Svarbus teisinis pranešimas

|

52005SC0146

Rekomendacija Tarybos nuomonė pagal 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1466/97 9 straipsnio 3 dalį Dėl atnaujintos 2004–2007 m. Slovakijos konvergencijos programos  /* SEK/2005/0146 galutinis */

	[pic] | EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA |Briuselis, 2.2.2005SEK(2005) 146 galutinisRekomendacijaTARYBOS NUOMONĖpagal 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1466/97 9 straipsnio 3 dalį Dėl atnaujintos 2004–2007 m. Slovakijos konvergencijos programos(pateikta Komisijos)AIŠKINAMASIS MEMORANDUMASTarybos reglamentas (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei koordinavimo[1] numato, kad nedalyvaujančios valstybės narės, t.y. tos, kurios nėra įvedusios bendros valiutos, privalo reguliariai pateikti Tarybai ir Komisijai konvergencijos programas. Pagal šio reglamento 9 straipsnį Taryba, remdamasi Komisijos ir pagal Sutarties 114 straipsnį įsteigto Komiteto (Ekonomikos ir finansų komiteto) įvertinimu, turi patikrinti kiekvieną konvergencijos programą. Remdamasi Komisijos rekomendacija ir pasikonsultavusi su Ekonomikos ir finansų komitetu bei patikrinusi programą, Taryba pateikia nuomonę apie programą. Pagal reglamentą valstybės narės privalo kasmet pateikti atnaujintas konvergencijos programas, kurias taip pat patikrina Taryba ta pačia tvarka.Valstybės narės, įstojusios į ES 2004 m. gegužės 1 d., nėra įvedusios bendros valiutos, tačiau, kad atitiktų reikalavimus dėl euro įvedimo, privalo laiku įvykdyti konvergencijos kriterijus, taip pat dėl stabilios šalies finansinės būklės. Atsižvelgdama į 3,6 % BVP valdžios sektoriaus deficitą, užregistruotą 2003 m., 2004 m. liepos 5 d. Taryba nusprendė, kad Slovakijoje yra perviršinis deficitas, ir rekomendavo jį ištaisyti ne vėliau kaip iki 2007 m. pagal 2004 m. gegužės mėn. konvergencijos programą. Be kita ko, Slovakijai buvo rekomenduota aktyviai įgyvendinti toje programoje numatytas priemones ir pagreitinti fiskalinį koregavimą, jei įgyvendintos struktūrinės reformos sąlygotų spartesnį augimą nei buvo prognozuotas. 2004 m. gruodžio 22 d. komunikate Komisija priėjo prie išvados, kad Slovakijos vyriausybė ėmėsi efektyvių veiksmų, kurie padėtų pasiekti 2005 m. nustatytą deficito dydį.Valstybės narės, kurios įstojo į ES 2004 m. gegužės 1 d., įsipareigojo pateikti savo konvergencijos programas iki 2004 m. gegužės 15 d., o pirmus atnaujintus jų variantus – 2004 m. pabaigoje. Pirmoji 2004–2007 m. Slovakijos konvergencijos programa buvo pateikta 2004 m. gegužės 14 d., ir ją Taryba įvertino 2004 m. liepos 5 d. Savo konvergencijos programos atnaujintą variantą Slovakija pateikė 2004 m. lapkričio 30 d. Komisijos tarnybos atliko techninį šio varianto įvertinimą, atsižvelgdamos į Komisijos tarnybų 2004 m. rudens ekonominių prognozių rezultatus, Elgesio kodeksą[2], bendrai sutartą potencialios gamybos apimties apskaičiavimo metodiką, 2003–2005 m. bendrųjų ekonominės politikos gairių rekomendacijas ir principus, nustatytus 2002 m. lapkričio 27 d. Komisijos komunikate Tarybai ir Europos Parlamentui dėl biudžeto politikos koordinavimo stiprinimo[3]. Remiantis šiuo vertinimu teikiamas toks įvertinimas:-  Slovakija konvergencijos programos atnaujintą variantą pateikė 2004 m. lapkričio 30 d. Ši programa apima 2004–2007 metus; be to, joje pateikiamos preliminarios projekcijos iki 2010 m. Ji atitinka 2004 m. gruodžio 9 d. Parlamento priimtą 2005 m. biudžetą ir Vyriausybės parengtą 2005–2007 m. daugiametį biudžeto planą, į kurį Parlamentas atsižvelgė. Programa yra labai gerai parengta ir atitinka pataisyto „Stabilumo ir konvergencijos programų turinio ir formos elgesio kodekso“ reikalavimus duomenų pateikimui[4].-  Atnaujintoje programoje 2004–2007 m. laikotarpiu prognozuojamas realaus BVP augimas vidutiniškai po 5 % per metus. 2005 m. prognozuojamas BVP augimo sulėtėjimas iki 4,5 % (dėl sumažėjusių išorinių veiksnių), tuo tarpu 2007 m. – BVP augimo pagreitėjimas beveik iki 5,5 % (dėl numatomų išorinių veiksnių suaktyvėjimo). Prognozuojama, kad nedarbo lygis laipsniškai kris nuo 18,5 % 2004 m. iki 16,5 % 2007 m. (darbo rinkos tyrimo duomenimis). Šie pokyčiai yra tikėtini ir iš esmės atitinka Komisijos 2004 m. rudens prognozes laikotarpiui iki 2006 m. Greitas infliacijos kritimas iki 2,5 % 2007 m. yra galimas tik tuo atveju, jei bus griežtai apriboti šalutiniai 2004 m. didelės nominalios infliacijos padariniai. Atnaujintoje programoje numatoma, kad 2007 m. einamosios sąskaitos balansas taps teigiamas (po laikino einamosios sąskaitos deficito, 2005 m. sudarysiančio 3 % BVP). Prognozuojami einamosios sąskaitos balansai ir numatomas fiskalinis deficitas reiškia, kad programos apimamu laikotarpiu privačių grynųjų santaupų vertė bus teigiama.-  Neseniai Slovakija perėjo nuo netiesioginių prie tiesioginių infliacijos siektinų rodiklių, tačiau tęsiamas slankaus valiutų keitimo kurso režimas. Programoje dar kartą patvirtinamas valdžios ketinimas 2009 m. prisijungti prie euro zonos ir nurodoma, kad greičiausiai Slovakija prisijungs prie VKM2 ne anksčiau kaip pirmąjį 2006 m. pusmetį. 7,5 % nominalios infliacijos lygis 2004 m. visų pirma atspindi reguliuojamų kainų ir netiesioginių mokesčių koregavimo poveikį. Ilgalaikių palūkanų normų skirtumo artėjimas prie euro zonos lygio svyravo ties 100 bazinių punktų riba arba žemiau. Po kelių mėnesių stabilizavimosi dėl palūkanų normų mažinimo politikos vykdymo keitimo kursas dabar vėl pradėjo kilti. Iš viso per 2004 m. Slovakijos kronos kursas pakilo beveik 6 %.-  Atnaujintoje programoje nustatytas tikslas 2007 m. sumažinti deficitą iki 3% BVP pamatinės vertės, atsižvelgiant į Tarybos rekomendaciją pagal 104 straipsnio 7 dalį. Tiek nominalaus, tiek pirminio valdžios sektoriaus deficito mažinimas numatytas programos laikotarpio pabaigoje. Numatoma, kad iki 2006 m. abiejų biudžetų dydžiai išliks beveik nepakitę, t.y. atitinkamai ties 3,8 % ir 1,5 % BVP riba, o planuojamas bendras jų koregavimas 0,8 procentinio punkto atidėtas iki 2007 m. Net neskaitant finansuojamos pensijų sistemos įvedimo 2005 m. pradžioje poveikio (0,4 % BVP 2005 m. ir apie 1 % BVP 2006 ir 2007 m.), deficito mažinimas didžiąja dalimi numatytas dvejų paskutiniųjų metų laikotarpiu. Palyginus su 2004 m. gegužės mėn. pateikta programa, kurioje biudžeto koregavimas buvo pagrįstas išlaidomis, atnaujintoje programoje deficitą planuojama ištaisyti mažinant išlaidas ir didinant pajamas. Nepaisant palankesnio makroekonominio scenarijaus, atnaujintoje programoje didžiąja dalimi dar kartą patvirtinti ankstesnėje programoje numatyti pertvarkymai, todėl ji atrodo mažiau ambicinga. Nežiūrint į nemažus konsolidavimu pasiektus rezultatus ir pensijų reformos poveikį, dar svarbesniu uždaviniu tampa spartesnis deficito mažinimas (ypač 2005 m.), kuris padėtų Slovakijai įgyvendinti euro įvedimo strategiją, padidintų fiskalinį patikimumą VKM2 kontekste, mažintų ūkio cikliškumą ir padėtų sumažinti kronos vertės didėjimo daromą spaudimą. Tai sudarytų sąlygas pasiekti beveik subalansuotą biudžetą arba biudžeto perteklių ir užsitikrinti pakankamas garantijas, kad bus išlaikytas Sutartyje numatytas 3 % BVP pamatinės vertės valstybės biudžeto deficitas esant įprastiems makroekonominiams svyravimams.-  Programos biudžeto projekcijose numatyti pavojai visu programos laikotarpiu didžiąja dalimi atrodo subalansuoti. Remiantis pateiktomis makroekonominėmis prielaidomis, panašu, kad vertinamu laikotarpiu pajamų vertė gali būti pervertinta. Tam tikrų neaiškumų kyla ir dėl pensijų reformos poveikio. Kol dar vyksta lėšų įsisavinimo pajėgumų augimo procesas, ES fondų (ir bendro finansavimo lėšų) panaudojimas greičiausiai bus mažesnis nei numatytas 2004–2006 metų biudžete. Tačiau lėšų įsisavinimas galėtų viršyti 2007 m. biudžete numatytą sumą, jei būtų padidintos atidėtos vartojimo išlaidos. Galiausiai neaiškumų kelia 2006 m. numatomi Parlamento rinkimai, ypač dėl to, kokiu mastu 2007 m. bus toliau vykdoma išlaidų mažinimo politika. Išlaidų mažinimas gali nesiekti esamų planų, tačiau gali juos ir viršyti. Įvertinus šią riziką, atrodo, kad programoje pakanka suplanuotų biudžetinių priemonių iki 2007 m. – paskutinių programos metų – sumažinti deficitą iki 3 % BVP, tačiau programa neužtikrina pakankamo patikimumo.-  Pagal programą numatoma, kad laikotarpiu nuo 2004 iki 2007 metų skolos ir BVP santykis padidės 2,5 procentinio punkto iki 45,5 %. Skolos ir BVP santykio pokyčiai atspindi tai, kad deficito mažinimas planuojamas programos pabaigoje; tą santykį kur kas mažiau nei anksčiau įtakoja atsargų ir srautų koregavimas ir išimtiniai veiksniai, nors numatomi nuokrypiai tarp įplaukų ir išmokų metodo bei kaupimo metodo, kaip ir pajamos iš privatizavimo, lieka nemaži iki 2006 m.-  Atnaujintoje programoje daug dėmesio skiriama paskutiniu metu vykdytoms struktūrinėms reformoms, kuriomis gerinama valstybės finansų sistemos būklė ir kurios, tikėtina, skatins augimą, panašiai kaip ankstesnės plataus užmojo reformos (įskaitant pagrindines mokesčių reformas), kurių vykdymas pradėtas 2004 m. Iš esmės šios reformos – tai antrasis sveikatos priežiūros reformos, pradėjusios veikti nuo 2005 m. pradžios, etapas, kuriuo buvo įvesta finansuojama pensijų sistema.-  Slovakijoje kyla tam tikrų pavojų dėl ilgalaikio valstybės finansų stabilumo. Didžiausią pavojų kelia prognozuojamos biudžeto išlaidos senėjančiai visuomenei. Net darant prielaidą, kad vidutinės trukmės laikotarpiu būtų įvykdytas planuojamas deficito sumažinimas, nėra garantijų dėl ilgalaikio biudžeto subalansavimo, nors numatytos ir priimtos struktūrinių reformų priemonės, ypač pensijų ir sveikatos priežiūros sistemos reformos padės siekti ilgalaikio biudžeto subalansavimo. Tų reformų įgyvendinimas iki galo, kaip ir numatytas biudžeto konsolidavimas programos laikotarpiu, yra svarbiausia sąlyga siekiant subalansuoto biudžeto.-  Apskritai atnaujintoje programoje numatyta ekonominė politika didžiąja dalimi atitinka šaliai skirtas bendrąsias ekonominės politikos gaires valstybės finansų srityje. Šiame kontekste pažymėtina, kad Slovakija eina reikiama linkme siekiant išspręsti perviršinio deficito problemą iki Tarybos nustatyto termino.-  Remiantis šiuo įvertinimu ir atsižvelgiant į pagal 104 straipsnio 7 dalį Tarybos pateiktas rekomendacijas, Slovakija turėtų: i) visomis priemonėmis kuo skubiau mažinti deficitą, taip pat panaudodama didesnes nei numatytos pajamas ir mažinant išlaidas, ypač 2005 metais; ii) siekti, kad būtų laikomasi aukščiausių nustatytų vidutinės trukmės išlaidų ribų; iii) visomis priemonėmis siekti, kad didelės 2004 m. infliacijos sukelti šalutiniai padariniai neturėtų poveikio programoje numatytam konvergencijos planui dėl infliacijos.Remdamasi šiuo vertinimu, Komisija priėmė pridedamą rekomendaciją dėl Tarybos nuomonės apie atnaujintą Slovakijos konvergencijos programą ir teikia ją Tarybai.RekomendacijaTARYBOS NUOMONĖpagal 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1466/97 9 straipsnio 3 dalį Dėl atnaujintos 2004–2007 m. Slovakijos konvergencijos programosEUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį,atsižvelgdama į 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei koordinavimo[5], ypač į jo 9 straipsnio 3 dalį,atsižvelgdama į Komisijos rekomendaciją,pasikonsultavusi su Ekonomikos ir finansų komitetu,PAREIŠKĖ TOKIĄ NUOMONĘ:1.  [2005 m. vasario 17 d.] Taryba išnagrinėjo atnaujintą Slovakijos konvergencijos programą, kuri apima 2004–2007 metus. Programa atitinka „Stabilumo ir konvergencijos programų turinio ir formos elgesio kodekso“ reikalavimus duomenų pateikimui.2.  Pagal programoje pateiktą makroekonominį scenarijų prognozuojamas realaus BVP augimas vidutiniškai po 5% per metus – nuo 4,5 % 2005 m. (dėl sumažėjusių išorinių veiksnių) iki beveik 5,5 % 2007 m. (dėl numatomų išorinių veiksnių suaktyvėjimo). Remiantis šiuo metu turima informacija, atrodo, kad šis scenarijus atspindi tikėtinas augimo prielaidas. Mažiau patikimos programos prognozės dėl infliacijos – jos galimos tik tuo atveju, jei bus griežtai apriboti šalutiniai 2004 m. bendros infliacijos padariniai.3.  2004 m. liepos 5 d. Taryba nusprendė, kad Slovakijoje yra perviršinis deficitas, ir rekomendavo jį ištaisyti iki 2007 m. Atnaujintoje programoje nustatytas tikslas 2007 m. sumažinti deficitą iki 3 % BVP pamatinės vertės, atsižvelgiant į Tarybos rekomendaciją pagal 104 straipsnio 7 dalį. Tiek nominalaus, tiek pirminio valdžios sektoriaus biudžeto deficito mažinimas numatytas programos pabaigoje. Prognozuojama, kad iki 2006 m. tų biudžetų dydžiai išliks beveik nepakitę, t. y. ties 3,8 % ir 1,5 % BVP riba, o planuojamas bendras jų koregavimas 0,8 procentinio punkto atidėtas iki 2007 m. Net neskaitant finansuojamos pensijų sistemos įvedimo 2005 m. poveikio, deficitas didžiąja dalimi bus mažinamas dvejų paskutiniųjų metų laikotarpiu Palyginti su 2004 m. gegužės mėn. pateikta programa, kurioje biudžeto koregavimas buvo pagrįstas išlaidomis, atnaujintoje programoje deficitą planuojama ištaisyti mažinant išlaidas ir didinant pajamas. Nežiūrint į palankesnį makroekonominį scenarijų, atnaujintoje programoje didžiąja dalimi dar kartą patvirtinti ankstesnėje programoje numatyti pertvarkymai, todėl ji atrodo mažiau ambicinga. Nežiūrint į žymius įvykdyto konsolidavimo rezultatus ir pensijų reformos poveikį, spartesnis deficito mažinimas, ypač 2005 m., padėtų Slovakijai įgyvendinti euro įvedimo strategiją, padidintų fiskalinį patikimumą VKM2 kontekste, mažintų ūkio cikliškumą ir padėtų sumažinti kronos vertės didėjimo daromą spaudimą. Tai sudarytų sąlygas pasiekti beveik subalansuotą biudžetą arba biudžeto perteklių ir užsitikrinti pakankamas garantijas, kad bus išlaikytas Sutartyje numatytas 3 % BVP vertės valstybės biudžeto deficitas esant normaliems makroekonominiams svyravimams.4.  Programos biudžeto projekcijose numatyti pavojai visu programos laikotarpiu didžiąja dalimi atrodo subalansuoti. Remiantis pateiktomis makroekonominėmis prielaidomis, panašu, kad vertinamu laikotarpiu pajamų vertė gali būti pervertinta. Tam tikrų neaiškumų kyla ir dėl pensijų reformos poveikio. Kol dar vyksta lėšų įsisavinimo pajėgumų augimo procesas, ES fondų (ir bendro finansavimo lėšų) panaudojimas greičiausiai bus mažesnis nei numatytas 2004–2006 metų biudžete. Tačiau jis galėtų viršyti 2007 m. biudžete numatytą sumą, jei būtų padidintos atidėtos vartojimo išlaidos. Galiausiai, neaiškumų kelia 2006 m. numatomi parlamento rinkimai, ypač dėl to, kokiu mastu 2007 m. bus toliau vykdoma išlaidų mažinimo politika. Išlaidų mažinimas gali nesiekti esamų siektinų dydžių, tačiau gali juos ir viršyti. Įvertinus šią riziką, atrodo, kad programoje pakanka suplanuotų biudžetinių priemonių iki 2007 m. – paskutinių programos metų – sumažinti deficitą iki 3 % BVP, tačiau programa neužtikrina pakankamo patikimumo.5.  Apskaičiuota, kad skolos santykis 2004 m. buvo 43,0% BVP, t. y. gerokai mažesnis už Sutartyje nustatytą 60 % BVP ribą. Programoje prognozuojama, kad programos laikotarpiu skolos santykis padidės 2,5 procentinio punkto.6.  Slovakijoje kyla tam tikrų pavojų dėl ilgalaikio valstybės finansų stabilumo. Didžiausią pavojų kelia prognozuojamos biudžeto išlaidos senėjančiai visuomenei. Suplanuotos ir priimtos struktūrinės reformos, ypač pensijų ir sveikatos priežiūros sistemų reformos, prisidės prie ilgalaikio tvarumo užtikrinimo. Siekiant subalansuoto biudžeto, būtina iki galo įgyvendinti tas reformas bei užtikrinti suplanuotą biudžeto konsolidavimą programos laikotarpiu.7.  Ekonominės politikos sritys, nustatytos atnaujintame programos variante, visiškai atitinka šaliai skirtas bendrąsias ekonominės politikos gaires valstybės finansų srityje. Šiame kontekste pažymėtina, kad Slovakija eina reikiama linkme, siekdama išspręsti perviršinio deficito problemą iki Tarybos nustatyto termino* * *Remiantis šiuo įvertinimu ir atsižvelgiant į pagal 104 straipsnio 7 dalį Tarybos pateiktas rekomendacijas, Taryba mano, kad Slovakija turėtų:(i) visomis priemonėmis kuo skubiau mažinti deficitą, taip pat panaudodama didesnes nei numatytos pajamas ir mažinant išlaidas, ypač 2005 metais;(ii) siekti, kad būtų laikomasi aukščiausių nustatytų vidutinės trukmės išlaidų ribų;(iii) visomis priemonėmis siekti, kad didelės 2004 m. infliacijos sukelti šalutiniai padariniai neturėtų poveikio programoje numatytam konvergencijos planui dėl infliacijos.Lentelė: Pagrindinių makroekonominių ir biudžeto prognozių palyginimas2004 | 2005 | 2006 | 2007 |Realus BVP (pokytis, %) | 2004 m. gruodžio mėn. KP | 5,0 | 4,5 | 5,1 | 5,4 |2004 m. spalio mėn. KOM | 4,9 | 4,5 | 5,2 | - |2004 m. gegužės mėn. KP | 4,1 | 4,3 | 5,0 | 4,7 |SVKI infliacija (%) | 2004 m. lapkričio mėn. KP | 7,8 | 3,3 | 2,8 | 2,5 |2004 m. spalio mėn. KOM | 7,7 | 3,9 | 3,0 | - |2004 m. gegužės mėn. KP | 8,1 | 4,0 | 2,9 | 2,5 |Valdžios sektoriaus balansas (BVP %) /1 | 2004 m. lapkričio mėn. KP | -3,8 | -3,8 | -3,9 | -3,0 |2004 m. spalio mėn. KOM | -3,9 | -4,0 | -4,1 | - |2004 m. gegužės mėn. KP | -4,0 | -3,9 | -3,9 | -3,0 |Pirminis balansas (BVP %) /1 | 2004 m. lapkričio mėn. KP | -1,5 | -1,4 | -1,6 | -0,7 |2004 m. spalio mėn. KOM | -1,6 | -1,6 | -1,8 | - |2004 m. gegužės mėn. KP | -1,4 | -1,1 | -1,2 | -0,4 |Bendroji valstybės skola (BVP %) | 2004 m. lapkričio mėn. KP | 43,0 | 44,2 | 45,3 | 45,5 |2004 m. spalio mėn. KOM | 44,2 | 45,2 | 45,9 | - |2004 m. gegužės mėn. KP | 45,1 | 46,4 | 46,1 | 45,5 |/1 Valdžios sektoriaus balansas ir pirminis balansas apima pajamas mažinantį ir dėl to, ceteris paribus, deficitą didinantį finansuojamos pensijų sistemos įvedimo 2005 m. poveikį (numatomas 0,4 % BVP 2005 m., 1,0 % BVP 2006 m. ir 1,1 % BVP 2007 m.). Šaltiniai: Konvergencijos programa (KP); 2004 m. rudens Komisijos tarnybų ekonominės prognozės (KOM). |[1] OL L 209, 1997.8.2. Visus šiame tekste nurodytus dokumentus galima rasti tinklalapyje http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.[2] Ekonomikos ir finansų komiteto pakeista nuomonė dėl stabilumo ir konvergencijos programų turinio ir formos, kurią ECOFIN taryba patvirtino 2001.7.10.[3] KOM(2002) 668, 2002.11.27.[4] Programoje pateikta ne tik reikalaujama, bet, išskyrus keletą atvejų, ir informacija, Kodekse nurodyta kaip papildoma. Be to, joje pateikta daug analizę palengvinančių papildomų duomenų. Nors tai ir nekliudo įvertinimui, programoje pateikti 2003 m. konsoliduoti išlaidų ir BVP bei pajamų ir BVP santykiai kiek skiriasi nuo Statistikos biuro duomenų; be to, yra nedidelių neatitikimų klasifikuojant valdžios sektoriaus vartojimo komponentus, pavyzdžiui, socialiniai pervedimai natūra nėra išskirti atskiroje kategorijoje. Kiti papildomi duomenys, kurie nepateikti programoje – tai 2006 ir 2007 m. nominalūs valiutų keitimo kursai. Be to, dalyje atnaujintos programos valdžios sektoriaus pirminis balansas yra apskaičiuotas grynųjų palūkanų mokėjimo pagrindu.[5] OL L 209, 1997.8.2. Šiame tekste nurodytus dokumentus galima rasti tinklalapyje: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.


				|

		52014DC0413

			Rekomendacija TARYBOS REKOMENDACIJA dėl 2014 m. Italijos nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2014 m. Italijos stabilumo programos /* COM/2014/0413 final */

Rekomendacija
TARYBOS REKOMENDACIJA
dėl 2014 m. Italijos
nacionalinės reformų programos
su Tarybos nuomone dėl 2014 m. Italijos stabilumo programos

EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl
Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 121 straipsnio 2 dalį
ir 148 straipsnio 4 dalį,
atsižvelgdama į 1997 m. liepos 7 d.
Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės
priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei
koordinavimo[1],
ypač į jo 5 straipsnio 2 dalį,
atsižvelgdama į 2011 m.
lapkričio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES)
Nr. 1176/2011 dėl makroekonominių disbalansų prevencijos ir
naikinimo[2],
ypač į jo 6 straipsnio 1 dalį,
atsižvelgdama į Europos Komisijos
rekomendaciją[3],
atsižvelgdama į Europos Parlamento rezoliucijas[4],
atsižvelgdama į Europos Vadovų
Tarybos išvadas,
atsižvelgdama į Užimtumo komiteto
nuomonę,
atsižvelgdama į Ekonomikos ir
finansų komiteto nuomonę,
atsižvelgdama į Socialinės apsaugos
komiteto nuomonę,
atsižvelgdama į Ekonominės politikos
komiteto nuomonę,
kadangi:
(1)
2010 m. kovo 26 d. Europos Vadovų
Taryba pritarė Komisijos pasiūlymui įgyvendinti naują
augimo ir darbo vietų kūrimo strategiją „Europa 2020“,
grindžiamą geresniu ekonominės politikos koordinavimu, ir daugiausia
dėmesio skirti toms svarbioms sritims, kuriose reikia imtis veiksmų,
kad būtų stiprinamas Europos tvaraus augimo ir konkurencingumo
potencialas;
(2)
2010 m. liepos 13 d. Taryba, remdamasi
Komisijos pasiūlymais, priėmė rekomendaciją dėl
valstybių narių ir Sąjungos bendrųjų ekonominės
politikos gairių (2010–2014 m.), o 2010 m. spalio 21 d. –
sprendimą dėl valstybių narių užimtumo politikos
gairių, kurios kartu sudaro integruotas gaires. Į šias integruotas
gaires valstybių narių paprašyta atsižvelgti formuojant
nacionalinę ekonominę ir užimtumo politiką;
(3)
2012 m. birželio 29 d. valstybių ar
vyriausybių vadovai nusprendė priimti Susitarimą dėl
ekonomikos augimo ir darbo vietų kūrimo, kuriuo nustatė
nuoseklią nacionalinių, ES ir euro zonos veiksmų, naudojant
visus galimus svertus, priemones ir politikos strategijas, sistemą. Jie
nutarė, kokių veiksmų reikėtų imtis valstybių
narių lygmeniu, visų pirma išreikšdami tvirtą
įsipareigojimą siekti strategijos „Europa 2020“ tikslų ir
įgyvendinti konkrečioms šalims skirtas rekomendacijas;
(4)
2013 m. liepos 9 d. Taryba
priėmė rekomendaciją dėl Italijos 2013 m.
nacionalinės reformų programos ir pateikė savo nuomonę
dėl 2012–2017 m. Italijos stabilumo programos. 2013 m.
lapkričio 15 d. Komisija pagal Reglamentą (ES) Nr. 473/2013[5] pateikė savo
nuomonę dėl Italijos 2014 m. biudžeto plano projekto[6];
(5)
2013 m. lapkričio 13 d. Komisija
priėmė metinę augimo apžvalgą[7], kuria pradedamas 2014
m. Europos ekonominės politikos koordinavimo semestras. Tą
pačią dieną Komisija pagal Reglamentą (ES)
Nr. 1176/2011 priėmė Įspėjimo mechanizmo
ataskaitą[8],
kurioje nurodė, kad Italija yra viena iš valstybių narių,
dėl kurios reikės parengti nuodugnią apžvalgą;
(6)
2013 m. gruodžio 20 d. Europos
Vadovų Taryba patvirtino prioritetus, kuriais turi būti užtikrintas
finansinis stabilumas, fiskalinis konsolidavimas ir ekonomikos augimo skatinimo
veiksmai. Ji pabrėžė, kad reikia vykdyti diferencijuotą,
ekonomikos augimui palankų fiskalinį konsolidavimą, atkurti
įprastas skolinimo ekonomikai sąlygas, skatinti ekonomikos
augimą ir konkurencingumą, mažinti nedarbą, šalinti socialinius
krizės padarinius ir modernizuoti viešąjį administravimą;
(7)
2014 m. kovo 5 d. Komisija paskelbė
Italijos nuodugnios apžvalgos pagal Reglamento (ES) Nr. 1176/2011 5
straipsnį rezultatus[9].
Komisijai atlikus analizę galima daryti išvadą, kad Italijoje
susidarė perviršinis makroekonominis disbalansas, dėl kurio
būtina imtis konkrečių stebėjimo ir griežtų politikos
veiksmų. Visų pirma ryžtingų politikos veiksmų ir
dėmesio reikalauja nemažėjanti didelė valstybės skola kartu
su prastu išorės konkurencingumu, kurį lemia vangus produktyvumo
augimas, o dar labiau blogina užsitęsęs menkas ekonomikos augimas;
(8)
2014 m. balandžio 22 d. Italija
pateikė 2014 m. nacionalinę reformų programą ir
2014 m. stabilumo programą. Siekiant atsižvelgti į abiejų
programų sąsają, jos vertintos vienu metu;
(9)
stabilumo programoje išdėstytos biudžeto
strategijos tikslas – iki 2016 m. pasiekti vidutinio laikotarpio
tikslą, t. y. struktūrinį biudžeto balansą, ir toliau
per pereinamąjį laikotarpį 2013–2015 m. laikytis skolos
taisyklės. Programoje patvirtinamas vidutinio laikotarpio tikslas –
struktūrinis biudžeto balansas, – atitinkantis Stabilumo ir augimo pakto
reikalavimus. Programoje planuojamas (perskaičiuotas) struktūrinis
koregavimas 2014 m. yra 0,2 procentinio punkto BVP, o 2015 m. – 0,4
procentinio punkto BVP. Iš programos matyti, kad šis ribotas koregavimas
siekiant vidutinio laikotarpio tikslo pasirinktas dėl sudėtingų
ekonomikos sąlygų ir priemonių, reikalingų plataus užmojo
struktūrinių reformų programai įgyvendinti. Visų pirma
planuojama keletas struktūrinių reformų, kurios per
ateinančius metus galėtų skatinti ekonomikos augimą ir
palaipsniui mažinti valdžios sektoriaus skolos ir BVP santykį. Laikydamasi
programoje numatyto struktūrinio koregavimo Italija 2013–2015 m.
pereinamuoju laikotarpiu galėtų atitikti skolos mažinimo
kriterijų, kurio siekti iš dalies padės plataus užmojo privatizavimo
planas, įgyvendinamas 2014–2017 m. (ir kasmet siekiantis 0,7 procentinio
punkto BVP). Jokios nepriklausomos institucijos nepatvirtintas makroekonominis
scenarijus, kuriuo grindžiamos programoje pateiktos biudžeto projekcijos, yra
kiek per daug optimistiškas, ypač kalbant apie vėlesnius programos
metus. 2014 m. numatomas nukrypimas nuo koregavimo plano siekiant
vidutinio laikotarpio tikslo ir, jei šis nukrypimas išliks ir kitais metais,
jis galėtų būti vertinamas kaip didelis, taip pat išlaidų
kriterijaus atžvilgiu. Be to, biudžeto tikslų įvykdymas nėra
visiškai pagrįstas pakankamai išsamiomis priemonėmis, ypač kalbant
apie 2015 m. Komisijos 2014 m. pavasario prognozėje nurodoma,
kad 2014 m. skolos mažinimo kriterijaus laikomasi nebus, nes
prognozuojamas struktūrinis koregavimas (tik 0,1 procentinio punkto BVP)
nesiekia privalomo struktūrinio koregavimo, t. y. 0,7 procentinio
punkto BVP. Remdamasi programos vertinimu ir Komisijos prognoze, pagal Tarybos
reglamentą (EB) Nr. 1466/97 Taryba mano, kad siekiant laikytis
Stabilumo ir augimo pakto reikalavimų būtina dėti papildomų
pastangų, taip pat 2014 m.;
(10)
pastaruoju metu veiksmai, kuriais lengvinama
mokesčių našta gamybos sektoriui, buvo palyginti riboti. Taigi esama
galimybių tęsti mokesčių naštos perkėlimą juos
keičiant vartojimo, nekilnojamojo turto ir aplinkosaugos mokesčiais,
griežtai laikantis biudžeto tikslų. Vartojimo srityje siekiant gerinti
mokesčių sistemos struktūrą taip pat būtina
peržiūrėti lengvatinius PVM tarifus ir tiesioginių
mokesčių išlaidas, tinkamą dėmesį skiriant poreikiui
mažinti galimą pasiskirstymo poveikį. Nekilnojamojo turto srityje
peržiūrėjus kadastrines vertes pagal dabartines rinkos vertes
būtų sudarytos sąlygos teisingesniam periodiniam nekilnojamojo
turto apmokestinimui. Neseniai priimtu teisės aktu, kuriuo nustatoma
mokesčių reforma, suteikta galimybė tokias būtinas reformas
vykdyti. Atsižvelgiant į šio uždavinio mastą, veiksmų, kuriais
tobulinama mokesčių struktūros sandara, būtina imtis kartu
su papildomomis priemonėmis, kuriomis gerinamas mokesčių
administravimas ir mokestinių prievolių vykdymo užtikrinimas, ir
ryžtingais veiksmais, kuriais kovojama su mokesčių vengimu,
šešėline ekonomika ir nedeklaruotu darbu – šie reiškiniai toliau daro
neigiamą įtaką viešiesiems finansams ir didina sąžiningiems
mokesčių mokėtojams tenkančią naštą. Šiam tikslui
teisės aktu, kuriuo nustatoma mokesčių reforma, numatytos kelios
priemonės mokesčių administravimui stiprinti: visapusiška
mokesčių atotrūkio įvertinimo ir stebėjimo sistema,
supaprastinimo priemonės, santykių su mokesčių mokėtojais
gerinimo veiksmai, priemonės mokesčių skoloms išieškoti vietos
mastu ir mokesčių kontrolės stiprinimas. Sprendimas nuo
2015 m. pateikti iš anksto užpildytas mokesčių deklaracijas yra
papildomas teigiamas žingsnis gerinant mokestinių prievolių
vykdymą;
(11)
svarbiausias Italijos uždavinys ir toliau yra
nuodugniai ir sparčiai įgyvendinti patvirtintas priemones, tiek
panaikinant esamas įgyvendinimo spragas, tiek užkertant kelią
tolesniam vėlavimui. Vienas iš svarbiausių svertų gerinant
šalies rezultatus ir platesniu mastu užtikrinant sklandesnius politikos
veiksmus – tai geresnis koordinavimas ir veiksmingesnis kompetencijos
pasiskirstymas tarp įvairių valdžios lygmenų. Tai savo ruožtu
galėtų duoti naudos administruojant ES lėšas – šioje srityje iki
šiol imtasi neišsamių ir nepakankamų veiksmų, ypač
pietiniuose regionuose. Be to, administruoti ES lėšas toliau trukdo
nepakankami administraciniai gebėjimai, skaidrumo, vertinimo ir
kokybės kontrolės trūkumas. Viešojo administravimo kokybę
taip pat padėtų pagerinti veiksmingesnės ir tikslingesnės
paslaugos bei atitinkamai pakeistas žmogiškųjų išteklių
administravimas. Italijos gamybos sistemą ir pasitikėjimą
politine ir institucine aplinka toliau smarkiai trikdo korupcija. Būtina
keisti įstatymą dėl senaties terminų. Be to, siekiant
veiksmingai kovoti su korupcija nacionalinei antikorupcijos tarnybai,
vertinančiai viešojo administravimo įstaigas ir stebinčiai
jų skaidrumą, reikia suteikti atitinkamų įgaliojimų.
Civilinės teisenos trūkumai nedingo, o patvirtintų
priemonių poveikį būtina atidžiai stebėti;
(12)
remiantis tiksliniu turto kokybės patikrinimu,
kuris pernai atliktas prižiūrint Italijos bankui, matyti, kad toliau
būtina gerinti nuvertėjusio turto administravimą ir skatinti jo
pardavimą siekiant atkurti bankų gebėjimą didinti kredito
pasiūlą realiajai ekonomikai. Galimybių gauti finansavimą
srityje pagrindiniai veiksmai iki šiol buvo nukreipti į sąlygų
įmonėms gauti paskolas gerinimą, tačiau kitų ne
bankinio finansavimo priemonių, ypač skirtų mažosioms ir
vidutinėms įmonėms, rengiama nedaug. Sveikintinos iniciatyvos,
kurių imtasi bankų valdymo srityje, ypač neseniai Italijos banko
nustatyti nauji principai. Kartu jų poveikis priklausys nuo to, ar
tinkamai juos įgyvendins bankai ir bus užtikrintas vykdymas. Visų
pirma išlieka poreikis atidžiai stebėti kai kuriuos didžiausius kooperatinius
bankus („banche popolari“);
(13)
2013 m. toliau prastėjo padėtis
darbo rinkoje – nedarbas Italijoje išaugo iki 12,2 %, o jaunimo nedarbas
pasiekė 40 %. Siekiant laukiamų rezultatų, t. y.
padidinti darbuotojų atleidimo lankstumą, geriau reguliuoti
priėmimo į darbą lankstumą, nustatyti išsamesnę
bedarbio pašalpų sistemą ir geriau suderinti darbo užmokestį su
našumu, būtina užtikrinti tinkamą darbo rinkos ir darbo
užmokesčio nustatymo reformų įgyvendinimą ir atidžiai
stebėti jų poveikį. Planų didinti įdarbinimo
paslaugų veiksmingumą gerinant valstybinių užimtumo tarnybų
darbą įgyvendinimas užtruko ir turi būti paspartintas. Priemones
darbo vietų kūrimui skatinti trumpuoju laikotarpiu reikia papildyti
priemonėmis segmentacijos problemai spręsti. Apskritai Italijos darbo
rinkai ir toliau būdinga segmentacija ir menkas aktyvumas, o tai daro
ypač neigiamą įtaką moterims ir jaunimui. Todėl iki
šiol vykdytus ribotus veiksmus reikia plėsti, kartu laikantis Jaunimo
garantijų iniciatyvos tikslų. Italijoje namų ūkių
disponuojamosios pajamos mažėja, o skurdas ir socialinė atskirtis
auga, – visa tai ypač neigiamai veikia šeimas, turinčias vaikų.
Socialinės išlaidos Italijoje vis dar daugiausia orientuotos į
pagyvenusius žmones, labai mažai jų skiriama aktyvumo skatinimo
priemonėms, todėl galimybės spręsti augančios
socialinės atskirties ir skurdo problemas yra menkos. Neseniai
pradėta įgyvendinti socialinės paramos bandomąja programa
siekiama kurti minimalios socialinės apsaugos sistemą. Siekiant
šią programą taikyti visos šalies mastu reikės didinti
socialinių išlaidų veiksmingumą ir paslaugas visoje
teritorijoje;
(14)
visais švietimo (pradinio, vidurinio ir tretinio)
lygmenimis būtina dėti pastangas gerinant švietimo rezultatus ir
žmogiškąjį kapitalą. Mokytojo profesijai būdingas
vienintelis karjeros kelias ir šiuo metu ribotos profesinio tobulėjimo
perspektyvos. Diversifikavus mokytojų karjerą ir geriau susiejus
jų karjeros kelią su nuopelnais ir darbo rezultatais, kartu
apibendrinant mokyklų vertinimus, būtų galima pagerinti
mokyklų darbo rezultatus. Aukštesniojo vidurinio ir tretinio švietimo
lygmenyse labai svarbu užtikrinti sklandų perėjimą iš švietimo
sistemos į darbo rinką, t. y. stiprinti ir plėsti
praktinį mokymą ilginant mokymąsi darbo vietoje, taip pat
profesinį rengimą ir mokymą. 2013 m. patvirtinus su tuo
susijusį įstatyminį dekretą būtina steigti nacionalinį
kvalifikacijų registrą, kad įgūdžiai būtų
pripažįstami šalies mastu. Tęsiant pirminius veiksmus, kuriais
viešąjį finansavimą universitetams imta skirti pagal jų
vykdomų mokslinių tyrimų ir dėstymo rezultatus, šalyje
būtų galima tiek pakelti universitetų kokybę, tiek
padidinti mokslinių tyrimų ir inovacijų gebėjimus, nes
šioje srityje dar vis atsiliekama;
(15)
imtasi keleto veiksmų kuriant
įmonėms ir piliečiams palankesnę aplinką, tačiau
šių veiksmų poveikį slopina užtrukęs galutinis jų
patvirtinimas ir įgyvendinimo spragos. Laisvųjų profesijų,
draudimo, kuro tiekimo, mažmeninės prekybos ir pašto paslaugų srityse
išlieka keletas kliūčių konkurencijai (rezervuotos veiklos
sritys, lengvatų (leidimų) programos ir pan.). Būtina panaikinti
ir keletą viešųjų pirkimų sistemos trūkumų. Kitas
prioritetas – konkurencijos savivaldybių viešųjų paslaugų
srityje didinimas. Visų pirma reikia įgyvendinti dabartinius
teisės aktus, pagal kuriuos iki 2014 m. gruodžio 31 d. būtina
ištaisyti galiojančias sutartis, neatitinkančias ES teisės
aktų dėl vidaus kriterijų;
(16)
tinkamam energijos rinkos veikimui trukdo
infrastruktūros kliūtys. Transporto srityje reikia skirti
ypatingą dėmesį ir imtis veiksmų sprendžiant
įvairiarūšės infrastruktūros bei Italijos uostų sąveikos
ir jungčių su atokiais rajonais trūkumo problemą. Italijoje
yra kaimo vietovių, kurioms tiekiama nepakankamai plačiajuosčio
ryšio paslaugų;
(17)
atsižvelgdama į Europos semestrą,
Komisija atliko išsamią Italijos ekonominės politikos analizę.
Ji įvertino stabilumo programą ir nacionalinę reformų
programą. Komisija įvertino ne tik jų svarbą tvariai
fiskalinei ir socialinei bei ekonominei Italijos politikai, bet ir tai, kaip
laikomasi ES taisyklių ir gairių, nes ES priemonėmis prisidedant
prie būsimų nacionalinių sprendimų būtina stiprinti
bendrą Europos Sąjungos ekonomikos valdymą. Jos rekomendacijos atsižvelgiant į Europos semestrą pateiktos toliau
išdėstytose 1–8 rekomendacijose;
(18)
atsižvelgdama į šį vertinimą, Taryba
išnagrinėjo Italijos stabilumo programą ir savo nuomonę[10] visų pirma
pateikė toliau išdėstytoje 1 rekomendacijoje;
(19)
atsižvelgdama į Komisijos nuodugnios apžvalgos
ir šio vertinimo rezultatus, Taryba išnagrinėjo nacionalinę
reformų programą ir stabilumo programą. Jos rekomendacijos pagal
Reglamento (ES) Nr. 1176/2011 6 straipsnį pateiktos toliau
išdėstytose 1–8 rekomendacijose;
(20)
atsižvelgdama į Europos semestrą,
Komisija taip pat atliko visos euro zonos ekonominės politikos
analizę. Remdamasi šia analize Taryba pateikė konkrečias
rekomendacijas valstybėms narėms, kurių valiuta yra euro.
Italija taip pat turėtų užtikrinti, kad šios rekomendacijos
būtų visiškai ir laiku įgyvendintos,
REKOMENDUOJA Italijai 2014–2015 m.
imtis šių veiksmų:
1.           Atsižvelgiant
į Komisijos 2014 m. pavasario prognozėje nustatytą
augantį atotrūkį nuo Stabilumo ir augimo pakto reikalavimų,
konkrečiai susijusių su skolos mažinimo taisykle, sustiprinti 2014 m.
biudžeto priemones. 2015 m. labai sustiprinti biudžeto strategiją,
kad būtų laikomasi skolos mažinimo reikalavimo. Vėlesniais
metais užtikrinti pakankamą valdžios sektoriaus skolos mažinimą;
vykdyti plataus užmojo privatizavimo planą; įgyvendinti ekonomikos
augimui palankų fiskalinį koregavimą, kuriuo siekiama daug
sutaupyti tvariai padidinant viešųjų išlaidų veiksmingumą
ir kokybę visais valdžios lygmenimis, kartu išlaikant ekonomikos
augimą skatinančias išlaidas, kaip antai išlaidas moksliniams
tyrimams ir plėtrai, inovacijoms, švietimui ir svarbiausiems
infrastruktūros projektams. Kuo skubiau, bet ne vėliau kaip iki
2014 m. rugsėjo mėn. užtikrinti fiskalinės tarybos
nepriklausomumą ir visavertį veikimą, kad ši taryba
spėtų įvertinti 2015 m. biudžeto plano projektą.
2.           Tęsti mokesčių
naštos perkėlimą gamybos veiksnių mokesčius keičiant
vartojimo, nekilnojamojo turto ir aplinkosaugos mokesčiais, kartu nenukrypstant
nuo biudžeto tikslų. Šiuo tikslu įvertinti mokesčių pleišto
pastarojo sumažinimo veiksmingumą ir užtikrinti šios priemonės
finansavimą 2015 m., peržiūrėti tiesioginių
mokesčių išlaidų mastą ir plėsti mokesčių
bazę, visų pirma į ją įtraukiant vartojimo
mokesčius. Persvarstyti akcizų dyzelinui suderinimą su akcizais
benzinui bei šių akcizų indeksavimą pagal infliaciją,
panaikinti aplinkai kenksmingas subsidijas. Iki 2015 m. kovo mėn.
įgyvendinti teisės aktą, kuriuo nustatoma mokesčių
reforma, taip pat priimant potvarkius dėl kadastro sistemos reformos,
kuria būtų užtikrintas nekilnojamojo turto apmokestinimo reformos
veiksmingumas. Toliau gerinti mokestinių prievolių vykdymo
užtikrinimą didinant mokesčių sistemos nuspėjamumą,
paprastinant procedūras, gerinant mokesčių skolų
išieškojimą ir modernizuojant mokesčių administravimą.
Tęsti kovą su mokesčių vengimu ir imtis papildomų
kovos su šešėline ekonomika ir nedeklaruotu darbu veiksmų.
3.           Vykdant platesnio masto
veiksmus, kuriais didinamas viešojo administravimo veiksmingumas, patikslinti
visų valdžios lygmenų kompetenciją. Užtikrinti geresnį ES
lėšų administravimą, imantis ryžtingų priemonių
administravimo gebėjimams, skaidrumui, vertinimui ir kokybės
kontrolei regionų lygmeniu, ypač pietiniuose regionuose, gerinti.
Toliau didinti antikorupcinių priemonių veiksmingumą, taip pat
iki 2014 m. pabaigos peržiūrint įstatymą dėl senaties
terminų ir stiprinant nacionalinės antikorupcijos tarnybos
įgaliojimus. Laiku vertinti patvirtintų reformų, kuriomis
siekiama didinti civilinės teisenos veiksmingumą, poveikį, kad
būtų užtikrintas jų naudingumas ir prireikus patvirtinti
papildomi veiksmai.
4.           Stiprinti bankų
sektoriaus atsparumą ir užtikrinti bankų pajėgumą
administruoti nuvertėjusį turtą ir jį parduoti siekiant
atnaujinti skolinimą realiajai ekonomikai. Pasiūlyti daugiau
galimybių įmonėms, ypač mažosioms ir vidutinėms
įmonėms, skolintis ne iš bankų. Toliau skatinti ir stebėti
veiksmingą įmonių valdymo praktiką visame bankų
sektoriuje, ypatingą dėmesį skiriant dideliems kooperatiniams
bankams („banche popolari“) ir fondams, taip siekiant didinti finansinio
tarpininkavimo veiksmingumą.
5.           Iki 2014 m. pabaigos
įvertinti darbo rinkos ir darbo užmokesčio nustatymo reformų
poveikį darbo vietų kūrimui, darbuotojų atleidimo tvarkai,
darbo rinkos dvilypumui ir sąnaudų konkurencingumui, taip pat
įvertinti, ar reikia papildomų veiksmų. Kurti visuotinę
socialinę bedarbių apsaugą, kartu ribojant darbo užmokesčio
priedų sistemų taikymą darbo jėgos perskirstymui
palengvinti. Stiprinti aktyvios ir pasyvios darbo rinkos politikos
sąsają, pirmiausia iki 2014 m. rugsėjo mėn. parengiant
išsamų veiksmų planą, ir didinti valstybinių užimtumo
tarnybų koordinavimą ir rezultatyvumą visoje šalyje. Patvirtinti
veiksmus, kuriais būtų veiksmingai skatinamas moterų užimtumas,
iki 2015 m. kovo mėn. nustatant priemones, kuriomis būtų
mažinamos fiskalinės paskatos antrajam šeimoje uždirbančiam asmeniui
nedirbti, ir teikiant pakankamas priežiūros paslaugas. Laikantis Jaunimo
garantijų iniciatyvos tikslų visoje šalyje teikti tinkamas paslaugas
neregistruotiems jaunuoliams ir užtikrinti didesnį privačiojo
sektoriaus įsipareigojimą siūlyti kokybiškas pameistrystės
ir stažuočių programas iki 2014 m. pabaigos. Spręsti skurdo
ir socialinės atskirties problemą, be poveikio biudžetui palaipsniui
plėsti bandomąją socialinės paramos programą,
užtikrinant deramą sistemos tikslingumą, sąlygų
laikymąsi ir teritorinį vienodumą, be to, stiprinant sąsają
su aktyvumo skatinimo priemonėmis. Didinti šeimos rėmimo sistemų
ir kokybiškų paslaugų, naudingų mažas pajamas gaunantiems ir
vaikų turintiems namų ūkiams, veiksmingumą.
6.           Įgyvendinti
Nacionalinę mokyklų vertinimo sistemą siekiant gerinti
mokyklų darbo rezultatus ir mažinti mokyklos nebaigusių asmenų
skaičių. Didinti galimybes mokytis darbo vietoje aukštesniojo
vidurinio profesinio rengimo ir mokymo lygmeniu, stiprinti į
profesinį gyvenimą orientuotą tretinį švietimą.
Sukurti nacionalinį kvalifikacijų registrą, kad būtų
užtikrintas platus kvalifikacijos pripažinimas. Užtikrinti, kad viešasis
finansavimas būtų proporcingesnis aukštojo mokslo ir mokslinių
tyrimų kokybei.
7.           Patvirtinti numatytus
teisės aktus, kuriais siekiama supaprastinti įmonių ir
piliečių reguliavimo aplinką, ir spręsti
galiojančių teisės aktų įgyvendinimo spragas. Skatinti
rinkos atvėrimą ir likusių kliūčių konkurencijai
bei jos apribojimų pašalinimą laisvųjų profesijų,
savivaldybės viešųjų paslaugų, draudimo, kuro tiekimo,
mažmeninės prekybos ir pašto paslaugų sektoriuose. Didinti viešojo
pirkimo veiksmingumą, visų pirma supaprastinant procedūras, taip
pat taikant e. viešojo pirkimo galimybę, racionalizuojant centrines
perkančiąsias organizacijas ir užtikrinant tinkamą
taisyklių taikymą prieš konkursą ir po jo. Savivaldybių
viešųjų paslaugų srityje griežtai įgyvendinti teisės
aktus, pagal kuriuos iki 2014 m. gruodžio 31 d. būtina ištaisyti
galiojančias sutartis, neatitinkančias ES teisės aktų
reikalavimų dėl vidaus sutarčių pasirašymo.
8.           Užtikrinti spartų ir
visavertį Transporto tarnybos veikimą iki 2014 m. rugsėjo
mėn. Patvirtinti energetikos sektoriaus strateginės
infrastruktūros sąrašą ir tobulinti uostų valdymą bei
jungtis su atokiais regionais.
Priimta Briuselyje
                                                                       Tarybos
vardu
                                                                       Pirmininkas
[1]               OL L 209, 1997 8 2, p. 1.
[2]               OL L 306, 2011 11 23, p. 25.
[3]               COM(2014) 413 final.
[4]               Dok. P7_TA(2014)0128 ir
P7_TA(2014)0129.
[5]               OL L 140, 2013 5 27, p. 11.
[6]               C(2013) 8005 final.
[7]               COM(2013) 800 final.
[8]               COM(2013) 790 final.
[9]               SWD(2014) 83 final.
[10]             Pagal Tarybos reglamento (EB) Nr. 1466/97 5
straipsnio 2 dalį.


title: 2017 m. liepos 11 d. Tarybos rekomendacija, dėl 2017 m. Danijos nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2017 m. Danijos konvergencijos programos

text:
               9.8.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 261/16

         TARYBOS REKOMENDACIJA
   2017 m. liepos 11 d.
   dėl 2017 m. Danijos nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2017 m. Danijos konvergencijos programos
   (2017/C 261/04)
   EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
   atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 121 straipsnio 2 dalį ir 148 straipsnio 4 dalį,
   atsižvelgdama į 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei koordinavimo (1), ypač į jo 9 straipsnio 2 dalį,
   atsižvelgdama į Europos Komisijos rekomendaciją,
   atsižvelgdama į Europos Parlamento rezoliucijas,
   atsižvelgdama į Europos Vadovų Tarybos išvadas,
   atsižvelgdama į Užimtumo komiteto nuomonę,
   atsižvelgdama į Ekonomikos ir finansų komiteto nuomonę,
   atsižvelgdama į Socialinės apsaugos komiteto nuomonę,
   atsižvelgdama į Ekonominės politikos komiteto nuomonę,
   kadangi:

               (1)

               2016 m. lapkričio 16 d. Komisija priėmė metinę augimo apžvalgą, kuria pradedamas 2017 m. Europos ekonominės politikos koordinavimo semestras. 2017 m. kovo 9–10 d. Europos Vadovų Taryba patvirtino metinėje augimo apžvalgoje nustatytus prioritetus. 2016 m. lapkričio 16 d. Komisija, remdamasi Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (ES) Nr. 1176/2011 (2), priėmė įspėjimo mechanizmo ataskaitą, kurioje Danija nenurodyta kaip viena iš valstybių narių, dėl kurių reikės parengti nuodugnią apžvalgą;

               (2)

               2017 m. vasario 22 d. paskelbta 2017 m. Danijos ataskaita. Joje įvertinta Danijos pažanga, padaryta įgyvendinant 2016 m. liepos 12 d. Tarybos priimtas šaliai skirtas rekomendacijas, veiksmai, kurių šalis ėmėsi atsižvelgdama į ankstesniais metais priimtas šaliai skirtas rekomendacijas, ir Danijos pažanga siekiant nacionalinių tikslų pagal strategiją „Europa 2020“;

               (3)

               2017 m. balandžio 28 d. Danija pateikė 2017 m. nacionalinę reformų programą ir 2017 m. konvergencijos programą. Siekiant atsižvelgti į jų tarpusavio sąsajas, abi programos vertintos vienu metu;

               (4)

               į atitinkamas konkrečioms šalims skirtas rekomendacijas atsižvelgta sudarant 2014–2020 m. Europos struktūrinių ir investicijų fondų (toliau – ESI fondai) programas. Kaip numatyta Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1303/2013 (3) 23 straipsnyje, Komisija, jei tai būtina siekiant remti atitinkamų Tarybos rekomendacijų įgyvendinimą, gali paprašyti valstybės narės peržiūrėti savo partnerystės sutartį ir susijusias programas bei pasiūlyti jų pakeitimų. Kaip naudotųsi šia nuostata, Komisija išsamiau nurodė Priemonių, kuriomis ESI fondų veiksmingumas siejamas su patikimu ekonomikos valdymu, taikymo gairėse;

               (5)

               šiuo metu Danijai taikoma Stabilumo ir augimo pakto prevencinė dalis. 2017 m. konvergencijos programoje Vyriausybė planuoja 2017 m. pasiekti 1,9 % BVP nominalų deficitą ir visu programos laikotarpiu iki 2020 m. toliau laikytis vidutinės trukmės biudžeto tikslo – 0,5 % BVP struktūrinio deficito. 2017 m. konvergencijos programoje numatoma, kad valdžios sektoriaus bendrosios skolos santykis su BVP sumažės iki 37,0 % 2017 m. ir toliau mažės iki 33,9 % 2020 m. Makroekonominis scenarijus, kuriuo grindžiamos šios biudžeto projekcijos, yra tikėtinas programos laikotarpiu. Remiantis Komisijos 2017 m. pavasario prognoze, numatoma, kad struktūrinis balansas bus 0,4 % BVP deficitas 2017 m. ir 0,1 % BVP deficitas 2018 m. – šie rodikliai iš esmės atitinka 2017 m. konvergencijos programos tikslą ir viršija vidutinės trukmės biudžeto tikslą. Apskritai Taryba mano, kad pagal prognozę 2017 m. ir 2018 m. Danija turėtų atitikti Stabilumo ir augimo pakto nuostatas;

               (6)

               Danijos tvaraus augimo sąlyga – užtikrinti darbo jėgos pasiūlą demografiniu požiūriu sudėtingu laikotarpiu. Keliomis pastaraisiais metais įgyvendintomis esminėmis darbo rinkos reformomis visų pirma siekiama suteikti daugiau paskatų dirbti ir didinti aktyvios darbo rinkos politikos veiksmingumą. Šios reformos galėtų padėti Danijai pasiekti užimtumo tikslą pagal strategiją „Europa 2020“, didinti Danijos gerovės modelio tvarumą ir spręsti atsirandančio tam tikrų kvalifikacijų darbuotojų stygiaus problemą. Tikėtina, jog kvalifikuotų darbuotojų pasiūla padidės dėl vykdomų reformų, kuriomis siekiama padidinti profesinio mokslo siekiančių ir jį įgyjančių asmenų skaičių, ir dėl trišalio susitarimo sukurti daugiau pameistrystės vietų. Tačiau pagal strategiją „Europa 2020“ nustatytas nacionalinis socialinės įtraukties tikslas sumažinti žmonių, gyvenančių labai mažo užimtumo namų ūkiuose, skaičių dar toli gražu nepasiektas. Reikia toliau stengtis užtikrinti palankių sąlygų neturinčių asmenų įtrauktį į darbo rinką ir gerinti galimybes jiems įsidarbinti. Tai visų pirma pasakytina apie migrantų iš ES nepriklausančių šalių kilmės asmenis (įskaitant tuos, kurie jau ilgiau gyvena Danijoje), iš dalies dėl paprastai prastesnio jų išsilavinimo, palyginti su šalyje gimusiais asmenimis. Atotrūkis išlieka ir antroje kartoje. 2016 m. trišalėse derybose sutartos integravimo į darbo rinką priemonės galėtų pagerinti naujai atvykusių pabėgėlių padėtį, kurią reikia ateityje atidžiai stebėti. Tačiau dar reikėtų imtis kitų priemonių siekiant veiksmingiau į darbo rinką įtraukti kitas marginalizuotas grupes, pavyzdžiui, menkai išsilavinusius jaunuolius ir vyresnius nei 60 metų darbuotojus;

               (7)

               spartus našumo augimas yra būtinas ekonomikos augimui remti, gana aukštam Danijos gerovės lygiui išlaikyti ir šalies ilgalaikiam konkurencingumui užtikrinti. Nors našumo lygis Danijoje, palyginti su kitomis valstybėmis narėmis, yra aukštas, ilgą laiką našumo augimas lėtėjo. Vangus našumo didėjimas visų pirma būdingas į vidaus rinką orientuotoms paslaugoms. Danija per kelerius pastaruosius metus įgyvendino kelias reformas, tačiau našumo augimas išlieka nedidelis, nes konkurencija kai kuriuose paslaugų sektoriuose tebėra menka. Konkurenciją stabdo tam tikruose sektoriuose, pavyzdžiui, didmeninės prekybos ir transporto paslaugų, taikomi apribojimai;

               (8)

               atsižvelgdama į 2017 m. Europos semestrą, Komisija atliko išsamią Danijos ekonominės politikos analizę ir ją paskelbė 2017 m. šalies ataskaitoje. Be to, ji įvertino 2017 m. konvergencijos programą, 2017 m. nacionalinę reformų programą, taip pat veiksmus, kurių Danija ėmėsi atsižvelgdama į ankstesniais metais jai skirtas rekomendacijas. Komisija įvertino ne tik jų svarbą tvariai fiskalinei ir socialinei bei ekonominei Danijos politikai, bet ir tai, kaip laikomasi Sąjungos taisyklių ir gairių, nes bendrą Sąjungos ekonomikos valdymą būtina stiprinti Sąjungos lygio priemonėmis prisidedant prie būsimų nacionalinių sprendimų;

               (9)

               atsižvelgdama į šį vertinimą, Taryba išnagrinėjo 2017 m. konvergencijos programą ir mano, kad Danijai turėtų pavykti laikytis Stabilumo ir augimo pakto,

         REKOMENDUOJA Danijai 2017–2018 m. imtis šių veiksmų:

               1.

               Skatinti konkurenciją į vidaus rinką orientuotų paslaugų sektoriuje.

      Priimta Briuselyje 2017 m. liepos 11 d.

            Tarybos vardu

            Pirmininkas

         T. TÕNISTE

      (1)  OL L 209, 1997 8 2, p. 1.

      (2)  2011 m. lapkričio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 1176/2011 dėl makroekonominių disbalansų prevencijos ir naikinimo (OL L 306, 2011 11 23, p. 25).

      (3)  2013 m. gruodžio 17 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 1303/2013, kuriuo nustatomos Europos regioninės plėtros fondui, Europos socialiniam fondui, Sanglaudos fondui, Europos žemės ūkio fondui kaimo plėtrai ir Europos jūros reikalų ir žuvininkystės fondui bendros nuostatos ir Europos regioninės plėtros fondui, Europos socialiniam fondui, Sanglaudos fondui ir Europos jūros reikalų ir žuvininkystės fondui taikytinos bendrosios nuostatos ir panaikinamas Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1083/2006 (OL L 347, 2013 12 20, p. 320).


title: 2017 m. gegužės 31 d. Komisijos rekomendacija (ES) 2017/948 dėl tipo patvirtinimo dokumentuose nurodomų ir pagal pasaulinę suderintą lengvųjų transporto priemonių bandymo procedūrą matuojamų degalų sąnaudų ir išmetamo CO2 kiekio verčių naudojimo pateikiant informaciją vartotojams pagal Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 1999/94/EB (pranešta dokumentu Nr. C(2017) 3525)

text:
               2.6.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 142/100

         KOMISIJOS REKOMENDACIJA (ES) 2017/948
   2017 m. gegužės 31 d.
   dėl tipo patvirtinimo dokumentuose nurodomų ir pagal pasaulinę suderintą lengvųjų transporto priemonių bandymo procedūrą matuojamų degalų sąnaudų ir išmetamo CO2 kiekio verčių naudojimo pateikiant informaciją vartotojams pagal Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 1999/94/EB

         (pranešta dokumentu Nr. C(2017) 3525)

   EUROPOS KOMISIJA,
   atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,
   atsižvelgdama į 1999 m. gruodžio 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 1999/94/EB dėl vartotojų galimybės gauti informaciją apie degalų taupymą ir išmetamųjų CO2 dujų kiekį parduodant naujus keleivinius automobilius (1), ypač į jos 9 straipsnio 2 dalies c punktą,
   kadangi:

               (1)

               nauja reglamentuojama bandymo, kuriuo matuojamas lengvųjų transporto priemonių išmetamo CO2 kiekis ir degalų sąnaudos, procedūra, vadinamoji pasaulinė suderinta lengvųjų transporto priemonių bandymo procedūra (WLTP), nustatyta Komisijos reglamente (ES) C(2017) 3521 (2), pakeis naująjį Europos važiavimo ciklą (NEDC), šiuo metu taikomą pagal Komisijos reglamentą (EB) Nr. 692/2008 (3), tačiau neatitinkantį šiuolaikinių važiavimo sąlygų ir transporto priemonėse naudojamų technologijų. WLTP bus numatytos griežtesnės bandymo sąlygos ir pagal ją bus gaunamos tikroviškesnės degalų sąnaudų ir išmetamo CO2 kiekio vertės, o tai naudinga vartotojams. Į informacijos teikimo vartotojams reikalavimus reikėtų įtraukti galimybės gauti šią geresnę informaciją užtikrinimo būdą, kad tą informaciją būtų galima palyginti;

               (2)

               Direktyva 1999/94/EB siekiama užtikrinti, kad vartotojai galėtų gauti informaciją apie Sąjungoje parduodamų naujų keleivinių automobilių degalų sąnaudas ir išmetamo CO2 kiekį ir pirkdami naują automobilį priimti informacija pagrįstą sprendimą. Toje direktyvoje reikalaujama, kad vartotojams būtų užtikrinta galimybė gauti informaciją apie oficialiai patvirtintą naujų keleivinių automobilių sunaudojamų degalų kiekį ir oficialiai patvirtintą (konkretaus keleivinio automobilio) išmetamųjų CO2 dujų kiekį, apibrėžtus tos direktyvos 2 straipsnio 5 ir 6 punktuose. Tuo tikslu naudojamos tipo patvirtinimo dokumentuose nurodytos ir tipo patvirtinimo institucijos pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 715/2007 (4) ir Reglamentą (EB) Nr. 692/2008, ypač jo XII priedą, išmatuotos vertės, įtrauktos į Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2007/46/EB (5) VIII priedą. Tos vertės turi būti nurodytos EB transporto priemonės tipo patvirtinimo liudijimo priede ir įrašytos atitikties liudijime;

               (3)

               WLTP turi būti pradėta taikyti etapais, pirmiausia, nuo 2017 m. rugsėjo 1 d., naujiems keleivinių automobilių tipams, kaip aprašyta Direktyvos 2007/46/EB II priedo B dalyje, o nuo 2018 m. rugsėjo 1 d. – naujiems keleiviniams automobiliams. Serijos pabaigos transporto priemonės, apibrėžtos Direktyvos 2007/46/EB 3 straipsnio 22 punkte, kurių tipas tvirtinamas ir matavimai atliekami pagal NEDC, gali būti teikiamos rinkai dvylika mėnesių po dienos, kurią nustojo galioti EB tipo patvirtinimas, t. y. iki 2019 m. rugpjūčio 31 d. Todėl nuo 2019 m. rugsėjo 1 d. visi Sąjungos rinkai teikiami nauji keleiviniai automobiliai turi būti bandomi pagal WLTP;

               (4)

               laipsniško WLTP taikymo pradžios laikotarpiu EB transporto priemonės tipo patvirtinimo liudijime ir atitikties liudijime turi būti nurodomos degalų sąnaudų ir išmetamo CO2 kiekio vertės, išmatuotos ir oficialiai patvirtintos pagal NEDC ir (arba) WLTP. Keleivinių automobilių, kurių tipas tvirtinamas remiantis WLTP, atitikties liudijime bus įrašomos ir WLTP, ir NEDC degalų sąnaudų ir išmetamo CO2 kiekio vertės;

               (5)

               todėl svarbu aiškiai nustatyti, kurios vertės tuo pereinamuoju laipsniško WLTP taikymo pradžios laikotarpiu turi būti naudojamos vartotojų informavimo pagal Direktyvą 1999/94/EB tikslais, kad vartotojams teikiama informacija apie visus naujus keleivinius automobilius ir visose valstybėse narėse išliktų palyginama;

               (6)

               labai tikėtina, kad pagal WLTP išmatuotos degalų sąnaudų ir išmetamo CO2 kiekio vertės skirsis nuo verčių, išmatuotų pagal NEDC. Daugeliu atvejų to paties automobilio WLTP vertės bus didesnės už NEDC vertes. Be to, priešingai nei pagal NEDC, pagal WLTP bus nurodomos kiekvienos atskiros transporto priemonės degalų sąnaudų ir išmetamo CO2 kiekio vertės, atspindinčios transporto priemonės specifikacijas ir pasirenkamąją įrangą, nuo kurių tos vertės priklauso. Tai vartotojams turėtų užtikrinti galimybę gauti tikslesnę ir tikroviškesnę informaciją apie kiekvieną naują keleivinį automobilį arba apie konkretaus automobilio modelio galimų degalų sąnaudų ir išmetamo CO2 kiekio verčių intervalą;

               (7)

               degalų sąnaudų ir išmetamo CO2 kiekio verčių bandymo rezultatai registruojami įvairiais bandymo etapais. Transporto priemonėms, kurių tipas tvirtinamas remiantis NEDC, nurodomos vertės važiuojant miesto ir užmiesčio sąlygomis, taip pat vadinamosios bendros ir svertinės bendros vertės. Transporto priemonėms, kurių tipas tvirtinamas remiantis WLTP, nurodomos vertės važiuojant mažu, vidutiniu, dideliu ir labai dideliu greičiu, taip pat bendros ir svertinės bendros vertės. Siekiant užtikrinti palyginamumą, vartotojams turėtų būti pateikiamos bent jau bendros taikomo bandymo metodo vertės;

               (8)

               kai pagal Direktyvą 1999/94/EB reikalaujamose kortelėse, vadovuose, plakatuose ar reklaminėje literatūroje vartotojams pateikiama informacija apie degalų sąnaudas ar išmetamo CO2 kiekį grindžiama pagal savanorišką gamintojų sistemą atliekamų nesuderintų bandymų protokolais, vartotojams turi būti aiškiai nurodoma, kad tokios vertės grindžiamos nesuderintų bandymų protokolais. Vartotojams turėtų būti patariama, kad, norint palyginti naujų keleivinių automobilių degalų sąnaudas arba išmetamo CO2 kiekį, reikėtų lyginti vertes, išmatuotas pagal suderintą ES bandymo protokolą ir nurodytas tipo patvirtinimo dokumentuose;

               (9)

               perkeldamos Direktyvą 1999/94/EB į nacionalinę teisę, kai kurios valstybės narės nusprendė į automobilių korteles, be informacijos apie degalų sąnaudas ir savitąjį išmetamo CO2 kiekį, įtraukti ir informaciją apie oro teršalus. Įvedus WLTP ir realiomis važiavimo sąlygomis išmetamų teršalų (RDE) bandymo procedūrą, taip pat naujus reikalavimus deklaruoti didžiausią realiomis važiavimo sąlygomis išmetamų teršalų kiekio vertę naujų automobilių atitikties liudijime (6), nuo 2017 m. rugsėjo 1 d. bus pateikiama informacija apie visų naujų tipų transporto priemonių išmetamus oro teršalus, o nuo 2019 m. rugsėjo 1 d. – visų naujų transporto priemonių išmetamus oro teršalus. Laikydamosi Europos Parlamento rekomendacijos, pateiktos atlikus išmetamųjų teršalų kiekio matavimų automobilių pramonės sektoriuje tyrimą (7), valstybės narės turėtų apsvarstyti, ar, siekiant geriau informuoti vartotojus ir užtikrinti jiems galimybę perkant automobilį priimti informacija grindžiamą sprendimą, jiems turėtų būti pateikiama tokia informacija;

               (10)

               siekiant užtikrinti, kad vartotojai visiškai suprastų perėjimo prie WLTP pasekmes, visos susijusios šalys turėtų organizuoti informavimo kampanijas, per kurias būtų aiškinama, kaip nuo naujos bandymo procedūros priklauso degalų sąnaudų ir išmetamo CO2 kiekio vertės, ar prie tokių kampanijų prisidėti. Tokiose informavimo kampanijose turėtų dalyvauti viešosios valdžios institucijos, vartotojų organizacijos, aplinkosaugos ir nevyriausybinės organizacijos, vairuotojų asociacijos ir automobilių pramonė;

               (11)

               pasikonsultavusi su politikos dėl kelių transporto priemonių išmetamo CO2 formavimo ir įgyvendinimo ekspertų grupe, pramonės ekspertais, vartotojų organizacijomis, kitomis nevyriausybinėmis organizacijomis ir valstybėmis narėmis, Komisija mano, kad tikslinga pateikti rekomendacijas dėl naujų keleivinių automobilių oficialių degalų sąnaudų ir oficialių savitojo išmetamo CO2 kiekio verčių pateikimo vartotojų informavimo tikslais;

               (12)

               rekomendacija turėtų būti priimta siekiant užtikrinti vartotojams galimybę priimti informacija grindžiamą sprendimą, taip pat skatinti visoje Sąjungoje Direktyvą 1999/94/EB taikyti vienodai;

               (13)

               šioje rekomendacijoje numatytos priemonės atitinka pagal Direktyvos 1999/94/EB 10 straipsnį įsteigto komiteto nuomonę,

         PRIĖMĖ ŠIĄ REKOMENDACIJĄ:

               1.

               Valstybės narės turėtų užtikrinti, kad, pranešant vartotojams oficialias degalų sąnaudų ir oficialias savitojo išmetamo CO2 kiekio vertes, apibrėžtas Direktyvos 1999/94/EB 2 straipsnio 5 ir 6 punktuose, iki 2018 m. gruodžio 31 d. būtų naudojamos naujų registruojamų automobilių atitikties liudijimuose įrašytos NEDC vertės, o po tos datos visos Sąjungos rinkai teikiamos naujos transporto priemonės būtų bandomos ir jų tipas tvirtinamas pagal WLTP.

               2.

               Nuo 2019 m. sausio 1 d. valstybės narės turėtų užtikrinti, kad vartotojų informavimo tikslais būtų naudojamos tik WLTP degalų sąnaudų ir išmetamo CO2 kiekio vertės.

               3.

               Valstybės narės turėtų užtikrinti, kad po 2019 m. sausio 1 d., kai serijos pabaigos transporto priemonių vertės vis dar bus nurodytos tik pagal NEDC, prie tų verčių būtų pateikiama pastaba, kad transporto priemonė yra serijos pabaigos transporto priemonė ir kad tos vertės nėra palyginamos su WLTP vertėmis.

               4.

               Valstybės narės turėtų užtikrinti, kad prie kiekvieno naujo keleivinio automobilio pridėtoje ar prie jo prekybos vietoje rodomoje kortelėje būtų pateikta informacija apie tos transporto priemonės oficialias degalų sąnaudų ir oficialias savitojo išmetamo CO2 kiekio vertes.

               5.

               Valstybės narės turėtų užtikrinti, kad degalų taupymo ir išmetamo CO2 kiekio mažinimo vadove, taip pat prekybos vietoje rodomuose plakatuose ar stenduose būtų pateikta informacija apie atitinkamos transporto priemonės oficialias degalų sąnaudų ir oficialias savitojo išmetamo CO2 kiekio vertes. Kai vienas transporto priemonės modelis apima kelių jos variantų ir (arba) versijų grupę, turėtų būti nurodomos transporto priemonės, kurios vertės toje grupėje yra didžiausios, vertės.

               6.

               Valstybės narės turėtų užtikrinti, kad reklaminėje medžiagoje, kurioje pateikiama nuoroda į konkretų naujo keleivinio automobilio modelį, versiją ar variantą, būtų pateikta informacija apie tos transporto priemonės oficialias degalų sąnaudų ir oficialias savitojo išmetamo CO2 kiekio vertes. Kai nurodomas daugiau kaip vienas modelis, valstybės narės turėtų užtikrinti, kad būtų pateikiama informacija apie visų nurodytų transporto priemonių oficialias degalų sąnaudų ir oficialias išmetamo CO2 kiekio vertes arba blogiausios ir geriausios verčių intervalą. Transporto priemonių, kurių tipas patvirtintas remiantis WLTP, blogiausia ir geriausia vertės turėtų atspindėti rinkoje esančių naujų keleivinių automobilių atitikties liudijime įrašytas vertes.

               7.

               Valstybės narės turėtų užtikrinti, kad elektroninėmis priemonėmis platinamoje reklaminėje medžiagoje, kuri vartotojui užtikrina galimybę parinkti konkrečią transporto priemonės konfigūraciją, kaip antai internetinėse automobilių konfigūracijos parinkimo priemonėse, vartotojui būtų aiškiai parodoma, kaip nuo įvairios konkrečios įrangos ir pasirenkamųjų priedų priklauso pagal WLTP išmatuotos ir tipo patvirtinimo dokumentuose įrašytos degalų sąnaudų ir išmetamo CO2 kiekio vertės.

               8.

               Jei valstybės narės leidžia iki 2019 m. sausio 1 d. WLTP degalų sąnaudų ir išmetamo CO2 kiekio vertes pateikti kaip papildomą informaciją, kad vartotojai galėtų kuo anksčiau gauti informaciją apie realias važiavimo sąlygas labiau atitinkančias išmetamo CO2 kiekio ir degalų sąnaudų vertes, jos turėtų užtikrinti, kad papildoma informacija būtų pateikiama aiškiai ir atskirai nuo kortelių, vadovų, plakatų ar reklaminės literatūros, reikalaujamų pagal Direktyvą 1999/94/EB, ir su ja būtų nurodoma ši informacija:
               „Nuo 2017 m. rugsėjo 1 d. tam tikrų naujų transporto priemonių tipas tvirtinamas remiantis pasauline suderinta lengvųjų transporto priemonių bandymo procedūra (WLTP) – nauja, tikroviškesnio bandymo procedūra degalų sąnaudoms ir išmetamo CO2 kiekiui matuoti. Nuo 2018 m. rugsėjo 1 d. WLTP visiškai pakeis naująjį Europos važiavimo ciklą (NEDC) – šiuo metu taikomą bandymo procedūrą. Dėl tikroviškesnių bandymo sąlygų pagal WLTP išmatuotos degalų sąnaudų ir išmetamo CO2 kiekio vertės daugeliu atvejų yra didesnės už vertes, išmatuotas pagal NEDC.“

               9.

               Valstybės narės turėtų užtikrinti, kad vartotojai, prieš priimdami sprendimą pirkti automobilį, būtų informuoti apie degalų sąnaudų ir išmetamo CO2 kiekio verčių pasikeitimus įvedus WLTP ir apie galimas tų pasikeitimų pasekmes registruojant automobilį.

               10.

               Valstybės narės turėtų užtikrinti, kad būtų nurodomos bent jau bendros oficialios pagal atitinkamą bandymo procedūrą nustatytos degalų sąnaudų ir savitojo išmetamo CO2 kiekio vertės.

               11.

               Kai informacija apie degalų sąnaudas ar išmetamo CO2 kiekį, grindžiama pagal savanorišką gamintojų sistemą atliekamų nesuderintų bandymų protokolais, vartotojams pateikiama atskirai nuo kortelių, vadovų, plakatų ar reklaminės literatūros, reikalaujamų pagal Direktyvą 1999/94/EB, valstybės narės turėtų užtikrinti, kad kartu būtų pateikiama ir ši informacija:
               „Nurodytos degalų sąnaudų arba išmetamo CO2 kiekio vertės grindžiamos nesuderintų bandymų protokolais. Jos pateikiamos tik informavimo tikslais. Siekiant palyginti naujo keleivinio automobilio degalų sąnaudų ar išmetamo CO2 kiekio vertes, turėtų būti naudojamos oficialios degalų sąnaudų arba oficialios išmetamo CO2 kiekio vertės, grindžiamos suderinto ES bandymo protokolu [įdėti nurodą, kur pateikiamos šios vertės].“

               12.

               Valstybės narės turėtų apsvarstyti galimybę į kortelę, pridėtą prie kiekvieno naujo keleivinio automobilio ar rodomą prie jo prekybos vietoje, įtraukti ir informaciją apie didžiausią realiomis važiavimo sąlygomis išmetamų oro teršalų, deklaruotų kiekvienos transporto priemonės atitikties liudijime, kiekio vertę.

               13.

               Valstybės narės turėtų užtikrinti, kad būtų pradėtos atitinkamos informavimo kampanijos, per kurias vartotojams būtų paaiškinamas WLTP įvedimas ir kaip tai paveiks degalų sąnaudų ir išmetamo CO2 kiekio vertes, ypač tų verčių padidėjimas, palyginti su analogiškomis pagal NEDC nustatytomis vertėmis, ir įvairiais bandymo etapais nustatytų verčių reikšmė.

               14.

               Ši rekomendacija skirta valstybėms narėms.

      Priimta Briuselyje 2017 m. gegužės 31 d.

            Komisijos vardu

         Miguel ARIAS CAÑETE

            Komisijos narys

      (1)  OL L 12, 2000 1 18, p. 16.

      (2)  2017 m. birželio 1 d. Komisijos reglamentas C(2017) 3521, kuriuo papildomas Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 715/2007 dėl variklinių transporto priemonių tipo patvirtinimo atsižvelgiant į išmetamųjų teršalų kiekį iš lengvųjų keleivinių ir komercinių transporto priemonių (Euro 5 ir Euro 6) ir dėl transporto priemonių remonto ir priežiūros informacijos prieigos, iš dalies keičiama Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2007/46/EB, Komisijos reglamentas (EB) Nr. 692/2008 bei Komisijos reglamentas (ES) Nr. 1230/2012 ir kuriuo panaikinamas Reglamentas (EB) Nr. 692/2008 (dar nepaskelbta Oficialiajame leidinyje).

      (3)  2008 m. liepos 18 d. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 692/2008, įgyvendinantis ir iš dalies keičiantis Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 715/2007 dėl variklinių transporto priemonių tipo patvirtinimo atsižvelgiant į išmetamųjų teršalų kiekį iš lengvųjų keleivinių ir komercinių transporto priemonių (euro 5 ir euro 6) ir dėl transporto priemonių remonto ir priežiūros informacijos prieigos (OL L 199, 2008 7 28, p. 1).

      (4)  2007 m. birželio 20 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 715/2007 dėl variklinių transporto priemonių tipo patvirtinimo atsižvelgiant į išmetamųjų teršalų kiekį iš lengvųjų keleivinių ir komercinių transporto priemonių (euro 5 ir euro 6) ir dėl transporto priemonių remonto ir priežiūros informacijos prieigos (OL L 171, 2007 6 29, p. 1).

      (5)  2007 m. rugsėjo 5 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2007/46/EB, nustatanti motorinių transporto priemonių ir jų priekabų bei tokioms transporto priemonėms skirtų sistemų, sudėtinių dalių ir atskirų techninių mazgų patvirtinimo pagrindus (Pagrindų direktyva) (OL L 263, 2007 10 9, p. 1).

      (6)  2016 m. balandžio 20 d. Komisijos reglamentas (ES) 2016/646, kuriuo iš dalies keičiamas Reglamentas (EB) Nr. 692/2008 dėl išmetamųjų teršalų kiekio iš lengvųjų keleivinių ir komercinių transporto priemonių (euro 6) (OL L 109, 2016 4 26, p. 1).

      (7)  P8_TA(2017)0100


                  1.7.2017

                  LT

                  Europos Sąjungos oficialusis leidinys

                  C 212/14

            Rekomendacija dėl Europos Parlamento ir Tarybos sprendimo, kuriuo iš dalies keičiamas Europos centrinių bankų sistemos ir Europos Centrinio Banko statuto 22 straipsnis
      (ECB/2017/18)

         (pateikė Europos Centrinis Bankas)

      (2017/C 212/04)

         AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS

      I.   ĮŽANGA
      2015 m. kovo 4 d. Bendrasis Teismas priėmė sprendimą byloje Jungtinė Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystė prieš Europos Centrinį Banką, T-496/11 (1). Bendrasis Teismas nusprendė, kad Europos Centrinis Bankas (ECB) neturi kompetencijos, būtinos vertybinių popierių tarpuskaitos sistemų, įskaitant pagrindinių sandorio šalių (PSŠ), veiklai reglamentuoti. Dėl šios priežasties Bendrasis Teismas panaikino 2011 m. liepos 5 d. ECB paskelbtus Eurosistemos priežiūros politikos pagrindus, kiek juose nustatytas buvimo euro zonos valstybėje narėje reikalavimas, taikomas PSŠ.
      Tačiau Bendrasis Teismas pabrėžė, kad Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 129 straipsnio 3 dalyje yra numatytas supaprastintas dalinio keitimo mechanizmas keičiant kai kurias Europos centrinių bankų sistemos ir Europos Centrinio Banko statuto (toliau – ECBS statutas) nuostatas. Tai lemia, kad Europos Parlamentas ir Taryba, laikydamiesi įprastos teisėkūros procedūros, remdamiesi ECB rekomendacija arba Komisijos siūlymu, gali iš dalies pakeisti ECBS statuto 22 straipsnį. Bendrasis Teismas nurodė, kad ECB turėtų prašyti Europos Sąjungos teisės aktų leidėjo iš dalies pakeisti ECBS statuto 22 straipsnį, jei ECB mano, kad Sutarties 127 straipsnio 2 dalies ketvirtoje įtraukoje numatytam uždaviniui gerai vykdyti jam būtina kompetencija reglamentuoti PSŠ.
      Pasaulyje ir Europoje vykstantys svarbūs pokyčiai gali padidinti riziką, kurią tarpuskaitos sistemos, ypač PSŠ, kelia sklandžiam mokėjimo sistemų veikimui ir bendros pinigų politikos įgyvendinimui, galiausiai darant poveikį pagrindiniam Eurosistemos tikslui – palaikyti kainų stabilumą.
      Atsižvelgiant į tai, kas pasakyta, ECB teikia šią rekomendaciją dėl Europos Parlamento ir Tarybos sprendimo, kuriuo iš dalies keičiamas ECBS statuto 22 straipsnis. Vadovaujantis ECBS statuto 40 straipsnio 3 dalimi, Valdančioji taryba priėmė rekomendaciją vieningai. Ji bus skelbiama Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.

      II.   BENDROS PASTABOS
      Trikdžiai, veikiantys PSŠ, gali įvairiais aspektais daryti poveikį pagrindiniam Eurosistemos tikslui – palaikyti kainų stabilumą. Pirma, tokie trikdžiai gali paveikti euro zonos kredito įstaigų likvidumo poziciją, galimai sutrikdydami sklandų euro zonos mokėjimo sistemų darbą. Tai gali lemti padidėjusią centrinio banko likvidumo paklausą ir galimus pokyčius įgyvendinant Eurosistemos bendrą pinigų politiką. Antra, dėl tokių trikdžių gali sutrikti finansų rinkos segmentų, kurie yra esminiai pinigų politikos perdavimui, veikla.
      2012 m. Europos Parlamentas ir Taryba priėmė Reglamentą (ES) Nr. 648/2012 (2), kuriame, inter alia, nustatė reguliavimo ir priežiūros sistemą, siekiant užtikrinti, kad PSŠ būtų saugios ir patikimos ir visada atitiktų griežtus organizacinius, verslo etikos ir rizikos ribojimo reikalavimus. Ši reguliavimo sistema apima kolektyvinės priežiūros kolegijas, kuriose dalyvauja Eurosistema, įskaitant nepalankiausių sąlygų atvejus, kai gali kilti pavojus valiutos stabilumui. Be to, didėjant PSŠ sisteminei svarbai, Europos Komisija priėmė pasiūlymą dėl Reglamento dėl PSŠ gaivinimo ir pertvarkymo sistemos (3).
      Pasaulyje ir Europoje vykstantys svarbūs pokyčiai gali padidinti riziką, kurią tarpuskaitos sistemos, ypač PSŠ, kelia sklandžiam mokėjimo sistemų veikimui ir bendros pinigų politikos įgyvendinimui, galiausiai darant poveikį pagrindiniam Eurosistemos tikslui – palaikyti kainų stabilumą.
      Pirma, Jungtinės Karalystės pasitraukimas iš Europos Sąjungos turės didelį poveikį Eurosistemos pajėgumui vykdyti jos, kaip euro emisijos centrinio banko, uždavinius. Šiuo metu Jungtinėje Karalystėje įsteigtos PSŠ atlieka didelės eurais išreikštų sandorių dalies tarpuskaitą: eurais išreikštų atpirkimo sandorių ir eurais išreikštų palūkanų normų apsikeitimo sandorių atvirųjų pozicijų apytikslė vertė per dieną yra atitinkamai 101 milijardas EUR ir 33 trilijonai EUR (apie 99 % Sąjungos rinkos) (4). Taigi žymūs trikdžiai, darantys įtaką reikšmingai JK PSŠ, galėtų žymiai sumažinti likvidumą euro zonoje. Eurosistemos gebėjimas stebėti ir valdyti riziką, kurią kelia JK PSŠ, bus neigiamai paveiktas, jeigu JK PŠS nebebus taikoma reguliavimo ir priežiūros sistema, kuri pagal Reglamentą (ES) Nr. 648/2012 taikoma Sąjungos PSŠ. Be to, dabartiniai susitarimai tarp ECB ir Bank of England dėl keitimosi informacija ir bendradarbiavimo, kiek tai susiję su JK PSŠ, vykdančiomis svarbią eurais išreikštą veiklą, remiasi, tačiau negali pakeisti kolektyvinės priežiūros kolegijų, įsteigtų pagal Reglamentą (ES) Nr. 648/2012. Vietoje to ateityje JK PSŠ galės būti taikomas tik režimas, pagal tą reglamentą taikytinas trečiųjų šalių PSŠ.
      Antra, centrinė tarpuskaita tampa vis labiau tarptautinio pobūdžio ir sistemiškai svarbi. 2009 m. rugsėjo mėnesį Pitsburge vykusiame aukščiausiojo lygio susitikime Didžiojo dvidešimtuko (G20) šalių vadovai susitarė, kad visų standartizuotų ne biržos išvestinių finansinių priemonių sutarčių tarpuskaita turėtų būti atliekama pasitelkus PSŠ. Šį įsipareigojimą Didžiojo dvidešimtuko šalių vadovai dar kartą patvirtino 2010 m. birželio mėn., o Sąjunga įgyvendino Reglamente (ES) Nr. 648/2012. Be to, dėl Sąjungos finansų rinkų integracijos PSŠ, anksčiau tenkinusios daugiausia vidaus poreikius ir rinkas, pasikeitė ir tapo svarbiomis Sąjungos finansų rinkų infrastruktūromis. Šie pokyčiai lėmė itin išaugusį PSŠ mastą ir svarbą Sąjungoje ir pasaulyje.
      Trečia, 2017 m. birželio 13 d. Europos Komisija pateikė savo pasiūlymą dėl teisėkūros procedūra priimamų aktų, siekiant užtikrinti finansinį stabilumą bei Sąjungos finansų rinkoms sisteminę svarbą turinčių PSŠ saugumą ir patikimumą (5). Komisijos pasiūlymu siekiama nustatyti labiau integruotą priežiūros subjektų vykdomą priežiūrą ir emisijos centrinio banko pareigas, siekiant plėtoti stipresnes ir geriau integruotas kapitalo rinkas. Juo taip pat siekiama spręsti klausimus, kylančius dėl Jungtinės Karalystės pasitraukimo iš Sąjungos ir užtikrinti, kad PSŠ, kurios atlieka svarbiausią sisteminį vaidmenį Sąjungos finansų rinkose, būtų taikomos Sąjungos teisinėje sistemoje numatytos apsaugos priemonės.
      Šiame kontekste siekiant užtikrinti, kad Eurosistema, kaip euro emisijos centrinis bankas, galėtų vykdyti savo funkcijas, numatytas pasiūlyme dėl teisėkūros procedūra priimamų aktų, yra ypatingai svarbu, kad ji turėtų reikiamą kompetenciją pagal Sutartį ir ECBS statutą. Eurosistema turėtų turėti kompetenciją stebėti ir vertinti riziką, kurią kelia PSŠ, vykdančios reikšmingų eurais išreikštų sandorių sumų tarpuskaitą. Konkrečiai tai turėtų apimti reglamentavimo kompetenciją, kuri leistų priimti privalomus vertinimus ir reikalauti taisomųjų veiksmų, glaudžiai bendradarbiaujant su kitomis Sąjungos institucijomis, kaip atsaką į riziką, darančią poveikį Eurosistemos pagrindiniams uždaviniams ir pagrindiniam tikslui. Be to, kai tai būtina euro stabilumui užtikrinti, ECB turėtų turėti į Reglamento (ES) Nr. 648/2012 sritį nepatenkančią reglamentavimo kompetenciją, kad galėtų nustatyti papildomus reikalavimus PSŠ, atliekančioms reikšmingų eurais išreikštų sandorių sumų tarpuskaitą.
      Atsižvelgiant į tai, kas pasakyta, ECB mano, kad suteikti jam kompetenciją reglamentuoti tarpuskaitos sistemas, ypač PSŠ, yra būtina Sutarties 127 straipsnio 2 dalies pirmoje ir ketvirtoje įtraukose nurodytiems jo pagrindiniams uždaviniams tinkamai atlikti.

         Rekomendacija dėl:

            „EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS SPRENDIMAS
            kuriuo iš dalies keičiamas Europos centrinių bankų sistemos ir Europos Centrinio Banko statuto 22 straipsnis
            EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
            atsižvelgdami į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 129 straipsnio 3 dalį,
            atsižvelgdami į Europos centrinių bankų sistemos ir Europos Centrinio Banko statutą, ypač į jo 40 straipsnio 1 dalį,
            atsižvelgdami į Europos Centrinio Banko rekomendaciją,
            atsižvelgdami į Europos Komisijos nuomonę (*1),
            laikydamiesi įprastos teisėkūros procedūros,
            kadangi:

                        (1)

                        pagrindiniai uždaviniai, kuriuos turi vykdyti Europos centrinių bankų sistema (ECBS), apima Sąjungos pinigų politikos nustatymą ir įgyvendinimą bei sklandaus mokėjimo sistemų veikimo skatinimą. Saugios ir veiksmingos finansų rinkos infrastruktūros, ypač tarpuskaitos sistemos, yra būtinos šių pagrindinių uždavinių vykdymui;

                        (2)

                        kad būtų pasiekti ECBS tikslai ir kad ji galėtų vykdyti savo uždavinius, Europos Centrinis Bankas (ECB) ir nacionaliniai centriniai bankai gali sudaryti sąlygas, o ECB gali priimti reglamentus, kad būtų užtikrintas tarpuskaitos ir mokėjimo sistemų veiksmingumas ir patikimumas Sąjungoje ir su kitomis šalimis;

                        (3)

                        2015 m. kovo 4 d. Bendrasis Teismas priėmė sprendimą byloje Didžioji Britanija prieš ECB, T-496/11 (6), kuriame pripažino, kad ECB neturi kompetencijos, būtinos tarpuskaitos sistemų veiklai reglamentuoti. Bendrasis Teismas konstatavo, kad pagal Sutarties 129 straipsnio 3 dalį Europos Parlamentas ir Taryba, laikydamiesi įprastos teisėkūros procedūros, remdamiesi ECB rekomendacija, gali iš dalies pakeisti Europos centrinių bankų sistemos ir Europos Centrinio Banko statuto (toliau – ECBS statuto) 22 straipsnį. Teismas padarė išvadą, kad „ECB turi prašyti Sąjungos teisės aktų leidėjo iš dalies pakeisti Statuto 22 straipsnį – jame aiškiai nurodyti ir vertybinių popierių tarpuskaitos/kliringo sistemas, jei mano, kad SESV 127 straipsnio 2 dalies ketvirtoje įtraukoje numatytai užduočiai gerai vykdyti jam būtina kompetencija reglamentuoti infrastruktūras, atliekančias vertybinių popierių sandorių tarpuskaitą/kliringą“;

                        (4)

                        pasaulyje ir Europoje vykstantys svarbūs pokyčiai gali padidinti riziką, kad trikdžiai, veikiantys tarpuskaitos sistemas, ypač pagrindines sandorio šalis (PSŠ), gali kelti grėsmę sklandžiam mokėjimo sistemų veikimui ir bendros pinigų politikos įgyvendinimui, galiausiai darant poveikį pagrindiniam Eurosistemos tikslui – palaikyti kainų stabilumą;

                        (5)

                        2017 m. kovo 29 d. Jungtinė Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystė informavo Europos Vadovų Tarybą apie savo ketinimą pasitraukti iš Europos Sąjungos. Didžiosios Britanijos pasitraukimas lems esminius pokyčius reguliuojant, stebint ir prižiūrint sistemiškai svarbią eurais išreikštą tarpuskaitos veiklą, taip pakenkiant Eurosistemos gebėjimui stebėti ir valdyti riziką, kylančią sklandžiam mokėjimo sistemų veikimui, ir Eurosistemos bendros pinigų politikos įgyvendinimui;

                        (6)

                        centrinė tarpuskaita tampa vis labiau tarptautinio pobūdžio ir sistemiškai svarbi. Atsižvelgiant į tai, kad PSŠ nariai yra labai skirtingi, taip pat į visą Europą apimantį finansinių paslaugų, kurias teikia PSŠ, pobūdį, PSŠ yra ypatingai svarbios visai Sąjungai ir ypač euro zonai. Tai atsispindi Europos Parlamento ir Tarybos reglamente (ES) Nr. 648/2012 (7), kuriame nustatyta kolektyvinė priežiūra, kurią atlieka kolegijos, sudarytos iš atitinkamų nacionalinių ir Sąjungos institucijų, įskaitant Eurosistemą, kai ji veikia kaip euro emisijos centrinis bankas;

                        (7)

                        siekdama spręsti šiuos klausimus, 2017 m. birželio 13 d. Europos Komisija pateikė savo pasiūlymą dėl teisėkūros procedūra priimamų aktų, siekiant užtikrinti finansinį stabilumą bei PSŠ, kurios yra sistemiškai svarbios Sąjungos finansų rinkoms, saugumą ir patikimumą. Siekiant užtikrinti, kad Eurosistema, kaip euro emisijos centrinis bankas, galėtų vykdyti savo funkcijas, numatytas pasiūlyme dėl teisėkūros procedūra priimamų aktų, yra ypatingai svarbu, kad ji turėtų reikiamą kompetenciją pagal Sutartį ir ECBS statutą. Konkrečiai Eurosistema turėtų turėti reglamentavimo kompetenciją, kuri leistų priimti privalomus vertinimus ir reikalauti taisomųjų veiksmų, glaudžiai bendradarbiaujant su kitomis Sąjungos institucijomis. Be to, kai tai būtina euro stabilumui užtikrinti, ECB taip pat turėtų turėti reglamentavimo kompetenciją, kad galėtų nustatyti papildomus reikalavimus PSŠ, dalyvaujančioms atliekant reikšmingų eurais išreikštų sandorių sumų tarpuskaitą;

                        (8)

                        ECBS statuto 22 straipsnis yra įtvirtintas IV skyriuje „ECBS pinigų politikos funkcijos ir operacijos“. Dėl to jame numatyti uždaviniai turėtų būti vykdomi tik pinigų politikos tikslais;

                        (9)

                        dėl šių priežasčių ECB turėtų būti suteikta kompetencija reglamentuoti tarpuskaitos sistemas, ypač PSŠ, iš dalies pakeičiant ECBS statuto 22 straipsnį,

                  PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:
            1 straipsnis
            ECBS statuto 22 straipsnis pakeičiamas taip:

               „22 straipsnis
               Tarpuskaitos sistemos ir mokėjimo sistemos
               ECB ir nacionaliniai centriniai bankai gali sudaryti sąlygas, o ECB gali priimti reglamentus, kad būtų užtikrintas tarpuskaitos ir mokėjimo sistemų bei finansinių priemonių tarpuskaitos sistemų veiksmingumas ir patikimumas Sąjungoje ir su kitomis šalimis.“

            2 straipsnis
            Šis sprendimas įsigalioja dvidešimtą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.“

         Priimta Frankfurte prie Maino 2017 m. birželio 22 d.

               ECB Pirmininkas

            Mario DRAGHI

         (1)  ECLI: EU:T:2015:133.

         (2)  2012 m. liepos 4 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 648/2012 dėl ne biržos išvestinių finansinių priemonių, pagrindinių sandorio šalių ir sandorių duomenų saugyklų (OL L 201, 2012 7 27, p. 1).

         (3)  Pasiūlymas dėl Europos Parlamento ir Tarybos reglamento dėl pagrindinių sandorio šalių gaivinimo ir pertvarkymo sistemos, kuriuo iš dalies keičiami reglamentai (ES) Nr. 1095/2010, (ES) Nr. 648/2012 ir (ES) 2015/2365 (COM(2016) 856 final).

         (4)  2017 m. sausio mėn. LCH.Clearnet Ltd CPMI ir IOSCO viešai atskleista kiekybinė informacija.

         (5)  COM(2017) 331 final.

         (*1)  Dar nepaskelbta Oficialiajame leidinyje.

         (6)  ECLI: EU:T:2015.133.

         (7)  2012 m. liepos 4 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 648/2012 dėl ne biržos išvestinių finansinių priemonių, pagrindinių sandorio šalių ir sandorių duomenų saugyklų (OL L 201, 2012 7 27, p. 1).