Svarbus teisinis pranešimas

|

52006SC0112

Rekomendacija Tarybos nuomone pagal 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1466/97 9 straipsnio 3 dalį dėl atnaujintos 2005-2008 m. Slovėnijos konvergencijos programos  /* SEK/2006/0112 galutinis */

	[pic] | EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA |Briuselis, 1.2.2006SEK(2006) 112 galutinisRekomendacijaTARYBOS NUOMONĖpagal 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1466/97 9 straipsnio 3 dalį dėl atnaujintos 2005–2008 m. Slovėnijos konvergencijos programos(pateikta Komisijos)AIŠKINAMASIS MEMORANDUMASPagrindinė informacija1998 m. liepos 1 d. įsigaliojusio Stabilumo ir augimo pakto pagrindinis tikslas yra patikimi valstybės finansai – priemonė sudaryti geresnes sąlygas kainų stabilumui ir smarkiam tvariajam augimui, leidžiančiam kurti naujas darbo vietas. 2005 m. Paktas buvo pirmą kartą iš dalies pakeistas. Šia reforma pripažįstamas Pakto naudingumas įtvirtinant fiskalinę drausmę, taip pat siekiama stiprinti jo efektyvumą, ekonominius pagrindus ir užtikrinti valstybės finansų ilgalaikį tvarumą.Tarybos reglamente (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei koordinavimo[1], kuris yra Pakto dalis, nustatyta, kad valstybės narės turi pateikti Tarybai ir Komisijai stabilumo arba konvergencijos programas ir kasmetinius atnaujintus programų variantus (bendrą valiutą įsivedusios valstybės narės pateikia (atnaujintas) stabilumo programas, o bendros valiutos neįsivedusios valstybės narės pateikia (atnaujintas) konvergencijos programas). Pirmoji Slovėnijos konvergencijos programa buvo pateikta 2004 m. gegužės mėn. Pagal reglamentą, atsižvelgdama į Komisijos rekomendaciją ir pasikonsultavusi su Ekonomikos ir finansų komitetu, Taryba 2004 m. liepos 5 d. pareiškė nuomonę dėl programos. Pagal tą pačią procedūrą atnaujintas stabilumo ir konvergencijos programas vertina Komisija ir nagrinėja minėtas komitetas; jas taip pat gali nagrinėti ir Taryba.Šiose programose valstybės narės turi nurodyti biudžeto būklės vidutinės trukmės tikslą ir nustatyti politikos priemones jam pasiekti ir išlaikyti, įskaitant su juo susijusias ekonomines prielaidas. Vykdant Pakto reformą ir atsižvelgiant į Sąjungos ekonomikos ir biudžeto nevienalytiškumą, atskiroms valstybėms narėms turėtų būti nustatomas skirtingas vidutinės trukmės tikslas, taip pat atsižvelgiant į fiskalinę tvarumo riziką. Reforma taip pat numatoma, kad ciklo metu, ekonomikos pakilimo laikotarpiais stiprinant biudžetinę drausmę, turėtų būti pasiektas labiau simetriškas požiūris į fiskalinę politiką, o į „pagrindines struktūrines reformas“, turinčias įrodomos teigiamos įtakos ilgalaikiam tvarumui, reikėtų atsižvelgti esant laikiniems nukrypimams nuo vidutinės trukmės tikslo arba suplanuotų jo patikslinimų.Komisija, atsižvelgdama į Komisijos tarnybų 2005 m. rudens prognozę, elgesio kodeksą[2], bendrai sutartą potencialios gamybos apimties ir pagal ciklą patikslinto balanso apskaičiavimo metodiką ir bendrąsias ekonominės politikos gaires, įtrauktas į integruotas 2005–2008 m. gaires, išnagrinėjo neseniai pateiktą atnaujintą Slovėnijos konvergencijos programą ir, remdamasi toliau pateiktu vertinimu, priėmė rekomendaciją dėl Tarybos nuomonės apie ją.Vertinimas1.  Antroji atnaujinta Slovėnijos konvergencijos programa, apimanti 2005–2008 m., buvo pateikta 2005 m. gruodžio 8 d. Atnaujintoje programoje iš esmės remiamasi naujajame elgesio kodekse nustatytu stabilumo ir konvergencijos programų struktūros modeliu ir duomenų teikimo reikalavimais[3].2.  2005 m. kovo 8 d. nuomonėje dėl ankstesnės atnaujintos konvergencijos programos, apimančios 2004–2007 m., Taryba pasiūlė Slovėnijai (i) išnaudoti visas galimybes spartinti valdžios sektoriaus deficito mažinimą ir (ii) imtis tolesnių priemonių, siekiant pagerinti ilgalaikį valstybės finansų tvarumą, įskaitant pensijų ir sveikatos apsaugos sistemų reformas.3.  Po pereinamojo laikotarpio ekonominio nuosmukio dešimtojo dešimtmečio pradžioje Slovėnijos ekonomika visiškai atsigavo ir buvo pasiektas išskirtinis BVP augimas, kurio vidurkis – beveik 4 % per pastarąjį dešimtmetį. Infliacijos našta buvo sėkmingai pažabota ir vartotojų kainų augimas iki 2005 m. pabaigos pasiekė ES vidurkį. Valdžios sektoriaus balansas susvyravo 1997 m. ir nuo to laiko išliko neigiamas; 2000–2004 m. deficito vidurkis – 3 % BVP, remiantis ESA95.4.  Makroekonominis scenarijus, pagal kurį numatoma, kad BVP tebeaugs apie 4 % visą programos laikotarpį didėjant vidaus paklausai, atrodo patikimas. Tikėtina, kad ciklo sąlygos palaipsniui gerės; numatoma, kad neigiamas gamybos apimties atotrūkis, kuris pagal skaičiavimus 2005 m. buvo 1 % BVP, sumažės iki laikotarpio pabaigos. Augimo prielaidose neatsižvelgiama į 2005 m. spalio mėn. patvirtinto reformų plano, dėl kurio po 2008 m. augimas vidutiniškai turėtų viršyti 5 %, poveikį. Tai atrodo kiek optimistiška, ypač dėl to, kad programoje nepateikiama išsamios informacijos apie tai, kaip struktūrinės reformos paveiks (potencialų) augimą.5.  2005 m. infliacija buvo nepastovi, bet vis dėlto vidutiniškai smuko iki 2,5 % baigiantis metams (3,7 % 2004 m.). Vyriausybė ir toliau apdairiai tvarko reguliuojamų kainų padidėjimą ir netiesioginių mokesčių kitimą. Siekiant neutralizuoti nepalankų didelių naftos kainų poveikį, pažaboti infliaciją padėjo reguliarūs akcizų patikslinimai. Be to, narystė VKM II paskatino mažinti infliaciją. Slovėnijai prisijungus prie VKM II 2004 m. birželio 28 d. tolaras išliko labai arti centrinio pariteto – 239,64 SIT/EUR. Nuo 2004 m. balandžio mėn. ilgalaikių palūkanų normų skirtumas svyravo 100 bazinių punktų ribose (kartais būdavo net daug mažesnis), iš esmės atspindėdamas obligacijų pelningumo pokytį euro zonoje. Pinigų politiką vykdančios institucijos pripažįsta apribojimus, susijusius su šios politikos palūkanų normų patikslinimu, kad, siekiant narystės EPS, būtų kontroliuojama infliacija. Per programos laikotarpį numatoma, kad infliacija stabilizuosis apytiksliai ties 2,5 % riba (atrodo, kad tai yra realu), bet reikia siekti pašalinti likusius struktūrinius griežtus reikalavimus. Siekiant 2007 m. pradžioje įsivesti eurą, programoje manoma, kad svarbiausi veiksniai yra atlyginimų augimo ribojimas ir patikimi valstybės finansai.6.  Biudžeto įgyvendinimo 2005 m. klausimu, remiantis Komisijos tarnybų 2005 m. rudens prognoze valdžios sektoriaus deficitas 2005 m. turėtų sudaryti 1,7 % BVP, palyginti su ankstesnėje atnaujintoje konvergencijos programoje numatytu 2,1 % BVP deficitu. Preliminarus rezultatas yra geresnis, nei tikėtasi, nes remiantis nauja tiesioginio apmokestinimo tvarka, įsigaliojusia 2005 m. sausio mėn., buvo prognozuojamos mažesnės pajamos.7.  Pagal atnaujintą programą ketinama sukurti sąlygas, kurios leistų sėkmingai integruotis į EPS ir tuo pat metu pasiekti ES pajamų lygio vidurkį. Biudžeto strategijos tikslas – išlaikyti valdžios sektoriaus deficitą gerokai žemiau 3 % BVP ribos ir iki 2008 m. pasiekti biudžeto būklės vidutinės trukmės tikslą, kaip numatyta Stabilumo ir augimo pakte. Todėl programoje numatomos mokesčių reformos priemonės, kurių tikslas – 1,8 % sumažinti jų dalį pajamose, kaip procentą nuo BVP, ir priemonės išlaidų atžvilgiu, siekiant sumažinti išlaidų santykį 2,5 % BVP. Pagal programą konsolidavimas numatomas laikotarpio pabaigoje. Programos laikotarpio pradžioje planuojama, kad valdžios sektoriaus deficitas svyruos ties 1,7 % BVP riba ir po to lėtai mažės iki 1,4 % 2007 m. ir toliau iki 1,0 % BVP 2008 m. Palyginti su ankstesne programa, šiame atnaujintame variante vieneriais metais nukeliamas tikslas pasiekti 1 % BVP deficitą, makroekonominiam scenarijui iš esmės nepakitus.8.  Remiantis Komisijos tarnybų skaičiavimais pagal bendrai sutartą metodiką ir atsižvelgiant į programoje pateiktą informaciją numatoma, kad struktūrinis balansas (t. y. pagal ciklą patikslintomis sąlygomis ir neatsižvelgiant į vienkartines ir kitas laikinąsias priemones) pagerės 0,2 procentinio punkto BVP per programos laikotarpį. 2005 m. struktūrinis deficitas buvo 1¼ % BVP. Po nedidelio pablogėjimo – 2006 m. numatomas 1½ % deficitas, ir tikimasi, kad jis palaipsniui mažės. Naujoje programoje nustatyta, kad biudžeto būklės vidutinės trukmės tikslas pagal Stabilumo ir augimo paktą yra 1,0 % BVP struktūrinis deficitas, kurį planuojama pasiekti 2008 m. Kadangi pagal programos vidutinės trukmės tikslą reikalaujama daugiau, nei pagal minimalų lyginamąjį standartą (apskaičiuotas deficitas – apytiksliai 2 % BVP), pasiekus šį tikslą susidaro pakankamai patikima riba, neleidžianti atsirasti perviršiniam deficitui. Programoje nustatytas vidutinės trukmės tikslas yra tinkamas, kadangi jis atitinka Stabilumo ir augimo pakte ir elgesio kodekse euro zonos ir VKM II valstybėms narėms nustatytą dydį ir tinkamai atspindi skolos santykį ir vidutinį potencialų gamybos apimties augimą ilguoju laikotarpiu.9.  Su biudžeto tikslais siejama rizika yra iš esmės subalansuota. Pastarųjų metų Slovėnijos galutiniai biudžeto rodikliai buvo geresni, nei numatytieji; šį faktą taip pat patvirtina veiksmingas biudžeto mechanizmas, skirtas riboti valdžios sektoriaus išlaidas netikėtai sumažėjus pajamoms. Be to, jei struktūrinės reformos bus įgyvendintos laiku, augimo prielaidos gali būti geresnės, nei numatyta. Tačiau nesant aiškių valstybės išlaidų mažinimo grafikų, siekiant kompensuoti pajamų praradimą dėl mokesčių reformos, ypač atsižvelgiant į pastarąjį sprendimą vėl pradėti pensijų indeksavimą atsižvelgiant į atlyginimus, gali būti sudėtinga įgyvendinti tikslus. Ypač didelė dalis privalomų išlaidų (daugiau kaip 80 % visų išlaidų) grindžiama griežta reguliavimo sistema, kuriai restruktūrizuoti, kad ji būtų lankstesnė, vis dar reikia politinio sutarimo.10.  Atsižvelgiant į šį rizikos vertinimą, atnaujintame programos variante nustatyta biudžeto būklė, atrodo, užtikrina pakankamai patikimą ribą, neleidžiančią viršyti 3 % BVP deficito ribos esant įprastiems makroekonominiams svyravimams visą programos laikotarpį. Strategija taip pat atrodo pakankamai užtikrina, kad, kaip numatyta, 2008 m. būtų pasiektas vidutinės trukmės tikslas. Tačiau tikslinimo, siekiant programos vidutinės trukmės tikslo, tempas nevisiškai atitinka Paktą, kuriame numatytas metinio struktūrinio balanso pagerinimo standartas – 0,5 % BVP euro zonai ir VKM II priklausančioms valstybėms narėms, ir nustatyta, kad patikslinimas turėtų būti didesnis ekonomikos pakilimo laikotarpiais. Tuo tarpu kai per programos laikotarpį ciklo sąlygos nuolat gerėja, planuojama, kad struktūrinis balansas pagerės tik 0,25 % BVP.11.  Programoje numatomas laikinas nukrypimas dėl „pagrindinių struktūrinių reformų“, kaip numatyta patikslintame Stabilumo ir augimo pakte ir naujajame elgesio kodekse. Priežastis, dėl kurios nukrypstama nuo Pakte numatyto struktūrinio patikslinimo tempo standarto – papildomos fiskalinės priemonės, skirtos įveikti pajamų sumažėjimą dėl mokesčių reformos ir kovoti su neigiamu gamybos apimties atotrūkiu, kuris, kaip numatoma, sumažės tik baigiantis programos laikotarpiui. Tačiau struktūrinės reformos, kuriomis grindžiamas laikinas nukrypimas, yra nepakankamai apibrėžtos. Be to, programoje nėra nei ekonominės naudos analizės, nei didelio teigiamo poveikio valstybės finansų ilgalaikiam tvarumui įrodymų. Todėl laikinas nukrypimas nuo patikslinimo strategijos siekiant programos vidutinės trukmės tikslo neatitinka atnaujinto Stabilumo ir augimo pakto nuostatų.12.  Bendroji valstybės skola yra palyginti nedidelė ir išliks tokia per programos laikotarpį. Apskaičiuota, kad 2005 m. skola bus sumažėjusi iki 29,3 % BVP. Programoje numatoma, kad per kitus dvejus metus skolos santykis šiek tiek padidės, o 2007 m. šoktels iki 29,8 % BVP. Prognozuojama, kad iki 2008 m. skola sumažės iki 29,4 %, nes tikimasi palankaus atsargų ir srautų patikslinimo.13.  Valstybės finansų tvarumo atžvilgiu, atrodo, kad Slovėnijoje esama rimtų pavojų valstybės finansų tvarumui dėl numatomų biudžeto išlaidų senėjančiai visuomenei. Santykinai mažas skolos santykis padės apriboti senėjimo poveikį biudžetui. Tačiau Slovėnijoje labai padidės valdžios sektoriaus išlaidos. Nepaisant to, kad 1999 m. pensijų reforma labai sumažino galimybę, kad išlaidos ateityje augs, jos poveikį iš dalies atsvėrė nauja indeksavimo taisyklė, t. y. perėjimas nuo dalinio iki visiško indeksavimo atlyginimų atžvilgiu. Programoje pripažįstama, kad, siekiant apriboti būsimą valstybės išlaidų didėjimą ir sumažinti ilgalaikiam tvarumui kylančią riziką, tam tikru metu ateityje bus reikalingi tolesni pensijų sistemų pakeitimai. Jei toliau nebus imamasi priemonių sumažinti išlaidų, susijusių su senėjimų, naštą, ilgalaikiam valstybės finansų tvarumui kils grėsmė. Šiuo atveju svarbiausi yra atsargus planavimas ir priemonių priėmimas laiku.14.  Valstybės finansų srityje numatytos priemonės iš esmės atitinka bendrąsias ekonominės politikos gaires, įtrauktas į integruotas 2005–2008 m. gaires. Tačiau ilgalaikis valstybių finansų tvarumas nėra aiškiai nurodytas kaip politikos prioritetas. Priemonės nepakankamai apibrėžtos ir neleidžia įvertinti ilgalaikio strategijos įgyvendinamumo.15.  Atsižvelgiant į atnaujintą Lisabonos strategiją ekonomikos augimui ir darbo vietų kūrimui, 2005 m. spalio 28 d. pateiktoje Slovakijos nacionalinėje reformų programoje euro įvedimas 2007 m. yra nustatytas kaip pagrindinis prioritetas. Atnaujinta konvergencijos programa, kurios tikslas – sukurti sąlygas sėkmingai integruotis į EPS, įskaitant valstybės finansų kokybės pagerinimą, yra glaudžiai susijusi su nacionalinėje reformų programoje išdėstytu išsamiu politikos priemonių sąrašu. Tačiau tam tikros priemonės iš esmės neapibrėžtos, todėl nacionalinėje reformų programoje nustatytų veiksmų poveikis biudžetui nebuvo įtraukas į konvergencijos programos biudžeto projekcijas.Atnaujintos programos tikslas – riboti infliaciją, kad ji atitiktų ES vidurkį ir tuo pat metu numatyti palaipsninę fiskalinio patikslinimo strategiją. Atsižvelgiant į pirmiau pateiktą įvertinimą, Slovėnijai būtų tikslinga:i) daryti didesnę pažangą siekiant programos vidutinės trukmės tikslo, ypač nustatant ir įgyvendinant priemones, kuriomis grindžiamas planuojamas išlaidų santykio mažinimas, bei perkeliant patikslinimo veiksmus į laikotarpio pradžią;ii) imtis tolesnių priemonių pagerinti ilgalaikį valstybės finansų tvarumą, ypač pensijų sistemos srityje.RekomendacijaTARYBOS NUOMONĖpagal 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1466/97 9 straipsnio 3 dalį dėl atnaujintos 2005–2008 m. Slovėnijos konvergencijos programosEUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį,atsižvelgdama į 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei koordinavimo[4], ypač į jo 9 straipsnio 3 dalį,atsižvelgdama į Komisijos rekomendaciją,pasikonsultavusi su Ekonomikos ir finansų komitetu,PAREIŠKĖ TOKIĄ NUOMONĘ:16.  Po pereinamojo laikotarpio ekonominio nuosmukio dešimtojo dešimtmečio pradžioje Slovėnijos ekonomika visiškai atsigavo ir buvo pasiektas išskirtinis BVP augimas, kurio vidurkis – beveik 4 % per pastarąjį dešimtmetį. Infliacijos našta buvo sėkmingai pažabota ir vartotojų kainų augimas iki 2005 m. pabaigos pasiekė ES vidurkį. Valdžios sektoriaus balansas susvyravo 1997 m. ir nuo to laiko išliko neigiamas; 2000–2004 m. deficito vidurkis – 3 % BVP, remiantis ESA95.17.  2005 m. kovo 8 d. nuomonėje dėl ankstesnio konvergencijos programos atnaujinto varianto, apimančio 2004–2007 m., Taryba pasiūlė Slovėnijai (i) išnaudoti visas galimybes paspartinti valdžios sektoriaus deficito mažinimą ir (ii) imtis tolesnių priemonių, siekiant pagerinti ilgalaikį valstybės finansų tvarumą, įskaitant pensijų ir sveikatos apsaugos sistemų reformas.18.  Biudžeto įgyvendinimo 2005 m. klausimu, remiantis Komisijos tarnybų 2005 m. rudens prognozėmis valdžios sektoriaus deficitas 2005 m. turėtų sudaryti 1,7 % BVP, palyginti su ankstesnėje atnaujintoje konvergencijos programoje numatytu 2,1 % BVP deficitu. Preliminarus rezultatas yra geresnis, nei tikėtasi, nes remiantis nauja tiesioginio apmokestinimo tvarka, įsigaliojusia 2005 m. sausio mėn., buvo prognozuojamos mažesnės pajamos.19.  [2006 m. vasario 14 d.] Taryba išnagrinėjo atnaujintą Slovėnijos konvergencijos programą, kuri apima 2005–2008 m. Atnaujintoje programoje iš esmės remiamasi naujajame elgesio kodekse nustatytu stabilumo ir konvergencijos programų struktūros modeliu ir duomenų pateikimo reikalavimais[5].20.  Makroekonominiame scenarijuje, kuriuo grindžiama programa, numatoma, kad po 2005 m. realusis BVP nuolat augs apytiksliai 4 %. Remiantis šiuo metu turima informacija, scenarijuje atsižvelgta į patikimas augimo prielaidas. Tikėtina, kad ciklo sąlygos palaipsniui gerės; numatoma, kad neigiamas gamybos apimties atotrūkis, kuris pagal skaičiavimus 2005 m. buvo 1 % BVP, sumažės iki laikotarpio pabaigos. Infliacijos projekcijos programoje irgi atrodo tikroviškos. „Pagrindinių struktūrinių reformų“ pagal Stabilumo ir augimo paktą atžvilgiu programoje pateikiamos išsamios socialinės-ekonominės/socialinės ir ekonominės reformos (tikslas – padidinti Slovėnijos pramonės konkurencingumą), kurių įgyvendinimas prasidėjo 2005 m. Tikimasi, kad jos smarkiai padidins BVP augimą nuo 2008 m. vidutiniškai iki 5 % BVP per metus. Tai patvirtinantis tyrimas, kuris pateikiamas programoje, nepakankamai išsamus ir augimo poveikis, kurio tikimasi, atrodo labai optimistiškas.21.  Pagal atnaujintą programos variantą ketinama sukurti sąlygas, kurios leistų sėkmingai integruotis į EPS ir tuo pat metu pasiekti ES pajamų lygio vidurkį. Biudžeto strategijos tikslas – išlaikyti valdžios sektoriaus deficitą gerokai žemiau 3 % BVP ribos ir iki 2008 m. pasiekti biudžeto būklės vidutinės trukmės tikslą, kaip numatyta Stabilumo ir augimo pakte. Todėl programoje numatomos mokesčių reformos priemonės, kurių tikslas – 1,8 % sumažinti jų dalį pajamose, kaip procentą nuo BVP, ir priemonės išlaidų atžvilgiu, siekiant sumažinti išlaidų santykį 2,5 % BVP. Pagal programą konsolidavimas numatomas laikotarpio pabaigoje. Programos laikotarpio pradžioje planuojama, kad valdžios sektoriaus deficitas svyruos ties 1,7 % BVP riba ir po to lėtai mažės iki 1,4 % 2007 m. ir toliau iki 1,0 % BVP 2008 m. Palyginti su ankstesne programa, šiame atnaujintame variante vieneriais metais nukeliamas tikslas pasiekti 1 % BVP deficitą, makroekonominiam scenarijui iš esmės nepakitus.22.  Programos laikotarpiu planuojama pagerinti struktūrinį balansą (t. y. pagal ciklą patikslintą balansą, neatsižvelgiant į vienkartines ir laikinąsias priemones), apskaičiuotą remiantis bendrai sutarta metodika, 0,25 % BVP. Programoje nustatyta, kad biudžeto būklės vidutinės trukmės tikslas yra 1% BVP struktūrinis deficitas, kurį planuojama pasiekti 2008 m. Kadangi pagal programos vidutinės trukmės tikslą reikalaujama daugiau, nei pagal minimalų lyginamąjį standartą (apskaičiuotas deficitas – apytiksliai 2 % BVP), pasiekus šį tikslą susidaro pakankamai patikima riba, neleidžianti susidaryti perviršiniam deficitui. Programoje nustatytas vidutinės trukmės tikslas yra tinkamas, kadangi jis atitinka Stabilumo ir augimo pakte ir elgesio kodekse euro zonos ir VKM II valstybėms narėms nustatytą dydį ir tinkamai atspindi skolos santykį ir vidutinį potencialų gamybos apimties augimą ilgu laikotarpiu.23.  Biudžeto projekcijų rizika programoje atrodo iš esmės subalansuota. Viena vertus, pastaraisiais metais Slovėnijos faktinio biudžeto rodikliai buvo geresni, nei numatytieji; šį faktą taip pat patvirtina veiksmingas biudžeto mechanizmas, skirtas riboti valdžios sektoriaus išlaidas netikėtai sumažėjus pajamoms. Be to, jei struktūrinės reformos bus įgyvendintos laiku, augimo prielaidos gali būti geresnės, nei numatyta. Tačiau nesant aiškių valstybės išlaidų mažinimo grafikų, siekiant kompensuoti pajamų praradimą dėl mokesčių reformos, ypač atsižvelgiant į pastarąjį sprendimą vėl pradėti pensijų indeksavimą atsižvelgiant į atlyginimus, gali būti sudėtinga įgyvendinti tikslus. Ypač didelė dalis privalomų išlaidų (daugiau kaip 80 % visų išlaidų) grindžiama griežta reguliavimo sistema, kuriai restruktūrizuoti, kad ji būtų lankstesnė, vis dar reikia politinio sutarimo.24.  Atsižvelgiant į šį rizikos vertinimą, biudžeto būklė programoje užtikrina pakankamai patikimą ribą, ne leidžiančią viršyti 3 % BVP deficito ribos esant įprastiems makroekonominiams svyravimams visą programos laikotarpį, ypač 2005 m. Be to, tai atrodo pakankama, kad, kaip numatyta, 2008 m. būtų pasiektas vidutinės trukmės tikslas. Tačiau programoje numatytas patikslinimo tempas siekiant programos vidutinės trukmės tikslo neatitinka Stabilumo ir augimo pakto, pagal kurį metinis struktūrinio balanso pagerėjimas euro zonos ir VKM II valstybėse narėse turėtų atitikti standartą (0,5 % BVP) ir patikslinimas turėtų būti didesnis ekonomikos pakilimo laikotarpiu ir mažesnis nuosmukio laikotarpiu. Tuo tarpu kai per programos laikotarpį ciklo sąlygos nuolat gerėja, planuojama, kad struktūrinis balansas pagerės tik 0,25 % BVP.25.  Pagal Stabilumo ir augimo paktą į „pagrindines struktūrines reformas“, turinčias įrodomos teigiamos įtakos ilgalaikiam tvarumui, reikėtų atsižvelgti apibrėžiant programos vidutinės trukmės tikslo patikslinimo strategiją arba esant laikiniems nukrypimams nuo programos vidutinės trukmės tikslo. Vidutinės trukmės biudžeto strategija, apibrėžta programoje, yra laikinas nukrypimas nuo patikslinimo strategijos siekiant programos vidutinės trukmės tikslo. Ypač 2005–2007 m., kai bus palaipsniui įgyvendinamos minėtos ekonominės reformos, bus atliekama mažai arba jokio patikslinimo siekiant vidutinės trukmės tikslo. Tačiau struktūrinės reformos, kuriomis grindžiamas laikinas nukrypimas, yra nepakankamai apibrėžtos. Be to, programoje nėra nei ekonominės naudos analizės, nei didelio teigiamo poveikio valstybės finansų ilgalaikiam tvarumui įrodymų. Todėl laikinas nukrypimas nuo patikslinimo strategijos siekiant programos vidutinės trukmės tikslo neatitinka atnaujinto Stabilumo ir augimo pakto nuostatų.26.  Apskaičiuota, kad bendroji valstybės skola 2005 m. bus pasiekusi 29,0 %, t. y. daug mažiau, nei Sutartyje nustatyta 60 % BVP pamatinė vertė. Programoje numatoma, kad per kitus dvejus metus skolos santykis šiek tiek padidės, o 2007 m. šoktels iki 29,8 % BVP tašką. Numatyta, kad iki 2008 m. skola sumažės iki 29,4% BVP.27.  Valstybės finansų tvarumo atžvilgiu, atrodo, kad Slovėnijoje esama rimtų pavojų valstybės finansų tvarumui dėl numatomų biudžeto išlaidų senėjančiai visuomenei[6]. Santykinai mažas skolos santykis padės apriboti senėjimo poveikį biudžetui. Tačiau Slovėnijoje labai padidės valdžios sektoriaus išlaidos. Nepaisant to, kad 1999 m. pensijų reforma labai sumažino galimybę, kad išlaidos ateityje augs, jos poveikį iš dalies atsvėrė nauja indeksavimo taisyklė (perėjimas nuo dalinio iki visiško indeksavimo atlyginimų atžvilgiu). Programoje pripažįstama, kad, siekiant apriboti būsimą valstybės išlaidų didėjimą ir sumažinti ilgalaikiam tvarumui kylančią riziką, tam tikru metu ateityje bus reikalingi tolesni pensijų sistemų pakeitimai. Jei toliau nebus imamasi priemonių sumažinti išlaidų, susijusių su senėjimų, naštą, ilgalaikiam valstybės finansų tvarumui kils grėsmė. Šiuo atveju svarbiausi yra atsargus planavimas ir priemonių priėmimas laiku.28.  Valstybės finansų srityje numatytos priemonės iš esmės atitinka bendrąsias ekonominės politikos gaires, įtrauktas į integruotas 2005–2008 m. gaires. Tačiau ilgalaikis valstybių finansų tvarumas nėra aiškiai nurodytas kaip politikos prioritetas. Priemonės nepakankamai apibrėžtos ir neleidžia įvertinti ilgalaikio strategijos įgyvendinamumo.29.  Atsižvelgiant į atnaujintą Lisabonos strategiją ekonomikos augimui ir darbo vietų kūrimui, 2005 m. spalio 28 d. pateiktoje Slovakijos nacionalinėje reformų programoje euro įvedimas 2007 m. yra nustatytas kaip pagrindinis prioritetas. Atnaujinta konvergencijos programa, kurios tikslas – sukurti sąlygas sėkmingai integruotis į EPS, įskaitant valstybės finansų kokybės pagerinimą, yra glaudžiai susijusi su nacionalinėje reformų programoje išdėstytu išsamiu politikos priemonių sąrašu. Tačiau tam tikros priemonės iš esmės neapibrėžtos, todėl nacionalinėje reformų programoje nustatytų veiksmų poveikis biudžetui nebuvo įtraukas į konvergencijos programos biudžeto projekcijas.Atsižvelgiant į pirmiau pateiktą vertinimą, Taryba pažymi, kad programos tikslas yra riboti infliacija, kad ji atitiktų ES vidurkį ir tuo tarpu numatyti palaipsninę fiskalinio patikslinimo strategiją. Taryba laikosi nuomonės, kad Slovėnijai būtų tikslinga:i) daryti didesnę pažangą siekiant programos vidutinės trukmės tikslo, ypač nustatant ir įgyvendinant priemones, kuriomis grindžiamas planuojamas išlaidų santykio mažinimas, bei perkeliant patikslinimo veiksmus į laikotarpio pradžią;ii) imtis tolesnių priemonių pagerinti ilgalaikį valstybės finansų tvarumą, ypač pensijų sistemos srityje.Pagrindinių makroekonominių ir biudžeto projekcijų palyginimas2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 |Realusis BVP (pokytis, %) | 2005 m. gruodžio mėn. KP | 4,2 | 3,9 | 4,0 | 4,0 | 3,8 |2005 m. lapkričio mėn. KOM | 4,2 | 3,8 | 4,0 | 4,2 | Nėra duomenų |2005 m. sausio mėn. KP | 4,0 | 3,8 | 3,9 | 4,0 | Nėra duomenų |SVKI infliacija (%) | 2005 m. gruodžio mėn. KP | 3,6 | 2,5 | 2,5 | 2,4 | 2,4 |2005 m. lapkričio mėn. KOM | 3,6 | 2,6 | 2,5 | 2,5 | Nėra duomenų |2005 m. sausio mėn. KP | 3,6 | 3,0 | 2,7 | 2,6 | Nėra duomenų |Gamybos apimties atotrūkis (potencialus BVP %) | 2005 m. gruodžio mėn. KP1 | -1,4 | -1,2 | -0,7 | -0,3 | 0,0 |2005 m. lapkričio mėn. KOM5 | -1,2 | -0,9 | -0,5 | 0,2 | Nėra duomenų |2005 m. sausio mėn. KP1 | -1,2 | -1,2 | -1,3 | -1,3 | Nėra duomenų |Valdžios sektoriaus balansas (% BVP) | 2005 m. gruodžio mėn. KP | -2,1 | -1,7 | -1,7 | -1,4 | -1,0 |2005 m. lapkričio mėn. KOM | -2,1 | -1,7 | -1,9 | -1,6 | Nėra duomenų |2005 m. sausio mėn. KP | -2,1 | -2,1 | -1,8 | -1,1 | Nėra duomenų |Pirminis balansas (% BVP) | 2005 m. gruodžio mėn. KP | -0,5 | -0,2 | -0,3 | -0,1 | 0,2 |2005 m. lapkričio mėn. KOM | -0,2 | -0,1 | -0,4 | -0,2 | Nėra duomenų |2005 m. sausio mėn. KP | -0,3 | -0,4 | -0,2 | 0,4 | Nėra duomenų |Pagal ciklą patikslintas balansas (% BVP) | 2005 m. gruodžio mėn. KP1 | -1,4 | -1,2 | -1,4 | -1,3 | -1,0 |2005 m. lapkričio mėn. KOM | -1,5 | -1,5 | -1,7 | -1,7 | Nėra duomenų |2005 m. sausio mėn. KP1 | Nėra duomenų | Nėra duomenų | Nėra duomenų | Nėra duomenų | Nėra duomenų |Struktūrinis balansas2 (% BVP) | 2005 m. gruodžio mėn. KP3 | -1,4 | -1,2 | -1,4 | -1,3 | -1,0 |2005 m. lapkričio mėn. KOM4 | -1,5 | -1,5 | -1,7 | -1,7 | Nėra duomenų |2005 m. sausio mėn. KP | Nėra duomenų | Nėra duomenų | Nėra duomenų | Nėra duomenų | Nėra duomenų |Bendroji valstybės skola (% BVP) | 2005 m. gruodžio mėn. KP | 29,5 | 29,0 | 29,6 | 29,8 | 29,4 |2005 m. lapkričio mėn. KOM | 29,8 | 29,3 | 29,5 | 29,2 | Nėra duomenų |2005 m. sausio mėn. KP | 30,2 | 30,7 | 30,9 | 29,7 | Nėra duomenų |Pastabos: 1 Komisijos tarnybų skaičiavimai remiantis programoje pateikta informacija. 2 Pagal ciklą patikslintas balansas (kaip ir pirmesnėse eilutėse), neatsižvelgiant į vienkartines ir kitas laikinąsias priemones. 3 Programoje neatsižvelgta į vienkartines ir kitas laikinąsias priemones. 4 Komisijos tarnybų prognozėje neatsižvelgta į vienkartines ir kitas laikinąsias priemones. 5 Remiantis numatytu 3,7 %, 3,5 %, 3,5 % ir 3,5 % potencialiu augimu atitinkamai 2004–2007 m. Šaltinis: Konvergencijos programa (KP); 2005 m. rudens Komisijos tarnybų ekonominės prognozės (KOM); Komisijos tarnybų skaičiavimai. |[1] OL L 209, 1997 8 2, p. 1. Reglamentas su pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 1055/2005 (OL L 174, 2005 7 7, p. 1). Visus šiame tekste nurodytus dokumentus galima rasti tinklalapyjehttp://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.[2] Ekonomikos ir finansų komiteto nuomonė „Stabilumo ir augimo pakto įgyvendinimo patikslinimas ir stabilumo ir konvergencijos programų formos ir turinio gairės“, kurią 2005 m. spalio 11 d. priėmė ECOFIN taryba.[3] Programoje esama spragų pateikiant privalomus ir neprivalomus duomenis, numatytus naujajame elgesio kodekse. Ypač trūksta privalomų duomenų apie darbo našumo augimą. Taip pat trūksta tam tikrų neprivalomų duomenų, susijusių su darbo rinkos pokyčiais, sektorių balansais ir valdžios sektoriaus skolos pokyčiais. Nėra lentelės apie valdžios sektoriaus išlaidas pagal funkcijas.[4] OL L 209, 1997 8 2, p. 1. Reglamentas su pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 1055/2005 (OL L 174, 2005 7 7, p. 1). Šiame tekste nurodytus dokumentus galima rasti tinklalapyjehttp://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.[5] Programoje esama spragų pateikiant privalomus ir neprivalomus duomenis, numatytus naujajame elgesio kodekse. Ypač trūksta privalomų duomenų apie darbo našumo augimą. Taip pat trūksta tam tikrų neprivalomų duomenų, susijusių su darbo rinkos raida, sektorių balansais ir valdžios sektoriaus skolos raida. Nėra lentelės apie valdžios sektoriaus išlaidas pagal funkcijas.[6] Išsami informacija apie ilgalaikį tvarumą pateikiama Komisijos tarnybų programos techniniame vertinime: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm


title: 2005/175/EB: 2005 m. kovo 1 d. Komisijos rekomendacija, dėl koordinuotosios oficialios maisto produktų kontrolės programos 2005 m. (Tekstas svarbus EEE)

text:
               5.3.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 59/27

         KOMISIJOS REKOMENDACIJA
   2005 m. kovo 1 d.
   dėl koordinuotosios oficialios maisto produktų kontrolės programos 2005 m.
   (Tekstas svarbus EEE)
   (2005/175/EB)
   EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA,
   atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį,
   atsižvelgdama į 1989 m. birželio 14 d. Tarybos direktyvą 89/397/EEB dėl oficialios maisto produktų kontrolės (1), ypač jos 14 straipsnio 3 dalį,
   pasitarusi su Nuolatiniu maisto grandinės ir gyvūnų sveikatos komitetu,
   kadangi:

               (1)

               Siekiant, kad patikimai veiktų vidaus rinka, Bendrijos lygiu būtina susitarti dėl koordinuotosios maisto tikrinimo programos, užtikrinsiančios glaudesnį suderintą valstybių narių oficialios maisto produktų kontrolės vykdymą.

               (2)

               Šiomis programomis iš esmės turėtų būti siekiama, kad būtų vykdomi Bendrijos maisto produktams taikomi įstatymai, pirmiausia skirti visuomenės sveikatai ir vartotojų interesams apsaugoti bei sąžiningai prekybos praktikai įgyvendinti.

               (3)

               Direktyva 89/397/EEB nustato bendrus oficialios maisto produktų kontrolės atlikimo principus, įskaitant valstybių narių kompetentingų institucijų atliktinus patikrinimus. Joje taip pat numatoma, kad Komisija kiekvienais metais parengtų koordinuotąją kitiems metams skirtą patikrinimų programos rekomendaciją.

               (4)

               2003 m. gruodžio 19 d. Komisijos rekomendacija dėl koordinuotosios oficialios maisto produktų kontrolės programos 2004 m. (2) nustato tam tikras oficialios koordinuotosios kontrolės programos rekomendacijas, įskaitant iš žalio arba termizuoto pieno pagamintų sūrių bakteriologinės saugos įvertinimą. Šis tyrimas turėtų būti taikomas kitoms iš pasterizuoto pieno pagamintų sūrių kategorijoms, siekiant, kad būtų galima parengti svarbias išvadas apie šių produktų saugą.

               (5)

               1993 m. spalio 29 d. Tarybos direktyva 93/99/EEB dėl papildomų oficialios maisto produktų kontrolės priemonių (3) papildo Direktyvoje 89/397/EEB nustatytas taisykles. Ji numato, kad oficialios valstybių narių laboratorijos kaip nurodyta Direktyvos 89/397/EEB 7 straipsnyje turi atitikti EN 45000 serijos Europos Standarte, kuris dabar yra pakeistas standartu EN ISO 17025:2000, nustatytus kriterijus.

               (6)

               Įgyvendinant koordinuotąsias programas, nepažeidžiami jokio kito valstybių narių atliekamo oficialaus tikrinimo, numatyto tų valstybių nacionalinėmis kontrolės programomis, reikalavimai.

               (7)

               Vienalaikio nacionalinių ir koordinuotųjų programų įgyvendinimo rezultatai gali suteikti informacijos ir patirties, kuria būtų galima grįsti būsimus tikrinimus ir įstatymus,

         REKOMENDUOJA:
   1.   Per 2005 m. valstybės narės turėtų atlikti patikrinimus ir vykdyti kontrolę, įskaitant, jeigu nurodoma, ėminių ėmimą ir jų analizę laboratorijose, siekdamos, kad:

               a)

               būtų įvertinama iš pasterizuoto pieno pagamintų sūrių bakteriologinė sauga (2004 m. pradėtos įgyvendinti, 2003 m. gruodžio 19. priėmus 2004 m. skirtą koordinuotosios oficialios maisto produktų kontrolės programos rekomendaciją, koordinuotosios programos įgyvendinimo tęsinys);

               b)

               salotų mišinių bakteriologinė sauga būtų įvertinama Listeria monocytogenes atžvilgiu;

               c)

               naminių paukščių mėsos sauga, kokybė ir ženklinimas etiketėmis būtų įvertinama naudojamų medžiagų drėgmei išsaugoti atžvilgiu;

               d)

               tam tikro kūdikių ir mažų vaikų maisto sauga būtų įvertinama nitratų ir patulino lygių atžvilgiu.

         2.   Nors ėminių ėmimo ir (arba) tikrinimo dažnis nenustatomas šioje rekomendacijoje, valstybės narės turėtų užtikrinti, kad tas dažnis apie svarstomą klausimą kiekvienoje valstybėje narėje leistų susidaryti bendrą nuomonę.
   3.   Valstybės narės turėtų I–IV prieduose nustatyto pavyzdžio duomenų lapuose pateikti informaciją, padėsiančią pagerinti rezultatų palyginamumą. Ta informacija su aiškinamąja ataskaita, išdėstytomis pastabomis apie rezultatus ir nurodytomis priemonėmis, kurių buvo imtasi, Komisijai turėtų būti perduodama ne vėliau nei 2006 m. gegužės 1 d.
   4.   Maisto produktai, tirtini pagal 2005 m. numatytą koordinuotąją programą, turėtų būti pateikiami Direktyvos 93/99/EEB 3 straipsnio reikalavimus atitinkančioms oficialioms laboratorijoms. Tačiau jeigu valstybėse narėse nėra įsteigtų oficialių laboratorijų, galinčių atlikti tam tikrus šia rekomendacija numatytus tyrimus, valstybės narės gali paskirti kitas laboratorijas, suteikdamos joms įgaliojimus atlikti tuos tyrimus.
   5.   Iš pasterizuoto pieno pagamintų sūrių bakteriologinė sauga
   5.1.   2005 m. skirtos koordinuotosios programos taikymo sritis
   Šio programos elemento tikslas – tęsti pagal 2004 metams numatytą koordinuotąją programą 2004 metais pradėtus tik iš žalio arba termizuoto pieno pagamintiems sūriams skirtus mikrobiologinius tyrimus, siekiant, kad tie tyrimai būtų atliekami su kitais iš pieno, apdoroto aukštesne temperatūra nei naudotina taikant termizavimą (t. y. pasterizavimas) pagamintais sūriais. Šis koordinuotosios programos išplėtimas yra rekomenduojamas, siekiant, kad būtų galima parengti svarbias išvadas apie sūrių saugą. Šio tyrimo rezultatai bus nagrinėjami ir pateikiami kartu su 2004 m. atlikto patikrinimo rezultatais, kad būtų susidaryta bendra nuomonė apie šį sektorių.
   5.2.   Ėminių ėmimas ir analizės metodas
   Tyrimai atliekami su iš pasterizuoto pieno pagamintais šviežiais, minkštais ir puskiečiais sūriais. Valstybių narių kompetentingos institucijos turėtų paimti šių produktų reprezentatyvius ėminius gamybos vietoje ir mažmeninėje prekyboje, įskaitant importuotus produktus, bei ištirti tuos ėminius ir nustatyti, ar juose yra Salmonella bei Listeria monocytogenes ir suskaičiuoti Staphylococcus aureus bei Escherichia coli. Jeigu aptinkama Listeria monocytogenes, šios bakterijos turėtų būti suskaičiuotos. Jeigu ėminiai paimami mažmeninėje prekyboje, teturėtų būti tikrinama, ar nėra Salmonella ir suskaičiuojamos Listeria monocytogenes. Ne mažesni nei 100 gramų kiekvieno sūrio ėminiai arba mažesnis nei 100 gramų ėminys, jei imamas vieno sūrio ėminys, paimamas laikantis higienos reikalavimų, dedamas į šaldomąją tarą ir nedelsiant gabenamas į laboratoriją tyrimams atlikti.
   Laboratorijoms turėtų būti leidžiama naudoti pasirinktą metodą, jeigu juo užtikrinamas lygis leistų pasiekti numatytą tikslą. Tačiau Salmonella aptikti rekomenduojama naudoti naujausią standartų ISO 6785 arba EN/ISO 6579 versiją, Listeria monocytogenes aptikti – naujausią standartų EN/ISO 11290-1 ir 2 versiją, Staphylococcus aureus suskaičiuoti – naujausią EN/ISO 6888-1 arba 2 versiją, Escherichia coli suskaičiuoti – naujausią standarto ISO 11866-2,3 arba ISO 16649-1,2 versiją. Taip pat galima naudoti kitus kompetentingų institucijų pripažintus lygiaverčius metodus.
   Bendrą ėminių ėmimo lygį turėtų rinktis valstybių narių kompetentingos institucijos.
   Taikomų priemonių rezultatai turėtų būti registruojami I priede nustatyto pavyzdžio duomenų lapuose.
   6.   Bakteriologinė salotų mišini sauga Listeria monocytogenes atžvilgiu
   6.1.   2005 m. skirtos koordinuotosios programos taikymo sritis
   Pastaraisiais metais suvartojama kur kas daugiau gatavų gaminių, pvz., iš šviežių daržovių ir kitų sudedamųjų dalių, t.y. mėsos arba jūros produktų, pagamintų salotų mišinių. Šie produktai gali kelti tikėtiną pavojų visuomenės sveikatai, nes juose gali būti patogeninių bakterijų, pvz., Listeria monocytogenes. Taikomų specialių higienos priemonių, įskaitant numatytą laikymo laiką ir temperatūros kontrolę, pakanka užkirsti kelią daugintis produktuose esančioms patogeninėms bakterijoms ir visuomenės sveikatai apsaugoti.
   Šio programos elemento tikslas – įvertinti šviežių daržovių ir kitų sudedamųjų dalių, pvz., mėsos arba jūros produktų, turinčių sumaišytų salotų mikrobiologinę saugą Listeria monocytogenes atžvilgiu, siekiant, kad būtų užtikrinamas aukštas vartotojų apsaugos lygis ir surenkama informacija apie pirmiau minėtų bakterijų paplitimą tuose produktuose.
   6.2.   Ėminių ėmimas ir analizės metodas
   Turėtų būti tiriamos šviežių daržovių ir kitų sudedamųjų dalių, pvz., mėsos arba jūros produktų, turinčios sumaišytos salotos, kurios:

               a)

               sudėtos į galutinę pakuotę nėra termiškai apdorojamos;

               b)

               turi būti laikomos šaldytuve;

               c)

               skirtos valgyti jų termiškai neapdorojus arba kurias galima valgyti jų termiškai neapdorojus.

         Valstybių narių kompetentingos institucijos tų produktų ėminius turėtų imti mažmeninėje prekyboje, pirmiausia prekybos centruose, kad būtų nustatyta, ar yra Listeria monocytogenes, ir kad šios bakterijos būtų suskaičiuotos. Vienas ėminys – tai imties vienetas (neatidaryta pakuotė). Ėminiai, geriausia tiktų tie, kurių galiojimo trukmė netrukus turėtų baigtis, turėtų būti sudedami į šaldomąją tarą ir nedelsiant gabenami į laboratoriją ištirti. Produktų laikymo temperatūra ir trukmė turėtų būti užregistruojama imant ėminius ir informacija pateikiama prie tyrimo rezultatų pridedamoje aiškinamojoje ataskaitoje.
   Laboratorijoje ėminys turėtų būti apdorojamas, kad visos sudedamosios dalys būtų tinkamai sumaišytos.
   Naujausia standarto EN/ISO 11290-1 ir 2 versija yra rekomenduojama Listeria monocytogenes aptikti ir joms suskaičiuoti. Tačiau laboratorijoms turėtų būti leidžiama naudoti pasirinktą metodą, jeigu juo užtikrinamas lygis leistų pasiekti numatytą tikslą.
   Bendrą ėminių ėmimo lygį turėtų rinktis valstybių narių kompetentingos institucijos.
   Taikomų priemonių rezultatai turėtų būti registruojami II priede nustatyto pavyzdžio duomenų lapuose.
   7.   Naminių paukščių mėsos sauga, kokybė ir ženklinimas etiketėmis medžiagų drėgmei išsaugoti atžvilgiu
   7.1.   2005 m. skirtos koordinuotosios programos taikymo sritis
   Tam tikrose valstybėse narėse pastaruoju metu paėmus ėminius buvo nustatyta, kad nemaža dalis į rinką pateikiamų produktų buvo pernelyg prisotinti vandens ir hidrolizuotų baltymų, kurie naudojami drėgmei išsaugoti naminių paukščių mėsoje ir naminių paukščių mėsos gaminiuose.
   1971 m. vasario 15 d. Tarybos direktyvos 71/118/EEB dėl sveikatos klausimų gaminant ir pateikiant į rinką šviežią naminių paukščių mėsą (4) 5 straipsnio 1 dalis draudžia šviežią naminių paukščių mėsą pateikti į rinką, jeigu specialiai naudotos drėgmę išsaugojančios medžiagos.
   Dabartiniame Komisijos darbuotojų darbo dokumente (SEC(2004) 1130) taip pat atkreipiamas valstybių narių dėmesys į tai, kad nors medžiagas drėgmei išsaugoti galima naudoti naminių paukščių mėsos gaminiuose ir produktuose, tos medžiagos turi būti naudojamos atsižvelgiant į valstybių narių patvirtintą geros praktikos arba geros gamybos praktikos kodeksą ir tinkamai atsižvelgiant į vartotojų apsaugos taisykles, įskaitant maisto ženklinimo etiketėmis įstatymus, numatytus 2000 m. kovo 20 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvoje 2000/13/EB dėl valstybių narių įstatymų, susijusių su maisto produktų ženklinimu etiketėmis, pateikimu ir reklamavimu, derinimo (5).
   Šio programos elemento tikslas – Bendrijos lygiu patikrinti, ar tinkamai įgyvendinama Direktyva 71/118/EEB drėgmę išsaugančias medžiagas naudojant atšaldytoje ir sušaldytoje naminių paukščių mėsoje (viščiukų krūtinėlės) ir sušaldytos naminių paukščių mėsos (viščiukų krūtinėlės) gaminiuose, siekiant, kad geriau būtų apsaugomi vartotojai ir kad būtų patikrinama, ar teisingai ženklinama etiketėmis.
   7.2.   Ėminių ėmimas ir analizės metodas
   Valstybių narių kompetentingos institucijos, imdamos ėminius, atlikdamos tyrimą ir apskaičiuodamos rezultatus, turėtų laikytis V priede aprašyto analizės protokolo.
   Rekomenduojama, kad ėminiai būtų imami iš didmeninių sušaldytų viščiukų krūtinėlių siuntų ir mažmeninėje prekyboje parduodamų atšaldytų ir sušaldytų viščiukų krūtinėlių. Bendrą ėminių ėmimo lygį turėtų rinktis valstybių narių kompetentingos institucijos.
   Taikomų priemonių rezultatai turėtų būti registruojami III priede nustatyto pavyzdžio lapuose.
   8.   Kūdikių ir mažų vaikų tam tikro maisto sauga nitratų ir patulino lygių atžvilgiu
   8.1.   2005 m. skirtos koordinuotosios programos taikymo sritis
   Maisto produktai, turintys toksikologiškai priimtinus lygius viršijančių teršalų, gali kelti pavojų visuomenės sveikatai, ypač lengvai pažeidžiamoms gyventojų grupėms, pvz., kūdikiams ir mažiems vaikams. Teršalų kiekį galima sumažinti geros gamybos arba geros žemės ūkio praktikos priemonės.
   Visuomenės sveikatai apsaugoti kūdikiams ir mažiems vaikams skirtame maiste 2001 m. kovo 8 d. Komisijos reglamente (EB) Nr. 466/2001, nustatančiame didžiausias leidžiamas tam tikrų teršalų koncentracijas maisto produktuose (6) ir 2004 m. balandžio 7 d. Komisijos reglamente (EB) Nr. 655/2004, iš dalies keičiančiame Reglamentą (EB) Nr. 466/2001 dėl nitratų kūdikiams ir mažiems vaikams skirtame maiste (7), buvo nustatyti specialūs didžiausi nitratų ir patulino lygiai.
   Šio programos elemento tikslas – nustatyti, ar į rinką pateikiamame kūdikiams ir mažiems vaikams skirtame maiste esantys nitratai ir patulinas neviršija Bendrijos įstatymais numatytų didžiausių lygių, siekiant, kad būtų užtikrinamas aukštas vartotojų apsaugos lygis.
   8.2.   Ėminių ėmimas ir analizės metodas
   Valstybių narių kompetentingos institucijos turėtų imti kūdikiams ir mažiems vaikams skirto maisto, ypač turinčio morkų, bulvių, lapinių daržovių ir obuolių produktų, reprezentatyvius ėminius, pirmiausia iš mažmeninės prekybos, tačiau tinkamą dėmesį skirdamos pirmiau minėtų produktų gamybai ir jų importui (jeigu būtina), siekdamos, kad nitratų kiekis būtų nustatytas morkų, bulvių, lapinių daržovių ir obuolių produktų turinčiame maiste, o patulino – obuolių produktų turinčiame maiste, išskyrus perdirbtų grūdų turintį maistą.
   Oficialiai kontroliuojant nitratų ir patulino lygius, rekomenduojami šie Bendrijos įstatymais nustatyti ėminių ėmimo ir analizės metodai:

               —

               2002 m. liepos 11 d. Komisijos direktyva 2002/63/EB, nustatanti Bendrijos mėginių ėmimo metodus oficialiai kontroliuojant pesticidų likučius augalinės ir gyvūninės kilmės produktuose ir ant jų bei panaikinanti Direktyvą 79/700/EEB (8),

               —

               2003 m. rugpjūčio 11 d. Komisijos direktyva 2003/78/EB, nustatanti mėginių ėmimo ir analizės metodus oficialiai kontroliuojant patulino kiekį maisto produktuose (9).

         Bendrą ėminių ėmimo lygį turėtų rinktis valstybių narių kompetentingos institucijos.
   Taikomų priemonių rezultatai turėtų būti registruojami IV priede nustatyto pavyzdžio lapuose.

      Priimta Briuselyje, 2005 m. kovo 1 d.

            Komisijos vardu

         Markos KYPRIANOU

            Komisijos narys

      (1)  OL L 186, 1989 6 30, p. 23.

      (2)  OL L 6, 2004 1 10, p. 29.

      (3)  OL L 290, 1993 11 24, p. 14. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Europos Parlamento ir Tarybos direktyva (EB) Nr. 1882/2003 (OL L 284, 2003 10 31, p. 1).

      (4)  OL L 55, 1971 3 8, p. 23. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 807/2003 (OL L 122, 2003 5 16, p. 36).

      (5)  OL L 109, 2000 5 6, p. 29. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Direktyva 2003/89/EB (OL L 308, 2003 11 25, p. 15).

      (6)  OL L 77, 2001 3 16, p. 1. Reglamentas su paskutiniais pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 208/2005 (OL L 34, 2005 2 8, p. 3).

      (7)  OL L 104, 2004 4 8, p. 48.

      (8)  OL L 187, 2002 7 16, p. 30.

      (9)  OL L 203, 2003 8 12, p. 40.
   I PRIEDAS
   IŠ PASTERIZUOTO PIENO PAGAMINTŲ SŪRIŲ BAKTERIOLOGINĖ SAUGA
   Valstybė narė: _

               Bakterijų grupės/kriterijai (1)

               Ėminių ėmimo etapas

               Produkto identifikavimas

               Ėminių skaičius

               Analizės rezultatai (2)

               Priemonės, kurių buvo imtasi (skaičius ir pobūdis) (3)

               S

               A

               U

                  Salmonella spp.

               n=5 c=0
               Nenustatyta 25 g

               Gamyba

               nenokinamas minkštas (šviežias) sūris

               nokinamas minkštas sūris

               puskietis sūris

               Mažmeninė prekyba

               nenokinamas minkštas (šviežias) sūris

               nokinamas minkštas sūris

               puskietis sūris

                  Staphylococcus aureus

               n=5 c=2
               m=100 cfu/g
               M=1 000 cfu/g

               Gamyba

               nenokinamas minkštas (šviežias) sūris

               nokinamas minkštas sūris

               puskietis sūris

               Mažmeninė prekyba

               nenokinamas minkštas (šviežias) sūris

               nokinamas minkštas sūris

               puskietis sūris

                  Escherichia coli

               n=5 c=2
               m=100 cfu/g
               M=1 000 cfu/g

               Gamyba

               nenokinamas minkštas (šviežias) sūris

               nokinamas minkštas sūris

               puskietis sūris

               Mažmeninė prekyba

               nenokinamas minkštas (šviežias) sūris

               nokinamas minkštas sūris

               puskietis sūris

               A

               P

               ≤ 100 cfu/g

               > 100 cfu/g

                  Listeria monocytogenes

               n=5 c=0
               Nenustatyta 25 g

               Gamyba

               nenokinamas minkštas (šviežias) sūris

               nokinamas minkštas sūris

               puskietis sūris

               Mažmeninė prekyba

               nenokinamas minkštas (šviežias) sūris

               nokinamas minkštas sūris

               puskietis sūris

      (1)  Imtiną imčių vienetų skaičių (n) galima sumažinti, jeigu jie imami mažmeninėje prekyboje. Jeigu paimamas mažesnis ėminių skaičius, tai turi būti nurodoma ataskaitoje.

      (2)  S = Atitinka nustatytus reikalavimus, A = Priimtinas, U = Neatitinka nustatytų reikalavimų; jei tai Listeria monocytogenes: A = Neaptinkama, P = Aptinkama. Jei tai Staphylococcus aureus ir Escherichia coli: rezultatas atitinka nustatytus reikalavimus, jeigu visos nustatytos vertės < m, priimtinas, jeigu didžiausia iš c verčių yra nuo n iki M, ir neatitinka nustatytų reikalavimų, jeigu viena arba daugiau verčių > M arba didesnės nei c vertės yra nuo m iki M.

      (3)  Pranešant apie įgyvendinimo priemones, rekomenduojama naudoti šias kategorijas: žodinis įspėjimas, raštiškas įspėjimas, privaloma taikyti tobulesnę savą kontrolę, privaloma atšaukti produktą, administracinė bauda, civilinė byla, kita priemonė.
   II PRIEDAS
   MIKROBIOLOGINĖ SALOTŲ MIŠINIŲ SAUGA
   (Listeria monocytogenes atžvilgiu)
   Valstybė narė: _

               Patogeninės bakterijos

               Produkto identifikavimas (1)

               Ėminių skaičius

               Analizė rezultatai

               Priemonės, kurių buvo imtasi (skaičius ir pobūdis) (2)

               Aptikta 25 g

               Suskaičiuota cfu/g

               Neaptinkama

               Aptinkama

               <10

               10–99

               100–999

               ≥1 000

                  Listeria monocytogenes

      (1)  Produktas turėtų būti identifikuojamas atsižvelgiant į pagrindines jo sudedamąsias dalis.

      (2)  Pranešant apie įgyvendinimo priemones, rekomenduojama naudoti šias kategorijas: žodinis įspėjimas, raštiškas įspėjimas, privaloma taikyti tobulesnę savą kontrolę, privaloma atšaukti produktą, administracinė bauda, civilinė byla, kita priemonė.
   III PRIEDAS
   NAMINIŲ PAUKŠČIŲ MĖSOS SAUGA, KOKYBĖ IR ŽENKLINIMAS ETIKETĖMIS DRĖGMEI IŠSAUGOTI NAUDOJAMŲ MEDŽIAGŲ ATŽVILGIU
   Valstybė narė: _

               Ėminio kodas

               Produkto pavadinimas ir etiketės aprašymas

               Pakuotojas/perdirbėjas ir sveikumo ženklas

               Sudedamųjų dalių sąrašas

               Etiketė: informacija apie vištieną

               %
               Drėgmė

               %
               Riebalai

               %
               Azotas

               %
               Baltymai

               %
               Pelenų kiekis

               Hidroksiprolinas
               g/100 g

               Perteklinis hidroksiprolinas
               g/100 g

               %
               Angliavandeniai

               Apskaičiuotas vištienos kiekis
               Naudojant 3.85 koeficientą

               Patikslintas vištienos kiekis
               Jeigu hidroksiprolino yra daugiau nei 0.08

               Priemonės, kurių buvo imtasi
               (skaičius ir pobūdis) (1)

      (1)  Pranešant apie įgyvendinimo priemones, rekomenduojama naudoti šias kategorijas: žodinis įspėjimas, raštiškas įspėjimas, privaloma taikyti tobulesnę savą kontrolę, privaloma atšaukti produktą, administracinė bauda, civilinė byla, kita priemonė.
   IV PRIEDAS
   KŪDIKIAMS IR MAŽIEMS VAIKAMS SKIRTO TAM TIKRO MAISTO SAUGA ATSIŽVELGIANT NITRATŲ IR PATULINO LYGIUS
   Valstybė narė: _
   1.   NITRATAI

               Ėminių ėmimo etapas

               Produkto identifikavimas

               Ėminių skaičius

               Analizės rezultatai (mg/kg)

               Priemonės, kurių buvo imtasi
               (skaičius ir pobūdis) (1)

               <100

               100–150

               151–200

               >200

               Mažmeninė prekyba

               Gamyba

               Importas
               (jeigu buvo vykdomas)

   2.   PATULINAS

               Ėminių ėmimo etapas

               Produkto identifikavimas

               Ėminių skaičius

               Analizės rezultatai (μg/kg)

               Priemonės, kurių buvo imtasi
               (skaičius ir pobūdis) (1)

               <10

               10–25

               >25

               Mažmeninė prekyba

               Gamyba

               Importas
               (jeigu buvo vykdomas)

      (1)  Pranešant apie įgyvendinimo priemones, rekomenduojama naudoti šias kategorijas: žodinis įspėjimas, raštiškas įspėjimas, privaloma taikyti tobulesnę savą kontrolę, privaloma atšaukti produktą, administracinė bauda, civilinė byla, kita priemonė.
   V PRIEDAS
   ANALIZĖS PROTOKOLAS
   Procedūra vištienos arba įdėto vandens ir kolageno turinčių baltymų kiekiui nustatyti viščiukų krūtinėlių produktuose
   ŠVIEŽIOS VIŠČIUKŲ KRŪTINĖLĖS (ATŠALDYTOS ARBA SUŠALDYTOS)
   Jeigu viščiukų krūtinėlės neturi jokių įdėtų baltymų, stabilizuojančiųjų medžiagų arba kitų sudedamųjų dalių, tada įdėtas vanduo apskaičiuojamas EB nustatytu oficialiu metodu pašaliniam vandeniui apskaičiuoti (Komisijos reglamentas (EEB) Nr. 1538/91 (1)). Mažiausias oficialiam metodui reikalingas ėminys – 5 viščiukų krūtinėlės be kaulo ir be odos. Įdėtą vandenį galima nustatyti brėžiant viščiukų krūtinėlių be kaulo ir be odos vandens/baltymų santykio su pašaliniu vandeniu grafiką (1 pav.) Viščiukų krūtinėlių be kaulo ir be odos vandens ir baltymų santykis, jeigu buvo įdėta vandens – 3,28, o jeigu buvo įdėta 2 % pašalinio vandens (į viščiukų krūtinėles be kaulo ir be odos negalima įdėti daugiau nei 2 % vandens) – vandens/baltymų santykis yra 3,40.
   SUŠALDYTŲ VIŠČIUKŲ KRŪTINĖLIŲ GAMINIAI
   1.   Ėminio paėmimas ir laikymas

               1.1.

               Jei tai didmeninė prekyba, kiekvienas ėminys – paprastai 10 kg sušaldytos be kaulo ir be odos viščiukų krūtinėlių produkto dėžė. Jei tai mažmeninė prekyba, turėtų būti paimamos ne mažiau nei penkos viščiukų krūtinėlės be kaulo ir be odos (krūtinėlių turėtų būti toks pats tinkamumo vartoti terminas arba siuntos ženklinimas).

               1.2.

               Paėmus ėminius, turėtų būti patikrinama ir įsitikinama, ar jokia pakuotė nėra pažeista ir ar ėminys yra tinkamai sušaldytas (jeigu jis buvo sušaldytas).

               1.3.

               Ėminiai, prieš juos ištiriant, turėtų būti laikomi sušaldyti (– 18 °C ± 4 °C).

         2.   Tikslas ir taikymo sritis

               2.1.

               Šiuo metodu nustatomas vištienos kiekis (ir įdėtas vanduo iš skirtumo) ir kolageno turintys baltymai be odos ir be kaulo viščiukų krūtinėlių produktuose. Taip pat juo nustatomas baltymų azotas, drėgmė, pelenų kiekis, riebalai ir hidroksiprolinas.

         3.   Principas

               3.1.

               Tikrasis neriebios vištienos kiekis apskaičiuojamas atsižvelgiant į baltymų azoto kiekį ir viščiukų krūtinėlių be kaulo ir be odos azoto koeficientą (9 skirsnis). Jeigu į viščiukų krūtinėles įdedama kolageno turinčių baltymų, tada šių baltymų kiekis pirmiausia turi būti atimamas iš bendro baltymų azoto kiekio. Bendras vištienos kiekis apskaičiuojamas prie neriebios vištienos kiekio pridedant riebalų kiekį. Įdėto vandens kiekį galima apskaičiuoti iš 100 atėmus visus vištienos komponentus (vištienos kiekį, pelenų kiekį ir angliavandenius).

         4.   Sveikata ir sauga

               4.1.

               Taikant šį metodą, naudojama tam tikra pavojinga įranga, pvz., didelio našumo mėsmalė ir homogenizatorius, ir dėl to turėtų būti imamasi tinkamų atsargumo priemonių.

         5.   Išankstinio mokymo reikalavimai

               5.1.

               Privaloma apmokyti dirbti su pramonine skerdyklos įranga.

         6.   Įranga

               6.1.

               Svarstyklės (rodmenų tikslumas ne mažesnis ± 0,1 g).

               6.2.

               Didelio našumo mėsmalė ir (arba) sušaldytoms viščiukų krūtinėlėms homogenizuoti tinkama maišymo mašina.

                  Pastaba: Nerekomenduojama naudoti mėsmalės, tačiau pasirinkta mėsmalė turėtų būti pakankamai galinga, kad galėtų sumalti sušaldytą arba greitai-sušaldytą vištieną, iš kurios gaminamas homogenizuotas mišinys, atitinkantis gautąjį mėsmale, turinčia sietelį su 4 mm skersmens skylutėmis.

               6.3.

               ISO 1442:1997 (BS 4401 – 3:1997) standarte nurodyta įranga vandens kiekiui nustatyti.

               6.4.

               ISO 937:1978 (BS 4401 – 2:1980) standarte nurodyta įranga arba jai lygiavertė baltymų kiekiui nustatyti.

               6.5.

               ISO 936:1998 1998 (BS 4401 – 1:1998) standarte nurodyta įranga bendram pelenų kiekiui nustatyti.

               6.6.

               BS 4401 – 4:1970 standarte nurodyta įranga bendram riebalų kiekiui nustatyti.

               6.7.

               ISO 3496:1994 (BS 4401 – 11:1995) standarte nurodyta įranga hidroksiprolino kiekiui nustatyti.

         7.   Procedūra

      Pastaba: Ėminys turi būti laikomas sušaldytas, kol nepradedamas tirti pagal toliau nurodomas 7.1–7.10 pastraipas.

               7.1.

               Ėminys išimamas iš pakuotės ir dedamas ant didelio nuvalyto plastmasinio padėklo, uždengto drėgmę išsaugančia folija.

               7.2.

               Sumaltos arba homogenizuotos ėminio dalys vėl padedamos ant plastmasinio padėklo. Šis procesas tęsiamas, kol visas ėminys sumalamas/homogenizuojamas.

               7.3.

               Švariu dideliu plastmasiniu šaukštu sumaišomas visas sumaltas ėminys (visi jo „gabaliukai“ turi sukibti).

               7.4.

               Jei tai iš didmeninės prekybos paimtas ėminys, paimamas 2 kg mėginys arba, jei tai iš mažmeninės prekybos paimtas ėminys, paimamas visas tas ėminys, jeigu jis mažesnis nei 2 kg, ir homogenizuojamas maišymo mašina ar maisto produktų smulkintuvu.

                  Pastaba: Likusį 8 kg iš didmeninės prekybos paimtą ėminį galima išmesti.

               7.5.

               Iš 2 kg paimami du 50 g mėginiai (jeigu būtina skirti DNR) ir įdedami į tinkamo dydžio tarą. Likutis įdedamas į švarų paženklintą etikete plastmasinį maišą arba, kad būtų patogiau, padalinamas 200 g dydžio imtimis. Visi ėminiai, kurie nedelsiant nėra tiriami, turėtų būti laikomi sušaldyti.

               7.6.

               Paimamas homogenizuotos medžiagos ėminys ir pagal ISO 1442 standartą nustatomas drėgmės kiekis.

               7.7.

               Paimamas homogenizuotos medžiagos ėminys ir pagal ISO 937 standartą (arba jam lygiavertį) nustatomas azoto kiekis.

               7.8.

               Paimamas homogenizuotos medžiagos ėminys ir pagal ISO 936 standartą nustatomas pelenų kiekis.

               7.9.

               Paimamas homogenizuotos medžiagos ėminys ir pagal BS 4401 – 4 standartą nustatomas riebalų kiekis.

               7.10.

               Paimamas homogenizuotos medžiagos ėminys ir pagal ISO 3496 standartą nustatomas hidroksiprolino kiekis.

         8.   Analizės kokybės kontrolė

               8.1.

               Visos laboratorijos etaloninėje tinkamoje kiekvienos siuntos medžiagoje du kartus turėtų ištirti priskirtinius azoto, drėgmės, riebalų, pelenų kiekio ir hidroksiprolino lygius – tai būtų kokybės kontrolės patikrinimas. Priimtinos siuntos turi būti išmatuojamos naudojant du priskirtinės vertės standartinius nuokrypius. Dviejų tyrimų rezultatai turi atitikti metodo pakartojamumo charakteristikas.

         9.   Rezultatų apskaičiavimas
   Rezultatų apskaičiavimas buvo paimtas iš 2001 m. gruodžio mėn. Maisto priežiūros agentūros informacinio leidinio, kurį galima rasti agentūros svetainėje šiuo adresu:
   http://www.food.gov.uk/science/surveillance/fsis-2001/20chick
   9.1.   Naudojant azoto koeficientą nustatomas vištienos kiekis
   Remiantis Stubso ir Moro (Stubbs and More) (The Analyst, 1919, 44, 125) metodu, ėminyje nustatomas azoto, drėgmės, riebalų ir pelenų kiekis.
   Analizės duomenys pirmiausia naudojami tikrajam neriebios mėsos kiekiui apskaičiuoti:

                  Tikrasis neriebios mėsos kiekis = bendras azotas/N × 100

               NF = su tiriamu produktu siejamas azoto koeficientas

         (AMC liesai viščiukų krūtinėlių mėsai rekomenduoja 3,85 koeficientą (The Analyst, 2000, 125, 1359–1366)). Atkreipiamas dėmesys, kad buvo nustatyta, jog šis koeficientas taikomas trečiųjų šalių vištienai.
   Nustatytas riebalų kiekis pridedamas prie šio skaičiaus, kad būtų apskaičiuotas tikrasis bendras vištienos kiekis.

      Tikrasis bendras vištienos kiekis = tikrasis neriebios vištienos kiekis + riebalai

   9.2.   Įdėti kolageno turintys baltymai
   Galima laikyti, kad ėminyje yra iš kolageno hidrolizuotų baltymų, jeigu nustatytas hidroksiprolino kiekis yra didesnis nei paprastai nustatomas liesose viščiukų krūtinėlėse (AMC duomenys: 0.08 g/100 g – The Analyst, 2000, 125, 1359–1366).
   Pirmiau minėtu būdu apskaičiavus tikrąjį bendrą vištienos kiekį, galima manyti, kad visas nustatytas azoto kiekis buvo gautas iš viščiuko raumenų. Jeigu aptinkamas pernelyg didelis hidroksiprolino kiekis, būtina atlikti patikslinimą.
   Azoto procentinis dydis, gautas iš bet kokio ėminyje esančio kolageno, iš hidroksiprolino apskaičiuojamas taip:

                  AZOTO KIEKIS KOLAGENE = PERTEKLINIS HIDROKSIPROLINAS × 1,28

         Procentais nurodytas azoto kiekis kolagene atimamas iš procentais nurodyto bendro azoto kiekio ir tikrasis bendras vištienos kiekis apskaičiuojamas pirmiau nurodytu būdu.
   9.3.   Įdėtas vanduo
   Įdėto vandens kiekį galima nustatyti vištienos kiekį ir visas įdėtas sudedamąsias dalis atėmus iš 100 pagal šią lygtį:

                  Įdėtas vanduo % = 100 – (tikrasis bendras vištienos kiekis + pelenų kiekis + angliavandeniai + kitos sudedamosios dalys)

               Angliavandeniai = 100 – (baltymai + riebalai + pelenų kiekis + drėgmė)

         Bendras baldymų kiekis = bendras azoto kiekis × perskaičiavimo koeficiento (6,25)

   Iš pirmiau apskaičiuoto dydžio įdėtą vandenį galima apskaičiuoti taip:

                  Įdėtas vanduo % = 100 – (tikrasis bendras vištienos kiekis + pelenų kiekis + angliavandeniai).

         9.4.   Matavimo neapibrėžtis
   Nustatyto vištienos kiekio vidutinė matavimo neapibrėžtis yra mažesnė nei 3 % vištienos kiekio, kai pasikliautinumo riba 95 %. Dėl to ėminius galima laikyti netiksliai ištirtais, jeigu nustatytas mėsos kiekis yra 5 % mažesnis nei nurodytasis.
   1 paveikslas. – Pašalinio vandens santykis (%) su ribinėmis vandens vertėmis: baltymai

      (1)  OL L 143, 1991 6 7, p. 11. Reglamentas su paskutiniais pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 814/2004 (OL L 153, 2004 4 30, p. 1).


title: Recommendation for a COUNCIL RECOMMENDATION on the National Reform Programme 2011 of Finlandand delivering a Council opinionon the updated Stability Programme of Finland, 2011-2014

text:
   EUROPOS KOMISIJA

                                 Briuselis, 2011.6.7
                                 SEK(2011) 805 galutinis

                     Rekomendacija

             TARYBOS REKOMENDACIJA

  dėl Suomijos 2011 m. nacionalinės reformų programos

                  su Tarybos nuomone

dėl atnaujintos 2011–2014 m. Suomijos stabilumo programos

                {SEK(2011) 734 galutinis}
 ---pagebreak---                                                Rekomendacija

                                    TARYBOS REKOMENDACIJA

                       dėl Suomijos 2011 m. nacionalinės reformų programos

                                           su Tarybos nuomone

                   dėl atnaujintos 2011–2014 m. Suomijos stabilumo programos

     EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,

     atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 121 straipsnio 2 dalį ir 148
     straipsnio 4 dalį,

     atsižvelgdama į 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės
     priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei koordinavimo1, ypač į jo
     5 straipsnio 3 dalį,

     atsižvelgdama į Europos Komisijos rekomendaciją2,

     atsižvelgdama į Europos Vadovų Tarybos išvadas,

     atsižvelgdama į Užimtumo komiteto nuomonę,

     pasikonsultavusi su Ekonomikos ir finansų komitetu,

     kadangi:

     (1)    2010 m. kovo 26 d. Europos Vadovų Taryba pritarė Europos Komisijos pasiūlymui
            įgyvendinti naują darbo vietų kūrimo ir augimo strategiją „Europa 2020“, grindžiamą
            geresniu ekonomikos politikos koordinavimu, ir daugiausia dėmesio skirti toms
            svarbioms sritims, kuriose reikia imtis veiksmų, kad būtų stiprinamas Europos tvaraus
            augimo ir konkurencingumo potencialas.

     (2)    2010 m. liepos 13 d. Taryba priėmė rekomendaciją dėl valstybių narių ir Sąjungos
            bendrųjų ekonominės politikos gairių (2010–2014 m.), o 2010 m. spalio 21 d. –
            sprendimą dėl valstybių narių užimtumo politikos gairių3, kurios kartu sudaro
            integruotas gaires. Į šias integruotas gaires valstybių narių paprašyta atsižvelgti
            formuojant nacionalinę ekonomikos ir užimtumo politiką.

     1
            OL L 209, 1997 8 2, p. 1.
     2
            OL C , p. .
     3
            2011 m. gegužės 19 d. Tarybos sprendimu 2011/308/ES taikoma ir 2011 m.

LT                                                     2                                             LT
 ---pagebreak---      (3)   2011 m. sausio 12 d. Komisija patvirtino pirmąją metinę augimo apžvalgą, kuria
           pradedamas naujas ekonomikos valdymo ES ciklas ir pirmas ex ante bei integruoto
           politikos koordinavimo Europos semestras, numatytas strategijoje „Europa 2020“.

     (4)   2011 m. kovo 25 d. Europos Vadovų Taryba patvirtino fiskalinio konsolidavimo ir
           struktūrinių reformų prioritetus (atsižvelgdama į 2011 m. vasario 15 d. ir kovo 7 d.
           Tarybos išvadas ir Komisijos metinę augimo apžvalgą). Ji pabrėžė, kad pirmenybę
           reikia teikti patikimų biudžetų ir fiskalinio tvarumo atkūrimui, nedarbo mažinimui
           reformuojant darbo rinką ir naujoms ekonomikos augimo skatinimo priemonėms. Ji
           paprašė, kad valstybės narės šiuos prioritetus įgyvendintų konkrečiomis priemonėmis
           ir jas įtrauktų į savo stabilumo ar konvergencijos programas ir jas įtraukti į
           nacionalines reformų programas.

     (5)   2011 m. kovo 25 d. Europos Vadovų Taryba taip pat paragino prie pakto „Euro plius“
           prisijungusias valstybes nares laiku pranešti apie savo įsipareigojimus, kad juos būtų
           galima įtraukti į stabilumo arba konvergencijos programas ir nacionalines reformų
           programas.

     (6)   2011 m. balandžio 6 d. Suomija pateikė atnaujintą 2011–2014 m. stabilumo programą
           ir 2011 m. nacionalinę reformų programą. Siekiant atsižvelgti į abiejų programų
           sąsają, jos vertintos vienu metu.

     (7)   Per pačią pasaulinę ekonomikos krizę Suomijos BVP smarkiai sumažėjo, atsižvelgiant
           į tai, kad tradiciškai Suomijos ekonomika remiasi pagrindinių pramonės šakų eksportu.
           2009 m. BVP sumažėjo 8,2 %, visų pirma dėl to, kad labai sumažėjo eksportas (20 %),
           taip pat dėl susijusio neigiamo poveikio investicijoms sumažėjus pasitikėjimui.
           Nedarbo lygis padidėjo apie 2 procentinius punktus, t. y. nuo 6,4 % 2008 m. iki 8,3 %
           – 2010 m. Ekonomikos atsigavimas buvo spartus – 2010 m. BVP išaugo 3,1 %; tai
           lėmė padidėjusi vidaus paklausa ir eksporto augimas. Po trumpalaikio sumažėjimo
           2009 m. nekilnojamojo turto kainos ir būsto statybos apimtis ėmė sparčiai didėti ir
           pralenkė ikikrizinį lygį, todėl kilo tam tikras susirūpinimas dėl pernelyg didelio
           nekilnojamojo turto rinkos augimo. Po ekonomikos krizės Suomijos valdžios
           sektoriaus deficitas 2010 m. sudarė 2,5 % BVP, o skola – 48,5 % BVP.

     (8)   Remdamasi atnaujintos stabilumo programos vertinimu pagal Tarybos reglamentą
           (EB) Nr. 1466/97, Taryba laikosi nuomonės, kad makroekonominis scenarijus, kuriuo
           grindžiama programa, yra tikėtinas 2011–2012 m., tačiau vėliau šiek tiek per daug
           palankus. 2011–2012 m. makroekonominis scenarijus atitinka Komisijos tarnybų
           pavasarį pateiktą prognozę. Programoje numatyta, kad 2013–2015 m. augimas bus
           apie 2 % BVP, t. y. kiek daugiau nei apskaičiuotas potencialus augimas (1,5 %), todėl
           esama pavojaus, kad numatytų rodiklių pasiekti nepavyks. Atsižvelgiant į ciklišką
           ekonomikos būklės pagerėjimą ir tam tikras konsolidavimo priemones, dėl kurių
           sprendimus priėmė ankstesnės vyriausybės, biudžeto strategijos tikslas – užtikrinti,
           kad deficitas 2011 m. sumažėtų iki 0,9 % BVP, o 2012 m. – iki 0,7 %. Tačiau
           atnaujintoje stabilumo programoje 2013–2015 m. nenumatytas joks tolimesnis
           fiskalinis konsolidavimas. Atrodo, kad rizika, susijusi su biudžeto tikslų
           įgyvendinimu, palyginti nedidelė. Didžiausias rizikos veiksnys susijęs su pasauline
           makroekonomine aplinka, kuri paprastai daro didelę įtaką nuo eksporto priklausomai
           Suomijos ekonomikai.

LT                                               3                                                  LT
 ---pagebreak---      (9)    Pastarojoje atnaujintoje programoje neplanuojama pasinaudoti prognozuojamu
            ekonominių sąlygų pagerėjimu siekiant vidutinės trukmės laikotarpiu konsoliduoti
            biudžetą. Nors prognozuojama, kad Suomijos valdžios nustatytas vidutinio laikotarpio
            tikslas – 0,5 % BVP struktūrinis perteklius – 2011 m. bus pasiektas, tačiau manoma,
            kad vėliau struktūrinio balanso rodikliai suprastės.

     (10)   Kovos su gyventojų senėjimo padariniais veiksmai – vienas iš pastarojo meto
            Suomijos vyriausybių prioritetų. Dėl šių pastangų atrodo, kad Suomijai kyla tik
            vidutinė rizika užtikrinant ilgalaikį viešųjų finansų tvarumą. Tačiau šalies laukia dideli
            ir greiti demografiniai pokyčiai, o viešųjų finansų tvarumas vis dar nepakankamas. Ši
            problema turi padarinių daugelyje politikos sričių. Dėl gyventojų senėjimo labai
            padidės su senėjimu susijusių paslaugų, kurias Suomijoje daugiausiai teikia vietos
            valdžios institucijos, paklausa. Įvairių tyrimų duomenimis, viešųjų paslaugų
            produktyvumas didėjo menkai. Suomijos valdžia jau įgyvendino keletą reformų,
            siekdama pertvarkyti viešąsias paslaugas ir padidinti produktyvumą centrinės ir vietos
            valdžios lygmenimis. Nepaisant palyginti didelių investicijų į viešojo sektoriaus
            informacines technologijas, didesnis produktyvumas dar neužtikrintas, todėl kartu su
            investicijomis būtini struktūriniai ir administraciniai pokyčiai. Apskritai vis dar esama
            galimybių imtis papildomų priemonių, siekiant didinti produktyvumą ir mažinti
            sąnaudas viešųjų paslaugų sektoriuje.

     (11)   Dabartinis ilgalaikio nedarbo augimas kelia rūpestį. 2005–2008 m. ilgalaikis nedarbas
            smarkiai sumažėjo, tačiau 2009 m. vėl ėmė didėti. 2011 m. kovo mėn. pabaigoje
            ilgalaikių bedarbių buvo 57 400, t. y. 12 400 daugiau nei praėjusiais metais. Daugelis
            ilgalaikių bedarbių priklauso 55–64 metų amžiaus grupei. Dėl išėjimo į pensiją
            tendencijų labiausiai nedarbas padidės 45–54 metų amžiaus grupėje. Nors ilgalaikio
            nedarbo lygis Suomijoje mažesnis už ES vidurkį, šį klausimą reikėtų vertinti
            atsižvelgiant į būtinybę užtikrinti darbo jėgos pasiūlą ateityje, taip pat į socialinės
            įtraukties klausimą. Kaip rodo patirtis, dėl ilgalaikio nedarbo visų pirma padidėja
            skurdo ir socialinės atskirties pavojus. Nors Suomijos valdžia pripažįsta, kad ilgalaikis
            nedarbas yra spręstina problema, kovos su ja strategija kol kas neparengta. Per krizę
            Suomija veiksmingai išplėtė savo aktyvios darbo rinkos politikos priemones jaunimo
            nedarbui mažinti. Nors tai padėjo mažinti jaunimo nedarbą 2010–2011 m., jis vis dar
            didesnis už ES vidurkį, todėl gali reikti imtis naujų priemonių. Panašiai aktyvios darbo
            rinkos politikos priemonių sustiprinimas ir tikslingesnis taikymas padėtų pakeisti
            neigiamus ilgalaikio nedarbo tendencijas.

     (12)   Atsižvelgiant į demografinius pokyčius, vyresnio amžiaus žmonių užimtumo lygio
            didinimas svarbus viešiesiems finansams ir būtinas norint ateityje užtikrinti darbo
            jėgos pasiūlą. Suomijos pensijų sistema reformuota 2005 m., o pensijos su vidutinės
            tikėtinos gyvenimo trukmės koeficientu susietos 2009 m. Tačiau šiuo metu nustatytas
            pensinis amžius nėra susietas su vidutine tikėtina gyvenimo trukme. Atsižvelgiant į vis
            didėjančią vidutinę tikėtiną gyvenimo trukmę, tokia sąsaja padėtų ne tik didinti darbo
            jėgos pasiūlą, bet ir užtikrinti tinkamas pensijas. Per pastaruosius keletą metų ankstyvo
            išėjimo į pensiją schemų sumažėjo, tačiau galima imtis papildomų priemonių vyresnio
            amžiaus žmones skatinti dirbti. Pavyzdžiui, plačiau taikoma vyresnio amžiaus
            žmonėms skirta bedarbio pašalpa iš esmės taikoma taip pat, kaip ir panaikintoji
            bedarbio pensija. Nepaisant padėties pagerėjimo pastarąjį dešimtmetį, vyresnių
            darbuotojų užimtumas ir faktinis išėjimo į pensiją amžius yra mažas, vertinant pagal
            Šiaurės šalių standartus. Dažnai ankstyvo išėjimo į pensiją priežastis yra neįgalumas.
            Norint didinti faktinį išėjimo į pensiją amžių, būtina imtis priemonių, kurias taikant

LT                                                  4                                                    LT
 ---pagebreak---             būtų atsižvelgiama ir į profesinio gyvenimo kokybę, įskaitant darbuotojų gerovę ir
            sveikatą. Tai svarbu visų pirma atsižvelgiant į tai, kad neįgalumo pensijas gauna daug
            žmonių. Nuo 2009 m. darbo aplinkos gerinimo projektams Suomija skyrė apie
            14 mln. EUR. Šių iniciatyvų poveikis turėtų būti įvertintas. Suomijos mokymosi visą
            gyvenimą sistemoje dalyvaujama labai aktyviai; tai bus svarbu atsižvelgiant į naujų
            įgūdžių poreikius ir demografinius pokyčius.

     (13)   Didesnė konkurencija, visų pirma paslaugų sektoriuje, tampa vis aktualesnė siekiant
            didinti produktyvumą ir skatinti ekonomikos augimą. Suomijos nuošalumas ir menkas
            gyventojų tankumas silpnina verslo konkurenciją, dėl to su užsienio prekyba
            nesusijusių sektorių produktyvumas auga lėtai. Esama tam tikrų sričių verslo struktūra
            labai koncentruota, visų pirma maisto pramonėje arba didmeninėje ir mažmeninėje
            prekyboje. Tai gali prisidėti prie palyginti aukšto vartotojų kainų lygio, nors svarbu
            gali būti ir tai, kad prekes tenka gabenti dideliais atstumais. Mažmeninės kainos –
            vienos didžiausių ES. Konkurenciją mažmeninės prekybos sektoriuje ir toliau iš dalies
            stabdo šiuo metu taikomas reguliavimas (nepaisant tam tikro sušvelninimo pastaruoju
            metu) ir kliūtys užsienio ir vietos įmonėms patekti į rinką ir išeiti iš jos.

     (14)   Konkretūs įsipareigojimai pagal paktą „Euro plius“ nėra aiškiai nurodyti Suomijos
            stabilumo ir nacionalinėje reformų programose, tačiau tikimasi, kad jie bus pateikti
            suformavus naują vyriausybę.

     (15)   Komisija įvertino stabilumo programą ir nacionalinę reformų programą4 ir atsižvelgė
            ne tik į jų svarbą tvariai Suomijos fiskalinei ir socialinei bei ekonominei politikai, bet
            ir tai, kaip laikomasi ES taisyklių ir gairių, nes būtina stiprinti bendrą Europos
            Sąjungos ekonomikos valdymą. Ji mano, kad reikėtų apibrėžti vidutinio laikotarpio
            konsolidavimo priemones ir kad būtina imtis papildomų veiksmų siekiant didinti
            viešųjų finansų tvarumą, įskaitant viešojo sektoriaus produktyvumo didinimą. Be to,
            būtina ir toliau didinti paskatas ieškoti darbo ir didinti faktinį išėjimo iš darbo rinkos
            amžių, taip pat didinti paslaugų sektoriaus rinkų produktyvumą ir konkurencingumą.

     (16)   Atsižvelgdama į šį vertinimą, taip pat į 2010 m. birželio 2 d. Tarybos rekomendaciją
            pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 126 straipsnio 7 dalį, Taryba išnagrinėjo
            2011 m. atnaujintą Suomijos stabilumo programą; jos nuomonė5 pateikiama visų
            pirma rekomendacijų 1 ir 2 punktuose. Atsižvelgdama į 2011 m. kovo 25 d. Europos
            Vadovų Tarybos išvadas, Taryba išnagrinėjo Suomijos nacionalinę reformų programą,

     REKOMENDUOJA Suomijai 2011–2012 m. imtis šių veiksmų:

     (1)     panaudojant nenumatytas pajamas tęsti fiskalinį konsolidavimą ir taip mažinti
             deficitą, taip pat imtis papildomų priemonių siekiant užtikrinti, kad fiskaliniai
             rezultatai pranoktų vidutinio laikotarpio tikslą;

     (2)     imtis papildomų priemonių siekiant didinti produktyvumą ir mažinti sąnaudas
             viešųjų paslaugų sektoriuje, įskaitant struktūrinius pokyčius, kad būtų sprendžiami su
             gyventojų senėjimu susiję uždaviniai;

     4
            SEC(2011) 734.
     5
            Numatyta Tarybos reglamento (EB) Nr. 1466/97 5 straipsnio 3 dalyje.

LT                                                      5                                                LT
 ---pagebreak---      (3)     aktyvios darbo rinkos priemones tikslingiau taikyti ilgalaikiams bedarbiams ir
             jaunimui;

     (4)     imtis priemonių siekiant gerinti pagyvenusio amžiaus žmonių įsidarbinimo
             galimybes ir užtikrinti jų aktyvesnį dalyvavimą mokymosi visą gyvenimą sistemoje.
             Imtis papildomų priemonių, kuriomis darbuotojai būtų skatinami neskubėti
             pasitraukti iš darbo rinkos, ir toliau sieti teisės aktais nustatytas pensinio amžiaus
             ribas su vidutine tikėtina gyvenimo trukme;

     (5)     imtis papildomų priemonių siekiant dar labiau atverti paslaugų sektorių, tuo tikslu
             pertvarkyti reguliavimo sistemą ir pašalinti apribojimus, kad naujiems dalyviams
             būtų lengviau patekti į paslaugų sektoriaus, visų pirma mažmeninės prekybos, rinkas.

     Priimta Briuselyje

                                                Tarybos vardu
                                                Pirmininkas

LT                                                6                                                   LT