title: 2019 m. liepos 9 d. Tarybos rekomendacija dėl 2019 m. Airijos nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2019 m. Airijos stabilumo programos

text:
               5.9.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 301/35

      TARYBOS REKOMENDACIJA
      2019 m. liepos 9 d.
      dėl 2019 m. Airijos nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2019 m. Airijos stabilumo programos
      (2019/C 301/07)
      EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
      atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 121 straipsnio 2 dalį ir 148 straipsnio 4 dalį,
      atsižvelgdama į 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei koordinavimo (1), ypač į jo 5 straipsnio 2 dalį,
      atsižvelgdama į 2011 m. lapkričio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 1176/2011 dėl makroekonominių disbalansų prevencijos ir naikinimo (2), ypač į jo 6 straipsnio 1 dalį,
      atsižvelgdama į Europos Komisijos rekomendaciją,
      atsižvelgdama į Europos Parlamento rezoliucijas,
      atsižvelgdama į Europos Vadovų Tarybos išvadas,
      atsižvelgdama į Užimtumo komiteto nuomonę,
      atsižvelgdama į Ekonomikos ir finansų komiteto nuomonę,
      atsižvelgdama į Socialinės apsaugos komiteto nuomonę,
      atsižvelgdama į Ekonominės politikos komiteto nuomonę,
      kadangi:

                  (1)

                  2018 m. lapkričio 21 d. Komisija priėmė metinę augimo apžvalgą, kuria pradedamas 2019 m. Europos ekonominės politikos koordinavimo semestras. Ji tinkamai atsižvelgė į 2017 m. lapkričio 17 d. Europos Parlamento, Tarybos ir Komisijos paskelbtą Europos socialinių teisių ramstį. 2019 m. kovo 21 d. Europos Vadovų Taryba patvirtino metinėje augimo apžvalgoje nustatytus prioritetus. 2018 m. lapkričio 21 d. Komisija pagal Reglamentą (ES) Nr. 1176/2011 taip pat priėmė įspėjimo mechanizmo ataskaitą – joje Airija nurodyta kaip viena iš valstybių narių, dėl kurios reikėtų parengti nuodugnią apžvalgą. Tą pačią dieną Komisija taip pat priėmė rekomendaciją dėl Tarybos rekomendacijos dėl euro zonos ekonominės politikos; tą rekomendaciją Europos Vadovų Taryba patvirtino 2019 m. kovo 21 d.2019 m. balandžio 9 d. Taryba priėmė rekomendaciją dėl euro zonos ekonominės politikos (3) (toliau – 2019 m. euro zonai skirta rekomendacija), kurioje pateikiamos penkios rekomendacijos euro zonai (toliau – rekomendacijos euro zonai);

                  (2)

                  kaip valstybė narė, kurios valiuta yra euro, atsižvelgdama į glaudžias ekonominės ir pinigų sąjungos šalių ekonomikos sąsajas, Airija turėtų užtikrinti, kad 2019 m. euro zonai skirta rekomendacija, kaip nurodyta toliau išdėstytose 1 ir 3 rekomendacijose, būtų visiškai ir laiku įgyvendinta. Visų pirma, sutelkus su investicijomis susijusią ekonominę politiką į nurodytas sritis ir įdiegus mokesčių priemones bus padedama įgyvendinti antrą rekomendaciją euro zonai dėl paramos investicijoms, viešųjų finansų būklės gerinimo ir kovos su agresyviu mokesčių planavimu;

                  (3)

                  2019 m. vasario 27 d. paskelbta 2019 m. Airijai skirta ataskaita. Joje įvertinta Airijos pažanga, padaryta įgyvendinant 2018 m. liepos 13 d. Tarybos priimtas šaliai skirtas rekomendacijas (4), tolesni veiksmai, kurių šalis ėmėsi atsižvelgdama į ankstesniais metais priimtas jai skirtas rekomendacijas, ir Airijos pažanga siekiant nacionalinių tikslų pagal strategiją „Europa 2020“. Į ją įtraukti ir nuodugnios apžvalgos pagal Reglamento (ES) Nr. 1176/2011 5 straipsnį rezultatai, kurie taip pat buvo paskelbti 2019 m. vasario 27 d. Remdamasi savo analize, Komisija padarė išvadą, kad Airijoje yra susidarę makroekonominiai disbalansai. Visų pirma dėl didelės viešojo ir privačiojo sektorių skolos ir daug susikaupusių grynųjų išorės įsipareigojimų Airija tampa neatspari neigiamiems sukrėtimams, tačiau srauto kintamieji toliau gerėja. Privačiojo sektoriaus skola išlieka didelė, tačiau augant ekonomikai ji toliau mažėja. Tarptautinių įmonių veikla ir toliau daro įtaką įmonių skolai. Namų ūkių skola iš esmės atitinka pagrindinius rodiklius, nors ir yra didelė, palyginti su disponuojamosiomis pajamomis. Prognozuojama, kad valdžios sektoriaus skola toliau mažės, o deficitas artės prie subalansuotos padėties. Kelerius metus būsto kainos augo sparčiai, tačiau neseniai augimas sulėtėjo. Būsto kainos daugiausia priklauso nuo ribotos pasiūlos ir nėra jokių aiškių pervertinimo įrodymų. Neveiksnių paskolų kiekis tebėra didelis, tačiau jis toliau mažėjo, net jei ilgalaikiai įsiskolinimai mažėja lėčiau;

                  (4)

                  2019 m. nacionalinę reformų programą Airija pateikė 2019 m. balandžio 17 d., o 2019 m. stabilumo programą – 2019 m. balandžio 29 d. Siekiant atsižvelgti į jų tarpusavio sąsajas, abi programos vertintos vienu metu;

                  (5)

                  į atitinkamas konkrečioms šalims skirtas rekomendacijas atsižvelgta sudarant 2014–2020 m. Europos struktūrinių ir investicijų fondų (toliau – ESI fondai) programas. Kaip numatyta Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1303/2013 (5) 23 straipsnyje, Komisija, gali paprašyti valstybės narės peržiūrėti savo partnerystės sutartį ir susijusias programas bei pasiūlyti jų pakeitimus, jei tai būtina siekiant remti atitinkamų Tarybos rekomendacijų įgyvendinimą. Kaip naudotųsi šia nuostata, Komisija išsamiau nurodė priemonių, kuriomis ESI fondų veiksmingumas siejamas su patikimu ekonomikos valdymu, taikymo gairėse;

                  (6)

                  šiuo metu Airijai taikoma Stabilumo ir augimo pakto prevencinė dalis ir skolos taisyklė. 2019 m. stabilumo programoje Vyriausybė numato, kad 2019 m. nominalusis balansas pagerės – iki 0,2 % bendrojo vidaus produkto (BVP) – ir toliau laipsniškai gerės, o 2023 m. bus 1,3 % BVP. Remiantis perskaičiuotu struktūriniu balansu (6), vidutinės trukmės biudžeto tikslą, t. y. 0,5 % BVP struktūrinį deficitą, planuojama pasiekti ne vėliau kaip 2020 m. Stabilumo programoje numatoma, kad valdžios sektoriaus bendrosios skolos santykis su BVP 2019 m. sumažės iki 61,1 % BVP ir toliau mažės iki 51,6 % 2023 m. Makroekonominis scenarijus, kuriuo grindžiamos tos biudžeto projekcijos, yra tikėtinas. Vis dėlto priemonės, kurių reikia norint pasiekti planuojamus deficito tikslus 2020 m. ir vėliau, nebuvo pakankamai konkretizuotos;

                  (7)

                  2018 m. liepos 13 d. Taryba rekomendavo Airijai 2019 m. pasiekti vidutinės trukmės biudžeto tikslą. Tai atitinka didžiausią grynųjų pirminių valdžios sektoriaus išlaidų (7) nominalų augimą, sudarantį 7,0 % 2019 m. ir atitinkantį leidžiamą 0,3 % BVP struktūrinio balanso pablogėjimą. Remiantis Komisijos 2019 m. pavasario prognoze, numatoma, kad Airija 2019 m. laikysis rekomenduojamo fiskalinio koregavimo;

                  (8)

                  2020 m. Airija turėtų pasiekti savo vidutinės trukmės biudžeto tikslą. Remiantis Komisijos 2019 m. pavasario prognoze, tai dera su 3,7 % grynųjų pirminių valdžios sektoriaus išlaidų didžiausiu nominaliu augimu (8), atitinkančiu 0,7 % BVP metinį struktūrinį koregavimą. Prognozuojama, kad Airija pasieks vidutinės trukmės biudžeto tikslą. Taip pat prognozuojama, kad valdžios sektoriaus bendroji skola toliau užtikrintai vis mažės (daugiau, nei reikalaujama pagal skolos taisyklę). Apskritai Taryba mano, kad pagal prognozę 2019 m. ir 2020 m. Airija turėtų laikytis Stabilumo ir augimo pakto nuostatų. Atsižvelgiant į Airijos BVP ir šalies produkcijos skaičiavimų skirtumą ir susijusį poveikį skolos ir BVP santykiui, Airijos dabartines ciklines sąlygas ir išaugusią išorės riziką, būtų svarbu bet kokias nenumatytas pajamas naudoti tolesniam valdžios sektoriaus bendrosios skolos santykio mažinimui;

                  (9)

                  dėl stabilaus gamybos apimties augimo viešųjų finansų būklė toliau gerėjo, tačiau išlieka pajamų kintamumo rizika, ir dar yra galimybių padidinti pajamų atsparumą ekonomikos svyravimams ir neigiamiems sukrėtimams. Ekonominio kintamumo sąlygomis pajamų stabilumą padidintų mokesčių išlaidų aprėpties bei kiekio ribojimas ir mokesčių bazės išplėtimas. Nors Airija padidino turizmo veiklai taikomą lengvatinį pridėtinės vertės mokesčio tarifą, kai kurios naujos mokesčių priemonės daugiausia buvo skirtos mokesčiams mažinti ir lengvatoms. Be to, Airijoje esama daugiau galimybių padidinti mokesčių sistemos indėlį į aplinkosaugos tikslų siekimą. Tokios pastangos galėtų būti iškastinio kuro subsidijų mažinimas ir stipresnis kainų signalas investuotojams įsipareigojant laikytis anglies dioksido mokesčio didinimo per ateinantį dešimtmetį tvarkaraščio;

                  (10)

                  kad mokesčių sistemos taptų veiksmingesnės ir teisingesnės, labai svarbu kovoti su agresyviu mokesčių planavimu, kaip pripažinta 2019 m. euro zonai skirtoje rekomendacijoje. Mokesčių mokėtojų agresyvaus mokesčių planavimo strategijų šalutinis poveikis kitoms valstybėms narėms skatina imtis koordinuotų nacionalinės politikos priemonių, kurios papildytų Sąjungos teisės aktus. Airija ėmėsi priemonių kovoti su agresyviu mokesčių planavimu, tačiau aukštas autorinių atlyginimų ir dividendų mokėjimų, kaip BVP dalies, lygis rodo, kad agresyviu mokesčių planavimu užsiimančios bendrovės naudojasi Airijos mokesčių taisyklėmis. Kadangi Airijoje įsikūrusių įmonių atliekamiems autorinių atlyginimų ir dividendų mokėjimams į užsienį (t. y. mokėjimai, kuriuos Sąjungos rezidentai atlieka trečiųjų valstybių rezidentams) išskaičiuojamieji mokesčiai taikomi ribotai, tie mokėjimai, jei jie nėra apmokestinami ir gavėjo šalyje, gali būti neapmokestinami iš viso;

                  (11)

                  išlieka ilgalaikio fiskalinio tvarumo rizika dėl išlaidų, susijusių su visuomenės senėjimu. Numatoma, kad išlaidos sveikatos priežiūrai padidės nuo 4,1 % BVP 2016 m. iki 5,1 % BVP 2070 m., o 2063 m. jos bus didžiausios – 5,2 %. Nors Airijos sveikatos priežiūros sistemoje yra dalykų, kurie veikia tinkamai arba pagerėjo, pati sistema yra neveiksminga, sunkiai tenkina paklausą ir neužtikrina koordinuotos ir integruotos priežiūros teikimo. Kad sumažintų didėjantį paklausos poveikį, Airijos Vyriausybė patvirtino Sláintecare įgyvendinimo strategiją ir sukūrė Sláintecare programos įgyvendinimo biurą, kad per ateinančius 10 metų Airijos sveikatos ir socialinės priežiūros tarnybos būtų visapusiškai reformuotos ir modernizuotos. Planuojama reforma – patikima vizija, kaip užtikrinti, kad sveikatos priežiūros sistema būtų visuotinai prieinama ir tvari, kad būtų patenkinti senėjančios visuomenės poreikiai, o priežiūra būtų perkelta į bendruomenę, daugiau dėmesio skiriant prevencijai. Tikėtina, kad tai turės teigiamą poveikį mažinant priklausomybę nuo intensyvios priežiūros, todėl sveikatos priežiūra taps ekonomiškai efektyvesnė. Tačiau trumpuoju laikotarpiu kyla pavojus, kad ji nebus įgyvendinta dėl sveikatos sistemos sunkumų sprendžiant dvigubo sveikatos draudimo rinkos klausimus ir veiksmingai valdant jos biudžetą, veiklos rezultatus ir darbo jėgą. Kad Sláintecare vizija būtų ilgainiui įgyvendinta, taip pat reikės apriboti trumpalaikes išlaidas;

                  (12)

                  nepaisant Vyriausybės pastangų riboti išlaidas socialinio draudimo pensijoms, numatoma, kad bendras pensijų sistemos deficitas ilguoju laikotarpiu smarkiai didės dėl to, kad pensijų išlaidos padidės nuo 5 % BVP 2016 m. iki 6,6 % 2070 m., o 2053 m. jos bus didžiausios – 7,5 %. Siekiant sustiprinti Airijos pensijų sistemos fiskalinį tvarumą labai svarbu laiku įgyvendinti visas pateiktas pensijų reformos veiksmų gaires;

                  (13)

                  siekiant padidinti Airijos našumą ir ilgalaikį integracinį augimą, būtina daugiau investuoti į įgūdžius, švietimą bei mokymą ir socialinės įtraukties užtikrinimą. Dėl didėjančios įtampos darbo rinkoje ir dėl kai kuriuose sektoriuose atsirandančio įgūdžių trūkumo ir neatitikties reikia stengtis pasiekti neaktyvias potencialių darbuotojų grupes ir investuoti į neišnaudotą žmogiškąjį kapitalą. Yra galimybių skatinti kvalifikacijos kėlimą, o švietimo programas ir profesinį mokymą geriau priderinti prie darbo rinkos poreikių. Tai, kad pagrindinius skaitmeninius įgūdžius turi nedidelė procentinė dalis suaugusiųjų darbo jėgos, reikia toliau investuoti į mokymą ir kvalifikacijos kėlimą darbo vietoje. Investicijos siekiant sudaryti sąlygas gauti kokybiškų ir įperkamų vaikų priežiūros paslaugų ir nacionalinės vaikų priežiūros sistemos diegimas padės padidinti gana žemą moterų užimtumo lygį. Neįgaliųjų dalyvavimas darbo rinkoje yra vienas iš mažiausių Europoje. Mažo darbo intensyvumo namų ūkiuose gyvenančių žmonių skaičius tebėra vienas didžiausių Sąjungoje, o tai rodo, kad šiai konkrečiai grupei remti reikia įtraukesnių ir tikslingesnių aktyvumo skatinimo strategijų;

                  (14)

                  po ekonomikos nuosmukio kelerius metus trukęs mažų investicijų laikotarpis atsiliepia galimybėms gauti įperkamą būstą bei socialinį būstą ir tinkamos netaršaus transporto ir energijos, vandens tiekimo ir itin didelės spartos plačiajuosčio ryšio infrastruktūros užtikrinimui, o tai savo ruožtu yra kliūtys verslo investicijoms. Be to, per pastaruosius 5 metus labai išaugo kelių transporto išmetamų šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekis. Infrastruktūros tobulinimas kartu su teritorijų planavimu galėtų būti labai svarbūs veiksniai, skatinantys būsto pasiūlos gerinimą, privačiojo sektoriaus investicijų didėjimą, našumo augimą ir užtikrinantys subalansuotą regionų ekonominį vystymąsi. Tebėra labai svarbu užtikrinti perspektyvų junglumą ir pakankamus skaitmeninius įgūdžius, kad vietos bendrovės galėtų veiksmingai naudotis skaitmeninėmis technologijomis, o vidaus informacinių ir ryšių technologijų sektorius klestėtų. Išlieka didelių iššūkių, susijusių su galimybe naudotis itin sparčiu plačiajuosčiu ryšiu, visų pirma kaimo vietovėse. didesnės investicijos į švarios energijos, netaršaus ir viešojo transporto, vandens tiekimo infrastruktūrą, taip pat didesnės pastangos priklausomybės nuo iškastinio kuro mažinimo, energijos vartojimo efektyvumo, atsinaujinančiosios energijos ir žiedinės ekonomikos srityse padėtų Airijai vykstant šalies perėjimui prie mažo anglies dioksido kiekio ir aplinkos taršai atsparios ekonomikos;

                  (15)

                  nors pradėjus įgyvendinti Nacionalinį vystymo planą galiausiai būtų galima užtikrinti papildomą pagrindinę infrastruktūrą, silpnas statybos sektoriaus pajėgumas galėtų tapti kliūtimi siekiant planą įgyvendinti laiku. Be to, įvairinant jūrų transporto ir energetikos jungtis su žemynine Europa galėtų didėti ekonomikos atsparumas išorės sukrėtimams. Airija iki šiol nesugebėjo atsieti ekonomikos augimo nuo išmetamų šiltnamio efektą sukeliančių dujų ir oro teršalų kiekio. Išmetamas šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekis nuolatos augo, ypač transporto, žemės ūkio, energetikos sektoriuose ir apstatytoje aplinkoje. Dėl nepakankamos pažangos šioje srityje Airijai bus sunkiau vykdyti savo įsipareigojimus Sąjungai, taip pat dėl to padidės būsimų veiksmų išlaidos;

                  (16)

                  nuolatinis pasiūlos trūkumas ir didėjanti paklausa toliau skatina nekilnojamojo turto kainų šuolius. Nors nepanašu, kad 2017 m. kainos būtų pervertintos, susirūpinimą pradeda kelti įperkamumas. Dėl nepakankamų investicijų ir statybų per pastarąjį dešimtmetį būsto pasiūlos trūkumas taip pat turi įtakos socialiniam būstui. Nors apskaičiuota, kad socialinio būsto paklausa bus apie 72 000 vienetų, 2019 m. planuojama pastatyti tik 10 000 vienetų. 17 000 namų ūkių bus teikiama parama pagal Airijos paramos aprūpinimui būstu išmokų arba būsto nuomos sistemą, tačiau kyla pavojus, kad dėl to labai padidės nuomos kaina privačiojoje nuomos rinkoje, kurioje pasiūla jau dabar nedidelė. Nepakankamai apgyvendinta labai daug socialinių būstų, ypač Dublino teritorijoje, iš dalies dėl pasenusios paveldėjimo praktikos. Padėtį dar labiau apsunkina šie veiksniai: netinkamas įvairių teikiamų socialinių būstų rūšių derinys ir labai ribotos galimybės gauti įperkamą būstą ir būstą, kurio nuomos kaina grindžiama būsto užtikrinimo sąnaudomis (angl. cost-rental). Tai yra viena iš pagrindinių priežasčių, dėl kurių nuolat didėjo žmonių ir šeimų, gyvenančių laikinuose būstuose, skaičius, o benamystės rodikliai 2019 m. vasario mėn. pasiekė naujas rekordines aukštumas;

                  (17)

                  siekiant remti stabilesnį ir atsparesnį našumo augimą šalyje, labai svarbu skatinti vidaus įmonių inovacijų lemiamą našumą. Verslo mokslinių tyrimų ir technologinės plėtros (MTTP) išlaidos toliau didėja, tačiau jos tebėra mažesnės už Sąjungos vidurkį ir labai koncentruotos užsienio kapitalo įmonėse. Yra galimybių pritaikyti inovacijų politiką taip, kad būtų daugiau remiamos Airijos mažosios ir vidutinės įmonės (MVĮ). Netiesioginė parama (t. y. mokesčių kreditai) tebėra pagrindinė viešojo sektoriaus paramos MTTP priemonė Airijoje (80 % visos viešojo sektoriaus paramos). Stipresni tarptautinių įmonių ir vietos įmonių tarpusavio ryšiai galėtų padėti pagerinti inovacijų sklaidą visoje ekonomikoje. Be to, glaudesnis įmonių ir valstybinių mokslinių tyrimų centrų tarpusavio bendradarbiavimas taip pat padidintų inovacijų potencialą;

                  (18)

                  nors nedidelis viešųjų MTTP lygis ir toliau kelia susirūpinimą (1,05 % BVP, palyginti su 2 % Sąjungos vidurkiu), neseniai priimta 2019 m. Airijos ateities darbo vietų programa yra perspektyvus pagrindas inovacijoms ir technologiniams pokyčiams skatinti ir MVĮ našumui didinti. Tačiau visiškas jos įgyvendinimas priklausys nuo to, ar pakankamai padidės viešosios išlaidos moksliniams tyrimams bei inovacijoms ir ar neseniai priimta programa taps konkrečiomis politikos priemonėmis. Dabartiniame plataus užmojo priemonių sąraše vis dar trūksta svarbių detalių ir tikslių įgyvendinimo datų. Pavyzdžiui, kalbant apie veiksmus, kurių turi būti imtasi 2019 m., nebuvo nustatyta jokių priemonių, kuriomis būtų didinamos galimybės gauti ilgalaikių investicijų į nuosavą kapitalą, kad būtų remiamos vietos bendrovių pastangos vykdyti veiklą platesniu mastu. Politikos priemonių derinys, kuriuo siekiama paskatinti MVĮ investuoti į naujas technologijas, apima mokesčių kreditų ir nemokestines paskatas, kad MVĮ investuotų į inovacijas, tačiau šių priemonių santykinis mastas vis dar nežinomas. Į 2019 m. Airijos ateities darbo vietų programą neįtraukta konkrečių veiksmų ir siektinų rezultatų, kuriais būtų šalinamas Airijos atotrūkis nuo kitų valstybių narių diegiant perspektyvius plačiajuosčio ryšio tinklus, laikantis Sąjungos gigabitinės visuomenės sukūrimo iki 2025 m. tikslų. Tikimasi, kad Nacionalinis plačiajuosčio ryšio planas padės panaikinti šį atotrūkį;

                  (19)

                  Airijos regioniniai skirtumai yra dideli ir per pastarąjį dešimtmetį didėjo. Palyginti su kitomis valstybėmis narėmis, Airijos ekonominiai skirtumai tarp regionų yra gana dideli pagal BVP vienam gyventojui. 2000–2016 m. pietų ir rytų regionuose BVP vienam gyventojui padidėjo 74 % – 63 procentiniais punktais daugiau nei pasienio, vidurio ir vakarų regionuose – ir po 2012 m. jis didėjo sparčiau. Iki 2016 m. BVP vienam gyventojui pietų ir rytų regionuose buvo 2,6 karto didesnis nei pasienio, vidurio ir vakarų regionuose. 2000–2016 m. laikotarpiu prie BVP augimo 62 procentiniais punktais prisidėjo Dublino teritorija, kurioje gyvena 40 % Airijos gyventojų;

                  (20)

                  reglamentavimo kliūtys verslumui (visų pirma tam tikri teisės aktai, susiję su komercinės paskirties nekilnojamuoju turtu ir teisinėmis paslaugomis) neigiamai veikia įmonių steigimąsi ir veiklos nutraukimą, taigi ir vietinių Airijos įmonių našumą. Iššūkių kelia kliūtys patekti į mažmenines rinkas. Airija yra tarp penkių šalių, kuriose yra daugiausia procedūrinių reikalavimų, susijusių su mažmeninės prekybos vietų kūrimu. Mažmenininkai susiduria su procedūrinėmis kliūtimis, dėl kurių vėluojama atidaryti naujas parduotuves ir padidėja atidarymo išlaidos ir dėl kurių gali būti daromas neigiamas poveikis rinkos struktūrai ir dinamikai;

                  (21)

                  naujasis Teisinių paslaugų reguliavimo įstatymas dar turi būti įgyvendintas, nes nors ir vyksta parengiamosios konsultacijos, vis dar labai vėluojama pradėti taikyti taisykles. Vis dar nėra aiškumo, ar atsiras galimybės ginčo teisenos atvejais profesinių asociacijų specialistams tiesiogiai pateikti bylos medžiagą baristeriams, taip pat galimybės juridiniams asmenims tapti visų rūšių teisinės praktikos partneriais. Tačiau reikia vengti pernelyg sudėtingų daugiasritės praktikos veikimo ir valdymo taisyklių. Vienas svarbiausių prioritetų – ryžtingas neterminuotų reformų įgyvendinimas. 2019 m. Airijos ateities darbo vietų programos „Plataus užmojo tikslu 2.3“ turėtų būti sprendžiamos problemos, susijusios su teisinių paslaugų išlaidomis, tačiau vienintelis 2019 m. siektinas rezultatas – preliminarus, o jo įgyvendinimo laikas – neaiškus. Vėlavimas įgyvendinti šią reformą didina teisinių paslaugų kainą Airijoje, o tai žalinga įmonių, visų pirma MVĮ, ir fizinių asmenų interesams. Kadangi teisinės paslaugos yra svarbios kitų verslo paslaugų sąnaudos, apribojimai tame sektoriuje didina kitų paslaugų (pvz., draudimo) išlaidas;

                  (22)

                  neveiksnių paskolų ir viso paskolų portfelio santykis ir toliau mažėjo: per metus iki 2018 m. ketvirto ketvirčio jis sumažėjo 4,4 procentinio punkto iki 5,5 %. Bankai sėkmingai siekia savo mažinimo tikslų: prie to prisideda parduoda portfelių pardavimas, restruktūrizavimo pastangos ir didėjančios nekilnojamojo turto kainos. Ilgalaikių hipotekinių įsiskolinimų (pradelstų daugiau kaip dvejus metus) tebėra palyginti daug – dėl šios priežasties neveiksnių paskolų ir viso paskolų portfelio santykis išlieka didesnis už euro zonos vidurkį. Siekiant šalinti neveiksnių paskolų problemų sprendimo socialinį ir ekonominį poveikį, be kita ko, pažeidžiamiems namų ūkiams, pasiūlyta nemažai iniciatyvų ir teisės aktų projektų, pavyzdžiui, teisės akto projektas dėl nepardavimo be sutikimo. 2018 m. pradėjo visapusiškai veikti vartojimo paskoloms skirtas kreditų registras ir jis bus labai svarbus vertinant, ar paskolos gavėjai yra pajėgūs tvarkyti savo skolas. Galimybės taikyti nemokumo procedūras ir teisminės bei neteisminės galimybės spręsti įsiskolinimų problemas tebėra ribotos. Tolesnis ilgalaikių hipotekinių įsiskolinimų mažinimas, kartu remiantis pažeidžiamiems namų ūkiams skirtomis iniciatyvomis ir nekeliant nepagrįstų kliūčių spręsti neveiksnių paskolų klausimą, išlieka problema ir padėtį reikia nuolatos stebėti;

                  (23)

                  tam tikrus rekomendacijose nustatytus trūkumus, visų pirma 2019 m. šaliai skirtos ataskaitos D priede nurodytose srityse, galėtų padėti pašalinti 2021–2027 m. Sąjungos fondų programavimas. Tai suteiktų Airijai galimybę nustatytuose sektoriuose kuo geriau panaudoti tuos fondus, atsižvelgiant į regioninius skirtumus;

                  (24)

                  per 2019 m. Europos semestrą Komisija atliko išsamią Airijos ekonominės politikos analizę ir ją paskelbė 2019 m. šaliai skirtoje ataskaitoje. Be to, ji įvertino 2019 m. stabilumo programą, 2019 m. nacionalinę reformų programą ir tolesnius veiksmus, kurių Airija ėmėsi atsižvelgdama į ankstesniais metais jai skirtas rekomendacijas. Komisija įvertino ne tik jų svarbą tvariai Airijos fiskalinei ir socialinei bei ekonominei politikai, bet ir tai, kaip jie atitinka Sąjungos taisykles ir gaires, nes būtina stiprinti bendrą Sąjungos ekonomikos valdymą Sąjungos lygio priemonėmis prisidedant prie būsimų nacionalinių sprendimų;

                  (25)

                  atsižvelgdama į šį vertinimą, Taryba išnagrinėjo 2019 m. stabilumo programą ir laikosi nuomonės (9), kad Airija turėtų laikytis Stabilumo ir augimo pakto;

                  (26)

                  atsižvelgdama į Komisijos nuodugnios apžvalgos ir šio vertinimo rezultatus, Taryba išnagrinėjo 2019 m. nacionalinę reformų programą ir 2019 m. stabilumo programą. Jos rekomendacijos pagal Reglamento (ES) Nr. 1176/2011 6 straipsnį pateiktos toliau išdėstytose 1 ir 3 rekomendacijose. Šios rekomendacijos taip pat padeda įgyvendinti 2019 m. euro zonai skirtą rekomendaciją, visų pirma antrą rekomendaciją euro zonai. Toliau išdėstytoje 1 rekomendacijoje nurodytos fiskalinės politikos priemonės, inter alia, padeda naikinti disbalansą, susijusį su didele valdžios sektoriaus skola,

            REKOMENDUOJA Airijai 2019 m. ir 2020 m. imtis šių veiksmų:

         1.

            2020 m. pasiekti vidutinės trukmės biudžeto tikslą. Nenumatytas pajamas panaudoti tam, kad būtų greičiau mažinamas valdžios sektoriaus bendrosios skolos santykis. Apriboti mokesčių išlaidų aprėptį bei kiekį ir išplėsti mokesčių bazę. Toliau taisyti mokesčių sistemos aspektus, kurie gali sudaryti palankesnes sąlygas agresyviai planuoti mokesčius, ir visų pirma dėmesį skirti mokėjimų į užsienį klausimui. Spręsti numatomo su visuomenės senėjimu susijusių išlaidų didėjimo klausimą didinant sveikatos priežiūros sistemos išlaidų efektyvumą ir visiškai įgyvendinant numatytus pensijų reformos planus.

         2.

            Teikti individualizuotą aktyvios integracijos paramą ir palengvinti kvalifikacijos kėlimą, visų pirma pažeidžiamoms grupėms ir mažo darbo intensyvumo namų ūkiuose gyvenantiems žmonėms. Didinti galimybes gauti įperkamų ir kokybiškų vaikų priežiūros paslaugų.

         3.

            Vykdant su investicijomis susijusią ekonominę politiką sutelkti dėmesį į perėjimą prie mažo anglies dioksido kiekio technologijų ekonomikos ir į energetikos pertvarką, išmetamo šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekio mažinimą, tvarų transportą, vandens tiekimo, skaitmeninę infrastruktūrą ir įperkamą būstą bei socialinį būstą, atsižvelgiant į regioninius skirtumus. Įgyvendinti priemones, be kita ko, numatytas Ateities darbo vietų kūrimo strategijoje, siekiant įvairinti ekonomiką ir didinti Airijos įmonių – visų pirma MVĮ – našumą, naudojant daugiau tiesioginio finansavimo priemonių moksliniams tyrimams ir inovacijoms skatinti ir mažinant reglamentavimo kliūtis verslumui.

         Priimta Briuselyje 2019 m. liepos 9 d.

               Tarybos vardu

               Pirmininkas

            M. LINTILÄ

         (1)  OL L 209, 1997 8 2, p. 1.

         (2)  OL L 306, 2011 11 23, p. 25.

         (3)  OL C 136, 2019 4 12, p. 1.

         (4)  OL C 320, 2018 9 10, p. 27.

         (5)  2013 m. gruodžio 17 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 1303/2013, kuriuo nustatomos Europos regioninės plėtros fondui, Europos socialiniam fondui, Sanglaudos fondui, Europos žemės ūkio fondui kaimo plėtrai ir Europos jūros reikalų ir žuvininkystės fondui bendros nuostatos ir Europos regioninės plėtros fondui, Europos socialiniam fondui, Sanglaudos fondui ir Europos jūros reikalų ir žuvininkystės fondui taikytinos bendrosios nuostatos ir panaikinamas Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1083/2006 (OL L 347, 2013 12 20, p. 320).

         (6)  Pagal ciklą pakoreguotas balansas atėmus vienkartines ir laikinąsias priemones, Komisijos perskaičiuotas taikant bendrai sutartą metodiką.

         (7)  Grynąsias pirmines valdžios sektoriaus išlaidas sudaro visos valdžios sektoriaus išlaidos atėmus palūkanų išlaidas, Sąjungos fondų pajamomis visiškai kompensuojamas išlaidas Sąjungos programoms ir išlaidų nedarbo išmokoms nediskrecinius pokyčius. Nacionaliniu lygmeniu finansuojamas bendrojo pagrindinio kapitalo formavimas išlyginamas per ketverių metų laikotarpį. Įskaičiuojamos diskrecinės su pajamomis susijusios priemonės arba įstatymais nustatytas pajamų padidėjimas. Vienkartinės priemonės, susijusios tiek su pajamomis, tiek su išlaidomis, neįskaičiuojamos. Remiantis Airijos išlaidų kriterijumi, koregavimas reikalingas siekiant atsižvelgti į orientacinio 10 metų potencialaus augimo tempo iškraipymą, kuris atsirado dėl itin didelio realiojo BVP augimo 2015 m. Komisijos taikytas metodas atitiko Airijos valdžios institucijų savo 2017 m. biudžeto skaičiavimuose taikytą metodą – ji rėmėsi vidutiniu 2014 m. ir 2016 m. potencialaus augimo rodikliu.

         (8)  Kaip ir 2019 m., remiantis išlaidų kriterijumi, koregavimas reikalingas siekiant atsižvelgti į orientacinio 10 metų potencialaus augimo tempo iškraipymą, kuris atsirado dėl itin didelio realiojo BVP augimo 2015 m.

         (9)  Pagal Reglamento (EB) Nr. 1466/97 5 straipsnio 2 dalį.


title: 2019 m. liepos 9 d. Tarybos rekomendacija dėl 2019 m. Graikijos nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2019 m. Graikijos stabilumo programos

text:
               5.9.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 301/42

      TARYBOS REKOMENDACIJA
      2019 m. liepos 9 d.
      dėl 2019 m. Graikijos nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2019 m. Graikijos stabilumo programos
      (2019/C 301/08)
      EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
      atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 121 straipsnio 2 dalį ir 148 straipsnio 4 dalį,
      atsižvelgdama į 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei koordinavimo (1), ypač į jo 5 straipsnio 2 dalį,
      atsižvelgdama į 2011 m. lapkričio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 1176/2011 dėl makroekonominių disbalansų prevencijos ir naikinimo (2), ypač į jo 6 straipsnio 1 dalį,
      atsižvelgdama į Europos Komisijos rekomendaciją,
      atsižvelgdama į Europos Parlamento rezoliucijas,
      atsižvelgdama į Europos Vadovų Tarybos išvadas,
      atsižvelgdama į Užimtumo komiteto nuomonę,
      atsižvelgdama į Ekonomikos ir finansų komiteto nuomonę,
      atsižvelgdama į Socialinės apsaugos komiteto nuomonę,
      atsižvelgdama į Ekonominės politikos komiteto nuomonę,
      kadangi:

                  (1)

                  2018 m. lapkričio 21 d. Komisija priėmė metinę augimo apžvalgą, kuria pradedamas 2019 m. Europos ekonominės politikos koordinavimo semestras. Ji tinkamai atsižvelgė į 2017 m. lapkričio 17 d. Europos Parlamento, Tarybos ir Komisijos paskelbtą Europos socialinių teisių ramstį. 2019 m. kovo 21 d. Europos Vadovų Taryba patvirtino metinėje augimo apžvalgoje nustatytus prioritetus. 2018 m. lapkričio 21 d. Komisija pagal Reglamentą (ES) Nr. 1176/2011 taip pat priėmė įspėjimo mechanizmo ataskaitą, kurioje Graikija nurodyta kaip viena iš valstybių narių, dėl kurių bus parengta nuodugni apžvalga. Tą pačią dieną Komisija taip pat priėmė rekomendaciją dėl Tarybos rekomendacijos dėl euro zonos ekonominės politikos; tą rekomendaciją Europos Vadovų Taryba patvirtino 2019 m. kovo 21 d.2019 m. balandžio 9 d. Taryba priėmė rekomendaciją dėl euro zonos ekonominės politikos (3) (2019 m. euro zonai skirta rekomendacija), kurioje pateiktos penkios rekomendacijos euro zonai (rekomendacijos euro zonai);

                  (2)

                  kaip valstybė narė, kurios valiuta yra euro, atsižvelgdama į glaudžias ekonominės ir pinigų sąjungos šalių ekonomikos sąsajas, Graikija turėtų užtikrinti, kad 2019 m. euro zonai skirta rekomendacija, kaip nurodyta toliau išdėstytose 1 ir 2 rekomendacijose, būtų visiškai ir laiku įgyvendinta. Visų pirma, įvykdžius reformas, atitinkančias įsipareigojimus, prisiimtus įgyvendinus programą, ir sutelkus su investicijomis susijusią ekonominę politiką į nurodytas sritis bus lengviau įgyvendinti euro zonai skirtą rekomendaciją;

                  (3)

                  2019 m. vasario 27 d. paskelbta 2019 m. Graikijai skirta ataskaita. Joje įvertinta Graikijos pažanga siekiant nacionalinių tikslų pagal strategiją „Europa 2020“. Į ją įtraukti ir nuodugnios apžvalgos pagal Reglamento (ES) Nr. 1176/2011 5 straipsnį rezultatai, kurie taip pat buvo paskelbti 2019 m. vasario 27 d. Remdamasi savo analize, Komisija padarė išvadą, kad Graikijoje yra susidaręs perviršinis makroekonominis disbalansas. Nustatytas disbalansas visų pirma susijęs su didele valdžios sektoriaus skola, neigiama grynąja tarptautinių investicijų pozicija, didelėmis neveiksniomis paskolomis bankų balansuose ir vis dar aukštu nedarbo lygiu. Be to, pastaraisiais metais pradėtas nuodugnias ekonomikos ir valstybės modernizavimo institucines ir struktūrines reformas reikės nuosekliai vykdyti daugelį metų, kad pasijustų galutinis jų poveikis;

                  (4)

                  2019 m. nacionalinę reformų programą Graikija pateikė 2019 m. balandžio 26 d., o 2019 m. stabilumo programą – 2019 m. balandžio 30 d. Siekiant atsižvelgti į jų tarpusavio sąsajas, abi programos vertintos vienu metu;

                  (5)

                  Kaip numatyta Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1303/2013 (4) 23 straipsnyje, Komisija gali paprašyti valstybės narės peržiūrėti savo partnerystės sutartį ir susijusias programas bei pasiūlyti jų pakeitimus, jei tai būtina siekiant remti atitinkamų Tarybos rekomendacijų įgyvendinimą. Kaip naudotųsi šia nuostata, Komisija išsamiau nurodė priemonių, kuriomis Europos struktūrinių ir investicijų fondų veiksmingumas siejamas su patikimu ekonomikos valdymu, taikymo gairėse (5);

                  (6)

                  šiuo metu Graikijai taikoma Stabilumo ir augimo pakto prevencinė dalis ir pereinamojo laikotarpio skolos taisyklė. Ji taip pat turėtų išlaikyti patikimą fiskalinę būklę, kuria užtikrinama, kad 2018 m. ir vidutinės trukmės laikotarpiu ji laikytųsi 3,5 % bendro vidaus produkto (BVP) pirminio pertekliaus rodiklio tikslo, nustatyto Tarybos įgyvendinimo sprendimu (ES) 2017/1226 (6). 2018 m. pavasarį, per Europos semestrą, Taryba Graikijai nepateikė konkrečiai šaliai skirtos rekomendacijos, nes pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 472/2013 (7) 12 straipsnį Graikijai tuo metu netaikyta stebėsena ir vertinimas pagal Europos semestrą, kadangi ji turėjo vykdyti makroekonominio koregavimo programą. Baigus įgyvendinti programą, Graikijoje reikia pradėti griežtesnę priežiūrą ir integruoti ją į Europos ekonominės ir socialinės politikos koordinavimo semestro sistemą, kartu didinant griežtesnės priežiūros ir Europos semestro procesų sinergiją;

                  (7)

                  2019 m. stabilumo programoje Vyriausybė numato 2019–2022 m. pasiekti 1,1–1,7 % BVP nominalų perteklių. Vyriausybė nustatė vidutinės trukmės biudžeto tikslą – nuo 2020 m. struktūrinis biudžeto perteklius turi siekti 0,25 % BVP. Remiantis perskaičiuotu struktūriniu balansu (8), šį vidutinės trukmės biudžeto tikslą programos laikotarpiu planuojama viršyti ir numatoma, kad valdžios sektoriaus bendrosios skolos santykis su BVP palaipsniui sumažės iki 153,3 % 2022 m. Makroekonominis scenarijus, kuriuo grindžiamos tos biudžeto projekcijos, buvo patvirtintas nepriklausomos įstaigos ir yra palankus. Remiantis Komisijos 2019 m. pavasario prognoze, numatoma, kad 2019 m. struktūrinis balansas pasieks 1,9 % BVP perteklių, o 2020 m. – 0,8 % BVP perteklių, taigi viršys vidutinės trukmės biudžeto tikslą. Prognozuojama, kad valdžios sektoriaus bendroji skola toliau mažės ir 2019 m. atitiks pereinamojo laikotarpio skolos taisyklės, o 2020 m. – skolos taisyklės reikalavimus. Apskritai, remiantis Komisijos 2019 m. pavasario prognoze ir neatsižvelgiant į naujas priemones, kurios buvo priimtos po prognozės parengimo, buvo numatoma, kad Graikija 2019 m. ir 2020 m. turėtų laikytis Stabilumo ir augimo pakto nuostatų. Remiantis tuo pačiu pagrindu taip pat buvo laikoma, kad Graikija pasieks 3,5 % BVP pirminio pertekliaus tikslą, stebimą pagal griežtesnę priežiūros sistemą;

                  (8)

                  į stabilumo programą ir Komisijos 2019 m. pavasario prognozę neįtrauktos naujos nuolatinės priemonės, apie kurias buvo paskelbta ir kurios buvo patvirtintos netrukus po pirmiau minėtų dokumentų atitinkamų pateikimo ir parengimo terminų. Komisijos vertinimu, fiskalinis tų priemonių poveikis viršys 1,0 % BVP 2019 m. ir vėlesniais metais. Taip pat laikomasi nuomonės, kad priėmus tas naujas priemones kyla rizika nepasiekti sutarto pirminio pertekliaus tikslo, kuris yra stebimas pagal griežtesnės priežiūros sistemą ir buvo nustatytas Įgyvendinimo sprendimu (ES) 2017/1226. Be to, numatoma, kad dėl naujųjų priemonių suprastės struktūrinis balansas, o tai kelia susirūpinimą, ar 2020 m. bus pasiektas vidutinės trukmės biudžeto tikslas. Tačiau 2019 m. rudenį bus atliktas pakartotinis įvertinimas, o 2020 m., be kita ko, bus peržiūrėtas grynųjų išlaidų augimui taikomas išlaidų kriterijus. Nors prognozuojama, kad valdžios sektoriaus bendroji skola toliau mažės, gali kilti tam tikros rizikos, kad nebus laikomasi skolos mažinimo kriterijaus. Tai reikės pakartotinai įvertinti rudenį, atsižvelgiant į tas neseniai priimtas priemones;

                  (9)

                  Po to, kai Graikija sėkmingai užbaigė Europos stabilumo mechanizmo finansinės pagalbos programos įgyvendinimą, ji yra stebima pagal priežiūros sistemą, kuri vykdoma įgyvendinus programą ir yra įtraukta į Europos semestrą; Graikijai taip pat taikoma griežtesnė priežiūra pagal Reglamentą (ES) Nr. 472/2013. Pagal Komisijos įgyvendinimo sprendimus (ES) 2018/1192 (9) ir (ES) 2019/338 (10) pradėjus griežtesnę priežiūrą Graikijoje pripažįstama, kad vidutinės trukmės laikotarpiu Graikijai reikia ir toliau imtis priemonių makroekonominio disbalanso šaltiniams arba potencialiems šaltiniams pašalinti, kartu įgyvendinant struktūrines reformas, kuriomis remiamas patikimas ir tvarus ekonomikos augimas. 2018 m. birželio 22 d. Graikija įsipareigojo euro grupei tęsti visas pagal programą priimtas pagrindines reformas, kol jos nebus visiškai užbaigtos. Graikija taip pat įsipareigojo įgyvendinti konkrečius veiksmus, susijusius su fiskaline, įskaitant struktūrinę, politika, socialine gerove, finansiniu stabilumu, darbo ir produktų rinkomis, privatizacija ir viešuoju administravimu. Graikijai taikomas reikalavimas teikti ketvirčio ataskaitas apie jos įsipareigojimų įgyvendinimo pažangą taikant griežtesnę priežiūrą – jeigu ataskaita palanki, kas šešis mėnesius gali būti taikomos skolos mažinimo priemonės, kurių vertė siekia 0,7 % BVP per metus. 2019 m. balandžio mėn. įvykusiame euro grupės posėdyje leista panaudoti pirmąją sąlygiškų skolos priemonių dalį, kurios vertė – 970 mln. EUR. 2019 m. birželio 5 d. buvo paskelbta trečioji griežtesnės priežiūros ataskaita, kurioje įvertinta Graikijos įsipareigojimų įgyvendinimo pažanga;

                  (10)

                  reformomis, kuriomis gerinama verslo aplinka ir institucijų veiklos kokybė, visų pirma teisingumo sistemos veiksmingumas, būtų didinamas Graikijos ekonominis atsparumas ir gerinama mokėjimų drausmė, jos taip pat turėtų didelį poveikį priimant investavimo sprendimus ir pritraukiant įmones. Nepaisant pastaruoju metu atliktų patobulinimų, Graikijos teisingumo sistemoje vis dar yra problemų ir ji ne visuomet veikia veiksmingai, nes sprendimams priimti būtinas laikas dažnai yra per ilgas, o vėlavimas neigiamai veikia teismų darbo našumą. Todėl šioje srityje būtina imtis tolesnių tikslinių veiksmų, taip pat palengvinti sklandų finansinės sistemos veikimą ir padėti išnaudoti investicinį potencialą;

                  (11)

                  keletą metų Graikijoje buvo investuojama nepakankamai, todėl šalyje susidarė didelis investicijų deficitas. Siekiant remti ilgalaikį augimą ir mažinti regioninius skirtumus, labai svarbu didinti augimą skatinančias investicijas. Remiant investicijas itin svarbus vaidmuo teks finansų sektoriaus reformoms, kuriomis skatinamas kredito pasiūlos didinimas. 2019 m. šaliai skirtoje ataskaitoje nustatytos prioritetinės viešojo ir privačiojo sektorių investicijų sritys;

                  (12)

                  siekiant gerinti Graikijos našumą bei skatinti ilgalaikį integracinį augimą ir šalinti novatoriškų sektorių augimo kliūtis, būtinos didesnės investicijos į švietimą ir mokymą. Graikijos švietimo sistemos problemos susijusios su nepakankamais ištekliais, žemu autonomijos lygiu, prastais pagrindiniais (taip pat ir skaitmeniniais) įgūdžiais ir nuolatiniu gebėjimų bei poreikių neatitikimu. Visais lygmenimis daugeliu atvejų trūksta atskaitomybės ir stebėsenos, būtinų švietimo sistemos kokybei gerinti. Siekiant skatinti tvarų augimą, svarbu remti kokybišką ir įtraukų švietimą ir mokymą, stengtis, kad švietimas labiau atitiktų darbo rinkos poreikius, didinti profesinio rengimo ir mokymo patrauklumą, skatinti aktyvesnį dalyvavimą mokymosi visą gyvenimą procese;

                  (13)

                  nepaisant pastaruoju metu atliktų patobulinimų, ilgalaikių bedarbių procentinė dalis Graikijoje yra labai didelė – 2018 m. jie sudarė 70 % visų bedarbių; susirūpinimą taip pat kelia ir didelis jaunimo nedarbo lygis bei menkas moterų dalyvavimas darbo rinkoje. Intervencinėmis priemonėmis turėtų būti siekiama gerinti užimtumo perspektyvas, skatinti dalyvauti darbo rinkoje ir sudaryti palankesnes sąlygas kurti darbo vietas. Veiksmingas socialinis dialogas ir atsakinga socialinė partnerystė Graikijoje gali padėti sukurti aplinką, kuri būtų palanki tvarioms reformoms, kuriomis prisidedama prie geresnio darbo rinkos veikimo, įgyvendinti ir didesnei atsakomybei už jas prisiimti;

                  (14)

                  nors reformos jau pradėtos, Graikijai būdinga didelė pajamų nelygybė, o Graikijos socialiniai pervedimai turi mažiausią poveikį Sąjungoje mažinant skurdo riziką (15,83 % 2017 m., kai Sąjungos vidurkis siekia 33,98 %). Investicijos turėtų būti sutelktos į galimybių naudotis įtraukiomis ir įperkamomis aukštos kokybės socialinėmis paslaugomis didinimą ir į dienos centrų kūrimą. Socialinę įtrauktį Graikijoje pagerintų parama labiausiai skurstantiems asmenims ir vaikų, kuriems gresia skurdas, neįgaliųjų, migrantų ir pabėgėlių socialinės integracijos skatinimas, atkreipiant dėmesį į geografinius skirtumus;

                  (15)

                  2017 m. Graikija pradėjo plataus masto pirminės sveikatos priežiūros sistemos reformą, kuri yra itin svarbi siekiant užtikrinti galimybę naudotis šia sistema; įgyvendinant šią reformą būtinos nuolatinės investicijos vietos sveikatos priežiūros padaliniams (gr. TOMY) kurti;

                  (16)

                  Graikijos transporto sistema patiria didelių problemų. Šią sistemą daugiausia sudaro kelių transportas, todėl ji labai priklauso nuo naftos, o visos pagrindinės jungtys išsidėsčiusios aplink Atėnų–Salonikų kelią. Transporto išlaidos tebėra didelės, o paslaugų kokybė, saugos standartai ir intelektinių transporto sistemų skverbtis vis dar žemi. Daugiarūšio vežimo apimčiai didinti ir regioninei integracijai bei miestų plėtrai skatinti reikia naujų investicijų;

                  (17)

                  pagrindinė sritis, kuriai būtinos papildomos investicijos siekiant suderinti šalies aplinkos apsaugos standartus su kitų Sąjungos valstybių standartais, yra kietųjų atliekų tvarkymas ir pramoninių bei miesto nuotekų valymas. Kietųjų atliekų tvarkymas išlieka viena didžiausių struktūrinių problemų, nes Graikijoje tebėra plačiai naudojami sąvartynai ir mechaninis biologinis apdorojimas, o ne modernesni tokių atliekų tvarkymo būdai. Be to, perdirbamų komunalinių atliekų dalis sudaro tik maždaug trečdalį Sąjungos vidurkio. Investicijos taip pat būtinos siekiant pagerinti vandens valymo kokybę, kovoti su gruntinio vandens įdruskėjimu, remti potvynių prevencijos priemones ir atkurti natūralią upių tėkmę;

                  (18)

                  dėl nepakankamai išplėtotos infrastruktūros didėja įmonių ir namų ūkių energijos išlaidos ir yra sudėtinga naudoti atsinaujinančiųjų išteklių energiją. Viena iš aktualių Graikijos problemų šioje srityje – salų elektros energijos tinklų sujungiamumas ir jungtys su kaimyninėmis šalimis. Rinkos augimą padėtų paspartinti tolesnis komercinės dujų infrastruktūros plėtojimas. Dujų ir elektros energijos rinkų reformomis turėtų būti siekiama išnaudoti šias naujas infrastruktūros teikiamas galimybes;

                  (19)

                  skaitmeninė ekonomikos ir visuomenės pertvarka tebekelia daug iššūkių – prieiga prie sparčiojo plačiajuosčio ryšio tinklų vis dar yra menka, o skaitmeniniai įgūdžiai gerokai atsilieka nuo Sąjungos vidurkio. Graikija visų pirma turi investuoti į informacines ir ryšio technologijas, taip pat kompensuoti krizės metu sumažėjusias investicijas. Dėl nepakankamų spartesnio plačiajuosčio ryšio jungčių susidaro didelių trukdžių dinamiškų į eksportą orientuotų įmonių veiklai. Investicijos į inovacijas ir žmonių gebėjimus nepakankamos, kad būtų skatinamas našumo augimas, o daugumai gyventojų trūksta skaitmeninių įgūdžių – dėl šios priežasties jiems sudėtinga gauti darbą; tai taip pat kliudo novatoriškų įmonių plėtrai;

                  (20)

                  siekiant skatinti į rinką orientuotas investicijas į mokslinius tyrimus ir technologinę plėtrą (MTTP), kurios tebėra nedidelės ir tai neigiamai veikia Graikijos augimo potencialą, būtinos nacionalinio ir regioninio lygmenų atnaujintos pažangiosios specializacijos strategijos ir papildomos priemonės, kuriomis būtų šalinami opiausi mokslinių tyrimų ir inovacijų sistemos trūkumai. Pažangą mokslinės kompetencijos srityje riboja mažas viešųjų MTTP intensyvumas, į rezultatus orientuotos finansavimo sistemos trūkumas, silpni mokslo ir verslo bendruomenių ryšiai. Be to, daugiau investicijų reikia siekiant didinti žemą technologinės plėtros lygį, kurį atspindi daug mažesnis nei kitose valstybėse narėse patentų skaičius, taip pat visapusiškai išnaudoti startuolių ir veiklą plečiančių įmonių potencialą;

                  (21)

                  vienas iš kompleksinių klausimų yra investicijos į skurdžių miestų rajonų, salų ir aukštumų gaivinimą – jos būtinos siekiant atkurti per ekonomikos krizę prarastą šalies fizinį ir žmogiškąjį kapitalą ir nukentėjusią jo kokybę. Vienas konkrečių prioritetų trumpuoju ir vidutinės trukmės laikotarpiu – tvarus nepalankioje padėtyje esančių vietovių ir (arba) buvusių pramonės rajonų Atėnų–Pirėjo ir Salonikų miestų aglomeracijose ir kai kuriuose pagrindiniuose periferiniuose miestuose pertvarkymas. Kaip vienus iš ilgesnio laikotarpio prioritetų galima paminėti tvarios gamybinės veiklos plėtojimą, judumo ir saugumo sistemų modernizavimą, energijos vartojimo efektyvumą ir atsinaujinančiąją energiją, aplinkos apsaugą, atsparumo gamtinio pavojaus rizikai ir socialinėms bei ekonomikos krizėms didinimą. Be to, intervencinėmis priemonėmis turėtų būti siekiama užtikrinti socialinę įtrauktį, migrantų integraciją, įgūdžių įgijimą siekiant mažinti nedarbo lygį ir kultūrinę veiklą, kuri padėtų didinti skurdžių vietovių patrauklumą. Šių problemų sprendimas įgyvendinant integruotas miestų atnaujinimo strategijas padidintų galimybes pasiekti geriausių ekonominių, socialinių ir aplinkosaugos rezultatų;

                  (22)

                  tam tikrus rekomendacijose nustatytus trūkumus, visų pirma 2019 m. šaliai skirtos ataskaitos D priede nurodytose srityse, galėtų padėti pašalinti 2021–2027 m. Sąjungos fondų programavimas. Tai suteiktų galimybę Graikijai nustatytuose sektoriuose kuo geriau panaudoti tuos fondus, atsižvelgiant į regionų skirtumus. Kad investicijos būtų sėkmingos, svarbu stiprinti administracinius gebėjimus valdyti fondus;

                  (23)

                  per 2019 m. Europos semestrą Komisija atliko išsamią Graikijos ekonominės politikos analizę ir ją paskelbė 2019 m. šaliai skirtoje ataskaitoje. Be to, ji įvertino 2019 m. stabilumo programą ir 2019 m. nacionalinę reformų programą. Komisija įvertino ne tik jų svarbą tvariai Graikijos fiskalinei ir socialinei bei ekonominei politikai, bet ir tai, kaip jie atitinka Sąjungos taisykles ir gaires, nes būtina stiprinti bendrą Sąjungos ekonomikos valdymą Sąjungos lygio priemonėmis prisidedant prie būsimų nacionalinių sprendimų;

                  (24)

                  atsižvelgdama į šį vertinimą, Taryba išnagrinėjo 2019 m. stabilumo programą ir laikosi nuomonės (11), kad Graikija turėtų laikytis Stabilumo ir augimo pakto;

                  (25)

                  atsižvelgdama į Komisijos nuodugnios apžvalgos ir šio vertinimo rezultatus, Taryba išnagrinėjo 2019 m. nacionalinę reformų programą ir 2019 m. stabilumo programą. Jos rekomendacijos pagal Reglamento (ES) Nr. 1176/2011 6 straipsnį pateiktos toliau išdėstytose 1 ir 2 rekomendacijose, Šios rekomendacijos taip pat padeda įgyvendinti pirmąsias keturias rekomendacijas euro zonai,

            REKOMENDUOJA Graikijai 2019 m. ir 2020 m. imtis šių veiksmų:

         1.

            Pasiekti tvarų ekonomikos atsigavimą ir pašalinti perviršinį makroekonominį disbalansą tęsiant ir užbaigiant reformas pagal įsipareigojimus, prisiimtus įgyvendinus programą, kaip susitarta 2018 m. birželio 22 d. euro grupės posėdyje.

         2.

            Vykdant su investicijomis susijusią ekonominę politiką sutelkti dėmesį į tvarią transporto ir logistikos infrastruktūrą, aplinkos apsaugą, energijos vartojimo efektyvumą, atsinaujinančiųjų išteklių energijos ir jungčių projektus, skaitmenines technologijas, MTTP, švietimą, įgūdžius, įsidarbinamumą, sveikatą ir miesto teritorijų atnaujinimą, atsižvelgiant į regioninius skirtumus ir į būtinybę užtikrinti socialinę įtrauktį.

         Priimta Briuselyje 2019 m. liepos 9 d.

               Tarybos vardu

               Pirmininkas

            M. LINTILÄ

         (1)  OL L 209, 1997 8 2, p. 1.

         (2)  OL L 306, 2011 11 23, p. 25.

         (3)  OL C 136, 2019 4 12, p. 1.

         (4)  2013 m. gruodžio 17 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 1303/2013, kuriuo nustatomos Europos regioninės plėtros fondui, Europos socialiniam fondui, Sanglaudos fondui, Europos žemės ūkio fondui kaimo plėtrai ir Europos jūros reikalų ir žuvininkystės fondui bendros nuostatos ir Europos regioninės plėtros fondui, Europos socialiniam fondui, Sanglaudos fondui ir Europos jūros reikalų ir žuvininkystės fondui taikytinos bendrosios nuostatos ir panaikinamas Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1083/2006 (OL L 347, 2013 12 20, p. 320).

         (5)  Dok. COM(2014) 494 final.

         (6)  2017 m. birželio 30 d. Tarybos įgyvendinimo sprendimas (ES) 2017/1226, kuriuo iš dalies keičiamas Įgyvendinimo sprendimas (ES) 2016/544, kuriuo patvirtinama Graikijos makroekonominio koregavimo programa (2015/1411) (OL L 174, 2017 7 7, p. 22).

         (7)  2013 m. gegužės 21 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 472/2013 dėl euro zonos valstybių narių, kurios turi didelių finansinio stabilumo sunkumų arba kurioms tokie sunkumai gresia, ekonominės ir biudžeto priežiūros griežtinimo (OL L 140, 2013 5 27, p. 1).

         (8)  Pagal ciklą pakoreguotas balansas atėmus vienkartines ir laikinąsias priemones, Komisijos perskaičiuotas taikant bendrai sutartą metodiką.

         (9)  2018 m. liepos 11 d. Komisijos įgyvendinimo sprendimas (ES) 2018/1192 pradėti griežtesnę priežiūrą Graikijoje (OL L 211, 2018 8 22, p. 1).

         (10)  2019 m. vasario 20 d. Komisijos įgyvendinimo sprendimas (ES) 2019/338 dėl griežtesnės priežiūros Graikijoje pratęsimo (OL L 60, 2019 2 28, p. 17).

         (11)  Pagal Reglamento (EB) Nr. 1466/97 5 straipsnio 2 dalį.


title: 2019 m. liepos 9 d. Tarybos rekomendacija dėl 2019 m. Ispanijos nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2019 m. Ispanijos stabilumo programos

text:
               5.9.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 301/48

      TARYBOS REKOMENDACIJA
      2019 m. liepos 9 d.
      dėl 2019 m. Ispanijos nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2019 m. Ispanijos stabilumo programos
      (2019/C 301/09)
      EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
      atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 121 straipsnio 2 dalį ir 148 straipsnio 4 dalį,
      atsižvelgdama į 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei koordinavimo (1), ypač į jo 5 straipsnio 2 dalį,
      atsižvelgdama į 2011 m. lapkričio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 1176/2011 dėl makroekonominių disbalansų prevencijos ir naikinimo (2), ypač į jo 6 straipsnio 1 dalį,
      atsižvelgdama į Europos Komisijos rekomendaciją,
      atsižvelgdama į Europos Parlamento rezoliucijas,
      atsižvelgdama į Europos Vadovų Tarybos išvadas,
      atsižvelgdama į Užimtumo komiteto nuomonę,
      atsižvelgdama į Ekonomikos ir finansų komiteto nuomonę,
      atsižvelgdama į Socialinės apsaugos komiteto nuomonę,
      atsižvelgdama į Ekonominės politikos komiteto nuomonę,
      kadangi:

                  (1)

                  2018 m. lapkričio 21 d. Komisija priėmė metinę augimo apžvalgą, kuria pradedamas 2019 m. Europos ekonominės politikos koordinavimo semestras. Ji tinkamai atsižvelgė į 2017 m. lapkričio 17 d. Europos Parlamento, Tarybos ir Komisijos paskelbtą Europos socialinių teisių ramstį. 2019 m. kovo 21 d. Europos Vadovų Taryba patvirtino metinėje augimo apžvalgoje nustatytus prioritetus. 2018 m. lapkričio 21 d. Komisija pagal Reglamentą (ES) Nr. 1176/2011 taip pat priėmė įspėjimo mechanizmo ataskaitą, kurioje Ispanija nurodyta kaip viena iš valstybių narių, dėl kurių reikės parengti nuodugnią apžvalgą. Tą pačią dieną Komisija taip pat priėmė rekomendaciją dėl Tarybos rekomendacijos dėl euro zonos ekonominės politikos; tą rekomendaciją Europos Vadovų Taryba patvirtino 2019 m. kovo 21 d.2019 m. balandžio 9 d. Taryba priėmė rekomendaciją dėl euro zonos ekonominės politikos (3) (toliau – 2019 m. euro zonai skirta rekomendacija), kurioje pateikiamos penkios rekomendacijos euro zonai (toliau – rekomendacijos euro zonai);

                  (2)

                  kaip valstybė narė, kurios valiuta yra euro, atsižvelgdama į glaudžias ekonominės ir pinigų sąjungos šalių ekonomikos sąsajas, Ispanija turėtų užtikrinti, kad 2019 m. euro zonai skirta rekomendacija, kaip nurodyta toliau išdėstytose 1–4 rekomendacijose, būtų visiškai ir laiku įgyvendinta. Visų pirma našumo didinimo priemonės padės įgyvendinti pirmąją rekomendaciją euro zonai, susijusią su našumo didinimo siekiant perbalansavimo euro zonoje, nenumatytų pajamų naudojimas valstybės skolai mažinti ir su investicijomis susijusios ekonominės politikos sutelkimas į nurodytas sritis padės įgyvendinti antrąją rekomendaciją euro zonai, susijusią su rezervų atkūrimu ir investicijų rėmimu, o priemonės, kuriomis siekiama gerinti įgūdžius ir didinti įsidarbinamumą, padės įgyvendinti trečiąją rekomendaciją euro zonai, susijusią su darbo rinkos veikimu;

                  (3)

                  2019 m. vasario 27 d. buvo paskelbta 2019 m. Ispanijai skirta ataskaita. Joje įvertinta Ispanijos pažanga, padaryta įgyvendinant 2018 m. liepos 13 d. Tarybos priimtas šaliai skirtas rekomendacijas (4), tolesni veiksmai, kurių šalis ėmėsi atsižvelgdama į ankstesniais metais priimtas jai skirtas rekomendacijas, ir Ispanijos pažanga siekiant nacionalinių tikslų pagal strategiją „Europa 2020“. Į ją įtraukti ir nuodugnios apžvalgos pagal Reglamento (ES) Nr. 1176/2011 5 straipsnį rezultatai, kurie taip pat buvo paskelbti 2019 m. vasario 27 d. Remdamasi savo analize, Komisija padarė išvadą, kad Ispanijoje yra susidarę makroekonominiai disbalansai. Didelės vidaus ir išorės (valstybės ir privačiojo sektorių) skolos bei didelis nedarbas mažo našumo augimo sąlygomis vis dar lemia pažeidžiamumą, turintį tarpvalstybinių pasekmių. Privačiojo sektoriaus skola mažėja, tačiau įsiskolinimus dar reikia gerokai mažinti. Nepaisant tolesnio tvirto bendrojo vidaus produkto (BVP) augimo, valdžios sektoriaus skolos santykis su BVP tebėra didelis. Nedarbo lygis toliau sparčiai mažėjo, tačiau tebėra labai didelis, o didelis darbo rinkos susiskaidymas į terminuotų ir neterminuotų darbo sutarčių segmentus trukdo greičiau augti darbo našumui. Po 2012–2015 m. sparčiai vykdytų reformų pastaraisiais metais kintančios politinės aplinkybės prisidėjo prie to, kad dar vienus metus pažanga įgyvendinant ankstesnių metų šaliai skirtas rekomendacijas buvo nedidelė. Dabartinė palanki ekonominė padėtis suteikia galimybę imtis reikalingiausių reformų, kad Ispanijos ekonomika taptų atsparesnė, o našumo augimas paspartėtų;

                  (4)

                  2019 m. nacionalinę reformų programą ir 2019 m. stabilumo programą Ispanija pateikė 2019 m. balandžio 30 d. Siekiant atsižvelgti į jų tarpusavio sąsajas, abi programos vertintos vienu metu;

                  (5)

                  2019 m. stabilumo programoje nurodomi veiksmai, kurių imtasi įgyvendinant Ispanijos stabilumo įstatyme nustatytas prevencines ir taisomąsias priemones. Tačiau joje nėra planuojama automatiškai užtikrinti šių priemonių vykdymą ir peržiūrėti Stabilumo įstatymo išlaidų taisyklę, kad būtų sustiprintas jos indėlis į fiskalinį konsolidavimą, ypač ekonominio pakilimo laikotarpiais. Kiek tai susiję su viešaisiais pirkimais, siekiant padidinti viešųjų išlaidų veiksmingumą ir padėti užkirsti kelią pažeidimams, bus labai svarbu plačiu mastu įgyvendinti 2017 m. priimtą Viešojo sektoriaus sutarčių įstatymą. Visų pirma svarbu, kad naujoji valdymo struktūra, t. y. Nepriklausomas reguliavimo ir priežiūros biuras, galėtų veiksmingai atlikti jam pavestas užduotis ir kad būtų skubiai priimta išsami nacionalinė viešųjų pirkimų strategija, aktyviai dalyvaujant perkančiosioms organizacijoms ir subjektams nacionaliniu, regioniniu ir vietos lygmenimis. Galiausiai, 2019 m. turi būti atlikta keletas išlaidų peržiūrų, o įgyvendinus po jų pateiktas rekomendacijas turėtų padidėti viešųjų išlaidų veiksmingumas;

                  (6)

                  į atitinkamas konkrečioms šalims skirtas rekomendacijas atsižvelgta sudarant 2014–2020 m. Europos struktūrinių ir investicijų fondų (toliau – ESI fondai) programas. Kaip numatyta Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1303/2013 (5) 23 straipsnyje, Komisija, gali paprašyti valstybės narės peržiūrėti savo partnerystės sutartį ir susijusias programas bei pasiūlyti jų pakeitimus, jei tai būtina siekiant remti atitinkamų Tarybos rekomendacijų įgyvendinimą. Kaip naudotųsi šia nuostata, Komisija išsamiau nurodė priemonių, kuriomis ESI fondų veiksmingumas siejamas su patikimu ekonomikos valdymu, taikymo gairėse;

                  (7)

                  laiku ir tvariai panaikinus perviršinį deficitą ir atsižvelgiant į Tarybos sprendimą (ES) 2019/1001 (6) panaikinti perviršinio deficito procedūrą, Ispanijai taikoma Stabilumo ir augimo pakto prevencinė dalis ir pereinamojo laikotarpio skolos taisyklė. Pagal ją prognozuojama, kad valdžios sektoriaus balansas padidės nuo – 2,5 % BVP 2018 m. iki – 2,0 % BVP 2019 m. ir 2022 m. bus pasiektas subalansuotas biudžetas. Remiantis perskaičiuotu struktūriniu balansu (7), vidutinės trukmės biudžeto tikslo, t. y. struktūrinio biudžeto balanso, per 2019 m. stabilumo programos laikotarpį pasiekti neplanuojama. 2019 m. stabilumo programoje numatoma, kad valdžios sektoriaus bendrosios skolos santykis su BVP sumažės nuo 97,1 % 2018 m. iki 95,8 % 2019 m., o 2022 m. pasieks 88,7 %. Makroekonominis scenarijus, kuriuo grindžiamos tos biudžeto projekcijos, yra tikėtinas. Rizika, susijusi su 2019 m. stabilumo programoje nustatytų fiskalinių tikslų įgyvendinimu, daugiausia susijusi su pajamomis, o netikrumas dėl pajamų ar galimybių priimti daugelį pajamų priemonių yra didelis;

                  (8)

                  2018 m. liepos 13 d. Taryba rekomendavo Ispanijai užtikrinti, kad 2019 m. grynųjų pirminių valdžios sektoriaus išlaidų (8) nominalus augimas neviršytų 0,6 %, o tai atitiktų 0,65 % BVP metinį struktūrinį koregavimą. Remiantis Komisijos 2019 m. pavasario prognoze, esama rizikos, kad 2019 m. bus labai nukrypta nuo rekomenduojamo koregavimo plano, kuriuo siekiama vidutinės trukmės biudžeto tikslo.

                  (9)

                  atsižvelgiant į Ispanijos valdžios sektoriaus bendrosios skolos santykį su BVP, viršijantį Sutartyje nustatytą 60 % BVP pamatinę vertę, ir prognozuojamą teigiamą 2,0 % BVP gamybos apimties atotrūkį, 2020 m. grynosios pirminės valdžios sektoriaus nominaliosios išlaidos neturėtų augti, o tai atitinka 1,0 % BVP struktūrinį koregavimą pagal bendrai sutartą reikalavimų koregavimo matricą taikant Stabilumo ir augimo paktą. Be to, esama požymių, kad nepanaudoti ekonomikos pajėgumai yra nepakankamai įvertinti, nes prognozuojama, kad 2019 m. ir 2020 m. infliacija išliks mažesnė nei 2 % ir tęsis darbo rinkos sąstingis (aukštas nedarbo lygis ir labai didelė dalis nesavanoriško darbo ne visą darbo dieną, laikinieji darbuotojai ir dirbančiųjų skurdas). Be to, tikėtinumo vertinimo priemonė taip pat rodo, kad pagal bendrai sutartą metodiką nustatyti gamybos apimties atotrūkio įverčiai yra mažai tikėtini. Tuo remiantis 0,65 % BVP metinis struktūrinis koregavimas, atitinkantis didžiausią grynųjų pirminių valdžios sektoriaus išlaidų augimą, sudarantį 0,9 % BVP, yra tinkamas. Remiantis Komisijos 2019 m. pavasario prognoze, jeigu politika nesikeis, esama rizikos, kad 2020 m. bus labai nukrypta nuo reikalaujamo fiskalinio koregavimo. Be to, prognozuojama, kad 2019 m. ir 2020 m. Ispanija nesilaikys pereinamojo laikotarpio skolos taisyklės reikalavimų. Apskritai Taryba mano, kad nuo 2019 m. turėtų būti imtasi reikiamų priemonių siekiant užtikrinti, kad būtų laikomasi Stabilumo ir augimo pakto nuostatų. Bet kokias nenumatytas pajamas būtų svarbu naudoti valdžios sektoriaus bendrosios skolos santykiui toliau mažinti;

                  (10)

                  užimtumas Ispanijoje toliau tvirtai auga. Nedarbas toliau mažėja, tačiau jis vis dar gerokai viršija Sąjungos vidurkį, ypač jaunimo ir žemos kvalifikacijos asmenų atveju. Vyrų ir moterų užimtumo ir karjeros trukmės skirtumai tebėra dideli. Tai – neišnaudotas potencialas, atsižvelgiant taip pat ir į spartų visuomenės senėjimą;

                  (11)

                  nors terminuotų darbo sutarčių skaičius palaipsniui mažėja, jos vis dar plačiai taikomos, taip pat ir sektoriuose, kuriuose mažiau tikėtina sezoninė ar ciklinė veikla, – šis rodiklis yra vienas didžiausių Europoje, ir tai gali stabdyti Ispanijos ekonomikos augimo potencialą ir socialinę sanglaudą. Labiausiai nukenčia jaunimas, žemos kvalifikacijos asmenys ir trečiųjų šalių piliečiai, kurie dažnai gauna mažesnes socialines išmokas ir kuriems kyla didesnė skurdo rizika. Terminuotos darbo sutartys dažnai yra labai trumpos ir nepakankamai skatina darbuotojus ir darbdavius investuoti į mokymą, o tai savo ruožtu stabdo našumo augimą. Pereiti nuo terminuotos darbo sutarties prie neterminuotos vis dar sudėtinga, o darbo jėgos judumo kliūtys mažina darbo ieškančių asmenų galimybes ir trukdo darbo jėgai veiksmingai pasiskirstyti visoje šalyje;

                  (12)

                  Ispanija sustiprino paramą ilgalaikiams bedarbiams, kurie 2018 m. vis dar sudarė 6,4 % aktyvių gyventojų. Naujausiomis iniciatyvomis siekiama padėti jaunimui įsidarbinti teikiant konsultacijas ir profesinio orientavimo paslaugas, tačiau į valstybines užimtumo tarnybas vis dar kreipiamasi dėl mažos laisvų darbo vietų dalies ir reikia dėti daugiau pastangų, kad jomis būtų geriau naudojamasi vykdant darbuotojų paiešką ir įdarbinant. Visų pirma kai kuriuose regionuose menkai bendradarbiaujama su darbdaviais, o profiliavimo priemonės, skirtos darbo ieškančių asmenų ir darbdavių poreikiams geriau suderinti, tebėra pradiniame rengimo etape. Viešųjų užimtumo tarnybų ir socialinių tarnybų bendradarbiavimas vyksta, tačiau kai kuriuose regionuose jis tebėra ribotas. Didesnės investicijos į modernias viešąsias užimtumo tarnybas kartu su parama darbo jėgos judumui galėtų padėti padidinti darbuotojų galimybes įsidarbinti ir prisitaikyti bei palengvinti asmens statuso keitimą darbo rinkoje ir taip pagerinti Ispanijos našumą ir ilgalaikį integracinį augimą;

                  (13)

                  pastangos sustiprinti darbo inspekcijų veiklą kovojant su piktnaudžiavimu terminuotomis darbo sutartimis duoda tam tikrų rezultatų ir neterminuotų darbo sutarčių skaičius, kaip grynojo užimtumo augimo dalis, didėja. Tačiau darbdaviai ir toliau dažnai naudojasi trumpalaikėmis sutartimis. Iš ankstesnės patirties matyti, kad remiant kokybišką užimtumą dauguma paskatų darbo vietų kūrimui remti yra riboto poveikio. Siekdama supaprastinti sistemą Ispanija pradėjo naują vertinimą, tačiau jo rezultatai dar nėra žinomi. Norint iki 2020 m. įdarbinimo konkursų pabaigos pasiekti 8 % tikslą, reikia sparčiau vykdyti įdarbinimo konkursus, siekiant visuose valdžios lygmenyse sumažinti įdarbinimo pagal terminuotas sutartis viešajame sektoriuje dalį. Nors rengti trišales apskritojo stalo diskusijas yra gera praktika, kuria siekiama, kad socialiniai partneriai aktyviau dalyvautų formuojant politiką, dar galima surengti išsamesnes ir savalaikiškesnes konsultacijas;

                  (14)

                  nors asmenų, kuriems gresia skurdas ir socialinė atskirtis, taip pat pajamų nelygybė, dalis mažėja, ji ir toliau viršija Sąjungos vidurkį. Tarp laikinųjų arba žemos kvalifikacijos darbuotojų arba ne ES gimusių asmenų dirbančiųjų skurdo lygis yra didelis. Vaikų skurdo lygis, nors ir mažėja, tebėra labai didelis. Socialinių pervedimų, išskyrus pensijas, pajėgumai siekiant sumažinti skurdą tebėra vieni mažiausių Sąjungoje, ypač vaikų atveju. Nepaisant to, kad materialine padėtimi grindžiamos išmokos vaikui neseniai buvo šiek tiek padidintos, vaikų turinčių namų ūkių socialinės išlaidos, išreikštos BVP dalimi, Ispanijoje yra vienos iš mažiausių Sąjungoje ir jų tikslingumas yra prastas. Nepaisant teigiamos tendencijos, vis dar yra didelių spragų, kalbant apie gyventojų su didele ir vidutine priklausomybe aprėptį. Nacionalinė pagalba bedarbiams tebėra suskaidyta į daugybę programų, skirtų įvairioms darbo ieškančių asmenų grupėms. Naujausios priemonės, kuriomis gerinama vyresnio amžiaus ilgalaikių bedarbių (52 metų ar vyresnių) aprėptis ir jų pajamų paramos apsauga, gali kartu susilpninti šios konkrečios grupės paskatas dirbti. Tuo tarpu regioninių minimalių pajamų programų prieigos sąlygos, aprėptis ir adekvatumas įvairiuose regionuose labai skiriasi, o jų ribotas perkeliamumas tarp regionų mažina darbo jėgos judumo paskatas. Todėl yra žmonių, kuriems reikia paramos, bet jie jos negauna. Pradėjus taikyti visuotinės socialinės kortelės sistemą, socialinių išmokų sistema taps skaidresnė ir bus galima ją tikslingiau taikyti. Nors atsigavus ekonomikai skurdas toliau mažėja, siekiant integracinio augimo reikia investuoti į socialinės įtraukties politiką ir socialinę infrastruktūrą (pvz., socialinį būstą). Be to, Ispanija susiduria su tam tikromis teritorinės sanglaudos problemomis, pavyzdžiui, ūmiu gyventojų skaičiaus mažėjimu ir senėjimu tam tikrose kaimo vietovėse. Veiksmai, kuriais skatinamas verslumas, skaitmeninimas ir socialinė ekonomika, gali padėti spręsti šias problemas įgyvendinant integruotas teritorinės plėtros strategijas;

                  (15)

                  per krizę Ispanijos pensijų sistema atliko svarbų vaidmenį padedant išlaikyti vyresnio amžiaus žmonių gyvenimo kokybę – dėl to jiems kyla mažesnė skurdo rizika. Remiantis 2018 m. Visuomenės senėjimo ataskaitos ir Pensijų adekvatumo ataskaitos prognozėmis, 2011 m. ir 2013 m. reformos padėjo užtikrinti ilgalaikį pensijų tvarumą ir santykinį adekvatumą. Tačiau toliau siejant pensijų didinimą su infliacija (kaip nuspręsta 2018 m. ir 2019 m.) ir atidėjus tvarumo veiksnio taikymą, reikėtų imtis kompensacinių priemonių, kad būtų užtikrintas pensijų sistemos tvarumas vidutiniu ir ilguoju laikotarpiu. Be to, reikėtų imtis veiksmų siekiant spręsti pagrindinę būsimų pensininkų pajamų adekvatumo problemą ir jų darbo stažo trukmės ir išsamumo klausimą didelio nedarbo sąlygomis, kai plačiu mastu taikomos terminuotos darbo sutartys ir samdoma darbui ne visą darbo dieną;

                  (16)

                  Ispanijos inovacijų veiklos rezultatams ir našumo augimui trukdo mažėjantis investicijų į mokslinius tyrimus ir technologinę plėtrą lygis ir įgūdžių paklausos ir pasiūlos neatitiktis. Ispanijos verslo sektoriaus, ypač didelių įmonių, mokslinių tyrimų ir technologinės plėtros išlaidos sudaro tik pusę Sąjungos vidurkio, be to, yra didelių skirtumų tarp regionų. Šį skirtumą sustiprina mažas ir vis mažėjantis moksliniams tyrimams ir technologinei plėtrai skirto valstybės biudžeto vykdymo lygis, ypač paskolų atveju. Kvalifikuotų darbuotojų trūkumas ir įgūdžių paklausos ir pasiūlos neatitiktis yra dar viena svarbi kliūtis kuriant ir naudojant pažangias technologijas, visų pirma mažosiose ir vidutinėse įmonėse. Daugelyje Ispanijos regionų užimtumas aukštųjų technologijų sektoriuose ir žinioms imlių paslaugų sektoriuje yra gerokai mažesnis už Sąjungos vidurkį. Nors rengiamos pažangiajai specializacijai skirtos regioninės inovacijų strategijos ir racionalizuojamas nacionalinės mokslinių tyrimų ir inovacijų politikos valdymas, koordinavimas nacionaliniu ir regioniniu lygmeniu kuriant, įgyvendinant ir vertinant politiką tebėra silpnas. Norint pagerinti Ispanijos inovacijų veiklos rezultatus, reikia didelių investicijų, kad būtų skatinamas verslumas ir pradedančiosios įmonės bei padedama joms augti, taip pat skatinamas visų įmonių konkurencingumas ir jų prisitaikymas – taip pat ir per skaitmeninimą – prie didesnės pridėtinės vertės veiklos, siekiant plėsti jų veiklą tarptautinėse rinkose. Taip pat reikia daugiau dėmesio skirti viešojo ir privačiojo sektorių partnerystėms, akademinės bendruomenės ir verslo atstovų bendradarbiavimui ir technologijų perdavimui, visų pirma mažosioms ir vidutinėms įmonėms, sustiprintam mokslinių tyrimų ir inovacijų politikos valdymui visais valdžios lygmenimis ir glaudesniam mokslinių tyrimų ir technologinės plėtros infrastruktūros bei projektų derinimui su regioninėmis ir nacionalinėmis inovacijų strategijomis;

                  (17)

                  nors Ispanijoje mokyklos nebaigusių asmenų skaičius mažėja, jis tebėra labai didelis ir yra didelių regioninių skirtumų. Yra galimybių gerinti švietimo rezultatus, kurie įvairiuose regionuose labai skiriasi. Abu veiksniai neigiamai veikia ilgalaikį našumo augimo potencialą. Pastangos reformuoti švietimo sistemą vilkinamos. Įmonės nurodo, kad, norint pasinaudoti inovacijomis, sunku rasti reikalingų įgūdžių turinčių darbuotojų, visų pirma informacinių ir ryšių technologijų specialistų. Ispanija patvirtino dualinės profesinio švietimo ir mokymo sistemos, kuri galėtų atlikti svarbų vaidmenį suteikiant įgūdžių ir kvalifikacijos, kurių reikia norint įsisavinti inovacijas, atnaujinimo priemones, tačiau dalyvavimas šiose sistemose tebėra nedidelis. Ispanijoje tretinį išsilavinimą įgijusių asmenų dalis didesnė už Sąjungos vidurkį, tačiau aukštųjų mokyklų absolventams sunku rasti tinkamų darbo vietų. Žmogiškojo kapitalo plėtojimas visais švietimo ir mokymo lygmenimis, įskaitant aukštąjį mokslą ir profesinį mokymą, taip pat glaudesnis švietimo ir verslo atstovų bendradarbiavimas, siekiant sumažinti esamą gebėjimų paklausos ir pasiūlos neatitiktį, galėtų suteikti daugiau galimybių jauniems absolventams patekti į darbo rinką. Taip pat būtų galima aprūpinti įmones darbuotojais, turinčiais įgūdžių ir kvalifikacijos, kurių reikia norint didinti įmonių inovacinį pajėgumą ir pasinaudoti visomis skaitmeninimo teikiamomis augimo galimybėmis. Darbuotojų perkvalifikavimas, kad šie įgytų skaitmeninių įgūdžių, taip pat leistų Ispanijos įmonėms išlikti konkurencingoms vis labiau skaitmeninėje ekonomikoje. Visi šie veiksmai padėtų mažinti regionų skirtumus;

                  (18)

                  dėl Ispanijos reglamentavimo ribojamojo poveikio ir susiskaidymo įmonės negali pasinaudoti masto ekonomija ir tai stabdo našumą. Įstatymas dėl rinkos bendrumo tebėra svarbi priemonė šiems klausimams spręsti. Ryžtingiau įgyvendinant tą įstatymą ir panaikinus nustatytus paslaugų apribojimus, visų pirma tam tikroms profesinėms paslaugoms, pavyzdžiui, civilinės inžinerijos, architektų ir teisinėms paslaugoms, pagerėtų ekonomikos augimo galimybės ir konkurencija. Kaip ir kitose srityse, kuriose itin svarbūs sėkmingo reformų įgyvendinimo subjektai yra regionai, tvirtesnis ir nuolatinis nacionalinių ir regioninių valdžios institucijų veiklos koordinavimas galėtų padidinti šios srities politikos veiksmingumą;

                  (19)

                  neužbaigtos krovinių vežimo geležinkelių transportu jungtys ir ribota integracija su Sąjungos elektros energijos ir dujų rinkomis neleidžia Ispanijai visapusiškai pasinaudoti Sąjungos bendrosios rinkos teikiama nauda. Dėl šios priežasties Ispanija taip pat turi toliau investuoti į elektros energijos jungtis su likusia Sąjungos dalimi, kad iki 2020 m. pasiektų bent 10 % savo įrengtųjų elektros energijos gamybos pajėgumų tikslą. Taip pat reikia investicijų, kad būtų galima daugiau naudoti geležinkelius kroviniams vežti, įskaitant tarpvalstybines jungtis su Prancūzija ir Portugalija, ir jungtis su uostais ir logistikos centrais;

                  (20)

                  investicijų taip pat labai trūksta gamtos išteklių valdymo srityje, kad būtų užtikrintas tvaresnis vystymosi modelis. Energijos suvartojimo pastatuose mažinimas ir pažangiųjų elektros energijos tinklų bei atsinaujinančiosios elektros energijos kaupimo pajėgumų plėtojimas padėtų geriau valdyti paklausą. Papildomos pastangos turėtų paskatinti darnų transportą ir žiedinę ekonomiką. Kai kurios Ispanijos vietovės patiria vieną iš didžiausių Europoje klimato kaitos poveikį, nes patiria spaudimą dėl esamų vandens išteklių ir jose reikia papildomų investicijų į infrastruktūrą, kad būtų pagerinta vandentvarka, pvz., nuotekų valymas, nuotėkių tinkluose mažinimas ir vandens tiekimas. Nepaisant nuolatinės pažangos per pastaruosius metus, Ispanijai vis dar reikia įvykdyti tam tikrus Sąjungos vandens teisėje nustatytus reikalavimus. Pažanga įgyvendinant visus šiuos tikslus Ispanijai būtų naudinga aplinkos, ekonomikos ir socialiniu požiūriu;

                  (21)

                  visais nustatytais investicijų trūkumo atvejais reikėtų atsižvelgti į konkrečius regioninius investavimo poreikių skirtumus. BVP vienam gyventojui teritoriniai skirtumai yra nedideli, tačiau jie tebėra platesnio masto nei prieš krizę, daugiausia dėl asimetrinio darbo vietų skaičiaus mažinimo poveikio regionuose. Šiuo metu didžiausi nustatyti regionų skirtumai yra susiję su darbo ir socialinių rezultatų rodikliais, pagal kuriuos dauguma Ispanijos regionų atsilieka nuo Sąjungos vidurkio. Kiti socialiniai ir ekonominiai rodikliai rodo didelius teritorinius skirtumus, pvz., inovacijų, verslumo ir konkurencingumo srityse. Vykdant su investicijomis susijusią ekonominę politiką reikėtų tinkamai atsižvelgti į regioninius investicijų poreikių skirtumus;

                  (22)

                  tam tikrus rekomendacijose nustatytus poreikius, visų pirma 2019 m. šaliai skirtos ataskaitos D priede nurodytose srityse, galėtų padėti patenkinti 2021–2027 m. Sąjungos fondų programavimas. Tai suteiktų Ispanijai galimybę atsižvelgiant į regioninius skirtumus ir ypatingą Kanarų salų atokiausio regiono padėtį optimaliai panaudoti šiuos fondus nustatytuose sektoriuose. Kad šios investicijos būtų sėkmingos, svarbu stiprinti šalies administracinius gebėjimus valdyti šiuos fondus;

                  (23)

                  per 2019 m. Europos semestrą Komisija atliko išsamią Ispanijos ekonominės politikos analizę ir ją paskelbė 2019 m. šaliai skirtoje ataskaitoje. Be to, ji įvertino 2019 m. stabilumo programą, 2019 m. nacionalinę reformų programą ir tolesnius veiksmus, kurių Ispanija ėmėsi atsižvelgdama į ankstesniais metais jai skirtas rekomendacijas. Komisija įvertino ne tik jų svarbą tvariai Ispanijos fiskalinei ir socialinei bei ekonominei politikai, bet ir tai, kaip jie atitinka Sąjungos taisykles ir gaires, nes būtina stiprinti bendrą Sąjungos ekonomikos valdymą Sąjungos lygio priemonėmis prisidedant prie būsimų nacionalinių sprendimų;

                  (24)

                  atsižvelgdama į šį vertinimą, Taryba išnagrinėjo 2019 m. stabilumo programą, o jos nuomonė (9) pateikta visų pirma toliau išdėstytoje 1 rekomendacijoje‘

                  (25)

                  atsižvelgdama į Komisijos nuodugnios apžvalgos ir šio vertinimo rezultatus, Taryba išnagrinėjo 2019 m. nacionalinę reformų programą ir 2019 m. stabilumo programą. Jos rekomendacijos pagal Reglamento (ES) Nr. 1176/2011 6 straipsnį pateiktos toliau išdėstytose 1–4 rekomendacijose. Šios rekomendacijos taip pat padeda įgyvendinti 2019 m. euro zonai skirtą rekomendaciją, visų pirma pirmąją, antrąją ir trečiąją rekomendacijas euro zonai. 1 rekomendacijoje nurodytos fiskalinės politikos priemonės, inter alia, padeda naikinti disbalansą, susijusį su didele valdžios sektoriaus skola,

            REKOMENDUOJA Ispanijai 2019 m. ir 2020 m. imtis šių veiksmų:

         1.

            užtikrinti, kad 2020 m. grynųjų pirminių valdžios sektoriaus išlaidų nominalus augimas neviršytų 0,9 %, o tai atitiktų 0,65 % BVP metinį struktūrinį koregavimą. Imtis priemonių siekiant sugriežtinti fiskalinės ir viešųjų pirkimų sistemų taikymą visais valdžios lygmenimis. Užtikrinti pensijų sistemos tvarumą. Nenumatytas pajamas panaudoti tam, kad būtų greičiau mažinamas valdžios sektoriaus bendrosios skolos santykis.

         2.

            Užtikrinti, kad užimtumo ir socialinės tarnybos turėtų pakankamai pajėgumų teikti veiksmingą paramą. Skatinti perėjimą prie neterminuotų darbo sutarčių, be kita ko, supaprastinant samdos paskatų sistemą. Gerinti paramą šeimoms, sumažinti nacionalinės pagalbos bedarbiams susiskaidymą ir šalinti regioninių minimalių pajamų garantavimo schemų aprėpties spragas. Mažinti mokyklos nebaigusių asmenų skaičių ir gerinti švietimo rezultatus, atsižvelgiant į regionų skirtumus. Stiprinti švietimo įstaigų ir įmonių bendradarbiavimą, siekiant gerinti aprūpinimą darbo rinkai reikalingų įgūdžių ir kvalifikaciją turinčiais darbuotojais, ypač informacinių ir ryšių technologijų srityje.

         3.

            Vykdant su investicijomis susijusią ekonominę politiką sutelkti dėmesį į inovacijų, išteklių ir energijos vartojimo efektyvumo skatinimą, krovininio geležinkelių transporto infrastruktūros atnaujinimą ir elektros energijos jungčių su likusia Sąjungos dalimi išplėtimą, atsižvelgiant į regionų skirtumus. Didinti mokslinių tyrimų ir inovacijų politikos veiksmingumą.

         4.

            Toliau įgyvendinti Įstatymą dėl rinkos bendrumo užtikrinant, kad visais valdžios lygmenimis taisyklės, reglamentuojančios ekonominės veiklos, visų pirma susijusios su paslaugų teikimu, pradėjimo galimybę ir vykdymą, atitiktų to įstatymo principus, ir pagerinant administravimo įstaigų bendradarbiavimą.

         Priimta Briuselyje 2019 m. liepos 9 d.

               Tarybos vardu

               Pirmininkas

            M. LINTILÄ

         (1)  OL L 209, 1997 8 2, p. 1.

         (2)  OL L 306, 2011 11 23, p. 25.

         (3)  OL C 136, 2019 4 12, p. 1.

         (4)  OL C 320, 2018 9 10, p. 33.

         (5)  2013 m. gruodžio 17 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 1303/2013, kuriuo nustatomos Europos regioninės plėtros fondui, Europos socialiniam fondui, Sanglaudos fondui, Europos žemės ūkio fondui kaimo plėtrai ir Europos jūros reikalų ir žuvininkystės fondui bendros nuostatos ir Europos regioninės plėtros fondui, Europos socialiniam fondui, Sanglaudos fondui ir Europos jūros reikalų ir žuvininkystės fondui taikytinos bendrosios nuostatos ir panaikinamas Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1083/2006 (OL L 347, 2013 12 20, p. 320).

         (6)  2019 m. birželio 14 d. Tarybos sprendimas (ES) 2019/1001, kuriuo panaikinamas Sprendimas 2009/417/EB dėl perviršinio deficito Ispanijoje (OL L 163, 2019 6 20, p. 59).

         (7)  Pagal ciklą pakoreguotas balansas atėmus vienkartines ir laikinąsias priemones, Komisijos perskaičiuotas taikant bendrai sutartą metodiką.

         (8)  Grynąsias pirmines valdžios sektoriaus išlaidas sudaro visos valdžios sektoriaus išlaidos atėmus palūkanų išlaidas, Sąjungos fondų pajamomis visiškai kompensuojamas išlaidas Sąjungos programoms ir išlaidų nedarbo išmokoms nediskrecinius pokyčius. Nacionaliniu lygmeniu finansuojamas bendrojo pagrindinio kapitalo formavimas išlyginamas per ketverių metų laikotarpį. Įskaičiuojamos diskrecinės su pajamomis susijusios priemonės arba įstatymais nustatytas pajamų padidėjimas. Vienkartinės priemonės, susijusios tiek su pajamomis, tiek su išlaidomis, neįskaičiuojamos;

         (9)  Pagal Reglamento (EB) Nr. 1466/97 5 straipsnio 2 dalį.