title: Tarybos rekomendacija 2020 m. liepos 20 d. dėl 2020 m. Rumunijos nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2020 m. Rumunijos konvergencijos programos 2020/C 282/23

text:
               26.8.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 282/149

      TARYBOS REKOMENDACIJA
      2020 m. liepos 20 d.
      dėl 2020 m. Rumunijos nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2020 m. Rumunijos konvergencijos programos
      (2020/C 282/23)
      EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
      atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 121 straipsnio 2 dalį ir 148 straipsnio 4 dalį,
      atsižvelgdama į 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei koordinavimo (1), ypač į jo 9 straipsnio 2 dalį,
      atsižvelgdama į 2011 m. lapkričio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 1176/2011 dėl makroekonominių disbalansų prevencijos ir naikinimo (2), ypač į jo 6 straipsnio 1 dalį,
      atsižvelgdama į Europos Komisijos rekomendaciją,
      atsižvelgdama į Europos Parlamento rezoliucijas,
      atsižvelgdama į Europos Vadovų Tarybos išvadas,
      atsižvelgdama į Užimtumo komiteto nuomonę,
      atsižvelgdama į Ekonomikos ir finansų komiteto nuomonę,
      atsižvelgdama į Socialinės apsaugos komiteto nuomonę,
      atsižvelgdama į Ekonominės politikos komiteto nuomonę,
      kadangi:

                  (1)

                  2019 m. gruodžio 17 d. Komisija priėmė metinę tvaraus augimo strategiją, kuria pradedamas 2020 m. Europos ekonominės politikos koordinavimo semestras. Joje tinkamai atsižvelgta į 2017 m. lapkričio 17 d. Europos Parlamento, Tarybos ir Komisijos paskelbtą Europos socialinių teisių ramstį. 2019 m. gruodžio 17 d. Komisija pagal Reglamentą (ES) Nr. 1176/2011 priėmė ir įspėjimo mechanizmo ataskaitą – joje Rumunija nurodyta kaip viena iš valstybių narių, dėl kurių reikės parengti nuodugnią apžvalgą;

                  (2)

                  2020 m. vasario 26 d. paskelbta 2020 m. Rumunijai skirta ataskaita. Joje įvertinta Rumunijos pažanga, padaryta įgyvendinant 2019 m. liepos 9 d. Tarybos priimtas šaliai skirtas rekomendacijas (3) (toliau – 2019 m. šaliai skirtos rekomendacijos), veiksmai, kurių šalis ėmėsi atsižvelgdama į ankstesniais metais priimtas šaliai skirtas rekomendacijas, ir Rumunijos pažanga siekiant nacionalinių tikslų pagal strategiją „Europa 2020“. Į ją įtraukti ir nuodugnios apžvalgos pagal Reglamento (ES) Nr. 1176/2011 5 straipsnį rezultatai, kurie taip pat buvo paskelbti 2020 m. vasario 26 d. Remdamasi savo analize, Komisija padarė išvadą, kad Rumunijoje yra susidaręs makroekonominis disbalansas. Visų pirma pažeidžiamumas siejamas su sąnaudų konkurencingumu ir didėjančiu einamosios sąskaitos deficitu ekspansinės fiskalinės politikos ir nenuspėjamos verslo aplinkos kontekste;

                  (3)

                  2020 m. kovo 11 d. Pasaulio sveikatos organizacija COVID-19 protrūkį oficialiai paskelbė pasauline pandemija. Dėl pandemijos piliečiai, šalių visuomenė ir ekonomika pateko į ekstremaliąją didelio pavojaus visuomenės sveikatai situaciją. Ji daro didžiulį spaudimą nacionalinėms sveikatos sistemoms, trikdo pasaulines tiekimo grandines, kelia nestabilumą finansų rinkose, lemia vartotojų paklausos sukrėtimus ir daro neigiamą poveikį įvairiems sektoriams. Ji kelia grėsmę žmonių darbo vietoms ir pajamoms, taip pat įmonių verslui. Jos sukeltas didelis ekonominis sukrėtimas jau turi skaudžių pasekmių Sąjungoje. 2020 m. kovo 13 d. Komisija priėmė komunikatą, kuriuo raginama užtikrinti suderintą ekonominį atsaką į krizę, įtraukiant visus nacionalinio ir Sąjungos lygmens suinteresuotuosius subjektus;

                  (4)

                  kelios valstybės narės paskelbė nepaprastąją padėtį arba ėmėsi neatidėliotinų priemonių. Visos neatidėliotinos priemonės turėtų būti griežtai proporcingos, būtinos, ribotos trukmės ir atitikti Europos bei tarptautinius standartus. Joms turėtų būti taikoma demokratinė priežiūra ir nepriklausoma teisminė peržiūra;

                  (5)

                  2020 m. kovo 20 d. Komisija priėmė komunikatą dėl Stabilumo ir augimo pakte nustatytos bendrosios išvengimo sąlygos taikymo. Pagal Reglamento (EB) Nr. 1466/97 5 straipsnio 1 dalyje, 6 straipsnio 3 dalyje, 9 straipsnio 1 dalyje bei 10 straipsnio 3 dalyje ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 1467/97 (4) 3 straipsnio 5 dalyje bei 5 straipsnio 2 dalyje nustatytą bendrąją nukrypti leidžiančią išlygą sudaromos palankesnės sąlygos koordinuoti biudžeto politiką esant dideliam ekonomikos nuosmukiui. 2020 m. kovo 20 d. komunikate Komisija laikėsi nuomonės, kad, atsižvelgiant į numatomą didelį ekonomikos nuosmukį dėl COVID-19 pandemijos, bendrosios nukrypti leidžiančios išlygos taikymo sąlygos yra tenkinamos, ir paprašė Tarybos šią išvadą patvirtinti. 2020 m. kovo 23 d. valstybių narių finansų ministrai pritarė Komisijos vertinimui. Jie sutiko, kad dėl didelio ekonomikos nuosmukio reikia ryžtingo, ambicingo ir suderinto atsako. Pradėjus taikyti bendrąją nukrypti leidžiančią išlygą leidžiama laikinai nukrypti nuo vidutinės trukmės biudžeto tikslui pasiekti numatyto koregavimo plano, jei tai nekelia pavojaus fiskaliniam tvarumui vidutinės trukmės laikotarpiu. Kalbant apie korekcinę dalį, Taryba taip pat gali nuspręsti, remdamasi Komisijos rekomendacija, priimti patikslintą fiskalinę trajektoriją. Taikant bendrąją nukrypti leidžiančią išlygą Stabilumo ir augimo pakto procedūros nesustabdomos. Ji suteikia valstybėms narėms galimybę nukrypti nuo paprastai taikomų biudžetinių reikalavimų, o Komisijai ir Tarybai – imtis būtinų politikos koordinavimo priemonių laikantis Pakto;

                  (6)

                  siekiant apriboti ir kontroliuoti COVID-19 pandemijos plitimą, padidinti nacionalinių sveikatos sistemų atsparumą, įmonėms bei namų ūkiams teikiamomis paramos priemonėmis sušvelninti socialinius bei ekonominius pandemijos padarinius ir užtikrinti tinkamas sveikatos ir saugos sąlygas darbo vietoje, kad būtų galima atnaujinti ekonominę veiklą, reikia nuolatinių veiksmų. Kad paremtų valstybių narių pastangas tose srityse, Sąjunga turėtų visapusiškai išnaudoti įvairias turimas priemones. Be to, valstybės narės ir Sąjunga turėtų bendradarbiaudamos parengti priemones, kurios yra būtinos, kad galėtume grįžti prie įprasto mūsų šalių visuomenės ir ekonomikos veikimo ir tvaraus augimo, įtraukdamos, inter alia, žaliąją pertvarką bei skaitmeninę transformaciją ir pasinaudodamos krizės metu įgyta patirtimi;

                  (7)

                  dėl COVID-19 krizės išryškėjo vidaus rinkos gebėjimas lanksčiai prisitaikyti prie išskirtinių aplinkybių. Vis dėlto, siekiant užtikrinti greitą ir sklandų perėjimą prie atsigavimo etapo ir laisvo prekių, paslaugų bei darbuotojų judėjimo, išskirtinės priemonės, neleidžiančios įprastai veikti vidaus rinkai, turėtų būti panaikintos iškart, kai tik jos nebebus būtinos. Dabartinė krizė parodė, kad sveikatos sektoriuje reikia pasirengimo krizėms planų. Vieni iš esminių platesnių pasirengimo krizėms planų rengimo elementų yra geresnės pirkimo strategijos, diversifikuotos tiekimo grandinės ir strateginiai būtiniausių prekių rezervai;

                  (8)

                  kad visus nenaudojamus Europos struktūrinių ir investicijų fondų išteklius valstybės narės galėtų sutelkti išskirtiniam COVID-19 pandemijos poveikiui sušvelninti, Sąjungos teisės aktų leidėjas jau iš dalies pakeitė atitinkamus teisės aktus Europos Parlamento ir Tarybos reglamentais (ES) 2020/460 (5) ir (ES) 2020/558 (6). Tais pakeitimais bus suteikta papildomo lankstumo ir nustatytos supaprastintos bei racionalizuotos procedūros. Siekiant sumažinti spaudimą pinigų srautams, valstybėms narėms taip pat suteikta galimybė 2020–2021 finansiniais metais pasinaudoti 100 % bendru finansavimu iš Sąjungos biudžeto. Rumunija raginama visapusiškai pasinaudoti tomis galimybėmis, kad padėtų labiausiai paveiktiems asmenims ir sektoriams;

                  (9)

                  dėl didelių investicijų ir darbo našumo atotrūkių ir skirtingų specializacijos modelių tikėtina, kad įvairiuose Rumunijos regionuose socialiniai ir ekonominiai COVID-19 pandemijos padariniai bus nevienodi. Todėl kyla didelė rizika, kad regioniniai skirtumai Rumunijoje didės, o tai pakeis jau pastebimą nedidelio skirtumų tarp sostinės ir likusios šalies dalies, taip pat tarp miesto ir kaimo vietovių mažėjimo tendenciją. Atsižvelgiant į riziką, kad laikinai sutriks valstybių narių tarpusavio konvergencijos procesas, dabartinėmis aplinkybėmis reikia tikslinių atsakomųjų politikos priemonių;

                  (10)

                  2020 m. nacionalinę reformų programą Rumunija pateikė 2020 m. gegužės 8 d., o 2020 m. konvergencijos programą – 2020 m. gegužės 14 d. Siekiant atsižvelgti į jų tarpusavio sąsajas, abi programos vertintos vienu metu;

                  (11)

                  šiuo metu Rumunijai taikoma Stabilumo ir augimo pakto korekcinė dalis;

                  (12)

                  2020 m. balandžio 3 d. Taryba priėmė Sprendimą (ES) 2020/509 (7), kuriuo padarė išvadą, kad Rumunijoje susidarė perviršinis deficitas, nes 2019 m. nebuvo laikomasi deficito kriterijaus. Ši išvada pagrįsta Vyriausybės atnaujintais fiskaliniais tikslais, kurie atspindėjo laikotarpio nuo metų pradžios biudžeto vykdymo duomenis. Pažeidimą patvirtino 2019 m. valdžios sektoriaus deficito rezultatas –4,3 % bendrojo vidaus produkto (BVP). Pažeidimą lėmė tai, kad dėl ekspansinės fiskalinės politikos, vykdytos nuo 2016 m. tvirto ekonomikos augimo laikotarpiu, fiskalinis disbalansas nuolat didėjo. Dėl sistemingų ir kartotinių nukrypimų nuo nacionalinių fiskalinių taisyklių tuo laikotarpiu tos taisyklės tapo iš esmės neveiksmingos. Be to, Rumunija vis nesiimdavo efektyvių veiksmų, kad reaguotų į Tarybos rekomendacijas, jai pateiktas procedūros dėl didelio nukrypimo kontekste. 2020 m. balandžio 3 d. Taryba paskelbė ir rekomendaciją (8), kuria siekiama užtikrinti, kad perviršinis valdžios sektoriaus deficitas Rumunijoje būtų panaikintas ne vėliau kaip 2022 m.;

                  (13)

                  dėl didelio biudžeto deficito ir prognozuojamo didelio su visuomenės senėjimu susijusių išlaidų, visų pirma išlaidų pensijoms, padidėjimo pavojus ilgalaikiam Rumunijos viešųjų finansų tvarumui iškilo dar iki COVID-19 protrūkio. 2019 m. rugsėjo mėn. senatvės pensijos buvo padidintos 15 % ir, remiantis 2019 m. vasarą priimtu Pensijų įstatymu, 2020 m. rugsėjo mėn. turėtų būti padidintos 40 %, o 2021 m. rugsėjo mėn. – perskaičiuotos ir vėl padidintos. Todėl 2020–2022 m. laikotarpiu išlaidos pensijoms gerokai išaugtų. Riziką fiskaliniam tvarumui dar labiau didina COVID-19 pandemijos poveikis ekonominei veiklai ir fiskalinės pastangos, kurių reikia jam sušvelninti. Dėl ankstesnių fiskalinės politikos sprendimų Rumunijai liko nedaug fiskalinių rezervų COVID-19 protrūkio padariniams šalinti;

                  (14)

                  2020 m. konvergencijos programoje Vyriausybė numato nominaliojo balanso pablogėjimą nuo 4,3 % BVP deficito 2019 m. iki 6,7 % BVP deficito 2020 m., o valdžios sektoriaus skolos santykis su BVP, tikėtina, padidės nuo 35,2 % 2019 m. iki 40,9 % 2020 m. Makroekonominę ir fiskalinę perspektyvą veikia didelis neapibrėžtumas dėl COVID-19 pandemijos. Be to, biudžeto projekcijos grindžiamos tam tikra rizika, būtent – kai kurių pajamų apskaičiavimas, atrodo, neatitinka pagrindinių makroekonominių projekcijų, o kai kurių einamųjų išlaidų ribojimas, atrodo, grindžiamas programoje nenurodytomis fiskalinio konsolidavimo priemonėmis;

                  (15)

                  reaguodama į COVID-19 pandemiją ir laikydamasi suderinto Sąjungos požiūrio, Rumunija ėmėsi savalaikių biudžeto priemonių, kad padidintų savo sveikatos sistemos pajėgumą, suvaldytų pandemiją ir suteiktų pagalbą labiausiai paveiktiems asmenims ir sektoriams. Pagal 2020 m. konvergencijos programą tos biudžeto priemonės sudarė 1,2 % BVP. Priemonės apima techninio nedarbo išmokas samdomiesiems darbuotojams ir panašias išmokas kitų kategorijų darbuotojams, medicinos reikmenis ir kitas išlaidas, skirtas padėti kovoti su COVID-19, taip pat priemokas samdomiesiems darbuotojams sveikatos priežiūros sektoriuje, dirbantiems su COVID-19 užsikrėtusiais pacientais. Be to, Vyriausybė paskelbė apie priemones, kurios, nors ir nedaro tiesioginio poveikio biudžetui, padės teikti likvidumo paramą įmonėms. Tos priemonės apima mokesčių atidėjimą, pridėtinės vertės mokesčio (PVM) grąžinimo paspartinimą, paskolų garantijas mažosioms ir vidutinėms įmonėms (MVĮ), laikiną moratoriumą dėl banko paskolų dalinių įmokų mokėjimo atidėjimo namų ūkiams bei MVĮ ir nuomos bei komunalinių sąskaitų mokėjimo atidėjimą MVĮ. Apskritai priemonės, kurių ėmėsi Rumunijos Vyriausybė, atitinka 2020 m. kovo 13 d. Komisijos komunikate išdėstytas gaires;

                  (16)

                  remiantis Komisijos 2020 m. pavasario prognoze, grindžiama nesikeičiančios politikos scenarijumi, Rumunijos valdžios sektoriaus balansas sudarys –9,2 % BVP 2020 m. ir -11,4 % BVP 2021 m. Komisija prognozuoja, kad valdžios sektoriaus skolos santykis su BVP 2020 m. pasieks 46,2 %;

                  (17)

                  2020 m. kovo 16 d. Rumunija paskelbė nepaprastąją padėtį. Nuo 2020 m. kovo 25 d. visoms mokykloms ir parduotuvėms, išskyrus prekiaujančias būtiniausiais produktais, buvo nurodyta užsidaryti, ir įsigaliojo sienos kirtimo apribojimai. Judėjimas viešosiose zonose buvo leidžiamas tik ribotais atvejais, o vyresniems nei 65 metų amžiaus asmenims buvo taikomos dar griežtesnės priemonės. Rumunija taip pat uždraudė tarptautines keliones į tam tikras šalis ir keliuose miestuose įvedė griežtą karantiną. Tokia padėtis padarė žalą šalies gamybos sektoriui, nes izoliavimo priemonės turėjo itin neigiamą poveikį ekonominei veiklai. Pramonės sektoriuje keli gamintojai kovo mėn. antroje pusėje nutraukė gamybą, o tai turėjo didelį šalutinį poveikį svarbiems sektoriams, pavyzdžiui, automobilių pramonei. Panašių pokyčių pastebėta mažmeninės prekybos ir apgyvendinimo ir maitinimo paslaugų sektoriuose. Dėl bendro poveikio ekonomika 2020 m. patirs nuosmukį. Nepaprastoji padėtis atšaukta 2020 m. gegužės 14 d. ir Rumunija paskelbė laipsniškai įgyvendinsianti izoliavimo priemonių atšaukimo priemones. Nuo 2020 m. gegužės 15 d. pradėtos taikyti priemonės, susijusios su judėjimo miestuose suvaržymų palengvinimu, daliniu komercinės mažmeninės prekybos vietų atvėrimu ir privalomu apsauginių kaukių dėvėjimu uždarose viešosiose ir komercinėse erdvėse, viešajame transporte ir darbe. Kai kurie automobilių pramonės gamintojai 2020 m. balandžio mėn. pabaigoje ir gegužės mėn. pradžioje palaipsniui atnaujino veiklą. Vyriausybė rengia tolesnes priemones, kuriomis siekiama atgaivinti ekonomiką;

                  (18)

                  dėl pandemijos sveikatos sistema patiria precedento neturintį spaudimą. Ši krizė sudavė didžiulį smūgį sistemai, kuri pasižymi struktūrinias trūkumais, pvz., nedidelėmis išlaidomis ir nevienodomis galimybės naudotis sveikatos priežiūros paslaugomis. Šiame kontekste vienas iš pagrindinių uždavinių yra didinti sveikatos sistemos atsparumą ir jos pajėgumą reaguoti į sukrėtimus. Imdamasi neatidėliotino atsako veiksmų, Rumunija, be kita ko, įsigijo būtiniausių medicinos reikmenų ir įtraukė su COVID-19 susijusias medicinines išlaidas į neapdraustiesiems skirtą minimalių išmokų rinkinį. Sveikatos sistemos atsparumą mažina didelis sveikatos priežiūros darbuotojų, įskaitant šeimos gydytojus, trūkumas, taip pat pasenusi gydymo įstaigų infrastruktūra, medicinos reikmenų trūkumas, nepakankamas sveikatos priežiūros darbuotojų mokymas ir ribotas skirtingų sveikatos priežiūros lygmenų veiklos tęstinumas ir jų integracija. Pranešimų apie nepatenkintus medicininius poreikius skaičius didėjo dar prieš COVID-19 krizę, o galimybių naudotis sveikatos priežiūros paslaugomis, tikėtina, dar labiau sumažėjo. Pandemija taip pat atskleidė regioninius skirtumus ir tai, kad ne visos mažas pajamas gaunančios asmenų grupės ir ne visi vyresnio amžiaus žmonės gali pasinaudoti sveikatos priežiūros paslaugomis. Ilgainiui vis didesnį spaudimą sveikatos sistemos tvarumui darys tokie iššūkiai kaip visuomenės senėjimas ir migracija. Atsižvelgiant į COVID-19, ne mažiau svarbu spręsti struktūrinius klausimus, be kita ko, plėtoti profilaktinę ir ambulatorinę priežiūrą ir bendruomeninę globą taikant tikslingas viešosios politikos priemones. Rumunijos sveikatos sistemai stiprinti reikės ilgalaikių investicijų, užtikrinant, kad netrūktų sveikatos priežiūros darbuotojų ir įrangos, skatinant technologinius ir taikomuosius mokslinius tyrimus ir didinant sveikatos priežiūros paslaugų aprėptį ir prieinamumą visiems piliečiams, taip pat ir ne miesto vietovėse, be kita ko, naudojantis e. sveikatos paslaugomis;

                  (19)

                  dėl spartaus ekonomikos augimo pastaraisiais metais pagerėjo socialinės sąlygos. 2019 m. bendrosios namų ūkių disponuojamosios pajamos padidėjo 5,7 %. Nors skurdo ir socialinės atskirties rizika nuolat mažėjo, ji buvo viena didžiausių Sąjungoje (2019 m. ji siekė 31,2 %). Tačiau dėl pandemijos poveikio ekonomikai socialinės sąlygos gali pablogėti. Tikėtina, kad skurdas ir socialinė atskirtis, įskaitant vaikų skurdą, dirbančiųjų skurdą ir pajamų nelygybę, didės, o pažeidžiamos grupės, pavyzdžiui, nestandartinių užimtumo formų darbuotojai, nedeklaruojami darbuotojai, savarankiškai dirbantys asmenys, romai, neįgalieji, vyresnio amžiaus žmonės ir benamiai, nukentės labiausiai. Socialinės apsaugos priemonių aprėptis ir adekvatumas bei mokesčių ir išmokų sistemos veiksmingumas perskirstant pajamas tebėra ribotas. Kaimo vietovėse ir neoficialiose gyvenvietėse gyvenantys vaikai turi ribotas galimybes gauti kokybiškas ikimokyklinio ugdymo ir priežiūros paslaugas, tinkamą mitybą, sveikatos priežiūros paslaugas ir būstą. Socialiniai pervedimai daro labai nedidelį poveikį skurdo mažinimui, o socialinis bazinis indeksas, kuriuo remiantis apskaičiuojama dauguma socialinių išmokų, nebuvo atnaujintas nuo 2008 m. Parama, kuria garantuojamos minimalios pajamos, yra viena iš neadekvačiausių Sąjungoje. Nors minimalių pajamų įtraukčiai didinti reforma buvo patvirtinta dar 2016 m., jos įgyvendinimas buvo dar kartą atidėtas iki 2021 m. Socialinių ir esminių paslaugų teikimas tebėra iš esmės nepakankamas, be kita ko, tokiose srityse kaip vanduo ir sanitarija, energetika ir būstas. Be to, teritorinis pasiskirstymas yra netolygus ir jam būdingi dideli skirtumai tarp kaimo ir miesto vietovių ir tarp regionų. Dėl to gali sumažėti pajėgumas sušvelninti pandemijos poveikį. Socialinės ekonomikos potencialas gerinti socialines sąlygas vis dar neišnaudotas;

                  (20)

                  2019 m. darbo rinkos pokyčiai išliko teigiami, tačiau skirtumai tarp regionų, kaimo ir miesto vietovių bei socialinių ir ekonominių grupių išlieka. Užregistruotas aukštas neaktyvumo lygis, ypač moterų, jaunimo, žemos kvalifikacijos darbuotojų, neįgaliųjų ir vyresnio amžiaus žmonių. Tikėtina, kad COVID-19 protrūkio kontekste dabartiniai iššūkiai dar labiau padidės, o nedarbas ir neaktyvumas sparčiai augs. Pagal Komisijos 2020 m. pavasario prognozę numatoma, kad nedarbas 2020 m. išaugs iki 6,5 %, o 2021 m. sumažės iki 5,4 %. Nedeklaruojamas darbas tebėra iššūkis, o jo neigiamas poveikis dabartinėmis aplinkybėmis gali dar labiau paaštrėti, taigi, ypač svarbu remti perėjimą prie deklaruojamo darbo. Todėl būtina laiku teikti specialiai pritaikytas paslaugas, kuriomis būtų tenkinami nuo krizės nukentėjusių pažeidžiamų grupių ir darbuotojų poreikiai. Siekiant stiprinti darbo rinkos atsparumą trumpuoju ir ilguoju laikotarpiu, be neseniai inicijuotos techninio nedarbo schemos, itin svarbu, dalyvaujant socialiniams partneriams, plėsti galimybes paveiktiems darbuotojams naudotis sutrumpinto darbo laiko tvarka, skatinti jiems skirtas pajamų rėmimo priemones ir leisti jiems naudotis lanksčiomis darbo sąlygomis ir dirbti nuotoliniu būdu;

                  (21)

                  dėl nuolatinės įgūdžių pasiūlos ir paklausos neatitikties ir kvalifikuotų darbuotojų trūkumo, kuriuos lemia demografiniai pokyčiai ir nepakankama švietimo ir mokymo atitiktis darbo rinkos poreikiams, Rumunijos ekonomikos augimo potencialas buvo ribotas dar iki pandemijos. Suaugusiųjų, dalyvaujančių mokymosi veikloje, dalis (1,3 % 2019 m.) yra viena mažiausių Sąjungoje. Menkas dalyvavimas ikimokyklinio ugdymo ir priežiūros sistemoje didina mokinių galimybių nelygybę. Švietimo sistemos nešališkumas, įtraukumas ir kokybė tebėra dideli iššūkiai ir šioje srityje reikalingos strateginės reformos. Nepaisant tam tikros ankstesniais metais padarytos pažangos, Rumunijoje švietimo ir mokymo įstaigų nebaigusių asmenų dalis yra didelė (15,3 % 2019 m.), kaip ir nesimokančio, nedirbančio ir mokymuose nedalyvaujančio jaunimo dalis (14,7 %, t. y. šiek tiek daugiau nei 2018 m.). Vis dar nėra integruoto nacionalinio mechanizmo, skirto mokyklos nebaigimo problemai spręsti. Švietimo rezultatai, ypač kaimo ir ekonominį nepriteklių patiriančiose vietovėse, negerėja. Dalyvavimas aukštojo mokslo sistemoje yra menkas ir tebėra nepakankamai suderintas su darbo rinkos poreikiais. Gamtos mokslų, technologijų, inžinerijos ir matematikos absolventų skaičius vis dar mažas. Rumunijos rezultatai pagal daugelį skaitmeninės ekonomikos ir socialinio indekso komponentų, įskaitant skaitmenines viešąsias paslaugas, visų gyventojų skaitmeninius įgūdžius ir įmonių skaitmeninimą, yra prasti. Pagrindinių skaitmeninių įgūdžių ir pagrindinių programinės įrangos naudojimo įgūdžių lygis yra vienas žemiausių Sąjungoje. Dėl nevienodos skaitmeninės infrastruktūros ir nepakankamų skaitmeninių įgūdžių perėjimas prie nuotolinio mokymosi dėl COVID-19 protrūkio kelia iššūkių švietimo ir mokymo įstaigoms, pedagogams ir moksleiviams bei studentams, visų pirma palankių sąlygų neturintiems moksleiviams bei studentams ir romams;

                  (22)

                  dėl COVID-19 pandemijos ir su ja susijusių izoliavimo priemonių visoje šalyje sutriko tiekimo grandinės, įmonės turėjo sumažinti veiklos mastą arba net nutraukti veiklą, o žmonės negalėjo dirbti. Visų dydžių įmonėms, ypač MVĮ, didelį poveikį daro prekybos sutrikimai ir izoliavimo priemonių taikymas, jos patiria likvidumo suvaržymų ir joms kyla bankroto rizika. Vyriausybė patvirtino priemonių rinkinį, kuriuo derinama specialiai pritaikyta parama įmonėms ir visų paveiktų darbuotojų pajamų apsauga. Siekiant atsigauti po krizės, reikės papildomų išteklių, kad būtų galima toliau remti įmones ir namų ūkius. Ypatingą dėmesį reikės skirti paslaugų sektoriui, nes jis labiausiai nukentėjo, o kai kurie subsektoriai, tikėtina, susitrauks ilgesnį laikotarpį nei gamybos sektorius. Veiksmai, kurių Vyriausybė ėmėsi reaguodama į krizę, apima valstybės garantijų schemos („IMM Invest“), kurios finansinis paketas – 15 mlrd. Rumunijos lėjų (RON), sukūrimą siekiant suteikti valstybės garantijas MVĮ, kad šios galėtų sudaryti sutartis dėl beprocenčių paskolų investicijoms finansuoti ir apyvartiniam kapitalui teikti. Šios garantijos bus naudingos ir bankams – jie turi turėti pakankamai kapitalo ir būti pakankamai likvidūs, kad galėtų užtikrinti reikiamą kreditų srautą namų ūkiams ir įmonėms. Be to, dėl kol kas gana riboto bankų vaidmens teikiant kreditus įmonėms, ypač novatoriškoms MVĮ, vien paskolų garantijų gali nepakakti;

                  (23)

                  siekiant skatinti ekonomikos atsigavimą, bus svarbu paankstinti brandžių viešųjų investicinių projektų įgyvendinimą ir skatinti privačiąsias investicijas, be kita ko, imantis atitinkamų reformų. Krizė dar aiškiau parodė, kad Rumunijai būtina atnaujinti viešosios infrastruktūros darbus tokiose srityse kaip darnusis transportas, švari energija ir aplinkosaugos bei skaitmeninių paslaugų infrastruktūra. Miesto transportas kenčia nuo prasto sektoriaus organizavimo ir vietos paslaugų teikėjų silpnų administracinių gebėjimų. Atliekų tvarkymo sistemai ir toliau būdinga tai, kad perdirbama labai nedaug komunalinių atliekų ir labai daug atliekų šalinama sąvartynuose. Įgyvendinant nacionalinį energetikos ir klimato srities veiksmų planą reikės investuoti į švarią energijos gamybą ir naudojimą, taip pat pertvarkyti regionus, kuriuose vyrauja viena pramonės šaka, ir taršos anglies dioksidu intensyvumu pasižyminčius regionus. Reikia dėti daugiau pastangų plečiant ir modernizuojant geriamojo vandens ir nuotekų infrastruktūrą. Dėl didelių struktūrinių trūkumų taip pat būtinos investicijos į oro stebėsenos tinklą. Be to, reikia modernizuoti visas skaitmenines viešąsias paslaugas, kurias teikiant dalijamasi informacija, be kita ko, socialinėje, švietimo ir sveikatos srityse, ir užtikrinti jų sąveikumą. Dideli regioniniai skirtumai ir mažas kai kurių sektorių našumas kenkia ilgalaikiam tvariam augimui. Ne mažiau svarbios yra investicijos, kuriomis skatinamas ekonomikos konkurencingumas remiant mokslinių tyrimų ir plėtros veiklą, novatoriškas MVĮ ir integraciją į Sąjungos strategines vertės grandines. Įmonių investicijos į mokslinius tyrimus ir plėtrą tebėra nedidelės ir apsiriboja keliais subsektoriais, kurie yra labai priklausomi nuo tiesioginių užsienio investicijų. Dėl moksliniams tyrimams ir plėtrai skiriamo vis mažesnio viešojo finansavimo mokslo ir technologijų kokybė yra prasta, o akademinės bendruomenės ir verslo ryšiai – silpni. Įveikti kai kuriuos dėl perėjimo prie neutralaus poveikio klimatui ekonomikos kylančius iššūkius, visų pirma 2020 m. šalies ataskaitos D priede nurodytose teritorijose, Rumunijai galėtų padėti Teisingos pertvarkos fondo, kuris yra Komisijos pasiūlymo objektas, 2021–2027 m. laikotarpio programavimas. Tai suteiktų Rumunijai galimybę kuo geriau pasinaudoti tuo fondu;

                  (24)

                  viešojo administravimo reforma vilkinama. Nėra veiksmingos strateginio ir biudžeto planavimo sistemos, o tai daro neigiamą poveikį šalies ilgalaikio vystymosi strateginei vizijai, prioritetinių veiksmų nustatymui ir politikos koordinavimui centriniu ir vietos lygmenimis. Sektoriams skirta strateginė programa yra fragmentiška ir kartais iš dalies sutampa, o veiksmams, kurių reikia imtis sektoriuose, neteikiama pirmenybė. Vyriausybės Generalinio sekretoriato strateginio valdymo vaidmuo vis dar nėra konsoliduotas. Didelė kompetencijos sričių ir išteklių fragmentacija toliau daro poveikį viešųjų paslaugų teikimui, ypač vietos lygmeniu ir skurdžiose bendruomenėse. Biurokratizmas ir nepakankamas pajėgumas teikti kokybiškas paslaugas, įskaitant skaitmenines paslaugas, daro neigiamą poveikį piliečiams ir įmonėms, ypač per krizę. Sudėtingos administracinės įmonių steigimo procedūros ir paslaugų teikėjams, įskaitant reglamentuojamųjų profesijų atstovus, taikomi reglamentavimo reikalavimai dar labiau trukdo rinkai plėstis. Sustiprintas Rumunijos rinkos priežiūros institucijų ir muitinės bendradarbiavimas gali padėti sumažinti reikalavimų neatitinkančių gaminių, importuojamų iš už Sąjungos ribų, kiekį. Dažni reorganizavimo atvejai ir pernelyg dažnai skiriami laikinieji vadovai mažina administracijos nepriklausomumą. Įgyvendinti valstybės valdomų įmonių bendrąjį valdymą tebėra sudėtinga;

                  (25)

                  sprendimų priėmimo nuspėjamumas išlieka didelė problema. Prieš krizę buvo laikomasi tik maždaug trečdalio metinio Vyriausybės plano. Nepaprastųjų potvarkių priimama vis dar labai daug, todėl atsiranda netikrumas ir, tikėtina, tai trukdo investuoti. Pavyzdžiui, GEO 114/2018 turėjo didelių socialinių ir ekonominių padarinių keliems sektoriams, įskaitant finansų sektorių. Nors nuostatos, darančios neigiamą poveikį bankų sektoriui, buvo atšauktos, kai kurios priemonės, galinčios daryti poveikį ilgalaikiam antrosios pakopos pensijų fondų gyvybingumui, vis dar taikomos. Dideli iššūkiai tebėra viešųjų pirkimų teisės aktų nuspėjamumas ir stabilumas. Viešųjų pirkimų efektyvumas išlieka problema, kaip ir tam tikrų priemonių, visų pirma ex ante kontrolės supaprastinimo, tvarumas. Menka pažanga padaryta gerinant reglamentavimo poveikio vertinimų valdymą, kokybę ir veiksmingą naudojimą. Nėra institucinės kokybės kontrolės Vyriausybės lygmeniu struktūros, o galimybės steigti reglamentavimo poveikio vertinimo valdybą tebesvarstomos. Socialinis dialogas, ypač sektorių lygmeniu, tebeveikia ribotai, nors prasmingas ir nuolatinis socialinių partnerių dalyvavimas yra itin svarbus dabartinės krizės sąlygomis, norint sėkmingai įgyvendinti bet kokią išėjimo iš krizės ir ekonomikos gaivinimo strategiją. Nustatyta institucinė konsultavimosi struktūra nėra tinkamai naudojama, kad jos veikimo rezultatais būtų galima remtis sprendimų priėmimo procese, o socialiniai partneriai pagal ją nepakankamai įtraukiami į reformų rengimą ir įgyvendinimą. Diskusijos dėl Socialinio dialogo įstatymo ir ekonomikos sektorių peržiūros pakeitimų vilkinamos. Vis dar neaišku, kokių veiksmų bus imtasi reaguojant į 2018 m. balandžio mėn. Tarptautinės darbo organizacijos pateiktas rekomendacijas. Tai, kad nėra nuolatinio objektyvaus mechanizmo minimaliajam darbo užmokesčiui nustatyti, gali turėti neigiamos įtakos verslo aplinkai;

                  (26)

                  nors šioje Rekomendacijoje išdėstytose šaliai skirtose rekomendacijose (toliau – 2020 m. šaliai skirtos rekomendacijos) dėmesys sutelktas į pandemijos socialinio ir ekonominio poveikio švelninimą ir palankesnių sąlygų ekonomikai atsigauti sudarymą, 2019 m. šaliai skirtose rekomendacijose taip pat aptartos reformos, būtinos siekiant reaguoti į vidutinės trukmės laikotarpio ir ilgalaikius struktūrinius iššūkius. 2019 m. šaliai skirtos rekomendacijos tebėra aktualios, o jų įgyvendinimas bus toliau stebimas per visą kitų metų Europos semestrą. Tai apima ir 2019 m. šaliai skirtas rekomendacijas dėl ekonominės politikos, susijusios su investicijomis. Į visas 2019 m. šaliai skirtas rekomendacijas turėtų būti atsižvelgta sanglaudos politikos finansavimo po 2020 m. strateginio programavimo procese, be kita ko, rengiant dabartinės krizės poveikio švelninimo priemones ir išėjimo iš jos strategijas;

                  (27)

                  po pastaraisiais metais patirtų kelių nuosmukių spaudimas bankų sektoriui sumažėjo, nes 2020 m. pradžioje buvo nutrauktos kelios priemonės, kurios praeityje kėlė susirūpinimą, įskaitant bankų mokestį. Prasidėjus dabartinei COVID-19 krizei bankų sektorius turėjo pakankamai kapitalo ir buvo pakankamai likvidus, o neveiksnių paskolų santykis sumažėjo ir nesiekia 5 %. Priemonės, kurias Vyriausybė priėmė siekdama remti namų ūkius ir įmones, visų pirma MVĮ, taip pat yra svarbios siekiant išlaikyti bankų sektoriaus atsparumą ir bankų pajėgumą atlaikyti sukrėtimus. Komerciniai bankai taip pat ėmėsi veiksmų klientams paremti, pavyzdžiui, atidėjo pagrindinės paskolos sumos ir palūkanų mokėjimą, pratęsė kredito grąžinimo terminą, užtikrino pakankamai grynųjų pinigų bankomatuose ir sumažino mokesčius už internetines paslaugas. 2020 m. kovo 20 d. Rumunijos nacionalinis bankas sumažino pinigų politikos normą ir nuo tada pradėjo antrinėje rinkoje pirkti Vyriausybės vertybinius popierius, išreikštus RON, kad būtų užtikrintas sklandus realiosios ekonomikos ir viešojo sektoriaus finansavimas. Nepaisant priimtų priemonių, įskaitant priežiūros institucijų suteiktą prudencinį lankstumą, tikėtina, kad ateinančiais mėnesiais turto kokybė pablogės. Todėl prudencinių skolinimo standartų išlaikymas ir paramos pirmenybės tvarka teikimas perspektyviems skolininkams padės užtikrinti bankų sektoriaus turto kokybę. Be to, stabilios ir nuspėjamos reglamentavimo aplinkos užtikrinimas bankams yra svarbi išankstinė sąlyga siekiant išsaugoti jų aktyvų vaidmenį teikiant kreditus ekonomikai ir remiant ekonomikos atsigavimą;

                  (28)

                  dideli teisiniai pakeitimai ir politinis spaudimas teisminėms institucijoms 2017 m., 2018 m. ir didžiąją dalį 2019 m. turėjo įtakos teisingumo sistemos veiksmingumui, kokybei ir nepriklausomumui, taip pat jos pajėgumui tirti aukšto lygio korupcijos atvejus ir skirti už juos bausmes. Nors šiuo metu Vyriausybė remia veiksmus, kuriais siekiama užkirsti kelią korupcijai ir skirti už ją bausmes, ir parodė norą atšaukti kai kurias iš prieštaringiausių priemonių, Rumunija dar nepadarė būtinų teisės aktų pakeitimų. Šie klausimai stebimi pagal bendradarbiavimo ir tikrinimo mechanizmą. Pagal šį mechanizmą Komisija toliau stebi teismų reformą ir kovą su korupcija Rumunijoje. Todėl šios sritys neįtraukiamos į 2020 m. Rumunijai skirtas rekomendacijas, tačiau jos yra svarbios siekiant šalyje sukurti palankią socialinę ir ekonominę aplinką;

                  (29)

                  Europos semestras yra nuolatinio Sąjungos ekonominės ir užimtumo politikos koordinavimo sistema, galinti prisidėti prie ekonomikos tvarumo. Savo 2020 m. nacionalinėse reformų programose valstybės narės įvertino pažangą, padarytą įgyvendinant Jungtinių Tautų darnaus vystymosi tikslus (DVT). Užtikrindama, kad būtų visapusiškai įgyvendintos 2020 m. šaliai skirtos rekomendacijos, Rumunija prisidės prie pažangos siekiant DVT ir prie bendrų pastangų užtikrinti konkurencingą tvarumą Sąjungoje;

                  (30)

                  per 2020 m. Europos semestrą Komisija atliko išsamią Rumunijos ekonominės politikos analizę ir ją paskelbė 2020 m. šaliai skirtoje ataskaitoje. Be to, ji įvertino 2020 m. konvergencijos programą, 2020 m. nacionalinę reformų programą, taip pat veiksmus, kurių Rumunija ėmėsi atsižvelgdama į ankstesniais metais jai skirtas rekomendacijas. Komisija įvertino ne tik jų svarbą tvariai fiskalinei ir socialinei bei ekonominei Rumunijos politikai, bet ir tai, kaip jie atitinka Sąjungos taisykles ir gaires, nes būtina stiprinti bendrą Sąjungos ekonomikos valdymą Sąjungos lygmens priemonėmis prisidedant prie būsimų nacionalinių sprendimų;

                  (31)

                  atsižvelgdama į šį vertinimą, Taryba išnagrinėjo 2020 m. konvergencijos programą, o jos nuomonė (9) pateikta visų pirma toliau išdėstytoje 1 rekomendacijoje;

                  (32)

                  atsižvelgdama į Komisijos nuodugnios apžvalgos ir šio vertinimo rezultatus, Taryba išnagrinėjo 2020 m. nacionalinę reformų programą ir 2020 m. konvergencijos programą. 2020 m. šaliai skirtose rekomendacijose atsižvelgiama į poreikį kovoti su COVID-19 pandemija ir sudaryti palankesnes sąlygas ekonomikai atsigauti, nes tai pirmas būtinas žingsnis, kuris leistų koreguoti disbalansą. 2020 m. šaliai skirtos rekomendacijos, tiesiogiai susijusios su Komisijos pagal Reglamento (ES) Nr. 1176/2011 6 straipsnį nustatytu makroekonominiu disbalansu, atspindėtos 4 rekomendacijoje,

            REKOMENDUOJA Rumunijai 2020 m. ir 2021 m. imtis šių veiksmų:

                  1.

                  Vykdyti fiskalinę politiką vadovaujantis 2020 m. balandžio 3 d. Tarybos rekomendacija, kartu imantis visų būtinų priemonių, kad būtų veiksmingai kovojama su pandemija, palaikoma ekonomika ir remiamas būsimas atsigavimas. Vengti įgyvendinti nuolatines priemones, kurios keltų pavojų fiskaliniam tvarumui. Didinti sveikatos sistemos atsparumą, visų pirma, kiek tai susiję su sveikatos priežiūros darbuotojais ir medicinos reikmenimis, taip pat gerinti galimybes naudotis sveikatos priežiūros paslaugomis.

                  2.

                  Užtikrinti tinkamą pajamų pakeitimą, plėsti socialinės apsaugos priemones ir suteikti galimybę visiems naudotis esminėmis paslaugomis. Mažinti COVID-19 krizės poveikį užimtumui plėtojant lankstaus darbo laiko tvarką ir aktyvumą skatinančias priemones. Ugdyti įgūdžius, plėsti skaitmeninį mokymąsi ir užtikrinti vienodas galimybes gauti išsilavinimą.

                  3.

                  Užtikrinti likvidumo paramą ekonomikai, siekiant suteikti naudos įmonėms ir namų ūkiams, ypač MVĮ ir savarankiškai dirbantiems asmenims. Siekiant remti ekonomikos atsigavimą, paankstinti brandžių viešųjų investicinių projektų įgyvendinimą ir skatinti privačiąsias investicijas. Investicijas sutelkti į žaliąją ir skaitmeninę pertvarką, visų pirma, į darnųjį transportą, skaitmeninių paslaugų infrastruktūrą, švarią ir veiksmingą energijos gamybą bei vartojimą ir aplinkosaugos infrastruktūrą, be kita ko, anglių pramonės regionuose.

                  4.

                  Gerinti viešojo administravimo kokybę bei veiksmingumą ir sprendimų priėmimo nuspėjamumą, be kita ko, tinkamai įtraukiant socialinius partnerius.

         Priimta Briuselyje 2020 m. liepos 20 d.

               Tarybos vardu

               Pirmininkė

            J. KLOECKNER

         (1)  OL L 209, 1997 8 2, p. 1.

         (2)  OL L 306, 2011 11 23, p. 25.

         (3)  OL C 301, 2019 9 5, p. 135.

         (4)  1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1467/97 dėl perviršinio deficito procedūros įgyvendinimo paspartinimo ir paaiškinimo (OL L 209, 1997 8 2, p. 6).

         (5)  2020 m. kovo 30 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) 2020/460, kuriuo dėl konkrečių priemonių investicijoms į valstybių narių sveikatos priežiūros sistemas ir kitus jų ekonomikos sektorius sutelkti reaguojant į COVID-19 protrūkį iš dalies keičiami reglamentai (ES) Nr. 1301/2013, (ES) Nr. 1303/2013 ir (ES) Nr. 508/2014 (Atsako į koronaviruso grėsmę investicijų iniciatyva) (OL L 99, 2020 3 31, p. 5).

         (6)  2020 m. balandžio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) 2020/558, kuriuo iš dalies keičiami reglamentai (ES) Nr. 1301/2013 ir (ES) Nr. 1303/2013, kiek tai susiję su konkrečiomis priemonėmis, kuriomis sudaromos išskirtinės lanksčios sąlygos naudoti Europos struktūrinių ir investicijų fondų lėšas reaguojant į COVID-19 protrūkį (OL L 130, 2020 4 24, p. 1).

         (7)  2020 m. balandžio 3 d. Tarybos sprendimas (ES) 2020/509 dėl perviršinio deficito susidarymo Rumunijoje (OL L 110, 2020 4 8, p. 58).

         (8)  2020 m. balandžio 3 d. Tarybos rekomendacija siekiant panaikinti perviršinį valdžios sektoriaus deficitą Rumunijoje (OL C 116, 2020 4 8, p. 1).

         (9)  Pagal Reglamento (EB) Nr. 1466/97 9 straipsnio 2 dalį.


title: Tarybos rekomendacija 2020 m. liepos 20 d. dėl 2020 m. Slovakijos nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2020 m. Slovakijos stabilumo programos 2020/C 282/25

text:
               26.8.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 282/164

      TARYBOS REKOMENDACIJA
      2020 m. liepos 20 d.
      dėl 2020 m. Slovakijos nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2020 m. Slovakijos stabilumo programos
      (2020/C 282/25)
      EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
      atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 121 straipsnio 2 dalį ir 148 straipsnio 4 dalį,
      atsižvelgdama į 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei koordinavimo (1), ypač į jo 5 straipsnio 2 dalį,
      atsižvelgdama į Europos Komisijos rekomendaciją,
      atsižvelgdama į Europos Parlamento rezoliucijas,
      atsižvelgdama į Europos Vadovų Tarybos išvadas,
      atsižvelgdama į Užimtumo komiteto nuomonę,
      atsižvelgdama į Ekonomikos ir finansų komiteto nuomonę,
      atsižvelgdama į Socialinės apsaugos komiteto nuomonę,
      atsižvelgdama į Ekonominės politikos komiteto nuomonę,
      kadangi:

                  (1)

                  2019 m. gruodžio 17 d. Komisija priėmė metinę tvaraus augimo strategiją, kuria pradedamas 2020 m. Europos ekonominės politikos koordinavimo semestras. Joje tinkamai atsižvelgta į 2017 m. lapkričio 17 d. Europos Parlamento, Tarybos ir Komisijos paskelbtą Europos socialinių teisių ramstį. 2019 m. gruodžio 17 d. Komisija pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 1176/2011 (2) priėmė ir įspėjimo mechanizmo ataskaitą – joje Slovakija nenurodyta kaip viena iš valstybių narių, dėl kurių reikės parengti nuodugnią apžvalgą. Tą pačią dieną Komisija taip pat priėmė rekomendaciją dėl Tarybos rekomendacijos dėl euro zonos ekonominės politikos;

                  (2)

                  2020 m. vasario 26 d. paskelbta 2020 m. Slovakijai skirta ataskaita. Joje įvertinta Slovakijos pažanga, padaryta įgyvendinant 2019 m. liepos 9 d. Tarybos priimtas šaliai skirtas rekomendacijas (3) (toliau – 2019 m. šaliai skirtos rekomendacijos), veiksmai, kurių šalis ėmėsi atsižvelgdama į ankstesniais metais priimtas šaliai skirtas rekomendacijas, ir Slovakijos pažanga siekiant nacionalinių tikslų pagal strategiją „Europa 2020“;

                  (3)

                  2020 m. kovo 11 d. Pasaulio sveikatos organizacija COVID-19 protrūkį oficialiai paskelbė pasauline pandemija. Dėl pandemijos piliečiai, šalių visuomenė ir ekonomika pateko į ekstremaliąją didelio pavojaus visuomenės sveikatai situaciją. Ji daro didžiulį spaudimą nacionalinėms sveikatos sistemoms, trikdo pasaulines tiekimo grandines, kelia nestabilumą finansų rinkose, lemia vartotojų paklausos sukrėtimus ir daro neigiamą poveikį įvairiems sektoriams. Ji kelia grėsmę žmonių darbo vietoms ir pajamoms, taip pat įmonių verslui. Jos sukeltas didelis ekonominis sukrėtimas jau turi skaudžių pasekmių Sąjungoje. 2020 m. kovo 13 d. Komisija priėmė komunikatą, kuriuo raginama užtikrinti suderintą ekonominį atsaką į krizę, įtraukiant visus nacionalinio ir Sąjungos lygmens suinteresuotuosius subjektus;

                  (4)

                  kelios valstybės narės paskelbė nepaprastąją padėtį arba ėmėsi neatidėliotinų priemonių. Visos neatidėliotinos priemonės turėtų būti griežtai proporcingos, būtinos, ribotos trukmės ir atitikti Europos bei tarptautinius standartus. Joms turėtų būti taikoma demokratinė priežiūra ir nepriklausoma teisminė peržiūra;

                  (5)

                  2020 m. kovo 20 d. Komisija priėmė komunikatą dėl Stabilumo ir augimo pakte nustatytos bendrosios išvengimo sąlygos taikymo. Pagal Reglamento (EB) Nr. 1466/97 5 straipsnio 1 dalyje, 6 straipsnio 3 dalyje, 9 straipsnio 1 dalyje bei 10 straipsnio 3 dalyje ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 1467/97 (4) 3 straipsnio 5 dalyje bei 5 straipsnio 2 dalyje nustatytą bendrąją nukrypti leidžiančią išlygą sudaromos palankesnės sąlygos koordinuoti biudžeto politiką esant dideliam ekonomikos nuosmukiui. 2020 m. kovo 20 d. komunikate Komisija laikėsi nuomonės, kad, atsižvelgiant į numatomą didelį ekonomikos nuosmukį dėl COVID-19 pandemijos, bendrosios nukrypti leidžiančios išlygos taikymo sąlygos yra tenkinamos, ir paprašė Tarybos šią išvadą patvirtinti. 2020 m. kovo 23 d. valstybių narių finansų ministrai pritarė Komisijos vertinimui. Jie sutiko, kad dėl didelio ekonomikos nuosmukio reikia ryžtingo, ambicingo ir suderinto atsako. Pradėjus taikyti bendrąją nukrypti leidžiančią išlygą leidžiama laikinai nukrypti nuo vidutinės trukmės biudžeto tikslui pasiekti numatyto koregavimo plano, jei tai nekelia pavojaus fiskaliniam tvarumui vidutinės trukmės laikotarpiu. Kalbant apie korekcinę dalį, Taryba taip pat gali nuspręsti, remdamasi Komisijos rekomendacija, priimti patikslintą fiskalinę trajektoriją. Taikant bendrąją nukrypti leidžiančią išlygą Stabilumo ir augimo pakto procedūros nesustabdomos. Ji suteikia valstybėms narėms galimybę nukrypti nuo paprastai taikomų biudžetinių reikalavimų, o Komisijai ir Tarybai – imtis būtinų politikos koordinavimo priemonių laikantis Pakto;

                  (6)

                  siekiant apriboti ir kontroliuoti COVID-19 pandemijos plitimą, padidinti nacionalinių sveikatos sistemų atsparumą, įmonėms bei namų ūkiams teikiamomis paramos priemonėmis sušvelninti socialinius bei ekonominius pandemijos padarinius ir užtikrinti tinkamas sveikatos ir saugos sąlygas darbo vietoje, kad būtų galima atnaujinti ekonominę veiklą, reikia nuolatinių veiksmų. Kad paremtų valstybių narių pastangas tose srityse, Sąjunga turėtų visapusiškai išnaudoti įvairias turimas priemones. Be to, valstybės narės ir Sąjunga turėtų bendradarbiaudamos parengti priemones, kurios yra būtinos, kad galėtume grįžti prie įprasto mūsų šalių visuomenės ir ekonomikos veikimo ir tvaraus augimo, įtraukdamos, inter alia, žaliąją pertvarką bei skaitmeninę transformaciją ir pasinaudodamos krizės metu įgyta patirtimi;

                  (7)

                  dėl COVID-19 krizės išryškėjo vidaus rinkos gebėjimas lanksčiai prisitaikyti prie išskirtinių aplinkybių. Vis dėlto, siekiant užtikrinti greitą ir sklandų perėjimą prie atsigavimo etapo ir laisvo prekių, paslaugų bei darbuotojų judėjimo, išskirtinės priemonės, neleidžiančios įprastai veikti vidaus rinkai, turėtų būti panaikintos iškart, kai tik jos nebebus būtinos. Dabartinė krizė parodė, kad sveikatos sektoriuje reikia pasirengimo krizėms planų. Vieni iš esminių platesnių pasirengimo krizėms planų rengimo elementų yra geresnės pirkimo strategijos, diversifikuotos tiekimo grandinės ir strateginiai būtiniausių prekių rezervai;

                  (8)

                  kad visus nenaudojamus Europos struktūrinių ir investicijų fondų išteklius valstybės narės galėtų sutelkti išskirtiniam COVID-19 pandemijos poveikiui sušvelninti, Sąjungos teisės aktų leidėjas jau iš dalies pakeitė atitinkamus teisės aktus Europos Parlamento ir Tarybos reglamentais (ES) 2020/460 (5) ir (ES) 2020/558 (6). Tais pakeitimais bus suteikta papildomo lankstumo ir nustatytos supaprastintos bei racionalizuotos procedūros. Siekiant sumažinti spaudimą pinigų srautams, valstybėms narėms taip pat suteikta galimybė 2020–2021 finansiniais metais pasinaudoti 100 % bendru finansavimu iš Sąjungos biudžeto. Slovakija raginama visapusiškai pasinaudoti tomis galimybėmis, kad padėtų labiausiai nukentėjusiems asmenims ir sektoriams;

                  (9)

                  dėl skirtingų specializacijos modelių ir infrastruktūros spragų tikėtina, kad įvairiuose regionuose socialiniai ir ekonominiai COVID-19 pandemijos padariniai bus nevienodi. Dėl to kyla didelė rizika, kad regioniniai skirtumai Slovakijoje dar labiau didės, ypač tarp sostinės ir šalies vakarų regiono, taip pat tarp rytų ir pietryčių regionų. Atsižvelgiant į riziką, kad laikinai sutriks valstybių narių tarpusavio konvergencijos procesas, dabartinėmis aplinkybėmis reikia tikslinių atsakomųjų politikos priemonių;

                  (10)

                  2020 m. gegužės 18 d. Slovakija pateikė 2020 m. nacionalinę reformų programą ir 2020 m. stabilumo programą. Siekiant atsižvelgti į jų tarpusavio sąsajas, abi programos vertintos vienu metu;

                  (11)

                  šiuo metu Slovakijai taikoma Stabilumo ir augimo pakto prevencinė dalis;

                  (12)

                  2018 m. liepos 13 d. Taryba rekomendavo Slovakijai užtikrinti, kad 2019 m. grynųjų pirminių valdžios sektoriaus išlaidų (7) nominalusis augimas neviršytų 4,1 % – tai atitiktų 0,5 % bendrojo vidaus produkto (BVP) metinį struktūrinį koregavimą. Bendrame Komisijos vertinime patvirtinama, kad 2019 m. ir 2018 bei 2019 m. (vertinant kartu) labai nukrypta nuo rekomenduojamo koregavimo plano, kuriuo siekiama vidutinio laikotarpio struktūrinio tikslo. Tačiau atsižvelgiant į tai, kad pradėta taikyti bendroji nukrypti leidžianti išlyga, nėra pagrindo imtis tolesnių veiksmų pagal Slovakijai taikomą didelio nukrypimo procedūrą;

                  (13)

                  2020 m. stabilumo programoje Vyriausybė numato nominaliojo balanso pablogėjimą nuo 1,3 % BVP deficito 2019 m. iki 8,4 % BVP deficito 2020 m. Numatoma, kad deficitas sumažės nuo 4,9 % BVP 2021 m. iki 3,7 % BVP 2022 m. ir pasieks 2,9 % BVP 2023 m. 2020 m. stabilumo programoje numatoma, kad iki 48 % BVP 2019 m. sumažėjęs valdžios sektoriaus skolos santykis su BVP 2020 m. išaugs iki 61,2 %. Makroekonominę ir fiskalinę perspektyvą veikia didelis neapibrėžtumas dėl COVID-19 pandemijos;

                  (14)

                  reaguodama į COVID-19 pandemiją ir laikydamasi suderinto Sąjungos požiūrio, Slovakija ėmėsi savalaikių biudžeto priemonių, kad padidintų savo sveikatos sistemos pajėgumą, suvaldytų pandemiją ir suteiktų pagalbą labiausiai nukentėjusiems asmenims ir sektoriams. Pagal 2020 m. stabilumo programą tos biudžeto priemonės sudarė 2,6 % BVP. Šios priemonės apima darbo užmokesčio kompensacijas darbuotojams, subsidijas savarankiškai dirbantiems asmenims, sveikatos draudimo ir slaugos sistemas ir kovai su COVID-19 pandemija skirtų medicinos prekių įsigijimą. Be to, Slovakija paskelbė apie priemones, kurios, nors ir nedaro tiesioginio poveikio biudžetui, padės teikti likvidumo paramą įmonėms; 2020 m. stabilumo programoje įvertinta, kad jos sudarys 3 % BVP. Tos priemonės apima pajamų mokesčių ir socialinių įmokų mokėjimo atidėjimą pajamoms sumažėjus daugiau kaip 40 % (1,4 % BVP), taip pat paskolų garantijas (1,6 % BVP). Apskritai priemonės, kurių ėmėsi Slovakija, atitinka 2020 m. kovo 13 d. Komisijos komunikate išdėstytas gaires. Visiškas neatidėliotinų priemonių ir fiskalinių paramos priemonių įgyvendinimas, o vėliau, kai leis ekonominės sąlygos, fiskalinės politikos perorientavimas siekiant užtikrinti apdairią vidutinės trukmės laikotarpio fiskalinę būklę padės išsaugoti fiskalinį tvarumą vidutinės trukmės laikotarpiu;

                  (15)

                  remiantis Komisijos 2020 m. pavasario prognoze, grindžiama nesikeičiančios politikos scenarijumi, Slovakijos valdžios sektoriaus balansas sudarys –8,5 % BVP 2020 m. ir –4,2 % BVP 2021 m. Numatoma, kad 2020 m. ir 2021 m. valdžios sektoriaus skolos santykis vis dar neviršys 60 % BVP;

                  (16)

                  dėl 2020 m. Slovakijos planuojamo 3 % BVP deficito ribos viršijimo 2020 m. gegužės 20 d. Komisija paskelbė pranešimą, parengtą pagal Sutarties 126 straipsnio 3 dalį. Apskritai iš Komisijos analizės galima spręsti, kad Sutartyje ir Reglamente (EB) Nr. 1467/97 apibrėžtas deficito kriterijus nėra įvykdytas;

                  (17)

                  prasidėjus COVID-19 protrūkiui Slovakija ėmėsi skubių precedento neturinčių priemonių tolesniam viruso plitimui sustabdyti ir jo prevencijai užtikrinti. 2020 m. kovo 6 d. užregistravus pirmąjį susirgimo atvejį, nuo 2020 m. kovo 12 d. šalyje buvo paskelbta nepaprastoji padėtis ir įvestos griežtos socialinių kontaktų ribojimo, karantino bei sanitarijos taisyklės, taip pat kelionių apribojimai. Kelias savaites buvo uždarytos parduotuvės ir sustabdyta gamyba svarbiuose ekonomikos sektoriuose, kol Vyriausybė 2020 m. balandžio mėn. pabaigoje pradėjo palaipsniui švelninti apribojimus. Todėl numatoma, kad dėl nukentėjusio privataus vartojimo, investicijų ir prekybos Slovakijos ekonomika 2020 m. patirs didelį nuosmukį. 2020 m. prognozuojamas staigus ekonomikos susitraukimas (6,7 %), o nedarbo lygis, kuris 2019 m. siekė 5,8 %, 2020 m. išaugs iki 8,8 %. Siekdama švelninti neigiamas krizės pasekmes Slovakija priėmė kelis priemonių rinkinius, be kita ko, perskirstė 1,2 mlrd. EUR dydžio nepanaudotų sanglaudos politikos fondų lėšų sumą. Šios priemonės apima sutrumpinto darbo laiko tvarką kompensuojant darbo užmokestį, darbuotojų pajamų rėmimą mokant ligos ir slaugos išmokas, taip pat subsidijas savarankiškai dirbančių asmenų prarastoms pajamoms kompensuoti. Kitos įmonių ir savarankiškai dirbančių asmenų likvidumo rėmimo priemonės apima banko paskolas, mokesčių ir socialinio draudimo įmokų mokėjimo atidėjimą, taip pat banko garantijas ir palankių palūkanų normų schemas. Mažosioms ir vidutinėms įmonėms (MVĮ) skirta paskolų schema, kuriai iš pradžių buvo skirta 38 mln. EUR, bus papildyta 330 mln. EUR dydžio nepanaudotų Sąjungos lėšų suma ir nacionalinės schemos lėšomis, kurios sudaro 500 mln. EUR. Kitos priemonės apima mokesčių auditų ir prievolės iš anksto mokėti mokesčius sustabdymą, taip pat įmonių ir fizinių asmenų nuomos mokesčio atidėjimą;

                  (18)

                  dėl COVID-19 pandemijos Slovakijoje dar labiau sustiprėjo būtinybė toliau spręsti šalies sveikatos sistemos struktūrines problemas. Siekiant didinti šios sistemos atsparumą, mažinti sveikatos priežiūros darbuotojų trūkumą ir užtikrinti tinkamą aprūpinimą būtiniausiais medicinos reikmenimis ir infrastruktūra, būtinos papildomos investicijos. Dedant pastangas ateityje užtikrinti pakankamą sveikatos darbuotojų skaičių ir kartu vykdant veiksmingą politiką galėtų būti mažinami gydytojų prieinamumo geografinis netolygumas ir visiems gyventojams užtikrinama galimybė naudotis sveikatos priežiūros paslaugomis. Siekiant pagerinti sveikatos priežiūros paslaugų kokybę ir ekonominį efektyvumą būtina modernizuoti ligoninių tinklą ir spręsti struktūrinio nepakankamo valstybinių ligoninių finansavimo problemą. Kad sumažėtų spaudimas ligoninėms ir pagerėtų lėtinių ligų valdymas, reikia gerinti pirminės sveikatos priežiūros paslaugų teikimą ir geriau koordinuoti įvairių lygių ir rūšių priežiūros paslaugas. Ypatingą susirūpinimą kelia nepakankamos galimybės gauti kokybiškas ir įperkamas ilgalaikės priežiūros paslaugas dėl apskritai nepakankamo finansavimo, skirto savivaldybių teikiamoms priežiūros paslaugoms ir slaugai namuose, fragmentiško valdymo ir sisteminio socialinių ir sveikatos priežiūros paslaugų koordinavimo trūkumo;

                  (19)

                  dėl COVID-19 krizės jau anksčiau Slovakijoje egzistavę socialiniai iššūkiai tapo dar aktualesni. Dėl šios krizės kilo skubus poreikis glaudžiai bendradarbiaujant su socialiniais partneriais užtikrinti tinkamą pajamų kompensavimą darbuotojams. Siekiant sušvelninti krizės pasekmes užimtumui, naudojantis Sąjungos lėšomis imtasi įgyvendinti sutrumpinto darbo laiko tvarką. Pagal Komisijos 2020 m. pavasario prognozę numatoma, kad nedarbas 2020 m. išaugs iki 8,8 %, o 2021 m. sumažės iki 7,1 %. Nors 2018 m. Slovakijos nedarbo išmokų sistema buvo šiek tiek liberalizuota, jai tebėra būdingi labai griežti tinkamumo reikalavimai, palyginti trumpas išmokų mokėjimo laikotarpis (paprastai šeši mėnesiai; krizės metu šis laikotarpis šiek tiek pratęstas) ir žemi išmokų gavėjų įdarbinimo rodikliai. Krizės metu ypač pažeidžiamos tam tikros visuomenės grupės, be kita ko, marginalizuotos romų bendruomenės, kurios dažnai neturi galimybės naudotis pagrindinėmis paslaugomis, taip pat vyresnio amžiaus asmenys ir žemos kvalifikacijos darbuotojai, o jų galimybės naudotis socialinės apsaugos ir priežiūros paslaugomis gali būti ribotos;

                  (20)

                  dėl COVID-19 krizės išaugo būtinybė ugdyti gyventojų, be kita ko, mokytojų, skaitmeninius įgūdžius, taip pat padidėjo poreikis plėsti plačiajuosčio ryšio aprėptį, nes daugelis mokinių vis dar neturi interneto ryšio arba kitų būtinų sąlygų mokytis namie (ypač tai aktualu kalbant apie marginalizuotas romų bendruomenes). Reikia toliau spręsti problemas, susijusias su vienodomis galimybėmis gauti kokybiško įtraukaus švietimo paslaugas, nes mokinių pagrindinių įgūdžių lygiui ir bendriems rezultatams itin didelį poveikį daro jų socialinė ir ekonominė padėtis. Mokymosi rezultatai skirtingose mokyklose ir regionuose labai skiriasi; tai parodo ir dideli mokyklos nebaigusių asmenų skaičiai kai kuriuose regionuose, ypač rytų Slovakijoje. Mokytojo profesija ir toliau išlieka ne itin patraukli, o pirminio mokytojų rengimo kokybė tebėra žema. Be to, ankstyvojo ugdymo ir priežiūros įstaigas lankančių vaikų, visų pirma jaunesnių nei trejų metų, nacionalinis lankymo rodiklis yra žemiausias Sąjungoje, tad dėl šios padėties susidaro tolesnės neigiamos pasekmės švietimo rezultatams, visų pirma kalbant apie palankių sąlygų neturinčius vaikus;

                  (21)

                  dėl COVID-19 krizės Slovakijai iškilo neatidėliotina būtinybė skubiai teikti likvidumo paramą įmonėms tikslingų paskolų ir garantijų forma, ypatingą dėmesį skiriant MVĮ, naudojantis naujomis lankstumo galimybėmis pagal laikinąją valstybės pagalbos priemonių, skirtų ekonomikai remti, sistemą, taip pat perskirstant sanglaudos politikos lėšas. Derinant tinkamas rizikos garantijas, žemas palūkanų normas ir ilgus grąžinimo terminus galima padėti užtikrinti, kad tarpininkai greitai suteiktų paskolas, o įmonės greitai jas įsisavintų. Rengiant ir įgyvendinant tas priemones reikia atsižvelgti į bankų sektoriaus atsparumą. Be to, leidimas atidėti mokesčių ir socialinių įmokų mokėjimą gali dar labiau padėti sumažinti laikinus likvidumo suvaržymus, kuriuos patiria MVĮ ir savarankiškai dirbantys asmenys. Prioritetiniais Slovakijos uždaviniais vidutiniu laikotarpiu išlieka kova su mokesčių slėpimu ir mokestinių prievolių vykdymo gerinimas – tai priemonės, kuriomis užtikrinamas viešųjų finansų tvarumas ir remiamos vienodos sąlygos, palengvinančios ekonomikos atsigavimą. Siekiant užtikrinti gyvybingą MVĮ grynųjų pinigų srautų pusiausvyrą svarbu, kad visų lygių valdžios institucijoms ir įmonėms būtų nurodyta paspartinti atsiskaitymą su savo tiekėjais;

                  (22)

                  itin svarbūs ekonomikos atsigavimo ir palankesnės investicijų aplinkos užtikrinimo veiksniai yra palankios verslo aplinkos skatinimas ir viešųjų paslaugų kokybės gerinimas. Siekiant užtikrinti atsigavimo priemonių veiksmingumą, svarbu mažinti nereikalingą administracinę naštą ir paprastinti procedūras, be kita ko, sudarant įmonėms galimybes veiksmingai naudotis vieno langelio principu veikiančiomis sistemomis. Slovakijos viešųjų institucijų ir administracijos bendras veiksmingumas tebėra žemas. Jį galėtų padidinti tolesnis skaitmeninimas, geresnis skaitmeninės infrastruktūros koordinavimas bei planavimas ir programinės įrangos plėtojimas. Toliau vykdant reformas galėtų būti gerinamas politikos formavimo proceso koordinavimas, tobulinamas teisės aktų rengimas ir užtikrinamas didelis valstybės tarnybos ir žmogiškųjų išteklių valdymo našumas. Siekiant padidinti ekonomikos atsparumą Slovakijai reikėtų mažinti mokslinių tyrimų ir inovacijų ekosistemos valdymo susiskaidymą – tuomet šalis galėtų pasinaudoti augančiu įmonių, ypač MVĮ, inovaciniu pajėgumu. Gerinant įmonių, tyrėjų, akademinės bendruomenės ir viešojo sektoriaus bendradarbiavimą galima paskatinti dalijimasis žiniomis ir įgūdžiais ir padėti įmonėms diegti inovacijas bei plėtoti naujus darbo bei gamybos pajėgumus;

                  (23)

                  siekiant skatinti ekonomikos atsigavimą, bus svarbu paankstinti brandžių viešųjų investicinių projektų įgyvendinimą ir skatinti privačiąsias investicijas, be kita ko, imantis atitinkamų reformų. Siekiant sudaryti sąlygas mažiau išsivysčiusiems regionams mažinti atotrūkį ir tapti labiau pagrįstais žiniomis, konkurencingesniais ir produktyvesniais, Slovakijai reikės daugiau strateginių investicijų, ypač skirtų infrastruktūrai, įskaitant skaitmenines ir kitas svarbias paslaugas, plėtoti ir transporto tinklams gerinti. Dėl COVID-19 protrūkio dar labiau išryškėjo anksčiau egzistavusios skaitmeninės infrastruktūros spragos. Išplėtus plačiajuosčio ryšio aprėptį ir padidinus jo spartą bus užtikrinta vienodesnė ir geresnė prieiga prie interneto. Slovakijos švietimo sistemos ir darbo rinkos padėtį galėtų pagerinti pastangos ugdyti geresnius gyventojų įgūdžius, kurie būtini kintančios ekonomikos ir visuomenės sąlygomis, be kita ko, siūlant mokymosi visą gyvenimą paslaugas, sustiprintas įmonių ir visų lygių švietimo įstaigų bendradarbiavimas, taip pat geresnis mokymo ir perkvalifikavimo programų turinio susiejimas su dabartiniais ir būsimais darbo rinkos poreikiais;

                  (24)

                  dėl atsigaunančio ekonomikos augimo per artimiausius metus prireiks politikos veiksmų ir tikslingų investicijų, kad Slovakija galėtų pasinaudoti galimybėmis kurti tvaresnę didesnės pridėtinės vertės ekonomiką. Imantis šių veiksmų turėtų būti atsižvelgiama į regioninius skirtumus. Slovakijos nacionaliniame energetikos ir klimato srities veiksmų plane nustatytos prioritetinės sritys, kuriose būtina imtis papildomų veiksmų, apima pramonės energijos vartojimo intensyvumo mažinimą, energijos vartojimo efektyvumo, visų pirma namų ūkiuose, priemonių rėmimą ir investicijas į atsinaujinančiųjų išteklių energiją. Palankesnė reglamentavimo aplinka galėtų prisidėti prie atsinaujinantiems energijos ištekliams tenkančios energijos tiekimo dalies didinimo. Slovakijai būtų pravartu paspartinti Aukštutinės Nitros regiono pertvarkymo veiksmų plano įgyvendinimą, perskirstyti lėšas sprendimams, kurie būtų skirti visam regionui, ir pasinaudoti galimybe greičiau atsisakyti anglių naudojimo. Siekti tvaraus ekonomikos augimo Slovakijai gali padėti oro taršos, kurią sukelia kietojo kuro deginimas ir didėjantis transporto išmetamų teršalų kiekis, mažinimas, atliekų tvarkymo sistemos tobulinimas įdiegiant novatoriškus atliekų surinkimo ir tvarkymo sprendimus, geriamojo vandens ir nuotekų tinklų atnaujinimas siekiant išspręsti sanitarines problemas, pažangiųjų tinklų projektų rėmimas, taip pat pramonės perėjimas prie neutralaus poveikio klimatui žiedinės ekonomikos. Įveikti kai kuriuos dėl perėjimo prie neutralaus poveikio klimatui ekonomikos kylančius iššūkius, visų pirma 2020 m. šalies ataskaitos D priede nurodytose teritorijose, Slovakijai turėtų padėti Teisingos pertvarkos fondo, kuris yra Komisijos pasiūlymo objektas, 2021–2027 m. laikotarpio programavimas. Tai suteiktų Slovakijai galimybę kuo geriau pasinaudoti šiuo fondu;

                  (25)

                  dėl naujų tarptautinio organizuoto nusikalstamumo tendencijų, be kita ko, piktnaudžiavimo teisiniais subjektais pinigų plovimo tikslais, Slovakijai kyla būtinybė atnaujinti kovos su pinigų plovimu sistemą, siekiant užkirsti kelią ekonominiams nusikaltimams ir kovoti su jais. Nepaisant plataus užmojo Vyriausybės planų stiprinti pinigų plovimo prevenciją, tyrimą ir baudžiamąjį persekiojimą už šį nusikaltimą, supratimas apie kylančią riziką tebėra menkas. Dėl ribotų žmogiškųjų išteklių ir nepakankamo mokymo sunku užtikrinti veiksmingą specialistų, dalyvaujančių bendrovių kūrime, priežiūrą. Veiksmais, kurių buvo imtasi pagal Vyriausybės veiksmų planą, dar nesukurtos priemonės, skirtos veiksmingai nustatyti su pinigų plovimu susijusius nusikaltimus, vykdyti baudžiamąjį persekiojimą už juos ir konfiskuoti turtą;

                  (26)

                  nors šioje Rekomendacijoje išdėstytose šaliai skirtose rekomendacijose (toliau – 2020 m. šaliai skirtos rekomendacijos) dėmesys sutelktas į COVID-19 pandemijos socialinio ir ekonominio poveikio švelninimą ir palankesnių sąlygų ekonomikai atsigauti sudarymą, 2019 m. šaliai skirtose rekomendacijose taip pat aptartos reformos, būtinos siekiant reaguoti į vidutinės trukmės laikotarpio ir ilgalaikius struktūrinius iššūkius. 2019 m. šaliai skirtos rekomendacijos tebėra aktualios, o jų įgyvendinimas bus toliau stebimas per visą kitų metų Europos semestrą. Tai apima ir 2019 m. šaliai skirtas rekomendacijas dėl ekonominės politikos, susijusios su investicijomis. Į visas 2019 m. šaliai skirtas rekomendacijas turėtų būti atsižvelgta sanglaudos politikos finansavimo po 2020 m. strateginio programavimo procese, be kita ko, rengiant dabartinės krizės poveikio švelninimo priemones ir išėjimo iš jos strategijas;

                  (27)

                  Slovakija turėtų toliau stengtis vykdyti savo įsipareigojimą spręsti konkrečias problemas, susijusias su bendru šalies teisingumo sistemos sąžiningumu, nes dėl šių problemų gali nukentėti pasitikėjimas efektyviu tos sistemos veikimu. Reformų, kuriomis siekiama kovoti su korupcija, įgyvendinimo pažanga Slovakijoje tebėra nedidelė. Vis dar neparengtos ar nepradėtos įgyvendinti įvairios reformos, susijusios su prevencija, be kita ko, su lobizmo, dovanų, nesuderinamumo, ryšių su sprendimo priėmimo procese dalyvaujančiomis trečiosiomis šalimis ir pranešėjų apsaugos klausimais. Nors kriminalinės statistikos duomenys svyruoja, su aukšto rango asmenų korupcija susijusių tiriamų bylų skaičius vis dar yra menkas, kita vertus, pastangos skirti sankcijas juridiniams asmenims turi šiokį tokį poveikį;

                  (28)

                  Europos semestras yra nuolatinio Sąjungos ekonominės ir užimtumo politikos koordinavimo sistema, galinti prisidėti prie ekonomikos tvarumo. Savo 2020 m. nacionalinėse reformų programose valstybės narės įvertino pažangą, padarytą įgyvendinant Jungtinių Tautų darnaus vystymosi tikslus (DVT). Užtikrindama, kad būtų visapusiškai įgyvendintos 2020 m. šaliai skirtos rekomendacijos, Slovakija prisidės prie pažangos siekiant DVT ir prie bendrų pastangų užtikrinti konkurencingą tvarumą Sąjungoje;

                  (29)

                  siekiant greitai atsigauti nuo ekonominio COVID-19 pandemijos poveikio, labai svarbu glaudžiai koordinuoti ekonominės ir pinigų sąjungos šalių ekonomiką. Kaip valstybė narė, kurios valiuta yra euro, Slovakija turėtų užtikrinti, kad jos politika ir toliau atitiktų 2020 m. rekomendacijas euro zonai ir būtų koordinuojama su kitų valstybių narių, kurių valiuta yra euro, politika, atsižvelgdama į euro grupės politines gaires;

                  (30)

                  per 2020 m. Europos semestrą Komisija atliko išsamią Slovakijos ekonominės politikos analizę ir ją paskelbė 2020 m. šaliai skirtoje ataskaitoje. Be to, ji įvertino 2020 m. stabilumo programą, 2020 m. nacionalinę reformų programą, taip pat veiksmus, kurių Slovakija ėmėsi atsižvelgdama į ankstesniais metais jai skirtas rekomendacijas. Komisija įvertino ne tik jų svarbą tvariai fiskalinei ir socialinei bei ekonominei Slovakijos politikai, bet ir tai, kaip jie atitinka Sąjungos taisykles ir gaires, nes būtina stiprinti bendrą Sąjungos ekonomikos valdymą Sąjungos lygmens priemonėmis prisidedant prie būsimų nacionalinių sprendimų;

                  (31)

                  atsižvelgdama į šį vertinimą, Taryba išnagrinėjo 2020 m. stabilumo programą, o jos nuomonė (8) pateikta visų pirma toliau išdėstytoje 1 rekomendacijoje,

            REKOMENDUOJA Slovakijai 2020 ir 2021 m. imtis šių veiksmų:

                  1.

                  Laikantis bendrosios nukrypti leidžiančios išlygos pagal Stabilumo ir augimo paktą, imtis visų būtinų priemonių, kad būtų veiksmingai kovojama su COVID-19 pandemija, palaikoma ekonomika ir remiamas būsimas atsigavimas. Kai leis ekonominės sąlygos, vykdyti fiskalinę politiką, kuria siekiama užtikrinti apdairią vidutinės trukmės laikotarpio fiskalinę būklę ir skolos tvarumą, kartu didinant investicijas. Didinti sveikatos sistemos atsparumą sprendžiant problemas, susijusias su sveikatos priežiūros darbuotojais, būtinaisiais medicinos reikmenimis ir infrastruktūra. Gerinti pirminės sveikatos priežiūros paslaugų teikimą ir įvairių rūšių priežiūros paslaugų koordinavimą.

                  2.

                  Pasirūpinti tinkamu pajamų kompensavimu ir visiems piliečiams užtikrinti galimybę naudotis socialinės apsaugos ir pagrindinėmis paslaugomis. Stiprinti skaitmeninius įgūdžius. Užtikrinti vienodas galimybes gauti kokybiško švietimo paslaugas.

                  3.

                  Užtikrinti veiksmingą MVĮ bei savarankiškai dirbantiems asmenims skirtų likvidumo priemonių įgyvendinimą. Šalinti skaitmeninės infrastruktūros spragas. Siekiant remti ekonomikos atsigavimą, paankstinti brandžių viešųjų investicinių projektų įgyvendinimą ir skatinti privačiąsias investicijas. Investicijas sutelkti į žaliąją ir skaitmeninę pertvarką, visų pirma, į švarią ir efektyvią energijos ir išteklių gamybą bei vartojimą, darnų viešąjį transportą ir atliekų tvarkymą.

                  4.

                  Užtikrinti veiksmingą kovos su pinigų plovimu sistemos taikymo priežiūrą ir įgyvendinimą. Vykdant geresnį koordinavimą ir politikos formavimą užtikrinti palankią verslo aplinką ir kokybiškas viešąsias paslaugas. Šalinti problemas, susijusias su teisingumo sistemos sąžiningumu.

         Priimta Briuselyje 2020 m. liepos 20 d.

               Tarybos vardu

               Pirmininkė

            J. KLOECKNER

         (1)  OL L 209, 1997 8 2, p. 1.

         (2)  2011 m. lapkričio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 1176/2011 dėl makroekonominių disbalansų prevencijos ir naikinimo (OL L 306, 2011 11 23, p. 25).

         (3)  OL C 301, 2019 9 5, p. 148.

         (4)  1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1467/97 dėl perviršinio deficito procedūros įgyvendinimo paspartinimo ir paaiškinimo (OL L 209, 1997 8 2, p. 6).

         (5)  2020 m. kovo 30 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) 2020/460, kuriuo dėl konkrečių priemonių investicijoms į valstybių narių sveikatos priežiūros sistemas ir kitus jų ekonomikos sektorius sutelkti reaguojant į COVID-19 protrūkį iš dalies keičiami reglamentai (ES) Nr. 1301/2013, (ES) Nr. 1303/2013 ir (ES) Nr. 508/2014 (Atsako į koronaviruso grėsmę investicijų iniciatyva) (OL L 99, 2020 3 31, p. 5).

         (6)  2020 m. balandžio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) 2020/558, kuriuo iš dalies keičiami reglamentai (ES) Nr. 1301/2013 ir (ES) Nr. 1303/2013, kiek tai susiję su konkrečiomis priemonėmis, kuriomis sudaromos išskirtinės lanksčios sąlygos naudoti Europos struktūrinių ir investicijų fondų lėšas reaguojant į COVID-19 protrūkį (OL L 130, 2020 4 24, p. 1).

         (7)  Grynąsias pirmines valdžios sektoriaus išlaidas sudaro visos valdžios sektoriaus išlaidos atėmus palūkanų išlaidas, Sąjungos fondų pajamomis visiškai kompensuojamas išlaidas Sąjungos programoms ir išlaidų nedarbo išmokoms nediskrecinius pokyčius. Nacionaliniu lygmeniu finansuojamas bendrojo pagrindinio kapitalo formavimas išlyginamas per ketverių metų laikotarpį. Įskaičiuojamos diskrecinės su pajamomis susijusios priemonės arba įstatymais nustatytas pajamų padidėjimas. Vienkartinės priemonės, susijusios tiek su pajamomis, tiek su išlaidomis, neįskaičiuojamos.

         (8)  Pagal Reglamento (EB) Nr. 1466/97 5 straipsnio 2 dalį.


title: Tarybos rekomendacija 2020 m. liepos 20 d. dėl 2020 m. Švedijos nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2020 m. Švedijos konvergencijos programos 2020/C 282/27

text:
               26.8.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 282/177

      TARYBOS REKOMENDACIJA
      2020 m. liepos 20 d.
      dėl 2020 m. Švedijos nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2020 m. Švedijos konvergencijos programos
      (2020/C 282/27)
      EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
      atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 121 straipsnio 2 dalį ir 148 straipsnio 4 dalį,
      atsižvelgdama į 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei koordinavimo (1), ypač į jo 9 straipsnio 2 dalį,
      atsižvelgdama į 2011 m. lapkričio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 1176/2011 dėl makroekonominių disbalansų prevencijos ir naikinimo (2), ypač į jo 6 straipsnio 1 dalį,
      atsižvelgdama į Europos Komisijos rekomendaciją,
      atsižvelgdama į Europos Parlamento rezoliucijas,
      atsižvelgdama į Europos Vadovų Tarybos išvadas,
      atsižvelgdama į Užimtumo komiteto nuomonę,
      atsižvelgdama į Ekonomikos ir finansų komiteto nuomonę,
      atsižvelgdama į Socialinės apsaugos komiteto nuomonę,
      atsižvelgdama į Ekonominės politikos komiteto nuomonę,
      kadangi:

                  (1)

                  2019 m. gruodžio 17 d. Komisija priėmė metinę tvaraus augimo strategiją, kuria pradedamas 2020 m. Europos ekonominės politikos koordinavimo semestras. Joje tinkamai atsižvelgta į 2017 m. lapkričio 17 d. Europos Parlamento, Tarybos ir Komisijos paskelbtą Europos socialinių teisių ramstį. 2019 m. gruodžio 17 d. Komisija pagal Reglamentą (ES) Nr. 1176/2011 taip pat priėmė įspėjimo mechanizmo ataskaitą, kurioje Švedija nurodyta kaip viena iš valstybių narių, dėl kurios reikės parengti nuodugnią apžvalgą;

                  (2)

                  2020 m. vasario 26 d. paskelbta 2020 m. Švedijai skirta ataskaita. Joje įvertinta Švedijos pažanga, padaryta įgyvendinant 2019 m. liepos 9 d. Tarybos priimtas šaliai skirtas rekomendacijas (3) (toliau – 2019 m. šaliai skirtos rekomendacijos), veiksmai, kurių šalis ėmėsi atsižvelgdama į ankstesniais metais priimtas šaliai skirtas rekomendacijas, ir Švedijos pažanga siekiant nacionalinių tikslų pagal strategiją „Europa 2020“. Į ją įtraukti ir nuodugnios apžvalgos pagal Reglamento (ES) Nr. 1176/2011 5 straipsnį rezultatai, kurie taip pat buvo paskelbti 2020 m. vasario 26 d. Remdamasi savo analize, Komisija padarė išvadą, kad Švedijoje yra susidaręs makroekonominis disbalansas. Visų pirma būsto kainų pervertinimas ir nuolatinis namų ūkių skolos didėjimas kelia nevaldomos korekcijos riziką. Tai galėtų turėti neigiamą poveikį ekonomikai ir galbūt bankų sektoriui. Bet koks neigiamas poveikis bankų sektoriui neigiamą šalutinį poveikį dėl sisteminių finansinių tarpusavio sąsajų taip pat galėtų turėti kaimyninėse šalyse. Pastaraisiais metais šiam disbalansui šalinti imtasi tam tikrų priemonių. Tačiau iki šiol tų priemonių poveikis buvo nedidelis. Išlieka svarbių politikos spragų, visų pirma susijusių su mokesčių paskatomis skolintomis lėšomis finansuoti būsto nuosavybę, būsto pasiūlos ir visų pirma nuomos rinkos veikimu;

                  (3)

                  2020 m. kovo 11 d. Pasaulio sveikatos organizacija COVID-19 protrūkį oficialiai paskelbė pasauline pandemija. Dėl pandemijos piliečiai, šalių visuomenė ir ekonomika pateko į ekstremaliąją didelio pavojaus visuomenės sveikatai situaciją. Ji daro didžiulį spaudimą nacionalinėms sveikatos sistemoms, trikdo pasaulines tiekimo grandines, kelia nestabilumą finansų rinkose, lemia vartotojų paklausos sukrėtimus ir daro neigiamą poveikį įvairiems sektoriams. Ji kelia grėsmę žmonių darbo vietoms ir pajamoms, taip pat įmonių verslui. Jos sukeltas didelis ekonominis sukrėtimas jau turi skaudžių pasekmių Sąjungoje. 2020 m. kovo 13 d. Komisija priėmė komunikatą, kuriuo raginama užtikrinti suderintą ekonominį atsaką į krizę, įtraukiant visus nacionalinio ir Sąjungos lygmens suinteresuotuosius subjektus;

                  (4)

                  kelios valstybės narės paskelbė nepaprastąją padėtį arba ėmėsi neatidėliotinų priemonių. Visos neatidėliotinos priemonės turėtų būti griežtai proporcingos, būtinos, ribotos trukmės ir atitikti Europos bei tarptautinius standartus. Joms turėtų būti taikoma demokratinė priežiūra ir nepriklausoma teisminė peržiūra;

                  (5)

                  2020 m. kovo 20 d. Komisija priėmė komunikatą dėl Stabilumo ir augimo pakte nustatytos bendrosios išvengimo sąlygos taikymo. Pagal Reglamento (EB) Nr. 1466/97 5 straipsnio 1 dalyje, 6 straipsnio 3 dalyje, 9 straipsnio 1 dalyje bei 10 straipsnio 3 dalyje ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 1467/97 (4) 3 straipsnio 5 dalyje bei 5 straipsnio 2 dalyje nustatytą bendrąją nukrypti leidžiančią išlygą sudaromos palankesnės sąlygos koordinuoti biudžeto politiką esant dideliam ekonomikos nuosmukiui. 2020 m. kovo 20 d. komunikate Komisija laikėsi nuomonės, kad, atsižvelgiant į numatomą didelį ekonomikos nuosmukį dėl COVID-19 pandemijos, bendrosios nukrypti leidžiančios išlygos taikymo sąlygos yra tenkinamos, ir paprašė Tarybos šią išvadą patvirtinti. 2020 m. kovo 23 d. valstybių narių finansų ministrai pritarė Komisijos vertinimui. Jie sutiko, kad dėl didelio ekonomikos nuosmukio reikia ryžtingo, ambicingo ir suderinto atsako. Pradėjus taikyti bendrąją nukrypti leidžiančią išlygą leidžiama laikinai nukrypti nuo vidutinės trukmės biudžeto tikslui pasiekti numatyto koregavimo plano, jei tai nekelia pavojaus fiskaliniam tvarumui vidutinės trukmės laikotarpiu. Kalbant apie korekcinę dalį, Taryba taip pat gali nuspręsti, remdamasi Komisijos rekomendacija, priimti patikslintą fiskalinę trajektoriją. Taikant bendrąją nukrypti leidžiančią išlygą Stabilumo ir augimo pakto procedūros nesustabdomos. Ji suteikia valstybėms narėms galimybę nukrypti nuo paprastai taikomų biudžetinių reikalavimų, o Komisijai ir Tarybai – imtis būtinų politikos koordinavimo priemonių laikantis Pakto;

                  (6)

                  siekiant apriboti ir kontroliuoti COVID-19 pandemijos plitimą, padidinti nacionalinių sveikatos sistemų atsparumą, įmonėms bei namų ūkiams teikiamomis paramos priemonėmis sušvelninti socialinius bei ekonominius pandemijos padarinius ir užtikrinti tinkamas sveikatos ir saugos sąlygas darbo vietoje, kad būtų galima atnaujinti ekonominę veiklą, reikia nuolatinių veiksmų. Kad paremtų valstybių narių pastangas tose srityse, Sąjunga turėtų visapusiškai išnaudoti įvairias turimas priemones. Be to, valstybės narės ir Sąjunga turėtų bendradarbiaudamos parengti priemones, kurios yra būtinos, kad galėtume grįžti prie įprasto mūsų šalių visuomenės ir ekonomikos veikimo ir tvaraus augimo, įtraukdamos, inter alia, žaliąją pertvarką bei skaitmeninę transformaciją ir pasinaudodamos krizės metu įgyta patirtimi;

                  (7)

                  dėl COVID-19 krizės išryškėjo vidaus rinkos gebėjimas lanksčiai prisitaikyti prie išskirtinių aplinkybių. Vis dėlto, siekiant užtikrinti greitą ir sklandų perėjimą prie atsigavimo etapo ir laisvo prekių, paslaugų bei darbuotojų judėjimo, išskirtinės priemonės, neleidžiančios įprastai veikti vidaus rinkai, turėtų būti panaikintos iškart, kai tik jos nebebus būtinos. Dabartinė krizė parodė, kad sveikatos sektoriuje reikia pasirengimo krizėms planų. Vieni iš esminių platesnių pasirengimo krizėms planų rengimo elementų yra geresnės pirkimo strategijos, diversifikuotos tiekimo grandinės ir strateginiai būtiniausių prekių rezervai;

                  (8)

                  kad visus nenaudojamus Europos struktūrinių ir investicijų fondų išteklius valstybės narės galėtų sutelkti išskirtiniam COVID-19 pandemijos poveikiui sušvelninti, Sąjungos teisės aktų leidėjas jau iš dalies pakeitė atitinkamus teisės aktus Europos Parlamento ir Tarybos reglamentais (ES) 2020/460 (5) ir (ES) 2020/558 (6). Tais pakeitimais bus suteikta papildomo lankstumo ir nustatytos supaprastintos bei racionalizuotos procedūros. Siekiant sumažinti spaudimą pinigų srautams, valstybėms narėms taip pat suteikta galimybė 2020–2021 finansiniais metais pasinaudoti 100 % bendru finansavimu iš Sąjungos biudžeto. Švedija raginama visapusiškai pasinaudoti tomis galimybėmis, kad padėtų labiausiai paveiktiems asmenims ir sektoriams;

                  (9)

                  dėl skirtingų specializacijos modelių tikėtina, kad įvairiuose regionuose visų pirma regionuose, kurie labai priklauso nuo turizmo ir kuriuose įmonėms su klientais iš esmės reikia bendrauti tiesiogiai, socialiniai ir ekonominiai COVID-19 pandemijos padariniai bus nevienodi. Todėl kyla didelė rizika, kad Švedijoje didės regioniniai ir teritoriniai skirtumai, o dėl to dar labiau stiprės jau pastebėta lėto skirtumų tarp sostinės regiono ir likusios šalies dalies arba tarp miestų ir kaimo vietovių didėjimo tendencija. Atsižvelgiant į riziką, kad laikinai sutriks valstybių narių tarpusavio konvergencijos procesas, dabartinėmis aplinkybėmis reikia tikslinių atsakomųjų politikos priemonių;

                  (10)

                  2020 m. nacionalinę reformų programą Švedija pateikė 2020 m. balandžio 27 d., o 2020 m. konvergencijos programą – 2020 m. balandžio 28 d. Siekiant atsižvelgti į jų tarpusavio sąsajas, abi programos vertintos vienu metu;

                  (11)

                  šiuo metu Švedijai taikoma Stabilumo ir augimo pakto prevencinė dalis;

                  (12)

                  2020 m. konvergencijos programoje Vyriausybė numato nominaliojo balanso pablogėjimą nuo 0,4 % bendrojo vidaus produkto (BVP) pertekliaus 2019 m. iki 3,8 % BVP deficito 2020 m. Numatoma, kad 2021 m. deficitas sumažės iki 1,4 % BVP, o iki 2023 m. susidarys 1,5 % BVP perteklius. 2020 m. konvergencijos programoje numatoma, kad iki 35 % BVP 2019 m. sumažėjęs valdžios sektoriaus skolos santykis su BVP 2020 m. išaugs iki 40 %. Makroekonominę ir fiskalinę perspektyvą veikia didelis neapibrėžtumas dėl COVID-19 pandemijos;

                  (13)

                  reaguodama į COVID-19 pandemiją ir laikydamasi suderinto Sąjungos požiūrio, Švedija ėmėsi savalaikių biudžeto priemonių, kad padidintų savo sveikatos sistemos pajėgumą, suvaldytų pandemiją ir suteiktų pagalbą labiausiai nukentėjusiems asmenims ir sektoriams. Pagal 2020 m. konvergencijos programą tos biudžeto priemonės sudarė 2,4 % BVP. Šios priemonės apima sveikatos priežiūros paslaugų stiprinimą (0,1 % BVP), skubią pagalbą sunkumų patiriantiems sektoriams (1,6 % BVP) ir darbo rinkos bei socialinės politikos priemones (0,2 % BVP). Be to, Švedija paskelbė priemones, kurios, nors ir nedaro tiesioginio poveikio biudžetui, padės teikti likvidumo paramą įmonėms. Remiantis 2020 m. konvergencijos programa, tos priemonės visų pirma apima mokesčių atidėjimą (iki 6,9 % BVP), taip pat įvairių rūšių paskolų garantijas ir išplėstas kreditų priemones (maždaug 4,7 % BVP). Apskritai priemonės, kurių ėmėsi Švedija, atitinka 2020 m. kovo 13 d. Komisijos komunikate išdėstytas gaires. Visiškas neatidėliotinų priemonių ir fiskalinių paramos priemonių įgyvendinimas, o vėliau, kai leis ekonominės sąlygos, fiskalinės politikos perorientavimas siekiant užtikrinti apdairią vidutinės trukmės laikotarpio fiskalinę būklę padės išsaugoti fiskalinį tvarumą vidutinės trukmės laikotarpiu;

                  (14)

                  remiantis Komisijos 2020 m. pavasario prognoze, grindžiama nesikeičiančios politikos scenarijumi, Švedijos valdžios sektoriaus balansas sudarys -5,6 % BVP 2020 m. ir -2,2 % BVP 2021 m. Numatoma, kad 2020 m. ir 2021 m. valdžios sektoriaus skolos santykis vis dar neviršys 60 % BVP;

                  (15)

                  dėl 2020 m. Švedijos planuojamo 3 % BVP deficito ribos viršijimo 2020 m. gegužės 20 d. Komisija paskelbė pranešimą, parengtą pagal Sutarties 126 straipsnio 3 dalį. Apskritai iš Komisijos analizės galima spręsti, kad Sutartyje ir Reglamente (EB) Nr. 1467/97 apibrėžtas deficito kriterijus nėra įvykdytas;

                  (16)

                  po COVID-19 pandemijos protrūkio prasidėjęs Švedijos ekonomikos sulėtėjimas neturi precedento. Pagal Komisijos 2020 m. pavasario prognozę numatoma, kad nedarbas 2020 m. išaugs iki 9,7 %, o 2021 m. sumažės iki 9,3 %. Numatoma, kad labai sumažės privatus vartojimas, visų pirma labiausiai pažeidžiamose vartojimo kategorijose, pvz., transporto, restoranų ir apgyvendinimo. Prognozuojama, kad dar labiau nei vartojimas sumažės bendrojo pagrindinio kapitalo formavimas, daugiausia dėl neaiškaus ekonomikos atsigavimo tempo. Švedijos valdžios institucijos anksti ėmėsi priemonių, o plintant COVID-19 pandemijai politikos priemones palaipsniui stiprino. Priemonės taikomos sveikatos priežiūrai ir jomis siekta kovoti su ekonominiais padariniais. Su sveikatos priežiūra susijusios priemonės apima centrinės valdžios ekonominę paramą su COVID-19 pandemija susijusioms regionų ir vietos valdžios institucijų, atsakingų už sveikatos priežiūros sistemą, papildomoms išlaidoms padengti. Ekonomikos srityje Vyriausybė ėmėsi įvairių veiksmų siekdama sumažinti įmonių sektoriaus išlaidas (trumpalaikis atleidimas iš darbo, ligos išmokų išlaidos, darbdavio socialinių įmokų atsisakymas, kredito garantijos ir nuomos mokesčio sumažinimas) ir užtikrinti įmonių likvidumą (mokesčių, įskaitant pridėtinės vertės mokestį (PVM), mokėjimų atidėjimas). Be to, Švedijos centrinis bankas (Sveriges Riksbank) nusprendė teikti paskolas įmonėms per bankus, kad jos galėtų pirkti Vyriausybės ir savivaldybių obligacijas, taip pat padengtąsias hipotekos obligacijas ir Švedijos ne finansų bendrovių išleistas obligacijas bei komercinius vekselius. Rengiant ir įgyvendinant tas priemones reikia atsižvelgti į bankų sektoriaus atsparumą. Centrinis bankas taip pat sudarė susitarimus dėl valiutų apsikeitimo sandorių su kitais centriniais bankais, siekdamas užtikrinti, kad finansų sektoriuje būtų prieinamos pagrindinės valiutos. Socialinė ir darbo rinkos politika buvo išplėsta, pavyzdžiui, buvo padaryti laikini ligos išmokų tvarkos pakeitimai, padidintos nedarbo išmokos, sušvelninti dalyvavimo nedarbo draudimo sistemoje reikalavimai ir vykdoma aktyvi darbo rinkos ir švietimo politika (pvz., žaliosios darbo vietos, naujos pradžios darbo vietų programos pratęsimas, vasaros kursai, daugiau aukštųjų mokyklų studentų);

                  (17)

                  Švedijos trumpalaikės atsako į COVID-19 pandemiją politikos priemonės grindžiamos tinkamų išteklių ir pajėgumų rezervo užtikrinimu bei sveikatos priežiūros darbuotojų vaidmens ir atsakomybės pritaikymu. Vidutinės trukmės laikotarpiu tai taip pat turėtų padėti užtikrinti laiku teikiamas ir geografiniu požiūriu subalansuotas sveikatos priežiūros paslaugas, tinkamą sveikatos priežiūros darbuotojų dislokavimą įvairiomis aplinkybėmis (pavyzdžiui, teikiant ambulatorinę ir stacionarinę sveikatos priežiūrą) ir išvengti struktūrinio medicinos darbuotojų trūkumo. Pasinaudojimas tvirtu Švedijos mokslinių tyrimų ir inovacijų (MTI) sektoriumi vykdant mokslinius veiksmus gali padėti siekti pažangos vakcinų kūrimo, gydymo ir diagnostikos srityse, taip pat mokslinių tyrimų rezultatus pritaikant visuomenės sveikatos politikoje;

                  (18)

                  išlaikyti spartesnį našumo augimą pasitelkiant MTI aukštųjų technologijų sektoriuose ir padėti pasiekti plataus užmojo Švedijos klimato ir energetikos tikslus, nustatytus jos nacionaliniame energetikos ir klimato srities veiksmų plane, galima remiant įgūdžių, visų pirma skaitmeninių įgūdžių, ugdymą. Taip pat reikia investicijų, kad būtų sumažinti migrantų ir ne migrantų kilmės besimokančių asmenų mokymosi rezultatų skirtumai. Aukšta darbo jėgos kokybė labai prisidėjo prie darbo našumo augimo, tačiau prieš COVID-19 krizę jos įtakos beveik neliko. Taip pat reikės į darbo rinką integruoti asmenų grupes, kurių potencialas iki krizės nebuvo visiškai išnaudotas, pavyzdžiui, migrantus iš ES nepriklausančių šalių ir neįgaliuosius. Kvalifikuotų darbuotojų trūkumas ypač akivaizdus švietimo, sveikatos priežiūros, socialinio darbo, informacinių ir ryšių technologijų, pramonės ir statybos sektoriuose;

                  (19)

                  siekiant skatinti ekonomikos atsigavimą, bus svarbu paankstinti brandžių viešųjų investicinių projektų įgyvendinimą ir skatinti privačiąsias investicijas, be kita ko, imantis atitinkamų reformų. Skaitmeninių technologijų ir mikroelektronikos sektoriuose daugiau kaip 50 % darbdavių nurodo jaučiantys kvalifikuotų darbuotojų trūkumą, turintį įtakos ekonomikos augimui. Būtina sąlyga siekiant padidinti našumo rezultatus – didelės viešųjų išlaidų moksliniams tyrimams dalies užtikrinimas. Siekiant atnaujinti darbo našumo augimą, taip pat reikia didinti kapitalo imlumą ir daugiau investuoti į aukštųjų technologijų ir novatoriškus sektorius. Padidinti našumą padės naujų skaitmeninių technologijų sklaida mažosiose ir vidutinėse įmonėse. Krizė parodė, kokia svarbi yra skaitmeninė infrastruktūra, ir tai, kad spartus ir stabilus ryšys turi būti prieinamas visur, kur žmonės gyvena ar dirba. Svarbus vaidmuo teks judriojo plačiajuosčio ryšio 700 MHz dažnių juostoje plėtojimui, taip pat galimybei gauti finansinę paramą fiksuotojo plačiajuosčio ryšio plėtotei. Papildomą postūmį Švedijos ekonomikos skaitmeninimui suteiks būsimas 5G aukcionas. Siekiant tikslo iki 2045 m. sukurti neutralaus poveikio klimatui visuomenę taip pat reikės investicijų į MTI, kurie sudarytų sąlygas parengti ir įgyvendinti naujoviškus, konkurencingus priklausomybės nuo iškastinio kuro mažinimo sprendimus, taip pat suderintų socialinių ir politinių veiksmų. Siekiant sumažinti Švedijos išmetamą šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekį, veiksmų pirmiausia reikėtų imtis transporto sektoriuje. Į politinę darbotvarkę įtrauktas visapusiškas ir palyginti greitas transporto priemonių parko pertvarkymas į mažataršį. Planuojamos investicijos į geležinkelių infrastruktūrą yra svarbus veiksnys siekiant sudaryti palankesnes sąlygas pasirinkti įvairesnes transporto rūšis ir pasiekti Švedijos plataus užmojo kovos su klimato kaita tikslą. Transportui ir pramonei elektrifikuoti reikės didelių investicijų į elektros energijos gamybą ir paskirstymą. Įveikti kai kuriuos dėl perėjimo prie neutralaus poveikio klimatui ekonomikos kylančius iššūkius, visų pirma 2020 m. šalies ataskaitos D priede nurodytose teritorijose, Švedijai turėtų padėti Teisingos pertvarkos fondo, kuris yra Komisijos pasiūlymo objektas, 2021–2027 m. laikotarpio programavimas. Tai suteiktų Švedijai galimybę kuo geriau pasinaudoti tuo fondu;

                  (20)

                  nuolatiniai įtarimai pinigų plovimu turėjo įtakos Švedijos bankų reputacijai, o pinigų plovimo prevencija tebėra vienas iš Švedijos prioritetų. Veiksmingai priežiūrai užtikrinti reikia daugiau išteklių ir tinkamų procedūrų, kad būtų galima taikyti rizika grindžiamą požiūrį. Švedija pripažino, kad reikia daugiau išteklių tinkamai priežiūrai ir tyrimams vykdyti, ir sustiprino savo finansų priežiūros institucijos pajėgumus. Tačiau tos institucijos pajėgumai vis dar yra maži, palyginti su Švedijos finansų sektoriaus dydžiu. Iššūkių tebėra ir dar reikia visapusiškai įgyvendinti rizika grindžiamą požiūrį;

                  (21)

                  nors šioje Rekomendacijoje išdėstytose šaliai skirtose rekomendacijose (toliau – 2020 m. šaliai skirtos rekomendacijos) dėmesys sutelktas į COVID-19 pandemijos socialinio ir ekonominio poveikio švelninimą ir palankesnių sąlygų ekonomikai atsigauti sudarymą, 2019 m. šaliai skirtose rekomendacijose taip pat aptartos reformos, būtinos siekiant reaguoti į vidutinės trukmės laikotarpio ir ilgalaikius struktūrinius iššūkius. 2019 m. šaliai skirtos rekomendacijos tebėra aktualios, o jų įgyvendinimas bus toliau stebimas per visą kitų metų Europos semestrą. Tai apima ir 2019 m. šaliai skirtas rekomendacijas dėl ekonominės politikos, susijusios su investicijomis. Į visas 2019 m. šaliai skirtas rekomendacijas turėtų būti atsižvelgta sanglaudos politikos finansavimo po 2020 m. strateginio programavimo procese, be kita ko, rengiant dabartinės krizės poveikio švelninimo priemones ir išėjimo iš jos strategijas;

                  (22)

                  Europos semestras yra nuolatinio Sąjungos ekonominės ir užimtumo politikos koordinavimo sistema, galinti prisidėti prie ekonomikos tvarumo. Savo 2020 m. nacionalinėse reformų programose valstybės narės įvertino pažangą, padarytą įgyvendinant Jungtinių Tautų darnaus vystymosi tikslus (DVT). Užtikrindama, kad būtų visapusiškai įgyvendintos 2020 m. šaliai skirtos rekomendacijos, Švedija prisidės prie pažangos siekiant DVT ir prie bendrų pastangų užtikrinti konkurencingą tvarumą Sąjungoje;

                  (23)

                  per 2020 m. Europos semestrą Komisija atliko išsamią Švedijos ekonominės politikos analizę ir ją paskelbė 2020 m. šaliai skirtoje ataskaitoje. Be to, ji įvertino 2020 m. konvergencijos programą, 2020 m. nacionalinę reformų programą, taip pat veiksmus, kurių Švedija ėmėsi atsižvelgdama į ankstesniais metais jai skirtas rekomendacijas. Komisija įvertino ne tik jų svarbą tvariai fiskalinei ir socialinei bei ekonominei Švedijos politikai, bet ir tai, kaip jie atitinka Sąjungos taisykles ir gaires, nes būtina stiprinti bendrą Sąjungos ekonomikos valdymą Sąjungos lygmens priemonėmis prisidedant prie būsimų nacionalinių sprendimų;

                  (24)

                  atsižvelgdama į šį vertinimą, Taryba išnagrinėjo 2020 m. konvergencijos programą, o jos nuomonė (7) pateikta visų pirma toliau išdėstytoje 1 rekomendacijoje;

                  (25)

                  atsižvelgdama į Komisijos nuodugnios apžvalgos ir šio vertinimo rezultatus, Taryba išnagrinėjo 2020 m. nacionalinę reformų programą ir 2020 m. konvergencijos programą. 2020 m. šaliai skirtose rekomendacijose atsižvelgiama į poreikį kovoti su COVID-19 pandemija ir sudaryti palankesnes sąlygas ekonomikai atsigauti, nes tai pirmas būtinas žingsnis, kuris leis koreguoti disbalansą. 2020 m. šaliai skirtas rekomendacijas perorientavus į tikslą švelninti COVID-19 pandemijos socialinius ir ekonominius padarinius ir sudaryti palankesnes sąlygas ekonomikai atsigauti, nė viena iš jų nėra tiesiogiai susijusi su makroekonominiu disbalansu, kurį Komisija nustatė pagal Reglamento (ES) Nr. 1176/2011 6 straipsnį,

            REKOMENDUOJA Švedijai 2020 ir 2021 m. imtis šių veiksmų:

                  1.

                  Laikantis bendrosios nukrypti leidžiančios išlygos pagal Stabilumo ir augimo paktą, imtis visų būtinų priemonių, kad būtų veiksmingai kovojama su COVID-19 pandemija, palaikoma ekonomika ir remiamas būsimas atsigavimas. Kai leis ekonominės sąlygos, vykdyti fiskalinę politiką, kuria siekiama užtikrinti apdairią vidutinės trukmės laikotarpio fiskalinę būklę ir skolos tvarumą, kartu didinant investicijas. Užtikrinti sveikatos sistemos atsparumą, įskaitant tinkamą aprūpinimą būtiniausiais medicinos reikmenimis, infrastruktūra ir darbuotojais.

                  2.

                  Skatinti inovacijas ir remti švietimą bei įgūdžių ugdymą. Siekiant remti ekonomikos atsigavimą, paankstinti brandžių viešųjų investicinių projektų įgyvendinimą ir skatinti privačiąsias investicijas. Investicijas sutelkti į žaliąją ir skaitmeninę pertvarką, visų pirma į švarią ir efektyvią energijos gamybą ir vartojimą, aukštųjų technologijų ir novatoriškus sektorius, 5G tinklus ir tvarų transportą.

                  3.

                  Didinti kovos su pinigų plovimu priežiūros veiksmingumą ir veiksmingai užtikrinti kovos su pinigų plovimu sistemos taisyklių vykdymą.

         Priimta Briuselyje 2020 m. liepos 20 d.

               Tarybos vardu

               Pirmininkė

            J. KLOECKNER

         (1)  OL L 209, 1997 8 2, p. 1.

         (2)  OL L 306, 2011 11 23, p. 25.

         (3)  OL C 301, 2019 9 5, p. 159.

         (4)  1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1467/97 dėl perviršinio deficito procedūros įgyvendinimo paspartinimo ir paaiškinimo (OL L 209, 1997 8 2, p. 6).

         (5)  2020 m. kovo 30 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) 2020/460, kuriuo dėl konkrečių priemonių investicijoms į valstybių narių sveikatos priežiūros sistemas ir kitus jų ekonomikos sektorius sutelkti reaguojant į COVID-19 protrūkį iš dalies keičiami reglamentai (ES) Nr. 1301/2013, (ES) Nr. 1303/2013 ir (ES) Nr. 508/2014 (Atsako į koronaviruso grėsmę investicijų iniciatyva) (OL L 99, 2020 3 31, p. 5).

         (6)  2020 m. balandžio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) 2020/558, kuriuo iš dalies keičiami reglamentai (ES) Nr. 1301/2013 ir (ES) Nr. 1303/2013, kiek tai susiję su konkrečiomis priemonėmis, kuriomis sudaromos išskirtinės lanksčios sąlygos naudoti Europos struktūrinių ir investicijų fondų lėšas reaguojant į COVID-19 protrūkį (OL L 130, 2020 4 24, p. 1).

         (7)  Pagal Reglamento (EB) Nr. 1466/97 9 straipsnio 2 dalį.