buvo
netolygūs;
(10)     po dvejų metų, per
kuriuos realusis BVP Rumunijoje mažėjo, 2011 m. jis išaugo 2½ %.
Numatoma, kad 2012 m. augimas turėtų sulėtėti ir
siekti 1,4 %. Prognozuojama, kad labiausiai augimą skatins vidaus
paklausa. Svarbų vaidmenį 2012 m. šioje srityje atliks viešosios
investicijos ir geresnis ES lėšų įsisavinimas;
(11)     remdamasi 2012 m.
konvergencijos programos vertinimu pagal Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97,
Taryba mano, kad makroekonominis scenarijus, kuriuo grindžiamos programoje
pateiktos biudžeto projekcijos, yra tikėtinas. Programoje numatytos
biudžeto strategijos tikslas – 2012 m. sumažinti deficitą iki mažiau
kaip 3 % BVP, kaip nurodyta Tarybos rekomendacijose Rumunijai pagal
perviršinio deficito procedūrą. Vėliau šalis sieks
vidutinės trukmės laikotarpio biudžeto tikslo, kuris
struktūriniu požiūriu yra 0,7 % BVP deficitas. Vidutinės
trukmės laikotarpio tikslas atitinka Stabilumo ir augimo pakto
reikalavimus. Kaip planuota 2012 m. ištaisius perviršinį
deficitą, tikimasi, kad jis toliau mažės iki 2,2 % BVP 2013 m.,
1,2 % BVP 2014 m. ir 0,9 % BVP 2015 m. Remiantis
(perskaičiuotu) struktūriniu balansu[9],
manoma, kad deficitas mažės 1,5 % 2012 m., 0,5 % 2013 m.
ir 0,7 % 2014 m., o tai atitinka Stabilumo ir augimo pakte
nustatytą 0,5 % BVP kriterijų. Vyriausybės išlaidų
augimo tempas atitinka Stabilumo ir augimo pakte 2012–2015 m. laikotarpiui
nustatytą išlaidų kriterijų. Pagal programą numatyta
vidutinės trukmės laikotarpio tikslą pasiekti 2014 m.
Didžiausią riziką biudžeto tikslams kelia valstybinių
įmonių įsiskolinimas ir galimas naujas vietos valdžios lygmens
ir sveikatos priežiūros sektoriaus įsiskolinimas. Valstybės
skola iki 2011 m. pabaigos nesiekė 34 % BVP, taigi buvo gerokai
mažesnė nei 60 % BVP vertė;
(12)     Rumunija prisiėmė
tam tikrų įsipareigojimų pagal paktą „Euro plius“. Šie
įsipareigojimai, taip pat 2011 m. prisiimti ir įgyvendinami
įsipareigojimai yra susiję su konkurencingumo ir užimtumo didinimu,
viešųjų finansų tvarumo ir finansinio stabilumo stiprinimu,
REKOMENDUOJA Rumunijai 2012–2013 m.
imtis šių veiksmų:
Įgyvendinti Sprendime 2009/459/EB su
pakeitimais, padarytais Sprendimu 2010/183/ES, nustatytas priemones kartu su
Sprendime 2011/288/ES nustatytomis priemonėmis, patikslintomis 2009 m.
birželio 23 d. susitarimo memorandume ir jo paskesniuose papildymuose bei 2011 m.
birželio 29 d. susitarimo memorandume ir jo paskesniuose papildymuose.
Priimta Briuselyje
                                                                       Tarybos
vardu
                                                                       Pirmininkas
[1]               OL L 209, 1997 8 2,
p. 1.
[2]               COM(2012) 325 final.
[3]               P7_TA(2012) 0048 ir P7_TA(2012) 0047.
[4]               2012 m. balandžio 26 d. Tarybos sprendimas 2012/238/ES.
[5]               OL L 150, 2009 6 13, p. 8.
[6]               OL L 83, 2010 3 30, p. 19.
[7]               OL L 132, 2011 5 19, p. 15.
[8]               Europos sąskaitų sistema.
[9]               Pagal ciklą pakoreguotas balansas (atėmus
vienkartines ir laikinąsias priemones), Komisijos tarnybų perskaičiuotas
remiantis programoje pateikta informacija ir taikant bendrai sutartą
metodiką.


title: 2012 m. rugsėjo 14 d. Europos Centrinio Banko rekomendacija, Europos Sąjungos Tarybai dėl Banc Ceannais na hÉireann/Central Bank of Ireland išorės auditoriaus (ECB/2012/20)

text:
               22.9.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 286/1

         EUROPOS CENTRINIO BANKO REKOMENDACIJA
   2012 m. rugsėjo 14 d.
   Europos Sąjungos Tarybai dėl Banc Ceannais na hÉireann/Central Bank of Ireland išorės auditoriaus
   (ECB/2012/20)
   2012/C 286/01
   EUROPOS CENTRINIO BANKO VALDANČIOJI TARYBA,
   atsižvelgdama į Europos centrinių bankų sistemos ir Europos Centrinio Banko statutą, ypač į jo 27 straipsnio 1 dalį,
   kadangi:

               (1)

               Europos Centrinio Banko (ECB) ir nacionalinių centrinių bankų sąskaitų auditą atlieka nepriklausomi išorės auditoriai, kuriuos rekomenduoja ECB valdančioji taryba ir tvirtina Europos Sąjungos Taryba;

               (2)

               dabartinio Banc Ceannais na hÉireann/Central Bank of Ireland išorės auditoriaus įgaliojimai baigėsi po 2011 finansinių metų audito. Todėl būtina paskirti išorės auditorius nuo 2012 finansinių metų;

               (3)

                  Banc Ceannais na hÉireann/Central Bank of Ireland išorės auditoriumi 2012–2016 finansiniams metams pasirinko RSM Farrell Grant Sparks,

         PRIĖMĖ ŠIĄ REKOMENDACIJĄ:
   Rekomenduojama RSM Farrell Grant Sparks skirti Banc Ceannais na hÉireann/Central Bank of Ireland išorės auditoriumi 2012–2016 finansiniams metams.

      Priimta Frankfurte prie Maino 2012 m. rugsėjo 14 d.

            ECB Pirmininkas

         Mario DRAGHI


title: 2013 m. spalio 22 d. Rekomendacija Nr. S2 dėl teisės į išmokas natūra apdraustiesiems asmenims ir jų šeimos nariams, būnantiems trečiosiose šalyse, pagal dvišalį kompetentingos valstybės narės ir trečiosios šalies susitarimą  Tekstas svarbus EEE ir EB bei Šveicarijos susitarimui

text:
               18.2.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 46/8

         REKOMENDACIJA Nr. S2
   2013 m. spalio 22 d.
   dėl teisės į išmokas natūra apdraustiesiems asmenims ir jų šeimos nariams, būnantiems trečiosiose šalyse, pagal dvišalį kompetentingos valstybės narės ir trečiosios šalies susitarimą
   (Tekstas svarbus EEE ir EB bei Šveicarijos susitarimui)
   (2014/C 46/09)
   SOCIALINĖS APSAUGOS SISTEMŲ KOORDINAVIMO ADMINISTRACINĖ KOMISIJA,
   atsižvelgdama į 2004 m. balandžio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 883/2004 dėl socialinės apsaugos sistemų koordinavimo 72 straipsnio a dalį (1), pagal kurią Administracinė komisija yra atsakinga už visų administravimo ar aiškinimo klausimų, kylančių dėl Reglamento (EB) Nr. 883/2004 ir Reglamento (EB) Nr. 987/2009 (2) nuostatų, nagrinėjimą,
   atsižvelgdama į Reglamento (EB) Nr. 883/2004 72 straipsnio c dalį, pagal kurią ji skatina ir plėtoja valstybių narių ir jų įstaigų bendradarbiavimą socialinės apsaugos srityje,
   laikydamasi Reglamento (EB) Nr. 883/2004 71 straipsnio 2 dalyje nustatytų sąlygų,
   kadangi:

               (1)

               Reglamento (EB) Nr. 883/2004 aštuntoje konstatuojamojoje dalyje ir 4 straipsnyje pakartota ypatinga vienodo požiūrio bendrojo principo svarba darbuotojams, negyvenantiems toje valstybėje narėje, kurioje jie dirba, įskaitant pasienio darbuotojus;

               (2)

               Reglamento (EB) Nr. 883/2004 4 straipsniu draudžiama asmenų, kuriems taikomas šis reglamentas, diskriminacija;

               (3)

               Teisingumo Teismas taip pat nusprendė, kad jeigu dvišaliam susitarimui, net ir nepatenkančiam į Sutarties taikymo sritį, įgyvendinti priimta priemonė trukdo taikyti Sąjungos teisės nuostatas, kiekviena valstybė narė turi pareigą sudaryti geresnes sąlygas šiai nuostatai taikyti (3);

               (4)

               net jei sudarytas susitarimas tarp vienos valstybės narės ir vienos ar daugiau trečiųjų šalių nėra susijęs su sąvoka „teisės aktai“, pateikta Reglamento (EB) Nr. 883/2004 1 straipsnio l punkte, tai negali turėti įtakos kiekvienos valstybės narės prievolei laikytis Sutarties 45 straipsnyje nustatyto vienodo požiūrio principo (4);

               (5)

               todėl reikėtų aiškiai nustatyti, kad valstybės narės ir trečiosios šalies dvišaliai susitarimai dėl socialinės apsaugos turi būti aiškinami taip, kad taikant dvišalius susitarimus nenukentėtų asmens ir jo šeimos narių (Reglamento (EB) Nr. 883/2004 1 straipsnio i punktas) teisės, susijusios su judėjimo laisvės Europos Sąjungoje naudojimu, kaip nustatyta Sutartyje;

               (6)

               judėjimo laisvė negali būti visiškai veiksminga, jei asmuo, kuriam taikomi valstybės narės, kurioje jis negyvena, teisės aktai, nėra teisiškai traktuojamas taip pat, kaip asmenys, kurie gyvena toje valstybėje narėje ir kurių situacija yra tokia pati;

               (7)

               Reglamento (EB) Nr. 883/2004 1 skyriaus III antraštinės dalies nuostatų kolizinėse normose nurodyta, kokiomis sąlygomis apdraustasis asmuo ir jo šeimos nariai, kurie gyvena ar būna kitoje valstybėje narėje, turi teisę gauti ligos išmokas natūra kompetentingos įstaigos sąskaita;

               (8)

               Reglamento (EB) Nr. 883/2004 17 ir 24–26 straipsniais siekiama užtikrinti, kad ligos išmokų natūra suteikimas nepriklausytų nuo to, ar apdraustojo asmens gyvenamoji vieta yra kompetentingoje valstybėje narėje, kad darbuotojai migrantai nebūtų atgrasinti nuo naudojimosi savo teise laisvai judėti (5);

               (9)

               tai taikoma ir šeimos nariams, kaip apibrėžta Reglamento (EB) Nr. 883/2004 1 straipsnio i punkte, kurie gyvenamosios vietos valstybėje narėje turi gauti ligos išmokas natūra, kurias kompetentingos įstaigos sąskaita teikia gyvenamosios vietos įstaiga pagal Reglamento (EB) Nr. 883/2004 17 arba 24–26 straipsnius;

               (10)

               vienodo požiūrio principas taikytinas ir tais atvejais, kai į kompetentingos valstybės narės ir trečiosios šalies sudarytą dvišalį susitarimą įtrauktos nuostatos dėl būtinų medicininiu požiūriu ligos išmokų natūra trečiojoje šalyje, su sąlyga, kad trečioji šalis yra pasirengusi bendradarbiauti atskirais atvejais,

         REKOMENDUOJA:

               1.

               Valstybė narė, su trečiąja šalimi sudariusi dvišalį susitarimą dėl socialinės apsaugos, į kurį įtrauktos nuostatos dėl ligos išmokų natūra, turi taikyti šias nuostatas asmenims, kuriems taikomi tos valstybės narės teisės aktai, taip pat ir jų šeimos nariams, gyvenantiems kitoje valstybėje narėje ir turintiems teisę gauti išmokas natūra pagal Reglamento (EB) Nr. 883/2004 17 arba 24–26 straipsnius, kai medicininiu požiūriu ligos išmokos natūra yra būtinos jų buvimo toje trečiojoje šalyje metu.

               2.

               Ši rekomendacija skelbiama Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje. Ji taikoma nuo pirmos kito mėnesio po jos paskelbimo dienos.

            Administracinės komisijos pirmininkė

         Mariana ZIUKIENE

      (1)  OL L 166, 2004 4 30, p. 1, klaidų ištaisymas (OL L 200, 2004 6 7, p. 1).

      (2)  OL L 284, 2009 10 30, p. 1.

      (3)  2002 m. Sprendimo Gottardo, C-55/00, Rink. p. I-413, 31 punktas ir 1988 m. Sprendimo Matteucci, 235/87, Rink. p. 5589, 19 punktas.

      (4)  2002 m. Sprendimo Gottardo, C-55/00, Rink. p. I-413, 35 punktas ir 1993 m. Sprendimo Grana-Novoa, 23/92, Rink. p. I-4505.

      (5)  2006 m. Sprendimo Silvia Hosse, C-286/03, Rink. p. I-01771, 54 skyrius.


title: 2013 m. birželio 21 d. Tarybos rekomendacija siekiant ištaisyti perviršinio valdžios sektoriaus deficito padėtį Maltoje

text:
               26.6.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 180/1

         TARYBOS REKOMENDACIJA
   2013 m. birželio 21 d.
   siekiant ištaisyti perviršinio valdžios sektoriaus deficito padėtį Maltoje
   2013/C 180/01
   EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
   atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 126 straipsnio 7 dalį,
   atsižvelgdama į Europos Komisijos rekomendaciją,
   kadangi:

               (1)

               pagal Sutarties 126 straipsnį valstybės narės turi vengti perviršinio valdžios sektoriaus deficito;

               (2)

               Stabilumo ir augimo pakto pagrindinis tikslas yra patikimi valstybės finansai – priemonė sudaryti geresnes sąlygas kainų stabilumui ir dideliam tvariam augimui, leidžiančiam kurti naujas darbo vietas;

               (3)

               2013 m. birželio 21 d. pagal Sutarties 126 straipsnio 6 dalį Taryba nusprendė, kad Maltoje yra susidaręs perviršinis deficitas;

               (4)

               pagal Sutarties 126 straipsnio 7 dalį ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 1467/97 dėl perviršinio deficito procedūros įgyvendinimo paspartinimo ir paaiškinimo (1) 3 straipsnį Taryba turi atitinkamai valstybei narei pateikti rekomendacijas, siekiant per nurodytą laikotarpį ištaisyti perviršinio deficito padėtį. Rekomendacijoje turi būti nustatytas ne ilgesnis kaip šešių mėnesių laikotarpis, per kurį atitinkama valstybė narė turi imtis veiksmingų priemonių perviršinio deficito padėčiai ištaisyti. Be to, rekomendacijoje ištaisyti perviršinio deficito padėtį Taryba turėtų reikalauti pasiekti metinius biudžeto tikslus, kurie pagal prognozę, kuria grindžiama rekomendacija, atitinka minimalų metinį struktūrinio balanso, t. y. pagal ciklą pakoreguoto balanso atėmus vienkartines ir kitas laikinąsias priemones, pagerėjimą, kurio lyginamasis dydis būtų ne mažiau kaip 0,5 % BVP.

               (5)

               Pagal Reglamento (EB) Nr. 1467/97 2 straipsnį, kuriame nustatytas reikalavimas pagal skolos kriterijų, paskutiniais koregavimo laikotarpio metais rekomenduojamas biudžeto tikslas turi užtikrinti, kad, kaip reikalaujama, skolos santykio su BVP ir Sutartyje nustatytos 60 % BVP pamatinės vertės skirtumas sumažėtų per dvejus metus po perviršinio deficito panaikinimo, remiantis Komisijos prognoze;

               (6)

               Komisijos 2013 m. pavasario prognozėje numatoma, kad 2013 ir 2014 m. deficitas ir toliau viršys pamatinę vertę ir sudarys atitinkamai 3,7 % ir 3,6 % BVP. Tos biudžeto projekcijos pagrįstos dabartine politika, taigi atsižvelgiama į 2013 m. balandžio mėn. Parlamento patvirtintą 2013 m. biudžetą, į kurį įtrauktos tiek su pajamomis, tiek su išlaidomis susijusios ekspansinės priemonės ir jau suplanuota nuosavo kapitalo injekcija bendrovei Air Malta (0,6 % BVP), kurių grynasis deficitą didinantis poveikis – 0,3 % BVP. Ekspansines priemones tik iš dalies kompensuoja akcizų padidinimas, mokesčių nepriemokų surinkimas, taip pat išlaidų mažinimas ir didesnės socialinės įmokos, nustatytos įgyvendinant 2006 m. pensijų reformą. Be to, Komisija nustatė, kad po 2012 m. grynųjų deficitą mažinančių vienkartinių priemonių poveikis konsolidavimo pastangoms turėtų smarkiai sumažėti. Dėl numatomo pirminio deficito 2013 ir 2014 m. pagal Komisijos 2013 m. pavasario prognozę planuojama, kad valdžios sektoriaus skola toliau didės iki 73,9 % BVP 2013 m. ir 74,9 % BVP 2014 m. Numatoma, kad 2015 ir 2016 m. valdžios sektoriaus deficitas ir toliau viršys 3 % BVP pamatinę vertę, o skolos ir BVP santykis iki 2016 m. turėtų padidėti iki 75,6 % BVP;

               (7)

               pagal Reglamentą (EB) Nr. 1467/97 perviršinis deficitas turėtų būti panaikintas per metus nuo tokio deficito nustatymo, nebent atsirastų ypatingų aplinkybių. Todėl perviršinio deficito panaikinimas iki 2014 m. yra pagrįstas. Visų pirma, remdamasi patikimu ir tvariu koregavimo planu, Malta turėtų pasiekti nominalų valdžios sektoriaus tikslą – 3,4 % BVP 2013 m. ir 2,7 % BVP 2014 m., kuris atitiktų metinį struktūrinio balanso pagerėjimą 0,7 % BVP 2013 m. ir 0,7 % BVP 2014 m. 2014 m. tikslas užtikrina, kad, kaip reikalaujama, skolos santykio su BVP ir Sutartyje nustatytos 60 % BVP pamatinės vertės skirtumas sumažėtų per dvejus metus po perviršinio deficito procedūros panaikinimo. Kad pasiektų minėtus struktūrinius tikslus, be priemonių, kurios jau įtrauktos į bazinį scenarijų, Malta turėtų imtis papildomų konsolidavimo priemonių, kurios 2013 m. sudarytų maždaug 0,4 % BVP, o 2014 m. – maždaug ¾ % BVP. Šiais tikslais atsižvelgiama į poreikį kompensuoti neigiamą šalutinį fiskalinio konsolidavimo poveikį viešiesiems finansams, susijusį su BVP augimu. Bazinis scenarijus, kuriuo pagrįstas šis koregavimo planas, apima Komisijos 2013 m. pavasario prognozę, kuri išplečiama iki 2016 m., remiantis standartinėmis prielaidomis dėl gamybos apimties atotrūkio panaikinimo ir biudžeto priklausomybės nuo ciklo; tačiau jis neapima papildomos kapitalo injekcijos bendrovei Air Malta, kuri pagal 2013 m. stabilumo programą planuojama 2015 m. Taigi daroma prielaida, kad kapitalo injekcija nebus atlikta arba ji bus kompensuota priešingos krypties priemonėmis;

               (8)

               Maltos fiskalinė sistema gana lanksti, jos neprivalomas pobūdis ir trumpa fiskalinio planavimo perspektyva nepadeda užtikrinti patikimos fiskalinės būklės. 2011 m. lapkričio 8 d. Tarybos direktyva 2011/85/ES dėl reikalavimų valstybių narių biudžeto sistemoms (2) dar neperkelta į nacionalinę teisę. Be to, pagal 2013 m. gegužės 21 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 473/2013 dėl euro zonos valstybių narių biudžeto planų projektų stebėsenos bei vertinimo ir perviršinio deficito padėties ištaisymo užtikrinimo bendrųjų nuostatų (3) 5 straipsnį Malta turėtų įsteigti nepriklausomas įstaigas, kurios stebėtų, kaip laikomasi fiskalinių taisyklių. Stabilumo programoje nurodytas vyriausybės ketinimas įsteigti fiskalinę tarybą, tačiau jokių konkrečių planų nepateikta;

               (9)

               pagal Reglamento (ES) Nr. 473/2013 9 straipsnio 1 dalį kartu su ataskaita, kurią reikia pateikti pagal Reglamento (EB) Nr. 1467/97 3 straipsnio 4a dalį, Malta turėtų pateikti Komisijai ir Tarybai ekonominės partnerystės programą;

               (10)

               Tarybos nuomone, biudžeto konsolidavimo priemonėmis turėtų būti užtikrinta, kad valdžios sektoriaus balansas ilgam pagerėtų, taip pat būtų pagerinta valstybės finansų kokybė bei sustiprintas ekonomikos augimo potencialas,

         PRIĖMĖ ŠIĄ REKOMENDACIJĄ:

               1)

               Malta ne vėliau kaip iki 2014 m. turėtų ištaisyti esamą perviršinio deficito padėtį.

               2)

               Konkrečiai Malta turėtų:

                           a)

                           pasiekti nominalų valdžios sektoriaus deficito tikslą – 3,4 % BVP 2013 m. ir 2,7 % BVP 2014 m., kuris atitiktų metinį struktūrinio balanso pagerėjimą 0,7 % BVP 2013 m. ir 0,7 % BVP 2014 m. Šis koregavimo planas suteiktų galimybę iki 2014 m. sumažinti nominalų valdžios sektoriaus deficitą, kad jis neviršytų 3 % BVP pamatinės vertės, ir kartu užtikrinti, kad bendrosios valdžios sektoriaus skolos santykis tinkamu tempu artėtų prie 60 % BVP pamatinės vertės;

                           b)

                           nustatyti ir griežtai įgyvendinti priemones, būtinas perviršiniam deficitui panaikinti iki 2014 m., ir panaudoti visas nenumatytas pajamas deficitui sumažinti.

               3)

               Taryba nustato 2013 m. spalio 1 d. terminą, iki kurio Malta turi imtis veiksmingų priemonių ir pagal Reglamento (EB) Nr. 1467/97 3 straipsnio 4a dalį pateikti išsamią ataskaitą apie tiems tikslams pasiekti numatytą konsolidavimo strategiją.
               Po perviršinio deficito panaikinimo Malta raginama tinkamu tempu toliau siekti savo vidutinės trukmės laikotarpio tikslo – struktūriniu požiūriu subalansuoto biudžeto – ir kartu laikytis išlaidų kriterijaus. Kad apribotų su biudžeto vykdymu susijusią riziką, Taryba ragina Maltą stiprinti biudžeto sistemos efektyvumą ir gerinti biudžeto vykdymo stebėseną per visus metus. Visų pirma Malta raginama nustatyti labiau įpareigojančią taisyklėmis grindžiamą daugiametę fiskalinę sistemą. Be to, pagal Reglamento (ES) Nr. 473/2013 5 straipsnį reikėtų sustiprinti fiskalinę politiką stebinčių nepriklausomų įstaigų vaidmenį.
               Galiausiai, kad būtų užtikrintas sėkmingas fiskalinės konsolidavimo strategijos įgyvendinimas, Maltos valdžios institucijos raginamos paremti fiskalinį konsolidavimą išsamiomis struktūrinėmis reformomis, atsižvelgiant į Tarybos rekomendacijas Maltai per Europos semestrą, visų pirma rekomendacijas, susijusias su makroekonominio disbalanso procedūros prevencine dalimi (4).
               Ši rekomendacija skirta Maltai.

      Priimta Liuksemburge 2013 m. birželio 21 d.

            Tarybos vardu

            Pirmininkas

         M. NOONAN

      (1)  OL L 209, 1997 8 2, p. 6.

      (2)  OL L 306, 2011 11 23, p. 41.

      (3)  OL L 140, 2013 5 27, p. 11.

      (4)  Visi su Maltos perviršini deficito procedūra susiję dokumentai gali būti randami: http://ec.europa.eu/economy_finance/economic_governance/sgp/deficit/countries/malta_en.htm