               EUROPOS KOMISIJA
            Briuselis, 2017 09 13
            COM(2017) 472 final
            Rekomendacija
            TARYBOS SPRENDIMAS
            kuriuo suteikiami įgaliojimai pradėti derybas dėl laisvosios prekybos susitarimo su Australija
            {SWD(2017) 292}{SWD(2017) 293}

               AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS

               1.PASIŪLYMO APLINKYBĖS

               ·Pasiūlymo pagrindimas ir tikslai

               Europos Sąjungą (ES) ir Australiją sieja puikūs politiniai santykiai ir brandūs prekybos ir investicijų ryšiai, pagrįsti bendromis demokratijos ir žmogaus teisių vertybėmis. Australija yra sudariusi daug laisvosios prekybos susitarimų (LPS) su kitomis šalimis. ES neturi dvišalio LPS su Australija, todėl ES įmonių sąlygos patekti į Australijos rinką santykinai prastesnės.

               2015 m. balandžio 22 d.
                  1
                Europos Sąjungos vyriausiojo įgaliotinio užsienio reikalams ir saugumo politikai ir Komisijos pirmininko pavaduotojo ir Australijos užsienio reikalų ministro bendrame pareiškime pabrėžtas poreikis dar labiau sustiprinti dvišalius prekybos ir investicijų ryšius. 2015 m. lapkričio 15 d.
                  2
                priimtas ES ir Australijos vadovų bendras pranešimas, kuriame sutinkama pradėti rengtis deryboms dėl LPS.

                  Pagrindinis pasiūlymo tikslas – sukurti palankesnes sąlygas toliau didinti ES ir Australijos prekybą ir investicijas. Šiuo pasiūlymu siekiama šių bendrų tikslų:

               ·skatinti pažangų, tvarų ir integracinį augimą plečiant prekybą;

               ·kurti darbo vietas, darbo galimybes bei gerovę;

               ·užtikrinti daugiau naudos vartotojams;

               ·gerinti Europos konkurencingumą pasaulinėse rinkose ir

               ·glaudžiau bendradarbiauti su panašių pažiūrų partnere įvairiais su prekyba susijusiais klausimais.

                  Šie tikslai atitinka Komisijos komunikatą „Prekyba visiems. Atsakingesnės prekybos ir investicijų politikos kūrimas“
                     3
                  . Komunikate pabrėžiamas poreikis toliau skatinti dvišalius santykius siekiant skatinti darbo vietų kūrimą ir ekonomikos augimą, įvairiomis priemonėmis kovojant su prekybos ir investicijų kliūtimis. Taip pat pabrėžiama, kad reikia išlaikyti aukštą ES socialinės ir aplinkos apsaugos lygį ir prisidėti prie kitų su prekyba susijusių politikos tikslų, įskaitant darnų vystymąsi, ir atsižvelgti į ypatingus mažųjų ir vidutinių įmonių (MVĮ) poreikius.

                  Komunikate „Prekyba visiems“ konkrečiau pažymima, kad „Australija ir Naujoji Zelandija yra artimos Europos partnerės, kurios vadovaujasi Europos vertybėmis ir požiūriu į daugelį klausimų ir atlieka svarbų vaidmenį Azijos ir Ramiojo vandenyno regione ir daugiašaliuose susitikimuose. Stipresni ekonominiai ryšiai su šiomis šalimis taip pat bus tvirtas pagrindas didesniam įsitvirtinimui platesnėse Azijos ir Ramiojo vandenyno regiono vertės grandinėse. Šių santykių stiprinimui reikėtų teikti pirmenybę.“

                  Minėti tikslai taip pat atitinka 2014 m. lapkričio 21 d.
                     4
                   Tarybos išvadas dėl prekybos, kuriose pabrėžta, kad prekyba prekėmis bei paslaugomis ir investicijos gali labai prisidėti siekiant „Strateginėje Sąjungos kintančiame pasaulyje darbotvarkėje“ tikslų. Šiose išvadose taip pat nurodyta, kad, remiantis apčiuopiama pažanga, jau padaryta įgyvendinant ES dvišalės prekybos darbotvarkę, turėtų būti dedama pastangų sudaryti susitarimus su pagrindiniais partneriais. Be to, tikslas atitinka 2015 m. lapkričio 27 d.
                     5
                   Tarybos išvadas dėl prekybos ir investicijų, kuriose remiamas siekis sudaryti plataus užmojo, išsamius ir abipusiškai naudingus dvišalius prekybos ir investicijų susitarimus, o Komisija raginama siekti pažangos derybose Azijos bei Ramiojo vandenyno regione.

               ·Suderinamumas su toje pačioje politikos srityje galiojančiomis nuostatomis

               Aprašytieji tikslai visiškai atitinka Europos Sąjungos sutartį (toliau – ES sutartis), kurioje įtvirtinta, kad ES turėtų skatinti visų šalių integraciją į pasaulio ekonomiką, įskaitant laipsnišką tarptautinės prekybos apribojimų panaikinimą
                  6
               .

               Šie tikslai taip pat atitinka komunikatą „2020 m. Europa. Pažangaus, tvaraus ir integracinio augimo strategija“
                  7
               , kuriame nurodyta, kad Europos prekybos strategijoje bus „siūloma su pagrindiniais partneriais palaikyti aukšto lygio strateginį dialogą siekiant aptarti tokius strateginius klausimus kaip galimybės patekti į rinką, reglamentavimo sistema, pasauliniai disbalansai, energetika ir klimato kaita, galimybė gauti žaliavų, kova su pasauliniu skurdu, švietimas ir vystymasis.“

               Tikslai taip pat visapusiškai dera su tikslais, nustatytais Europos Komisijos komunikate „Europos iniciatyva „Small Business Act“
                  8
                (2008 m.) ir „Smulkusis verslas dideliame pasaulyje“
                  9
                (2011 m.). Parama MVĮ ekonominei veiklai už ES ribų taip pat įtraukta į bendrąją Sąjungos konkurencingumo strategiją, išdėstytą komunikate „Dėl Europos pramonės atgimimo“
                  10
                (2014 m.).

               Be to, jie atitinka ES sutartyje nustatytus principus, pagal kuriuos ES politika ir veiksmais turėtų būti siekiama įtvirtinti ir remti žmogaus teises
                  11
                ir prisidėti prie tarptautinių priemonių, skirtų aplinkos kokybės išsaugojimui ir gerinimui bei pasaulio gamtos išteklių tausojančiam valdymui, siekiant užtikrinti tvarų vystymąsi, kūrimo
                  12
               .

               Tikslai dera su kitomis ES politikos sritimis ir Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartija.

               Galiausiai nustatytieji tikslai atitinka J.-C. Junckerio vadovaujamos Komisijos prioritetą – padėti Europos ekonomikai vėl augti ir didinti darbo vietų skaičių, nesukuriant naujų skolų, taip pat „Investicijų planą Europai“ (arba Europos strateginių investicijų fondo nuostatas)
                  13
                ir konkrečius 2017 m. Komisijos darbo programoje
                  14
                nustatytus prioritetus.

               Ši rekomendacija susijusi su susitarimu, į kurį būtų įtrauktos prekybos prekėmis liberalizavimo, paslaugų, viešųjų pirkimų ir tiesioginių užsienio investicijų klausimai, taip pat papildomos taisyklės, pvz., susijusios su intelektinės nuosavybės teisėmis.

               ·Suderinamumas su kitomis Sąjungos politikos sritimis

               Suderinamumas su esamomis politikos nuostatomis aptariamas ankstesniame skirsnyje „Suderinamumas su toje pačioje politikos srityje galiojančiomis nuostatomis“.

               2.TEISINIS PAGRINDAS, SUBSIDIARUMO IR PROPORCINGUMO PRINCIPAI

               ·Teisinis pagrindas

               Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (SESV) 218 straipsnio 3 ir 4 dalys.

               ·Subsidiarumo principas (neišimtinės kompetencijos atveju)

               Remiantis ES sutarties 5 straipsnio 3 dalimi, subsidiarumo principas netaikomas srityse, kuriose ES turi išimtinę kompetenciją. Bendra prekybos politika yra įtraukta į SESV 3 straipsnyje pateikiamą Sąjungos išimtinės kompetencijos sričių sąrašą. Ši politika apima derybas dėl prekybos susitarimų pagal, inter alia, SESV 207 straipsnį.

               ·Proporcingumo principas

               Vadovaujantis proporcingumo principu apsvarstytos visos pagrįstos politikos galimybės, siekiant įvertinti tikėtiną tokių politikos priemonių veiksmingumą, kaip išsamiai aprašyta poveikio vertinimo ataskaitoje.

               ·Priemonės pasirinkimas

                  Europos Sąjungos Tarybos sprendimas

               3.EX-POST VERTINIMO, KONSULTACIJŲ SU SUINTERESUOTOSIOMIS ŠALIMIS IR POVEIKIO VERTINIMO REZULTATAI

               ·Galiojančių teisės aktų ex-post vertinimas ir (arba) tinkamumo patikros

                  Netaikoma.

               ·Konsultacijos su suinteresuotosiomis šalimis

               Komisija aktyviai bendradarbiavo su suinteresuotaisiais partneriais ir surengė visapusiškas viešas konsultacijas internete
                  15
               , kad susipažintų su įvairiomis nuomonėmis dėl būsimų ES ir Australijos prekybos ir ekonominių santykių
                  16
               .

               Viešos konsultacijos internete vyko 2016 m. kovo 11 d.–birželio 3 d. Apie jų pradžią paskelbta Prekybos generalinio direktorato interneto svetainėje ir jos vyko apklausų svetainėje „EU Survey“ (Komisijos viešų konsultacijų portalas). Suinteresuotosios šalys iš ES ir ne tik paragintos atsakyti į įvairių temų klausimus apie ES ir Australijos tarpusavio prekybą ir investicijas.

               Komisija gavo 108 įvairių respondentų atsakymus. Atsakymų santrauka įtraukta į poveikio vertinimo ataskaitą, o atskiri atsakymai paskelbti respondentams leidus.

               ·Tiriamųjų duomenų rinkimas ir naudojimas

                  Numatomų LPS scenarijų galimo poveikio ex ante vertinimą atliko išorės konsultantas.

                  Komisija taip pat susisiekė su įvairiomis suinteresuotosiomis šalimis, kurios pateikė savo nuomonę apie konkrečias patekimo į rinką ir kitas prekybos kliūtis, su kuriomis jos susiduria plėtodamos prekybos ir investicijų santykius su Australija.

               ·Poveikio vertinimas

                  Poveikio vertinimas aprėpė prekybą, investicijas ir kitus klausimus, t. y. jo aprėptis viršijo šios rekomendacijos aprėptį, tačiau padarytos išvados vis dėlto tinka ir jai.

                  Poveikio vertinimo ataskaita, prie jos pridedama santrauka ir teigiama Reglamentavimo patikros valdybos nuomonė bus paskelbtos viešai.

                  Be minėto poveikio vertinimo, išorės konsultantai taip pat atliks nepriklausomą poveikio darniam vystymuisi vertinimą, per kurį bus išnagrinėtas galimas LPS ekonominis ir socialinis poveikis ir poveikis žmogaus teisėms bei aplinkai. Poveikis darniam vystymuisi bus vertinamas vykstant LPS deryboms ir bus pagrįstas konsultacijomis su įvairiomis suinteresuotosiomis šalimis, visų pirma pilietine visuomene. Šis vertinimas bus baigtas prieš parafuojant LPS ir jo išvados bus įtraukiamos į derybų procesą.

               ·Reglamentavimo tinkamumas ir supaprastinimas

                  Naujos verslo galimybės turėtų būti naudingos MVĮ, nes pagal LPS liberalizavus prekybą, sustiprinus teisinę sistemą, patobulinus muitinės procedūras ir užtikrinus skaidresnį  reglamentavimą jos galės sutaupyti. Poveikio vertinimo ataskaitoje pateikiama išsami informacija apie galimą poveikį suinteresuotosioms šalims ir ekonomikos sektoriams.

               ·Pagrindinės teisės

                  Poveikio vertinimo ataskaitoje vertinant socialinius, su aplinka ir žmogaus teisėmis susijusius aspektus aptariami ir pagrindinių teisių klausimai.

                  Pagal įprastą ES politiką į LPS turėtų būti įtrauktas skyrius dėl prekybos ir darnaus vystymosi.

               4.POVEIKIS BIUDŽETUI

                  LPS neigiamas poveikis ES biudžetui bus nedidelis, nes liberalizavus muitų tarifus jų bus surenkama mažiau. Numatomas netiesioginis teigiamas poveikis, pvz., padidės su pridėtinės vertės mokesčiu susiję ištekliai ir bendrosios nacionalinės pajamos.

               5.KITI ELEMENTAI

               ·Įgyvendinimo planai ir stebėsena, vertinimas ir ataskaitų teikimo tvarka

                  Atsižvelgiant į įsipareigojimą, nurodytą 2015 m. komunikate „Prekyba visiems“, bus atliekamas išsamus LPS su Australija poveikio ex post vertinimas, po to, kai jis bus galiojęs tiek, kad būtų sukaupta pakankamai reikšmingų duomenų. Poveikio vertinimo ataskaitoje pateikiama išsami informacija apie numatomą stebėsenos ir vertinimo tvarką.

               ·Aiškinamieji dokumentai (direktyvoms)

                  Netaikoma.

                  •
                        Išsamus konkrečių pasiūlymo nuostatų paaiškinimas

               Netaikoma.

               ·Procedūriniai aspektai

               ES vardu derybas ves Komisija.

               Pagal SESV 218 straipsnio 4 dalį siūloma, kad Europos Sąjungos Taryba Prekybos politikos komitetą paskirtų kaip komitetą, su kuriuo turi būti konsultuojamasi vedant derybas.

               Europos Parlamentas bus informuojamas visais procedūros etapais pagal SESV 218 straipsnio 10 dalį.

               Komisija palankiai vertina tai, kad Europos Sąjungos Tarybos nariai ir jų šalių parlamentai, remdamiesi savo institucine praktika, vis labiau ir vis anksčiau įsitraukia į prekybos derybas. Komisija ragina Europos Sąjungos Tarybos narius taip pat reaguoti į šią rekomendaciją dėl Tarybos sprendimo, tinkamai atsižvelgiant į Tarybos sprendimą 2013/488/ES dėl ES įslaptintos informacijos apsaugai užtikrinti skirtų saugumo taisyklių
                  17
               .

               Komisija informuos Australiją apie ES vidaus taisykles, susijusias su skaidrumu ir Europos Sąjungos Tarybos ir Europos Parlamento prieiga prie derybų dokumentų.

               Komisija skelbia šią rekomendaciją ir jos priedą iškart po jos priėmimo.

               Komisija rekomenduoja, kad derybiniai nurodymai būtų paskelbti iškart po jų priėmimo.

               Rekomendacija

               TARYBOS SPRENDIMAS

               kuriuo suteikiami įgaliojimai pradėti derybas dėl laisvosios prekybos susitarimo su Australija

               EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,

               atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 218 straipsnio 3 ir 4 dalis,

               atsižvelgdama į Europos Komisijos rekomendaciją,

               KADANGI turėtų būti pradėtos derybos dėl galimybės sudaryti laisvosios prekybos susitarimą su Australija,

               PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:

               1 straipsnis

               Komisija įgaliojama Sąjungos vardu vesti derybas dėl laisvosios prekybos susitarimo su Australija.

               2 straipsnis

               Derybiniai nurodymai išdėstyti priede.

               3 straipsnis

               Derybos vedamos konsultuojantis su Prekybos politikos komitetu.

               4 straipsnis

               Šis sprendimas ir jo priedas bus paskelbti viešai iš karto po jų priėmimo.

               5 straipsnis

               Šis sprendimas skirtas Komisijai.

               Priimta Briuselyje

                     Tarybos vardu

                     Pirmininkas

                     (1)

                  http://eeas.europa.eu/statements-eeas/2015/150422_04_en.htm

                     (2)

                  http://europa.eu/rapid/press-release_STATEMENT-15-6088_en.htm

                     (3)

                  http://trade.ec.europa.eu/doclib/docs/2015/october/tradoc_153846.pdf

                     (4)

                  http://www.consilium.europa.eu/uedocs/cms_data/docs/pressdata/EN/foraff/145908.pdf

                     (5)
                  http://www.consilium.europa.eu/en/meetings/fac/2015/11/st14688_en15_pdf/

                     (6)
                  ES sutarties 21 straipsnio 2 dalies e punktas.

                     (7)

                  http://ec.europa.eu/eu2020/pdf/COMPLET%20EN%20BARROSO%20%20%20007%20-%20Europe%202020%20-%20EN%20version.pdf.

                     (8)
                  http://eur-lex.europa.eu/legal-content/LT/TXT/?uri=CELEX:52008DC0394

                     (9)
                  http://eur-lex.europa.eu/legal-content/lt/ALL/?uri=CELEX:52011DC0702

                     (10)
                  http://eur-lex.europa.eu/legal-content/LT/TXT/?uri=CELEX:52014DC0014

                     (11)
                  ES sutarties 21 straipsnio 2 dalies b punktas.

                     (12)
                  ES sutarties 21 straipsnio 2 dalies f punktas.

                     (13)

                  https://ec.europa.eu/commission/priorities/jobs-growth-and-investment/investment-plan_lt

                     (14)
                  https://ec.europa.eu/info/publications/work-programme-commission-key-documents-2017_lt

                     (15)
                  http://trade.ec.europa.eu/consultations/index.cfm?consul_id=195

                     (16)
                  Per viešas konsultacijas internete taip pat aptarti būsimi ES ir Naujosios Zelandijos prekybos ir ekonominiai santykiai.

                     (17)

                  http://eur-lex.europa.eu/legal-content/LT/TXT/?uri=CELEX:32013D0488

    ---documentbreak---

               EUROPOS KOMISIJA
            Briuselis, 2017 09 13
            COM(2017) 472 final
            PRIEDAS
            prie
            Rekomendacijos dėl Tarybos sprendimo
            kuriuo suteikiami įgaliojimai pradėti derybas dėl laisvosios prekybos susitarimo su Australija
            {SWD(2017) 292}{SWD(2017) 293}

               PRIEDĖLIS

               LAISVOSIOS PREKYBOS SUSITARIMO SU AUSTRALIJA DERYBINIAI NURODYMAI

               A.
                     SUSITARIMO POBŪDIS IR TAIKYMO SRITIS

               Į susitarimą turėtų būti išimtinai įtrauktos Šalių tarpusavyje taikytinos nuostatos dėl su prekyba ir tiesioginėmis užsienio investicijomis susijusių sričių.

               Susitarimas turėtų būti plačių užmojų, visapusiškas ir visiškai suderinamas su Pasaulio prekybos organizacijos (PPO) taisyklėmis ir prievolėmis. Derybos turėtų būti vykdomos ir užbaigtos atsižvelgiant į įsipareigojimus, prisiimtus PPO. Susitarimas turėtų būti  labai plačių užmojų ir apimti įsipareigojimus, viršijančius prisiimtuosius PPO.

               Susitarimu turėtų būti numatytas laipsniškas ir abipusis prekybos prekėmis bei paslaugomis ir tiesioginių užsienio investicijų liberalizavimas. Bus įtrauktos taisyklės dėl kitų su prekyba susijusių sričių, kad būtų skatinama, lengvinama arba reglamentuojama tokia prekyba ir tiesioginės užsienio investicijos. Visi pagal susitarimą prisiimami įsipareigojimai tiesiogiai ir iš karto veikia prekybą ir prireikus – atsižvelgiant į bendrų ES taisyklių aprėptį.

               Susitarime turėtų būti numatytos prievolės srityse, kurios priklauso abiejų susitarimo Šalių visų valdžios institucijų ir subjektų kompetencijai.

               B.
                     SIŪLOMAS SUSITARIMO TURINYS

               Preambulė ir bendrieji principai

               Preambulėje turėtų būti primenama, kad partnerystė su Australija grindžiama bendrais principais ir vertybėmis, kaip nustatyta ES ir Australijos bendrajame susitarime. Susitarimas turėtų būti bendrų politinių ryšių ir Bendrajame susitarime
                  1
                nustatytos institucinės struktūros dalis.

               Siekiant liberalizuoti dvišalę prekybą ir tiesiogines užsienio investicijas, susitarime, be kita ko, taip pat turėtų būti daromos nuorodos į:

               ·ES išorės veiksmų principus ir tikslus;

               ·Šalių įsipareigojimą skatinti darnų vystymąsi ir dėti pastangas, kad tarptautinė prekyba padėtų siekti ekonominiu, socialiniu ir aplinkos apsaugos atžvilgiais darnaus vystymosi, įskaitant ekonominę plėtrą, skurdo mažinimą, visišką ir našų užimtumą ir deramą darbą visiems, aplinkos ir gamtos išteklių apsaugą bei išsaugojimą;

               ·Šalių įsipareigojimą visiškai laikytis teisių ir prievolių, susijusių su naryste PPO;

               ·Šalių įsipareigojimą didinti vartotojų gerovę vykdant politikos priemones, kuriomis užtikrinama aukšto lygio vartotojų apsauga ir ekonominė gerovė;

               ·teisę reglamentuoti ekonominę veiklą siekiant viešojo intereso, pastangas siekti tokių teisėtų viešosios politikos tikslų kaip visuomenės sveikatos apsauga ir skatinimas, socialinės paslaugos, valstybinis švietimas, sauga, aplinkos apsauga, visuomenės dorovė, socialinė ar vartotojų apsauga, privatumo ir duomenų apsauga, kultūrų įvairovės skatinimas ir apsauga;

               ·siekį susitarimu sukurti naują Šalių tarpusavio ekonominių ryšių pagrindą ir, svarbiausia, plėtoti prekybą ir tiesiogines užsienio investicijas;

               ·bendrą Šalių tikslą atsižvelgti į mažosioms ir vidutinėms įmonėms (MVĮ) kylančius konkrečius sunkumus prisidėti prie prekybos ir tiesioginių užsienio investicijų plėtotės;

               ·Šalių įsipareigojimą palaikyti ryšius su visais susijusiais suinteresuotaisiais subjektais, įskaitant privatųjį sektorių ir pilietinės visuomenės organizacijas ir (arba) atstovus.

               Tikslai

               Susitarime turėtų būti patvirtintas bendras tikslas laipsniškai ir abipusiai iš esmės liberalizuoti visą prekybą prekėmis bei paslaugomis ir tiesiogines užsienio investicijas, griežtai laikantis PPO taisyklių, visų pirma Bendrojo susitarimo dėl muitų ir prekybos (GATT) XXIV straipsnio ir Bendrojo susitarimo dėl prekybos paslaugomis (GATS) V straipsnio.

               Susitarimu turėtų būti užtikrinta kuo didesnė galimybė patekti į viešųjų pirkimų rinkas, su prekyba susijusių intelektinės nuosavybės teisių (INT), įskaitant geografines nuorodas, apsauga ir stiprinamas dialogas ir bendradarbiavimas techninės ir reglamentavimo sistemos srityje.

               Susitarimu turėtų būti pripažinta, kad darnus vystymasis yra pagrindinis Šalių tikslas, ir juo turėtų būti siekiama užtikrinti ir skatinti tarptautinių aplinkos apsaugos ir socialinės srities susitarimų ir standartų laikymąsi, kad būtų skatinama prekyba. Visame susitarime turėtų būti atsižvelgiama į darnų vystymąsi ir su juo susijusius socialinius ir aplinkos apsaugos klausimus. Susitarimu turėtų būti užtikrinama, kad Šalys prekybos ar tiesioginių užsienio investicijų skatinimo tikslu nešvelnintų nacionalinių aplinkos apsaugą, darbą ar darbuotojų sveikatą bei saugą reglamentuojančių teisės aktų ir standartų, taip pat pagrindinių darbo standartų ar teisės aktų, kuriais siekiama apsaugoti ir skatinti kultūrų įvairovę.

               Prekyba prekėmis

               Importo ir eksporto muitai ir netarifinės priemonės

               Susitarimu siekiama užtikrinti didžiausio masto prekybos liberalizavimą. Susitarimas turėtų būti taikomas iš esmės visai Šalių tarpusavio prekybai prekėmis. Įsigaliojus susitarimui turėtų būti panaikinta dauguma tarifų eilučių. Susitarimu turėtų būti siekiama panaikinti abiejų Šalių importo muitus ir lygiaverčio poveikio privalomuosius mokėjimus, paprastai per neilgesnį nei septynerių metų laikotarpį. Turėtų būti nustatyta kuo mažiau išimčių, o importui jautriems produktams turėtų būti taikomos specialios nuostatos. Pavyzdžiui, tam tikriems žemės ūkio produktams turėtų būti nustatytos tarifinės kvotos, ilgesni pereinamieji laikotarpiai ar kitos priemonės.

               Derybos dėl tarifų sumažinimo turėtų vykti remiantis muitais, kuriuos ES erga omnes pagrindu taiko derybų pradžios dieną, ir muitais, kuriuos Australija erga omnes pagrindu taiko derybų pradžios dieną.

               Turėtų būti panaikinti visi eksporto muitai arba bet kokios lygiaverčio poveikio priemonės ir turėtų būti draudžiama priimti naujas tokio pobūdžio priemones.

               Kilmės taisyklės

               Kilmės taisyklėmis ir nuostatomis dėl administracinio bendradarbiavimo turėtų būti lengvinama prekyba ir jos turėtų būti paprastesnės, be to, jomis turėtų būti atsižvelgiama į ES standartines lengvatines kilmės taisykles ir ES gamintojų interesus.

               Kovos su sukčiavimu priemonės

               Susitarimo nuostata dėl glaudesnio administracinio bendradarbiavimo turėtų būti nustatytos procedūros ir deramos priemonės, kuriomis Šalys galėtų remtis, jeigu nustatoma, kad administracinis bendradarbiavimas muitinės klausimais nepakankamas, arba nustatyta taisyklių pažeidimų arba sukčiavimo atvejų.

               Administracinių klaidų taisymas

               Taip pat turėtų būti įtrauktos nuostatos, pagal kurias turėtų būti bendrai nagrinėjama galimybė priimti tinkamas priemones, kurios būtų taikomos tais atvejais, kai kompetentingos institucijos suklysta taikydamos lengvatines kilmės taisykles.

               Muitai ir prekybos lengvinimas

               Į susitarimą turėtų būti įtrauktos nuostatos dėl tolesnio Šalių tarpusavio prekybos lengvinimo, kartu užtikrinant veiksmingas kontrolės priemones. Šiuo tikslu į susitarimą turėtų būti įtraukti įsipareigojimai dėl Šalių taisyklių, reikalavimų, formalumų ir procedūrų, susiję su importu, eksportu ir tranzitu.

               Susitarimu turėtų būti skatinama veiksmingai įgyvendinti ir taikyti tarptautines taisykles ir standartus muitų srityje ir kitas su prekyba susijusias procedūras, įskaitant PPO nuostatas, PPO prekybos lengvinimo susitarimą, Pasaulio muitinių organizacijos dokumentus ir peržiūrėtą Kioto konvenciją.

               Į susitarimą turėtų būti įtrauktos nuostatos, kuriomis skatinama keistis gerąja praktika ir patirtimi, visų pirma konkrečiose bendro intereso srityse. Šios sritys gali būti, pavyzdžiui, taisyklių ir procedūrų atnaujinimas ir paprastinimas, standartinių dokumentų naudojimas, tarifinis prekių klasifikavimas, skaidrumas, tarpusavio pripažinimas ir tarpžinybinis bendradarbiavimas.

               Remiantis susijusiais tarptautiniais standartais ir priemonėmis, susitarimu taip pat turėtų būti skatinama konvergencija prekybos lengvinimo srityje.

               Susitarimu turėtų būti siekiama, kad muitinė veiksmingai ir efektyviai užtikrintų visų muitinės prižiūrimų prekių INT apsaugą ir gynimą.

               Susitarimo nuostatomis dėl prekybos lengvinimo turėtų būti atsižvelgiama į MVĮ kylančius sunkumus, kartu užtikrinant vienodas sąlygas visiems ekonominės veiklos vykdytojams.

               Susitarimu turėtų būti siekiama sudaryti protokolą dėl savitarpio administracinės pagalbos muitinės reikalų srityje, kuris būtų taikomas pagalbai atliekant kovos su sukčiavimu muitų srityje tyrimus (įskaitant pagalbos teikimą pagal prašymą, savo iniciatyva teikiamą pagalbą ir konfidencialumą).

               Netarifinės kliūtys

               Susitarimu turėtų būti sprendžiami su prekyba susiję reglamentavimo klausimai ir šalinamos netarifinės prekybos kliūtys (NPK). Todėl susitarimu turėtų būti neleidžiama nustatyti jokių Šalių tarpusavio prekybos draudimų, apribojimų ar kitų NPK, kurie nėra pateisinami toliau pateiktomis bendrosiomis išimtimis ir kurie galėtų būti laikomi savavališka diskriminavimo priemone arba užslėptu Šalių tarpusavio prekybos apribojimu. Pirmenybė turėtų būti teikiama nuostatoms ir procedūroms, kurios turėtų būti įtrauktos, kad būtų užtikrinamas nepagrįstų netarifinių prekybos kliūčių šalinimas. Susitarime taip pat turėtų būti numatytos deramos procedūros, kuriomis užkertamas kelias NPK ir kitoms nereikalingoms prekybos kliūtims. Susitarimu turėtų būti sprendžiama vietos nustatymo reikalavimų problema.

               Konkretiems produktams taikomos netarifinės kliūtys turėtų būti šalinamos prašymo ir siūlymo pagrindu, kartu taikant abipuses tarifines nuolaidas. Atsižvelgiant į tai, kad svarbu skatinti siekti šio susitarimo tikslų ir užtikrinti geresnes galimybes patekti į rinką, palyginti su horizontaliomis taisyklėmis užtikrinamomis galimybėmis, į susitarimą reikėtų įtraukti su konkrečiais sektoriais susijusius įsipareigojimus dėl NPK.

               Į susitarimą turėtų būti įtrauktos nuostatos dėl valstybinių prekybos įmonių, įvertinant galintį atsirasti bet kokio pobūdžio konkurencijos iškraipymą ir kliūtis prekybai bei investicijoms.

               Techniniai reglamentai, standartai ir atitikties vertinimo procedūros

               Šalys turėtų ne tik remtis PPO sutarties dėl techninių prekybos kliūčių nuostatomis, bet ir priimti jomis pagrįstas ir jas papildančias nuostatas, kad būtų lengvinamos galimybės patekti į viena kitos rinkas.

               Susitarime turėtų būti įtvirtinti tam tikri bendrieji principai (pvz., proporcingumo, pernelyg griežtų apribojimų nenustatymo, skaidrumo, nediskriminavimo principai) ir PPO taisyklėmis pagrįstos ir jas papildančios nuostatos. Be kita ko, turėtų būti siekiama didinti skaidrumą, skatinti vadovautis gero reglamentavimo praktikos pavyzdžiais, priimti susijusius tarptautinius standartus, siekti techninių reglamentų suderinamumo ir vienodinimo remiantis tarptautiniais standartais, suvienodinti tyrimų ir sertifikavimo reikalavimus, pvz., laikantis rizika pagrįsto požiūrio į atitikties vertinimą (įskaitant savarankiško sertifikavimo taikymą sektoriuose, kuriuose tai įmanoma ir naudinga), ir taikant nuostatas, kuriomis siekiama užtikrinti tyrimų reikalavimų tam tikruose prioritetiniuose sektoriuose suderinamumą ir skatinti akreditacijos naudojimą.

               Į susitarimą turėtų būti įtrauktos nuostatos, kuriomis siekiama tobulinti informacijos importuotojams ir eksportuotojams sklaidą.

               Per derybas turėtų būti sprendžiamas šio susitarimo ir galiojančio savitarpio pripažinimo susitarimo ryšio klausimas, kad būtų tobulinamas pastarojo susitarimo įgyvendinimas ir veiksmingiau bendradarbiaujama.

               Sanitarijos ir fitosanitarijos priemonės (SFP)

               Šalys turėtų remtis PPO sutarties dėl sanitarinių ir fitosanitarinių priemonių taikymo nuostatomis ir jas papildyti, kad būtų lengvinamos galimybės patekti į viena kitos rinkas, kartu apsaugant žmonių, gyvūnų ar augalų gyvybę ir sveikatą. Į skyrių dėl sanitarinių ir fitosanitarinių priemonių turėtų būti įtraukti tokie klausimai kaip skaidrumas, proporcingumas, nepagrįstas vėlavimas, suderinimas, lygiavertiškumo pripažinimas ir alternatyvios priemonės, skirstymas į regionus, kontrolės, tikrinimo ir tvirtinimo tvarka, auditas, importo patikros, neatidėliotinos priemonės, įmonių patvirtinimas be išankstinės patikros, tolesnis visoje ES išduodamų leidimų tvarkos taikymas (vienas subjektas), bendradarbiavimas reglamentavimo srityje, glaudesnis bendradarbiavimas atsparumo antimikrobinėms medžiagoms srityje, mechanizmo, skirto sparčiau spręsti su SFP susijusius prekybos klausimus, sukūrimas.

               Per derybas turėtų būti remiamasi 1995 m. vasario 20 d. Tarybos priimtais derybiniais nurodymais (Tarybos dok. Nr. 4976/95).

               Gyvūnų gerovė

               Susitarimu turėtų būti skatinamas tęstinis bendradarbiavimas ir keitimasis patirtimi gyvūnų gerovės srityje, kad, be kita ko, būtų aptariami galimi Šalių įsipareigojimai dėl priemonių gyvūnų gerovės srityje lygiavertiškumo.

               Apsaugos priemonės

               Į susitarimą turėtų būti įtraukta nuostata dėl apsaugos priemonių, pagal kurią bet kuri Šalis, remdamasi PPO sutartimi dėl GATT 1994 XIX straipsnio įgyvendinimo arba PPO susitarimu dėl apsaugos priemonių, gali imtis deramų priemonių. Susitarimu taip pat turėtų būti užtikrinta, kad tokiomis apsaugos priemonėmis kuo mažiau būtų iškraipoma dvišalė prekyba.

               Siekiant užtikrinti kuo didesnius liberalizavimo įsipareigojimus ir būtiną apsaugą atsižvelgiant į jautrių sektorių ypatumus, susitarime iš esmės turėtų būti nustatyta dvišalės apsaugos išlyga, pagal kurią bet kuri Šalis gali iš dalies arba visiškai panaikinti lengvatas tais atvejais, kai tam tikro produkto iš kitos Šalies importas išauga taip, kad juo daroma arba gali būti daroma didelė žala Šalies, į kurią importuojama, vidaus pramonei.

               Antidempingo ir kompensacinės priemonės

               Į susitarimą turėtų būti įtraukta nuostata dėl antidempingo ir kompensacinių priemonių, pagal kurią bet kuri Šalis, remdamasi PPO sutartimi dėl GATT 1994 VI straipsnio įgyvendinimo arba PPO susitarimu dėl subsidijų ir kompensacinių priemonių, gali imtis deramų kovos su dempingu ir (arba) kompensacinių priemonių. Į susitarimą taip pat turėtų būti įtraukti įsipareigojimai, viršijantys šios srities PPO taisykles ir atitinkantys ES taisykles ir ankstesnius susitarimus.

               Susitarime turėtų būti pripažinta, kad „žaliosios dėžės“ mokėjimai neiškraipo prekybos ir todėl jiems iš esmės neturėtų būti taikomos antidempingo ar kompensacinės priemonės.

               Prekyba paslaugomis, tiesioginės užsienio investicijos ir elektroninė prekyba

               Pagal GATS V straipsnį į susitarimo taikymo sritį turėtų patekti daug sektorių ir visi tiekimo būdai. A priori neturėtų būti nustatyta jokių susitarimo taikymo srities apribojimų, išskyrus garso ir vaizdo paslaugas ir vyriausybinės institucijos teikiamas paslaugas ir vykdomą veiklą. Derybų tikslas – laipsniškas ir abipusis prekybos paslaugomis ir tiesioginių užsienio investicijų liberalizavimas šalinant apribojimus patekti į rinką ir panaikinant nacionalinius režimus, tokiu būdu viršijant Šalių įsipareigojimus PPO ir vykstant deryboms dėl susitarimo dėl prekybos paslaugomis teikiant palankesnius pasiūlymus. Į susitarimą turėtų būti įtrauktos taisyklės dėl su tiesioginėmis užsienio investicijomis susijusių rezultatų reikalavimų.

               Be to, į susitarimą turėtų būti įtrauktos reglamentavimo taisyklės. Šiuo tikslu per derybas turėtų būti aptariami toliau nurodyti klausimai:

               ·reglamentavimo nuostatos dėl skaidrumo ir abipusio pripažinimo;

               ·horizontaliosios nuostatos dėl Šalių vidaus reglamentavimo, pvz., nuostatos, kuriomis siekiama užtikrinti licencijavimo ir kvalifikacijos reikalavimų ir procedūrų nešališkumą ir deramą procesą;

               ·konkretiems sektoriams, įskaitant telekomunikacijų paslaugas, finansų paslaugas, pašto paslaugas ir tarptautinio jūrų transporto paslaugas, skirtos reglamentavimo nuostatos.

               Prekybai vis labiau pereinant į skaitmeninę terpę per derybas turėtų būti susitarta dėl taisyklių, reglamentuojančių skaitmeninę prekybą ir tarpvalstybinius duomenų srautus, elektronines patikimumo užtikrinimo ir tapatumo užtikrinimo paslaugas ir neužsakytus pranešimus tiesioginės rinkodaros tikslais, taip pat turėtų būti sprendžiama nepagrįstų duomenų vietos nustatymo reikalavimų problema, nesiderant dėl ES asmens duomenų apsaugos taisyklių ir nedarant joms poveikio.

               Į susitarimą gali būti įtraukti procedūriniai įsipareigojimai, susiję su fizinių asmenų atvykimu ir buvimu verslo reikalais, atitinkantys Šalių įsipareigojimus pagal 4 dalį. Tačiau jokia šio susitarimo nuostata Šalims neturėtų būti trukdoma taikyti savo šalies įstatymus, kitus teisės aktus ir reikalavimus dėl atvykimo ir buvimo, jeigu susitarimu suteiktos lengvatos tokiu būdu nebūtų nei panaikintos, nei sumažintos. Toliau turėtų būti taikomi ES galiojantys įstatymai, kiti teisės aktai ir reikalavimai, susiję su darbo sąlygomis ir darbo teisėmis.

               Susitarime turėtų būti dar kartą patvirtinta teisė reglamentuoti ekonominę veiklą siekiant viešojo intereso, pastangos siekti tokių teisėtų viešosios politikos tikslų kaip visuomenės sveikatos apsauga ir skatinimas, socialinės paslaugos, valstybinis švietimas, sauga, aplinkos apsauga, visuomenės dorovė, socialinė ar vartotojų apsauga, privatumo ir duomenų apsauga, kultūrų įvairovės skatinimas ir apsauga. Turėtų būti išsaugotos aukštos kokybės ES viešosios paslaugos, kaip nustatyta Sutartyje dėl Europos sąjungos veikimo (SESV), visų pirma Protokole Nr. 26 dėl bendrus interesus tenkinančių paslaugų, ir atsižvelgiant į ES išlygas šioje srityje, įskaitant GATS.

               Kapitalo judėjimas ir mokėjimai

               Susitarimu turėtų būti siekiama šalinti su sandoriais, liberalizuotais pagal šį susitarimą, susijusius einamųjų mokėjimų ir kapitalo judėjimo apribojimus ir turėtų būti įtraukta neveikimo išlyga. Turėtų būti įtrauktos apsaugos priemonės ir išimtys (pvz., dėl Sąjungos ekonominės ir pinigų sąjungos ir mokėjimų balanso), kurios atitiktų SESV nuostatas dėl laisvo kapitalo judėjimo.

               Intelektinės nuosavybės teisės

               Susitarimas turėtų būti pagrįstas Sutartimi dėl intelektinės nuosavybės teisių aspektų, susijusių su prekyba (TRIPS sutartimi) ir ją papildyti, kad būtų užtikrinama aukšto lygio intelektinės nuosavybės teisių apsauga ir gynimas.

               Skyrius dėl intelektinės nuosavybės teisių turėtų apimti tokias temas kaip autorių ir susijusios teisės, prekių ženklai, dizainas, patentai, augalų veislių teisinė apsauga, konfidenciali informacija, įskaitant prekybos paslaptis, geografinės nuorodos ir griežtesnis vykdymo užtikrinimas. Susitarimu turėtų būti siekiama veiksmingesnio INT gynimo užtikrinimo, be kita ko, skaitmeninėje aplinkoje ir kertant sienas (įskaitant eksportą).

               Susitarimu turėtų būti sukurti derami šalių bendradarbiavimo mechanizmai, padedantys įgyvendinti skyriaus dėl INT nuostatas, taip pat reguliarus dialogas intelektinės nuosavybės srityje, kad būtų skatinamas keitimasis informacija apie atitinkamą teisėkūros pažangą, keičiamasi vykdymo užtikrinimo ir konsultacijų su trečiosiomis šalimis srityje įgyta patirtimi.

               Geografinės nuorodos

               Susitarimu turėtų būti užtikrinama tiesioginė apsauga susitariant dėl geografinių nuorodų sąrašo (vynai, spiritiniai gėrimai, žemės ūkio ir maisto produktai), užtikrinant griežtą apsaugą pagal TRIPS sutarties 23 straipsnį (įskaitant nuostatas, kuriomis panaikinama bylos išsireikalavimo teisė), nustatant griežtą teisių gynimą, leidimus geografines nuorodas naudoti su bona fide ankstesniais prekių ženklais, užtikrinant apsaugą nuo geografinių nuorodų naudojimo bendriniais pavadinimais ir numatant galimybę įtraukti naujas geografines nuorodas. Reikėtų aptarti tokius klausimus kaip individualios ankstesnės teisės, pvz., susijusios su augalų veislėmis, prekių ženklais, bendru arba kitu teisėtu ankstesniu naudojimu. Be to, per derybas bus aptarta geografinių nuorodų apsaugos trečiųjų šalių rinkose tvarka.

               Taip pat turėtų būti aptartas šio susitarimo ir galiojančio ES ir Australijos susitarimo dėl vyno ryšis.

               Viešieji pirkimai

               Susitarimu turėtų būti siekiama visapusiškai geresnių galimybių patekti į viešųjų pirkimų rinkas, atsižvelgiant į pokyčius, susijusius su Australijos prisijungimu prie PPO sutarties dėl viešųjų pirkimų (GPA). Turėtų būti numatytos visapusiškos ir abipusiai priimtinos galimybės visų lygmenų valdžios institucijoms, taip pat valstybei priklausančioms įmonėms ir specialiąsias ar išskirtines teises turinčioms įmonėms patekti į viešųjų pirkimų rinkas, taip pat galimybės patekti į prekių, paslaugų ir viešųjų darbų rinkas. Taip Šalys pripažįsta savo viešųjų pirkimų srities ypatumus ir pažeidžiamumą. Susitarimu taip pat turėtų būti atsižvelgiama į įsipareigojimus dėl viešojo ir privačiojo sektoriaus partnerystės ir (arba) koncesijų, laikantis šios srities įstatymų. Šalys pripažįsta, kad svarbu laikytis nacionalinio režimo principo, kad būtų taikomas režimas, ne mažiau palankus nei vietoje įsisteigusiems tiekėjams arba paslaugų teikėjams.

               Procedūriniai įsipareigojimai turėtų būti pagrįsti PPO sutartyje dėl viešųjų pirkimų (GPA) nustatytomis taisyklėmis, procedūromis ir reikalavimais. Įsipareigojimais visų pirma turėtų būti užtikrinamas deramas į taikymo sritį patenkančių viešųjų pirkimų procesas (be kita ko, įtraukiant veiksmingą peržiūros mechanizmą) ir skaidrumas. Turėtų būti svarstoma galimybė parengti konkrečias su skaidrumu susijusias nuostatas, kad būtų užtikrintas taikomų viešųjų pirkimų taisyklių aiškumas, taip pat nuostatas dėl viešųjų pirkimų galimybių, kad įmonės galėtų lengvai gauti informacijos.

               Prekyba ir konkurencija

               Į susitarimą turėtų būti įtrauktos nuostatos dėl konkurencijos, kuriomis būtų sprendžiamas konkurencijos taisyklių ir jų vykdymo užtikrinimo klausimas.

               Į susitarimą turėtų būti įtrauktos nuostatos dėl subsidijų. Be to, turėtų būti aptariamas valstybei priklausančių įmonių, įteisintų monopolijų ir įmonių, kurioms suteiktos specialiosios teisės ar privilegijos, klausimas.

               Mažosios ir vidutinės įmonės

               Į susitarimą turėtų būti įtrauktas specialiai MVĮ skirtas skyrius. Susitarimu MVĮ turėtų būti padedama išnaudoti visas joms atsiveriančias prekybos galimybes, be kita ko, numatant keitimosi informacija apie patekimo į rinką reikalavimus tvarką ir sukuriant deramą institucinę sistemą.

               Prekyba ir darnus vystymasis

               Į susitarimą turėtų būti įtrauktos nuostatos dėl su prekyba ir darniu vystymusi susijusių darbo ir aplinkos aspektų, svarbių prekybos ir tiesioginių užsienio investicijų srityse. Turėtų būti įtrauktos nuostatos, kuriomis skatinama laikytis susijusių tarptautiniu mastu sutartų principų ir taisyklių, įskaitant pagrindinius darbo standartus ir svarbiausias Tarptautinės darbo organizacijos konvencijas, daugiašalius aplinkos apsaugos susitarimus, įskaitant susijusius su klimato kaita, ir skatinti juos įgyvendinti.

               Susitarimu turėtų būti dar kartą patvirtinta Šalių teisė reglamentuoti darbo ir aplinkos apsaugos sritis laikantis tarptautinių įsipareigojimų ir turėtų būti siekiama aukšto lygio apsaugos. Turėtų būti įtrauktos nuostatos, kuriomis prekybos ir tiesioginių užsienio investicijų skatinimo tikslu neleidžiama sumažinti darbo ir aplinkos apsaugos lygio. Turėtų būti numatytas įsipareigojimas nenukrypti nuo nacionalinių darbo ir aplinkos apsaugos įstatymų taikymo arba įsipareigojimas juos vykdyti.

               Susitarimu turėtų būti skatinamas didesnis prekybos ir tiesioginių užsienio investicijų indėlis siekiant darnaus vystymosi, be kita ko, aptariant tokius klausimus kaip prekybos aplinkai ir klimatui nekenkiančiomis prekėmis ir paslaugomis lengvinimas ir savanoriškų darnumo užtikrinimo programų, įmonių socialinės atsakomybės skatinimas, atsižvelgiant į tarptautiniu mastu pripažintus dokumentus.

               Susitarime taip pat turėtų būti numatyti įsipareigojimai skatinti prekybą teisėtai įgytais ir tvariai valdomais gamtos ištekliais, visų pirma kiek tai susiję su biologine įvairove, laukine gamta, miškų ūkio ir žuvininkystės produktais, taip pat turėtų būti įtraukti susiję tarptautiniai dokumentai ir praktika. Be to, turėtų būti skatinama prekyba, kuri padeda siekti mažataršio, klimato kaitai atsparaus vystymosi.

               Susitarime turėtų būti numatytos tinkamos tokių priemonių veiksmingo įgyvendinimo ir stebėsenos priemonės, taip pat Šalių ginčų sprendimo procedūros ir numatyta pilietinės visuomenės dalyvavimo galimybė.

               Energetika ir žaliavos

               Į susitarimą turėtų būti įtrauktos nuostatos dėl su prekyba ir tiesioginėmis užsienio investicijomis susijusių energetikos ir žaliavų aspektų. Susitarimu turėtų būti siekiama užtikrinti atvirą, skaidrią, nediskriminavimo principu pagrįstą ir nuspėjamą verslo aplinką ir riboti antikonkurencinius veiksmus šiose srityse. Susitarime taip pat turėtų būti nustatytos taisyklės, kuriomis remiama ir toliau skatinama prekyba ir tiesioginės užsienio investicijos atsinaujinančiosios energijos sektoriuje. Susitarimu turėtų būti skatinamas bendradarbiavimas pirmiau minėtose srityse.

               Reglamentavimo skaidrumas

               Į susitarimą turėtų būti įtrauktos nuostatos dėl:

               ·informacijos skelbimo, be kita ko, nuostatos, pagal kurias viešai skelbiama informacija apie visuotinai taikomas priemones laikantis nediskriminavimo principo ir numatant pagrįstą laikotarpį, per kurį teikiamos pastabos dėl visuotinai taikomų priemonių pasiūlymų;

               ·užklausų ir informacijos centrų, nustatant mechanizmus, pagal kuriuos atsakoma į suinteresuotųjų šalių užklausas dėl siūlomų arba galiojančių priemonių;

               ·įstatymais pagrįstų ir pagal juos taikomų administracinių procedūrų, kuriomis užtikrinama, kad informacija apie visuotinai taikomų priemonių veikimą būtų prieinama suinteresuotiesiems asmenims ir kad asmenys, kuriems taikoma procedūra, turėtų pagrįstą galimybę pateikti nuomonę prieš bet kokius galutinius administracinius veiksmus;

               ·deramų galimybių peržiūrėti ir apskųsti administracinius veiksmus susitarimo taikymo srityse;

               ·kokybiško reglamentavimo ir geros administracinės praktikos skatinimo.

               Bendradarbiavimas reglamentavimo srityje

               Į susitarimą turėtų būti įtrauktos kompleksinės taisyklės dėl reglamentavimo nuoseklumo ir skaidrumo, kad būtų rengiamos, priimamos ir įgyvendinamos veiksmingos, ekonomiškai efektyvios ir labiau suderintos prekybai prekėmis ir paslaugomis taikomos taisyklės, kad būtų skatinama prekyba. Į susitarimą turėtų būti įtrauktos nuostatos dėl skatinimo keistis informacija, remtis geros reglamentavimo praktikos pavyzdžiais ir glaudžiau bendradarbiauti reglamentavimo srityje.

               Todėl reikėtų svarstyti galimybę įtraukti nuostatas dėl bendradarbiavimo reglamentavimo srityje konkrečiais klausimais, kurie neįtraukti į dabartinį bendrąjį susitarimą, ir dėl mechanizmų, padedančių nustatyti galimas kliūtis, kurios būtų šalinamos palaikant bendradarbiavimą reglamentavimo srityje.

               Bendrosios ir baigiamosios nuostatos

               Turėtų būti nustatytas aiškus naujojo susitarimo ir Bendrojo susitarimo teisinis ir institucinis ryšis. Turėtų būti užtikrintas derėjimas su kitų susitarimų nuostatomis, visų pirma kalbant apie atitinkamų nuostatų buvimą, taikymą, galiojimo sustabdymą ir nutraukimą.

               Susitarimu turėtų būti sukurta konkreti pagrindinė įstaiga, atsakinga už susitarimo įgyvendinimo stebėseną. Prireikus gali būti steigiami konkrečių sričių komitetai ar darbo grupės, kurie būtų pavaldūs pagrindinei įstaigai.

               Ginčų sprendimas ir tarpininkavimas

               Susitarime turėtų būti nustatytas veiksmingas ir privalomas ginčų sprendimo mechanizmas ir paspartinta procedūra, visų pirma taikoma kolegijos sudarymui ir kolegijos procedūros vykdymui. Ginčų sprendimo mechanizmas turėtų būti skaidrus, atviras ir novatoriškas. Turėtų būti įtrauktos nuostatos dėl lankstaus ir spartaus tarpininkavimo mechanizmo.

               Bendrosios išimtys

               Susitarime turėtų būti nustatytos bendrosios išimtys, taikomos susijusioms susitarimo dalims, be kita ko, susijusios su saugumu, mokėjimų balansu, prudencine priežiūra ir mokesčiais.

               Autentiškos kalbos

               Į susitarimą, kuris turėtų būtų autentiškas visomis oficialiomis ES kalbomis, turėtų būti įtraukta tam skirta nuostata dėl kalbų.

               Kiti klausimai

               Susitarimu turėtų būti pripažinta vartotojų apsaugos klausimų svarba ir turėtų būti remiama veiksminga vartotojų apsauga, be kita ko, ir skaitmeninėje aplinkoje.

               Komisijai atlikus analizę ir iš anksto pasikonsultavus su Prekybos politikos komitetu ir laikantis ES sutarčių, į susitarimą gali būti įtrauktos papildomos nuostatos dėl kitų su prekyba ir ekonominiais ryšiais susijusių sričių, dėl kurių vykstant deryboms būtų pareikštas abipusis interesas.

                     (1)

                  http://eur-lex.europa.eu/legal-content/LT/TXT/?uri=CELEX:52016JC0051.


title: Rekomendacija TARYBOS SPRENDIMAS dėl Susitarimo dėl pinigų su Monako Kunigaikštyste persvarstymo tvarkos

text:
|

52011DC0023

	[pic] | EUROPOS KOMISIJA |Briuselis, 2011.1.31KOM(2011) 23 galutinisRekomendacijaTARYBOS SPRENDIMASdėl Susitarimo dėl pinigų su Monako Kunigaikštyste persvarstymo tvarkosAIŠKINAMASIS MEMORANDUMASSiekiant užtikrinti tvarkos, kurią prieš euro įvedimą taikė Monakas, San Marinas ir Vatikanas bei Prancūzija ir Italija, teisinį tęstinumą, buvo sudaryti Europos Sąjungos ir Monako, San Marino ir Vatikano susitarimai dėl pinigų.Praėjus dešimčiai metų po to, kai euro pakeitė Monako, San Marino ir Vatikano naudotas Italijos ir Prancūzijos nacionalines valiutas, Taryba paragino Komisiją peržiūrėti susitarimų dėl pinigų veikimą[1]. Vertinimo rezultatai pateikti Komisijos komunikate dėl piniginių susitarimų su Monaku, San Marinu ir Vatikanu veikimo[2].Komisija priėjo prie išvados, kad reikia iš dalies pakeisti dabartinius susitarimus dėl pinigų tam, kad būtų užtikrinti nuoseklesni Sąjungos ir susitarimus pasirašiusių šalių santykiai. Tuo remdamasi Taryba 2009 m. spalio 16 d. priėmė du sprendimus, kuriais Europos Komisija ir Italijos Respublika įgaliojamos persvarstyti galiojančius susitarimus. 2009 m. gruodžio 17 d. su Vatikano Miesto Valstybe sudarytas naujas Susitarimas dėl pinigų[3], o su San Marino Respublika dar vyksta diskusijos.Šiame rekomendacijos priimti Tarybos sprendimą projekte nustatoma Susitarimo su Monako Kunigaikštyste persvarstymo tvarka.Nepaisant to, kad su Vatikanu ir San Marinu sudarytuose susitarimuose reikėjo padaryti daug pakeitimų, Susitarimo dėl pinigų su Monako Kunigaikštyste persvarstymo apimtis turėtų būti gerokai mažesnė, nes Monako Kunigaikštystė jau taiko visus reikiamus Sąjungos bankininkystės ir finansų srities teisės aktus. Todėl Komisija siūlo siekti, kad būtų iš dalies pakeistos šios nuostatos:-  Viršutinės išleidžiamų eurų monetų skaičiaus ribosDėl istorinių priežasčių viršutinės Monako, San Marino ir Vatikano per metus išleidžiamų monetų skaičiaus ribos buvo nustatytos dviem skirtingais būdais (Monakui šiuo metu leidžiama išleisti ne daugiau kaip 1/500-ąją Prancūzijoje nukaldinamų monetų, o Vatikanas ir San Marinas turėjo (turi) nekintamo dydžio kvotas), lėmusiais labai skirtingus rezultatus.Kad visoms šalims, su kuriomis sudaromi susitarimai dėl pinigų, būtų taikomos vienodos sąlygos, Komisija pasiūlė nustatyti naują vienodą metodą, kaip skaičiuoti viršutines išleidžiamų eurų monetų skaičiaus ribas , kuris taip pat būtų naudojamas visuose susitarimuose. Be to, Komisija pasiūlė padidinti viršutines susitarimus dėl pinigų pasirašiusių šalių išleidžiamų monetų skaičiaus ribas, kad būtų sudarytos sąlygos jų monetų apyvartai. Jei nukaldinamas nedidelis monetų skaičius, jų paklausa tarp monetų kolekcininkų yra labai didelė. Tokiu atveju monetos nenaudojamos pagal jų pirminę mokėjimo priemonės paskirtį, bet saugomos tik kaip kolekcionavimo objektai.Atsižvelgiant į naują susitarimą su Vatikanu ir susitarimą su San Marinu, dėl kurio dar deramasi, Monako naujosios viršutinės ribos būtų nustatomos remiantis kintama ir nekintama dalimis:1.  Nekintama dalimi turėtų būti siekiama patenkinti monetų kolekcininkų poreikius. Remiantis bendrais vertinimais, kolekcininkų rinkos poreikiams patenkinti turėtų pakakti maždaug 2 340 000 EUR bendros vertės monetų.2.  Kintama dalis Monako atveju būtų pagrįsta vidutiniškai vienam Prancūzijos gyventojui tenkančiu monetų skaičiumi. Vidutinis vienam gyventojui tenkantis n-1 metais Prancūzijoje išleistų monetų skaičius būtų padaugintas iš Monako Kunigaikštystės gyventojų skaičiaus.3.  JurisdikcijaDabartiniuose susitarimuose dėl pinigų nenustatyti jokie svertai, kuriais Sąjunga galėtų pasinaudoti tuo atveju, jei tuos susitarimus pasirašiusios šalys nevykdytų savo prievolių (pvz., laiku į nacionalinę teisę neperkeltų tam tikrų Sąjungos teisės aktų), išskyrus kraštutinę (todėl mažai tikėtiną) galimybę vienašališkai nutraukti susitarimą. Todėl Komisija siūlo, kad ginčams , kurių gali kilti taikant susitarimus dėl pinigų, spręsti būtų pasirinktas Europos Sąjungos Teisingumo Teismas .-  Susitarimo formaReikėtų pataisyti Susitarimo dėl pinigų formą.-  RekomendacijaTARYBOS SPRENDIMASdėl Susitarimo dėl pinigų su Monako Kunigaikštyste persvarstymo tvarkosEUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 219 straipsnio 3 dalį,atsižvelgdama į Komisijos rekomendaciją[4],atsižvelgdama į Europos centrinio banko nuomonę[5],kadangi:4.  Sąjunga turi kompetenciją spręsti pinigų ir valiutos kurso srities klausimus nuo euro įvedimo dienos.5.  Taryba turėtų nustatyti derybų dėl susitarimų, susijusių su pinigais ar valiutos kurso režimu, ir jų sudarymo tvarką.6.  2001 m. gruodžio 26 d. Prancūzijos Respublika Europos bendrijos vardu su Monako Kunigaikštyste sudarė Susitarimą dėl pinigų.7.  Prancūziją ir Monako Kunigaikštystę sieja ilgalaikiai piniginiai ryšiai, įteisinti įvairiomis teisinėmis priemonėmis. Monako Kunigaikštystėje esančios finansų įstaigos turi teisę naudotis Banque de France refinansavimo priemonėmis ir dalyvauja kai kuriose Prancūzijos mokėjimo sistemose tokiomis pat sąlygomis kaip Prancūzijos bankai.8.  2009 m. vasario 10 d. Taryba nutarė, kad Komisija turėtų peržiūrėti, kaip veikia galiojantys susitarimai, ir apsvarstyti galimybę padidinti viršutines išleidžiamų monetų skaičiaus ribas.9.  Komunikate dėl piniginių susitarimų su Monaku, San Marinu ir Vatikanu veikimo[6] Komisija priėjo prie išvados, kad reikia iš dalies pakeisti dabartinį Susitarimą dėl pinigų su Monako Kunigaikštyste tam, kad būtų užtikrinti nuoseklesni Sąjungos ir susitarimą dėl pinigų pasirašiusių šalių santykiai.10.  Todėl Susitarimą dėl pinigų su Monako Kunigaikštyste reikėtų persvarstyti, kad būtų galima patikslinti viršutines išleidžiamų monetų skaičiaus ribas, pasirinkti galimų ginčų sprendimo jurisdikciją ir pataisyti Susitarimo formą pagal naują bendrą formą. Dabartinis Susitarimas turėtų likti galioti, kol Šalys sudarys naują Susitarimą,PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:1 straipsnisPrancūzijos Respublika kuo greičiau praneša Monako Kunigaikštystei apie būtinybę iš dalies pakeisti galiojantį Susitarimą dėl pinigų, kurį Europos Sąjungos vardu sudarė Prancūzijos Respublika ir Monako Kunigaikštystė, ir pasiūlo persvarstyti atitinkamas Susitarimo nuostatas.2 straipsnisSąjunga siekia, kad persvarstant Susitarimą su Monako Kunigaikštyste būtų padaryti šie pakeitimai:11.  Susitarimą sudarytų Sąjunga, atstovaujama Prancūzijos Respublikos ir Europos Komisijos, ir Monako Kunigaikštystė.12.  Būtų persvarstytas viršutinių Monako išleidžiamų eurų monetų skaičiaus ribų nustatymo metodas. Naujosios viršutinės ribos būtų apskaičiuojamos taikant metodą, pagrįstą nekintama dalimi, kuria siekiama išvengti pernelyg didelio numizmatų spekuliavimo Monako monetomis ir patenkinti paklausą kolekcinių monetų rinkoje, ir kintama dalimi, kuri apskaičiuojama n-1 metais išleistų monetų, vidutiniškai tenkančių vienam Prancūzijos gyventojui, skaičių padauginus iš Monako gyventojų skaičiaus. Nepažeidžiant kolekcinių monetų išleidimo sąlygų, Susitarime būtų nustatyta 80 % minimali nominaliąja verte Monako išleidžiamų eurų monetų dalis.13.  Ginčus, kurie gali kilti taikant Susitarimą, spręstų Europos Sąjungos Teisingumo Teismas. Jeigu Sąjunga arba Monakas laiko, kad kita Šalis neįvykdė prievolės, kurią ji turi pagal Susitarimą dėl pinigų, ji (jis) dėl to gali kreiptis į Teisingumo Teismą. Teismo sprendimas Šalims yra privalomas, ir jos turi imtis būtinų priemonių, kad jį įvykdytų per Teismo sprendime nustatytą laikotarpį. Jeigu per minėtą laikotarpį Sąjunga arba Monakas nesiima sprendimui įvykdyti būtinų priemonių, kita Šalis gali nedelsdama nutraukti Susitarimą.14.  Būtų pataisyta Susitarimo forma.3 straipsnisDerybas su Monako Kunigaikštyste Sąjungos vardu veda Prancūzijos Respublika ir Komisija. Europos centrinis bankas dalyvauja derybose kaip visateisis dalyvis ir tariasi dėl jo kompetencijai priklausančių klausimų. Prancūzijos Respublika ir Komisija pateikia Susitarimo projektą Ekonomikos ir finansų komitetui, kad šis pareikštų savo nuomonę.4 straipsnisPrancūzijos Respublika ir Komisija įgaliojamos Sąjungos vardu sudaryti Susitarimą, nebent Ekonomikos ir finansų komitetas arba Europos centrinis bankas mano, kad Susitarimas turėtų būti pateiktas Tarybai.Šis sprendimas skirtas Prancūzijos Respublikai, Komisijai ir ECB.Priimta BriuselyjeTarybos varduPirmininkas [1] Tarybos išvados dėl apyvartinių eurų monetų nacionalinių pusių ir išleidimo bendrųjų gairių, 2009 m. vasario 10 d. 2922-asis Ekonomikos ir finansų reikalų tarybos posėdis.[2] 2009 m. liepos 14 d. COM(2009) 359.[3] OL C 28, 2010 2 4, p. 13–18.[4] OL C , , p. .[5] OL C , , p. .[6] COM(2009) 359.


title: Rekomendacija Tarybos sprendimas dėl 2011 m. Europos kultūros sostinės

text:
Svarbus teisinis pranešimas

|

52007PC0636

	[pic] | EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA |Briuselis, 23.10.2007KOM(2007) 636 galutinisRekomendacijaTARYBOS SPRENDIMASdėl 2011 m. Europos kultūros sostinės(pateikta Komisijos)AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS2006 m. spalio 24 d. Europos Parlamento ir Tarybos sprendimu Nr. 1622/2006/EB, nustatančiu Bendrijos veiksmą dėl Europos kultūros sostinės renginių 2007–2019 m.[1], nustatyta Europos kultūros sostinių nominavimo tvarka. Pagal šio sprendimo 2 straipsnį nuo 2009 m. Europos kultūros sostinėmis Sprendimo I priede nustatyta chronologine tvarka kasmet bus nominuojami du dviejų valstybių narių miestai.14 straipsnyje nustatytos šios Europos kultūros sostinių nominavimo 2011 m. pereinamojo laikotarpio nuostatos.Apie siūlomas kandidatūras atitinkamos valstybės narės praneša Europos Parlamentui, Tarybai, Komisijai ir Regionų komitetui ne vėliau kaip prieš ketverius metus iki renginių pradžios.Komisija sudaro atrankos grupę, kuri, vadovaudamasi nominavimo tikslais ir apibūdinimu, paskelbia svarstytų kandidatūrų ataskaitą. Atrankos grupę sudaro garsūs nepriklausomi kultūros specialistai. Atrankos grupė ataskaitą pateikia Komisijai, Europos Parlamentui ir Tarybai.Gavęs ataskaitą Europos Parlamentas Komisijai nuomonę dėl kandidatūrų gali pareikšti per tris mėnesius.Taryba, remdamasi Komisijos rekomendacija, parengta atsižvelgiant į atrankos grupės ataskaitą, oficialiai skiria miestus, kurie tam tikrais metais skelbiami Europos kultūros sostinėmis.Pagal 2 straipsnį ir priedą iki 2006 m. pabaigos Suomija įregistravo Turku, o Estija – Talino kandidatūras 2011 m. kultūros sostinės vardui gauti.Atrankos grupė kandidatūrų svarstyti susirinko 2007 m. birželio 4 d. Posėdyje išklausyti visi miestų kandidatų atstovai. 2007 m. birželio 11 d. atrankos grupė pateikė Komisijai ataskaitą. Atrankos grupės prašymu šią ataskaitą Komisija persiuntė kitoms institucijoms.Nuodugniai įvertinusi paraiškas ir pasiūliusi tam tikrų patobulinimų atrankos grupė sutarė Europos Sąjungos institucijoms rekomenduoti Taliną ir Turku paskelbti 2011 m. Europos kultūros sostinėmis.Rugsėjo 13 d. Europos Parlamento Kultūros ir švietimo komitetas, gavęs atrankos grupės ataskaitą, nusiuntė Švietimo ir kultūros generaliniam direktoratui laišką, kuriame nurodė svarbius pasikeitimo nuomonėmis šiuo klausimu aspektus. Taigi Komisija, remdamasi Sprendimo 1622/2006/EB 14 straipsniu, teikia Tarybai pridedamą rekomendaciją oficialiai nominuoti Turku ir Taliną 2011 m. Europos kultūros sostinėmis.RekomendacijaTARYBOS SPRENDIMASdėl 2011 m. Europos kultūros sostinėsEUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį,atsižvelgdama į Europos Parlamento ir Tarybos sprendimą Nr. 1622/2006/EB, nustatantį Bendrijos veiksmą dėl Europos kultūros sostinės renginių 2007−2019 m. [2], ypač į jo 14 straipsnį,atsižvelgdama į 2007 m. rugsėjo mėn. atrankos grupės ataskaitą, pateiktą Komisijai, Europos Parlamentui ir Tarybai pagal Sprendimo Nr. 1622/2006/EB 14 straipsnio 2 dalį,manydama, kad kandidatūros visiškai atitinka Sprendimo Nr. 1622/2006/EB 14 straipsnio trečiojoje pastraipoje nustatytus kriterijus,atsižvelgdama į 2007 m. [data] Komisijos rekomendaciją,NUSPRENDĖ:1 straipsnisPagal Sprendimo Nr. 1622/2006/EB 14 straipsnį Europos kultūros sostinėmis 2011 m. skirti Turku ir Taliną.2 straipsnisAbu paskirtieji miestai imsis reikiamų priemonių, kad užtikrintų veiksmingą Sprendimo Nr. 1622/2006/EB 3 straipsnio įgyvendinimą.Priimta Briuselyje […]Tarybos varduPirmininkas […] [1] OL L 304, 2006 11 3, p. 1–6.[2] OL L 304, 2006 11 3, p. 1–6.


                             RESTREINT UE

                      EUROPOS
                      KOMISIJA

                                             Briuselis, 12.2.2014
                                             COM(2014) 68 finai

                                 Rekomendacija

                           TARYBOS SPRENDIMAS

kuriuo leidžiama pradėti derybas dėl Europos Sąjungos ir Azerbaidžano Respublikos
  susitarimo dėl teisinės sistemos, reglamentuojančios bendrovės SOCAR kontrolę
                                  bendrovėje DESFA

                                                         DECLASSIFIE
                                                        le 2 9 JUIN 2015

                              RESTREINT UE
 ---pagebreak---                                     RESTREINT UE
                           AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS

1.      REKOMENDACIJOS APLINKYBĖS
1.1     Tiesioginė šios rekomendacijos priežastis
Pagal Graikijos restruktūrizavimo planą Graikijos Respublikos Turto plėtros fondas (toliau -
HRADF) privatizuoja tam tikrą šiuo metu Graikijos Respublikai priklausantį turtą. Šis turtas
apima per HRADF Graikijos Respublikai šiuo metu priklausančias Graikijos dujų perdavimo
sistemos operatoriaus Hellenic Gas Transmission System Operator S.A. (toliau - DESFA)
akcijas.

DESFA konkurso laimėtoju HRADF pasirinko Azerbaidžane įsteigtą ir Azerbaidžano
Respublikos kontroliuojamą įmonę State Oil Company of the Azerbaijan Republic (toliau -
SOCAR). HRADF ir SOCAR ketina sudaryti akcijų pirkimo susitarimą, pagal kurį po jo
sudarymo SOCAR įgys 66 proc. DESFA akcinio kapitalo ir balsavimo teisių, jeigu ir kai bus
įvykdytos visos atidedamosios sąlygos1 (toliau - sandoris). Be to, atsižvelgiant į Graikijos
Respublikos išlaikytas teises pagal akcininkų susitarimą, kurį sudarys SOCAR ir Graikijos
Respublika, sudariusi akcijų pirkimo susitarimą SOCAR įgys išskirtinę DESFA kontrolę.

1.2     Galiojanti reguliavimo sistema
2009 m. liepos 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvoje 2009/73/EB dėl gamtinių
dujų vidaus rinkos bendrųjų taisyklių, panaikinančioje Direktyvą 2003/55/EB2 (toliau -
Direktyva 2009/73/EB), nustatytos gamtinių dujų vidaus rinkos bendrosios taisyklės. Iš esmės
šioje direktyvoje nustatyta reguliavimo sistema, leidžianti visiškai liberalizuoti ES dujų, visų
pirma dujų gavybos ir tiekimo, rinką. Siekiant užtikrinti, kad konkurencija liberalizuotose
dalyse vyktų vienodomis sąlygomis, toje pačioje direktyvoje taip pat nustatytos tam tikrų
neliberalizuotų vertės grandinės dalių bendrosios taisyklės. Šiai kategorijai priskiriamos
bendrosios taisyklės, taikomos tam tikrų rūšių dujų infrastruktūrai, įskaitant dujų perdavimo
sistemas, jų savininkus ir operatorius tokius kaip DESFA.

Dujų perdavimo sistemų bendrosios taisyklės apima Direktyvos 2009/73/EB 9 straipsnyje
nustatytą atskyrimo tvarką, kuria siekiama užtikrinti, kad perdavimo sistemos operatoriai
veiktų nepriklausomai nuo jų savininkų interesų dujų gavybos ir (arba) vartojimo srityse.
Siekiant užtikrinti perdavimo sistemos operatoriams taikomų bendrųjų taisyklių laikymąsi,
Direktyvos 2009/73/EB 10 straipsnyje numatyta sertifíkavimo procedūra, pagal kurią
nacionalinė energetikos reguliavimo institucija tikrina, ar perdavimo sistemos operatorius
atitinka Direktyvos 2009/73/EB 9 straipsnyje nustatytus reikalavimus. Direktyvos

        Atidedamosios sąlygos apima susijungimų kontrolės patvirtinimą ir sertifikavimą, kaip nurodyta
        Direktyvos 2009/73/EB 10 ir 11 straipsniuose.
        OL L 211, 2009 8 14, p. 94.
                                                                       declassifie

                                                                       le 2 9 JUIN 2015
                                                  2

                                     RESTREINT UE
 ---pagebreak---                                     RESTREINT UE
2009/73/ЕВ 11 straipsnyje numatyta, kad jeigu perdavimo sistemos operatorių kontroliuoja ar
kontroliuos trečiosios šalies (juridinis) asmuo ar asmenys, per sertifikavimo procedūrą
reguliavimo institucija turi patvirtinti ne tik, kad laikomasi Direktyvos 2009/73/EB 9
straipsnio, bet ir tai, kad išdavus sertifikatą nekils pavojus energijos tiekimo atitinkamai
valstybei narei ir Europos Sąjungai saugumui, atsižvelgiant į, be kita ko, Europos Sąjungos
teises ir pareigas, numatytas pagal tarptautinę teisę, įskaitant su viena ar daugiau trečiųjų šalių
sudarytus susitarimus, kurių šalis yra Europos Sąjunga ir kuriuose nagrinėjami energijos
tiekimo saugumo klausimai.

Kai Komisija pateikia nuomonę dėl nacionalinės reguliavimo institucijos parengto sprendimo
dėl sertifikavimo projekto, nacionalinė reguliavimo institucija priima sprendimą dėl
sertifikavimo ir tada galima paskirti perdavimo sistemos operatorių.

1.3      Reguliavimo sistemos taikymas šiam atvejui
Direktyvos 2009/73/EB 9 straipsnyje nustatyti bendrieji atskyrimo principai, pagal kuriuos
(juridiniai) asmenys, kontroliuojantys perdavimo sistemą, negali tiesiogiai ar netiesiogiai
kontroliuoti bendrovių, veikiančių dujų gavybos ir (arba) elektros energijos gamybos ar
tiekimo srityse. Bendrovė SOCAR, be kita ko, ir išgauna, ir tiekia gamtines dujas.

Tačiau 9 straipsnyje taip pat numatyta galimybė taikyti alternatyvius atskyrimo modelius,
jeigu įvykdomos 9 straipsnio 8 dalyje nustatytos sąlygos, kaip ir yra DESFA atveju. Taigi
DESFA numato taikyti Direktyvos 2009/73/EB IV skyriuje nustatytas atskyrimo sąlygas, t. y.
vadinamąjį nepriklausomo perdavimo operatoriaus modelį. Remiantis šiuo modeliu, nepaisant
to, kad SOCAR vykdo dujų gavybos ir tiekimo veiklą, ji gali įgyti DESFA kontrolę, jeigu per
sertifikavimo procedūrą patvirtinama, kad ji atitinka visas nepriklausomo perdavimo
operatoriaus modelio sąlygas ir toliau jas atitinka tol, kol yra DESFA savininkė.

Direktyvos 2009/73/EB 10 straipsnio 3 dalyje reikalaujama, kad perdavimo sistemos
operatoriai praneštų nacionalinei reguliavimo institucijai apie visus planuojamus sandorius,
kuriuos gali reikėti iš naujo įvertinti, siekiant nustatyti, ar jie atitinka tos pačios direktyvos 9
straipsnio reikalavimus. Taigi norint įvykdyti numatomą sandorį, pagal kurį SOCAR įgyja
DESFA kontrolę, turi būti iš naujo įvertinta, ar DESFA atitinka, visų pirma, visas su
nepriklausomo perdavimo operatoriaus modeliu susijusias sąlygas.

 SOCAR steigėja ir savininkė - Azerbaidžano Respublika. Direktyvos 2009/73/EB 11
 straipsnyje numatyta, kad tokiais atvejais nacionalinė reguliavimo institucija (11 straipsnio 4
 dalis) ir Komisija (11 straipsnio 7 dalis) įvertina ne tik, ar perdavimo sistemos operatorius
 atitinka 9 straipsnio reikalavimus, bet ir tai, ar išdavus sertifikatą nekils pavojus energijos
 tiekimo atitinkamai valstybei narei ir Europos Sąjungai saugumui.

 11 straipsnyje nustatyta, kad sertifikatas neišduodamas, jeigu neįrodoma, kad dėl trečiosios
 šalies asmens kontrolės nekils pavojus energijos tiekimo atitinkamai valstybei narei ir
 Europos Sąjungai saugumui. Nagrinėdamos šį klausima, nacionalinė reguliavimo institucija ir

                                                                          DECLASSIFIE
                                                  3                       le 29 JUIN 2015
                                     RESTREINT UE
 ---pagebreak---                                        RESTREINT UE
Komisija atsižvelgia į Europos Sąjungos teises ir pareigas tos trečiosios šalies atžvilgiu,
numatytas pagal tarptautinę teisę, įskaitant visus su viena ar daugiau trečiųjų šalių sudarytus
susitarimus, kurių šalis yra Europos Sąjunga ir kuriuose nagrinėjami energijos tiekimo
saugumo klausimai.

Direktyvos 2009/73/EB 22-oje konstatuojamojoje dalyje paaiškinta, kad „[ejnergijos tiekimo
saugumas - esminė sudedamoji visuomenės saugumo dalis, todėl jis glaudžiai susijęs su
veiksmingu dujų vidaus rinkos veikimu [...]. Veikiančios atviros dujų rinkos, ypač tinklai ir
kita su dujų tiekimu susijusi įranga, yra labai svarbūs visuomenės saugumui [...]. Todėl
asmenims iš trečiųjų šalių turėtų būti leista kontroliuoti perdavimo sistemą arba perdavimo
sistemos operatorių tik tuomet, jei jie laikosi veiksmingo atskyrimo reikalavimų, kurie taikomi
Bendrijoje. Nepažeisdama savo tarptautinių įsipareigojimų, Bendrija mano, kad dujų
perdavimo sistemos sektorius yra labai svarbus Bendrijai, todėl reikia papildomų apsaugos
priemonių, susijusių su energijos tiekimo Bendrijai saugumo išsaugojimu, kad nekiltų
grėsmės viešajai tvarkai ir visuomenės saugumui Bendrijoje bei Sąjungos piliečių gerovei.
Siekiant užtikrinti energijos tiekimo Bendrijai saugumą visų pirma būtina atlikti tinklo
veikimo nepriklausomumo, Bendrijos ir atskirų valstybių narių priklausomumo nuo energijos
tiekimo, kurį vykdo trečiosios šalys, lygio ir vidaus bei išorės prekybai energija bei
investicijoms į energetiką konkrečioje trečiojoje šalyje taikomų sąlygų įvertinimą. Todėl
energijos tiekimo saugumas turėtų būti vertinamas atsižvelgiant į faktines kiekvieno atvejo
aplinkybes, taip pat į teises ir pareigas, nustatytas pagal tarptautinę teisę, visų pirma pagal
Bendrijos ir atitinkamos trečiosios šalies tarptautinius susitarimus. Komisija raginama
atitinkamais atvejais pateikti rekomendacijas derėtis dėl atitinkamų susitarimų su
trečiosiomis šalimis, kuriais sprendžiamas energijos tiekimo Bendrijai saugumo klausimas,
arba įtraukti būtinus klausimus kitose derybose su tomis trečiosiomis šalimis.

Šiuo metu Azerbaidžano Respublika ir Europos Sąjunga ir (arba) Graikija nėra sudariusi jokio
susitarimo, kuriuo būtų sprendžiami energijos tiekimo saugumo klausimai.3

1.4      Problemos, kurios turi būti pašalintos tarpvyriausybiniu susitarimu
DESFA yra Graikijos perdavimo sistemos, šio perdavimo tinklo jungiamųjų dujotiekių su
kaimyninėmis šalimis, įskaitant Turkiją ir Bulgariją, taip pat Revithoussa SGD terminalo
savininkė ir operatorė. Be to, bendrovės DESFA dujų perdavimo tinklas ateityje gali būti
prijungtas (numatyta jį prijungti) prie kitos dujų transportavimo į Graikiją, taip pat į kitas ES

        Šiuo metu galiojančios teisinės priemonės: i) Graikijos Respublikos Vyriausybės ir Azerbaidžano
        Respublikos Vyriausybės susitarimas dėl investicijų skatinimo ir abipusės apsaugos (pasirašytas
        2004 m. birželio 21 d., įsigaliojo 2006 m. rugsėjo 3 d.), ii) Europos Bendrijų bei jų valstybių narių ir
        Azerbaidžano Respublikos partnerystės ir bendradarbiavimo susitarimas (pasirašytas 2004 m. gegužės
        18 d., įsigaliojo 2005 m. lapkričio 1 d.). Nė vienoje iš šių priemonių nenagrinėjamas numatomas
        tarpvyriausybinio susitarimo dalykas.

                                                                                DECLASSIFIE
                                                                                le 29 JUIN 2015
                                                      4

                                        RESTREINT UE
 ---pagebreak---                                       RESTREINT UE
valstybes nares ir Energijos bendrijos nares infrastruktūros. Šiomis aplinkybėmis galima
paminėti numatomą Transadrijos dujotiekį (TAP), kuriuo DESFA perdavimo tinklas bus
sujungtas su Italija ir Albanija ir kuriuo bus padidintas jungiamojo dujotiekio su Turkija
pajėgumas, taip pat pradinio planavimo etapo jungiamuosius dujotiekius, kaip antai
Graikijos-Bulgarijos jungiamąjį dujotiekį, kuriuo bus padidintas dujų perdavimo pajėgumas
iš Graikijos su Bulgarija. Šie jungiamieji dujotiekiai daro poveikį ne tik tiesiogiai prie DESFA
tinklo prisijungusioms ES valstybėms narėms ir Energijos bendrijos narėms, bet ir toms
šalims, kurioms per šias šalis yra tiekiamos arba gali būti tiekiamos gamtinės dujos, kaip antai
ES valstybėms narėms Rumunijai ir Vengrijai, taip pat Energijos bendrijos narėms.

Todėl DESFA tenka svarbus vaidmuo importuojant dujas į ES ir transportuojant jas į kitas ES
ir Energijos bendrijos valstybes nares, taigi, ji laikoma strateginiu turtu, darančiu poveikį
energijos tiekimo į Europos Sąjungą saugumui.

Šiuo metu Graikijos-Turkijos jungiamasis dujotiekis yra vienintelis dujotiekis, per kurį į ES
tiekiamos Azerbaidžane išgaunamos dujos, įskaitant SOCAR išgaunamas dujas. Numatomu
TAP dujotiekiu ir gavybos proceso jungiamaisiais dujotiekiais bus gerokai padidintas galimas
Azerbaidžano dujų importas į ES. Tačiau DESFA tinklu galima importuoti dujas ir iš kitų
šaltinių, įskaitant Rusijos dujas (per Bulgariją), SGD (per Revithoussa SGD terminalą), o
ateityje ir dujas iš įvairių šaltinių Italijoje (per TAP dujotiekį, per kurį netrukus komerciškai ir
fiziškai bus galima tiekti dujas priešinga kryptimi).

Kadangi Direktyvoje 2009/73/EB nustatytos atskyrimo taisyklės turėtų užtikrinti, kad
perdavimo sistema būtų valdoma nepriklausomai nuo susijusių įmonių interesų gavybos ir
tiekimo srityse, nuostatose dėl trečiųjų šalių numatytas papildomas tyrimas tuo atveju, kai
perdavimo sistemos operatorių kontroliuoja asmuo ar asmenys iš trečiosios šalies. To tyrimo
tikslas - užtikrinti, kad nekiltų pavojus tiekimo į atitinkamą valstybę narę ir ES saugumui.

Šiuo atveju toks pavojus, be kita ko, gali kilti, jeigu:

(1)      Azerbaidžano Respublika priimtų vyriausybės aktus, kuriais būtų sukurtas teisinis
         netikrumas arba atsirastų Azerbaidžano ir ES teisės aktų kolizijų ir dėl to bendrovei
         SOCAR ar bendrovei DESFA būtų neįmanoma arba sunku laikytis trečiojo rinkinio
         reikalavimų, kitų susijusių ES teisės aktų4 ir Sutarties įsipareigojimų;
(2)      būtų sukurtas teisinis netikrumas arba atsirastų teisės aktų kolizijų, dėl kurių teisės
         aktų nesilaikymo atveju, be kita ko, ES energetikos reguliavimo institucijoms arba
         ES teismams būtų sunku arba neįmanoma faktiškai užtikrinti jų vykdymo;

        Pvz., dėl duomenų tvarkymo ir ypatingos svarbos infrastruktūros objektų apsaugos.

                                                                                DECLASSIFIE
                                                     5                          le 29 JUIN 2015

                                        RESTREINT UE
 ---pagebreak---                                      RESTREINT UE
(3)     dėl Azerbaidžano Respublikos naudojimosi SOCAR nuosavybės teisėmis SOCAR
        arba DESFA pažeistų trečiojo rinkinio reikalavimus, kitus susijusius ES teisės aktus
        ir Sutarties įsipareigojimus;
(4)     Azerbaidžano Respublika imtųsi arba grasintų imtis veiksmų, kuriais tiesiogiai ar
        netiesiogiai būtų taikomos sankcijos dėl ES teisės vykdymo užtikrinimo veiksmų
        SOCAR arba DESFA atžvilgiu, įskaitant priemones dėl gamtinių dujų tiekimo į ES
        arba jo sąlygų.
1.5     Tarpvyriausybinio susitarimo poreikis
Atsižvelgiant į pirmiau nurodytą galimą riziką, būtina sudaryti tarpvyriausybinį susitarimą,
siekiant suteikti galimybę sertifikuoti bendrovę DESFA, kaip nepriklausomo perdavimo
operatorių, kurį per bendrovę SOCAR kontroliuoja Azerbaidžano Respublika, pagal
Direktyvos 2009/73/EB 11 straipsnį. Tarpvyriausybinis susitarimas, teisiškai vykdytinas pagal
tarptautinę teisę, turėtų užtikrinti, kad bendrovės DESFA pagrindinis savininkas
Azerbaidžano Respublika, veikdama kaip suvereni valstybė ir naudodamasi bendrovės
SOCAR nuosavybės teisėmis, visiškai laikytųsi ES reguliavimo sistemos5.

Šiuo siūlomu Tarybos sprendimu siekiama imtis priemonių, „susijusių su energijos tiekimo
Bendrijai saugumo išsaugojimu, kad nekiltu grėsmės viešajai tvarkai ir visuomenės saugumui
Bendrijoje bei Sąjungos piliečių gerovei"ö. Taigi, siūloma priemone siekiama užkirsti kelia
bet kokiam neigiamam numatomo sandorio, pagal kurį bendrovė SOCAR įsigyja bendrovę
DESFA, poveikiui.

2.       REKOMENDACIJOS TEISINĖS APLINKYBĖS
2.1      Europos Sąjungos kompetencija sudaryti tarpvyriausybinį susitarimą
Siūlomo tarpvyriausybinio susitarimo dalykas visiškai priklauso vidaus bendrųjų taisyklių
taikymo sričiai:

(1)      Direktyva 2009/73/EB yra trečiojo energetikos teisės aktų rinkinio dalis. Joje
         nustatytos bendrosios dujų rinkos taisyklės ir konkrečios perdavimo sistemos
         operatoriams taikomos taisyklės.
         Apskritai, Direktyvoje 2009/73/EB nustatyta ES dujų rinkos veikimo reguliavimo
         sistema, įskaitant įpareigojimus teikti viešąsias paslaugas, leidimą patekti į rinką,
         perdavimo sistemos operatorių ir skirstymo sistemos operatorių atskyrimą, naują

        Kiek tai susiję, kaip sertifikavimo sąlyga, panašios sąlygos gali būti nustatytos bendrovei SOCAR
        kitomis teisinėmis priemonėmis.
        Direktyvos 2009/73/EB 22 konstatuojamoji dalis.

                                                                             DECLASSIFIE
                                                                             l e 29 JUIN 2015
                                                    6

                                       RESTREINT UE
 ---pagebreak---                                      RESTREINT UE
       infrastruktūrą, rinkos atvėrimą, teisės aktais nustatytą priežiūrą ir rinkos dalyvių
       teises ir pareigas, taip pat perdavimo sistemos operatoriams taikoma reguliavimo
       sistema, kaip antai su atskyrimu, trečiosios šalies prieiga ir tinklo investicijomis
       susijusios nuostatos.
       Kalbant apie perdavimo sistemos operatorių atskyrimą, Direktyvos 2009/73/EB 9,
       14-16 straipsniuose ir IV skyriuje (17-23 straipsniuose) nustatytos išsamios
       atskyrimo taisyklių taikymo sąlygos. Be to, Direktyvos 2009/73/EB 10 straipsnyje
       nustatyta sertifikavimo procedūra, kuria užtikrinamas atskyrimo taisyklių laikymasis.
       11 straipsnyje numatyta papildoma procedūra, taikoma tuo atveju, jei tinklo
       savininkas yra iš trečiosios šalies, ir įpareigojanti įvertinti, ar išdavus sertifikatą
       nekils pavojus tiekimo saugumui;
(2)     2009 m. liepos 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 715/2009
        dėl teisės naudotis gamtinių dujų perdavimo tinklais sąlygų, panaikinančio
        Reglamentą (EB) Nr. 1775/2005 (toliau - Dujų reglamentas)7, 8 straipsnio 6 dalyje
        numatyta priimti tinklo kodeksus, kuriais išsamiai reglamentuojama daugelis su
        perdavimo sistemos operatorių veiksmais susijusių klausimų, o 3 straipsnyje
        nustatyta jų sertifikavimo procedūra;
(3)     2008 m. gruodžio 8 d. Tarybos direktyvoje 2008/114/EB dėl Europos ypatingos
        svarbos infrastruktūros objektų nustatymo ir priskyrimo jiems bei būtinybės gerinti
        jų apsaugą vertinimo8 (toliau - Direktyva 2009/114) nustatytos bendrosios taisyklės
        dėl esamų ypatingos svarbos infrastruktūros objektų apsaugos priemonių.
Kadangi numatomo tarpvyriausybinio susitarimo dalykas priklauso vidaus bendrųjų taisyklių
taikymo sričiai (kriterijus, kuriuo užtikrinama Europos Sąjungos išimtinė kompetencija
sudaryti tarptautinį susitarimą pagal SESV 3 straipsnio 2 dalį, kaip išaiškino Teisingumo
Teismas ERTA byloje9), Europos Sąjunga turi išimtinę kompetenciją sudaryti
tarpvyriausybinį susitarimą su Azerbaidžano Respublika, kurio tikslas - užtikrinti, kad
Azerbaidžano Respublika, veikdama kaip suvereni valstybė ir naudodamasi bendrovės
SOCAR nuosavybės teisėmis, visiškai laikytųsi ES dujų rinkos reguliavimo sistemos.

Be to, siūlomu tarpvyriausybinio susitarimo turiniu iš esmės siekiama užtikrinti, kad ES
reguliavimo sistema būtų taikoma tinkamai ir vykdytina Europos Sąjungoje. Taigi būtina

       OL L 211, 2009 8 14, p. 36.

       OL L 345, 2008 12 23, p. 75-82.

       1971 m. kovo 31 d. Sprendimas Komisija prieš Tarybą, byla 22/70 dėl Europos kelių transporto
       susitarimo (ERTA), Rink. p. 263. Žr. taip pat 2002 m. lapkričio 5 d. Sprendimą Komisija prieš Belgiją
       (Open Skies); Nuomonės 1/03 dėl Lugano konvencijos [2006 m.], Rink. p. 1150, 116 punktą ir tolesnius
       punktus; 2009 m. vasario 12 d. Sprendimo Komisija prieš Graikiją, C-45/07,16-17 punktus.

                                                                                DECLASSIFIE
                                                    7                            le 29 JUIN 2015

                                         RESTREINT UE
 ---pagebreak---                                    RESTREINT UE
sudaryti tarptautinį susitarimą, kad Europos Sąjunga galėtų pasinaudoti vidaus kompetencija,
ir suteikti papildomą pagrindimą pagal SESV 3 straipsnio 2 dalį dėl Europos Sąjungos
išimtinės kompetencijos sudaryti tarptautinį susitarimą.

2.2     Rekomenduojamo tarpvyriausybinio susitarimo turinys
Į tarpvyriausybinį susitarimą turėtų būti įtrauktos Azerbaidžano Respublikos garantijos dėl šių
klausimų:

(1)     bendrovės SOCAR turimos bendrovės DESFA                       nuosavybės     teisės   yra
        reglamentuojamos tik pagal ES teisę ir Graikijos teisę;
(2)      Azerbaidžano Respublika pripažįsta išskirtinę ES teismų jurisdikciją, kiek tai susiję
         su atskyrimo taisyklių ir kitų reguliavimo teisių ir pareigų, kylančių iš Graikijos ir ES
         teisės, taikymu bendrovei DESFA;
(3)      Azerbaidžano Respublika negali priimti teisėkūros priemonių, kuriomis būtų
         daromas poveikis bendrovei SOCAR ir (arba) Azerbaidžano Respublikos vykdomai
         SOCAR kontrolei, dėl kurios SOCAR arba DESFA negalėtų laikytis įpareigojimų
         pagal ES teisę, t. y. nacionalinės reguliavimo institucijos ES teisėje nustatytų
         įgaliojimų vykdymui siekiant stebėti bendrovių DESFA ir SOCAR teisinių
         įpareigojimų vykdymą ir jį užtikrinti;
(4)      Azerbaidžano Respublika gamtinių dujų tiekimo į ES ar jo sąlygų nepadarys
         priklausomų nuo Graikijos ar ES teisės taikymo bendrovei DESFA klausimų, neleis
         to daryti ar siekti tai daryti bendrovei SOCAR;
(5)      Azerbaidžano Respublika visiškai laikysis bendrovei DESFA taikomos ES ir
         Graikijos teisės, įskaitant ES vidaus rinkos taisykles ir ES teisės aktus dėl duomenų
         tvarkymo ir ypatingos svarbos infrastruktūros objektų apsaugos, ir užtikrins, kad jos
         būtų visiškai laikomasi.

3.       POVEIKIS BIUDŽETUI
Rekomenduojami veiksmai neturi poveikio biudžetui.

                                                                     DECLASSIFIE
                                                                     le 2 9 JUIN 2015

                                                8

                                    RESTREINT UE
 ---pagebreak---                                     RESTREINT UE

                                        Rekomendacija

                                 TARYBOS SPRENDIMAS

 kuriuo leidžiama pradėti derybas dėl Europos Sąjungos ir Azerbaidžano Respublikos
   susitarimo dėl teisinės sistemos, reglamentuojančios bendrovės SOCAR kontrolę
                                  bendrovėje DESFA

EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač jos 218 straipsnio 3 ir 4 dalis,
atsižvelgdama į Europos Komisijos rekomendaciją,
kadangi:
(1)        Azerbaidžane įsteigta ir Azerbaidžano Respublikos kontroliuojama įmonė State Oil
           Company of the Azerbaijan Republic (toliau - SOCAR) ketina įgyti Graikijos dujų
           perdavimo sistemos operatoriaus Hellenic Gas Transmission System Operator SA.
           (toliau - DESFA) kontrolę;
(2)        Direktyvos 2009/73 11 straipsnyje nustatyta, kad tokiais atvejais būtina užtikrinti,
           kad dėl asmens ar asmenų iš trečiosios šalies ar trečiųjų šalių įgytos perdavimo
           sistemos savininko ar operatoriaus kontrolės nekiltų pavojus energijos tiekimo į
           Europos Sąjungą saugumui;
(3)        Šio atvejo aplinkybės rodo, kad i) bendrovės DESFA valdomas tinklas yra strateginis
           turtas, darantis poveikį energijos tiekimo į Europos Sąjungą saugumui; ii)
           Azerbaidžano Respublika ir SOCAR turi strateginių interesų, kurie nebūtinai yra
           suderinami su dujų perdavimo tinklams taikomų ES teisės aktų tikslais. Todėl kyla
           abejonių dėl energijos tiekimo saugumo, kurias būtina pašalinti;
(4)        bendrovę DESFA per bendrovę SOCAR kontroliuos Azerbaidžano Respublika, taigi
           tinkama teisinė priemonė abejonėms pašalinti šiuo atveju yra tarpvyriausybinis
           susitarimas;
(5)        tarpvyriausybinio susitarimo dalykas visiškai priklauso ES teisės aktų taikymo
           sričiai. Be to, tarptautinis susitarimas yra būtinas, kad Europos Sąjunga galėtų
           pasinaudoti vidaus kompetencija. Todėl Europos Sąjunga turi išimtinę kompetenciją
           sudaryti tokį tarpvyriausybinį susitarimą;
(6)        todėl reikėtų pradėti derybas, siekiant sudaryti Europos Sąjungos ir Azerbaidžano
           Respublikos susitarimą dėl teisinės sistemos, reglamentuojančios bendrovės SOCAR
           kontrolę bendrovėje DESFA, kurio tikslas - užtikrinti, kad dėl numatomo įsigijimo
           nekiltų pavojus energijos tiekimo į Europos Sąjungą saugumui,

                                                                   ĐECLASSIFIE
                                                                   íe 29 JUIN 2015
                                                9

                                     RESTREINT UE
 ---pagebreak---                                     RESTREINT UE
PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ

                                        1 straipsnis
Komisijai leidžiama Europos Sąjungos vardu derėtis dėl Europos Sąjungos ir Azerbaidžano
Respublikos susitarimo dėl teisinės sistemos, reglamentuojančios bendrovės SOCAR kontrolę
bendrovėje DESFA.

                                        2 straipsnis
Derybų nurodymai pateikiami priede.

                                        3 straipsnis
Derybos vedamos konsultuojantis su [Įrašo Taryba], kuris veikia kaip specialusis komitetas.

                                        4 straipsnis
Šis sprendimas skirtas Komisijai.

Priimta Briuselyje

                                           Tarybos vardu
                                           [...]
                                           Pirmininkas

                                                                  DECLASSIFIE
                                                                  ļ e 29 JUIN 2015

                                             io

                                    RESTREINT UE
 ---documentbreak---                              RESTREINT UE

                                             Briuselis, 2014 02 12
                                             COM(2014) 68 final

                                             ANNEX 1

                                   PRIEDAS

                                    Rekomendacija
                               TARYBOS SPRENDIMAS
kuriuo leidžiama pradėti derybas dėl Europos Sąjungos ir Azerbaidžano Respublikos
  susitarimo dėl teisinės sistemos, reglamentuojančios bendrovės SOCAR kontrolę
                                  bendrovėje DESFA

                                                          DECLASSIFIE
                                                          le   29 JUIN 2015

                              RESTREINT UE
 ---pagebreak---                                      RESTREINT UE
DERYBŲ DĖL EUROPOS SĄJUNGOS IR AZERBAIDŽANO RESPUBLIKOS SUSITARIMO DĖL
TEISINĖS SISTEMOS, REGLAMENTUOJANČIOS BENDROVĖS SOCAR KONTROLĘ BENDROVĖJE
DESFA, NURODYMAI

Susitarimu turėtų būti užtikrinta:

kad dėl bendrovės SOCAR ir Azerbaidžano Respublikos kontrolės bendrovėje DESFA nekiltų pavojus
energijos tiekimo į Europos Sąjungą saugumui:

(1)      užtikrinant, kad bendrovei DESFA taikoma ES ir Graikijos teisė ir galimi jos
         pakeitimai ateityje būtų visapusiškai taikomi, taip pat
(2)      kad jie būtų visapusiškai vykdytini bendrovei DESFA, bendrovei SOCAR ir
         Azerbaidžano Respublikai.

                                                               DECLASSIFIE
                                                               j e 29 JUIN 2015

                                     RESTREINT UE


Svarbus teisinis pranešimas

|

52007PC0839(01)

Rekomendacija Tarybos sprendimas dėl Bulgarijos ir Rumunijos prisijungimo prie 1990 m. liepos 23 d. Konvencijos dėl dvigubo apmokestinimo išvengimo koreguojant asocijuotų įmonių pelną  /* KOM/2007/0839 galutinis - CNS 2007/0283 */

	[pic] | EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA |Briuselis, 20.12.2007KOM(2007) 839 galutinis2007/0283 (CNS)RekomendacijaTARYBOS SPRENDIMASdėl Bulgarijos ir Rumunijos prisijungimo prie 1990 m. liepos 23 d. Konvencijos dėl dvigubo apmokestinimo išvengimo koreguojant asocijuotų įmonių pelnąPasiūlymasTARYBOS SPRENDIMASiš dalies keičiantis Bulgarijos ir Rumunijos stojimo akto I priedą(pateikta Komisijos)AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS2005 m. Bulgarijos ir Rumunijos stojimo akte[1] nustatyta supaprastinta sistema dėl Bulgarijos ir Rumunijos prisijungimo prie ES sutarties 34 str. (anksčiau ES sutarties K.3 str.) arba EB sutarties 293 str. pagrindu valstybių narių sudarytų konvencijų (ir protokolų). Iš tikrųjų nebereikalinga, kaip anksčiau, derėtis ir sudaryti šių konvencijų specialiųjų prisijungimo protokolų (būtų reikėję 27 valstybių ratifikavimo): Akto 3 straipsnio 3 dalyje paprasčiausiai nustatyta, kad Bulgarija ir Rumunija Stojimo aktu prisijungia prie šių konvencijų ir protokolų.Tuo tikslu Stojimo akto 3 straipsnio 3 ir 4 dalyse nustatyta, kad Taryba, siekdama nustatyti šių konvencijų įsigaliojimo Bulgarijos ir Rumunijos atžvilgiu datą ir padaryti visus reikiamus šių konvencijų pakeitimus, susijusius su dviejų naujų valstybių narių stojimu (kas bet kuriuo atveju apimtų konvencijų bulgarų ir rumunų kalbomis priėmimą, kad abi versijos būtų autentiškos), priima sprendimą. Taryba priima sprendimą remdamasi Komisijos rekomendacija ir pasikonsultavusi su Europos Parlamentu.Stojimo akto I priede pateikiamas susijusių konvencijų ir protokolų sąrašas.Į sąrašą įtraukta 1990 m. liepos 23 d. Konvencija 90/436/EEB dėl dvigubo apmokestinimo išvengimo koreguojant asocijuotų įmonių pelną (vadinamoji Arbitražo konvencija), 1995 m. gruodžio 21 d. Konvencija dėl Austrijos, Suomijos ir Švedijos prisijungimo prie Arbitražo konvencijos ir 1999 m. gegužės 25 d. Protokolas, iš dalies keičiantis Arbitražo konvenciją.Prieš Bulgarijai ir Rumunijai įstojant į Europos Sąjungą, 2004 m. gruodžio 8 d. valstybės narės pasirašė Konvenciją dėl Čekijos, Estijos, Kipro, Latvijos, Lietuvos, Vengrijos, Maltos, Lenkijos, Slovėnijos ir Slovakijos prisijungimo prie Arbitražo konvencijos.Todėl tikslinga parengti nuostatas dėl Bulgarijos ir Rumunijos prisijungimo prie Arbitražo konvencijos su pakeitimais, padarytais 2004 m. gruodžio 8 d. konvencija, ir nustatyti, kad Stojimo akto I priedas būtų papildytas ta konvencija. Remdamasi Stojimo akto 3 straipsnio 6 dalimi Komisija parengė Tarybos sprendimo pasiūlymą sąrašą papildyti 2004 m. gruodžio 8 d. Konvencija dėl dešimties naujų valstybių narių prisijungimo prie Konvencijos 90/436/EEB.Šia Komisijos rekomendacija dėl Tarybos sprendimo siekiama padaryti reikiamus pakeitimus, susijusius su Bulgarijos ir Rumunijos prisijungimu prie minėtos konvencijos, remiantis Stojimo akto 3 straipsnio 4 dalimi.2007/0283 (CNS)RekomendacijaTARYBOS SPRENDIMASdėl Bulgarijos ir Rumunijos prisijungimo prie 1990 m. liepos 23 d. Konvencijos dėl dvigubo apmokestinimo išvengimo koreguojant asocijuotų įmonių pelnąEUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,atsižvelgdama į Europos Sąjungos sutartį,atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį,atsižvelgdama į Bulgarijos ir Rumunijos stojimo aktą, ypač į jo 3 straipsnio 4 dalį,atsižvelgdama į Komisijos rekomendaciją[2],atsižvelgdama į Europos Parlamento nuomonę[3],kadangi:(1) 1990 m. liepos 23 d. Briuselyje buvo pasirašyta ir 1995 m. sausio 1 d. įsigaliojo 1990 m. liepos 23 d. Konvencija 90/436/EEB dėl dvigubo apmokestinimo išvengimo koreguojant asocijuotų įmonių pelną[4] (toliau – Arbitražo konvencija).(2) Arbitražo konvencija buvo iš dalies pakeista 1999 m. gegužės 25 d. pasirašytu protokolu[5], kuris įsigaliojo 2004 m. lapkričio 1 d.(3) Austrija, Suomija ir Švedija prisijungė prie Arbitražo konvencijos 1995 m. gruodžio 21 d. pasirašyta konvencija[6].(4) Čekija, Estija, Kipras, Latvija, Lietuva, Vengrija, Malta, Lenkija, Slovėnija ir Slovakija prisijungė prie Arbitražo konvencijos 2004 m. gruodžio 8 d. pasirašyta konvencija[7].(5) 2005 m. Stojimo akto 3 straipsnio 3 dalyje nustatyta, kad Bulgarija ir Rumunija prisijungia prie valstybių narių sudarytų konvencijų ir protokolų, išvardytų Stojimo akto I priede, įskaitant Arbitražo konvenciją. Tarybos nustatytą datą jie įsigalioja Bulgarijai ir Rumunijai.(6) Pagal 2005 m. Stojimo akto 3 straipsnio 4 dalį Taryba turi padaryti visus reikiamus pakeitimus, susijusius su prisijungimu prie šių konvencijų ir protokolų,NUSPRENDĖ:1 straipsnisArbitražo konvencija iš dalies keičiama taip:(1) 2 straipsnio 2 dalies a–y punktai pakeičiami taip:i) Belgijoje:a) impôt des personnes physiques/personenbelastingb) impôt des sociétés/vennootschapsbelastingc) impôt des personnes morales/rechtspersonenbelastingd) impôt des non-résidents/belasting der niet-verblijfhouderse) taxe communale et la taxe d'agglomération additionnelles à l'impôt des personnes physiques/aanvullende gemeentebelasting en agglomeratiebelasting op de personenbelastingii) Bulgarijoje:a) данък върху доходите на физическите лицаb) корпоративен данъкiii) Čekijoje:a) daň z příjmů fyzických osobb) daň z příjmů právnických osobiv) Danijoje:a) indkomstskat til statenb) den kommunale indkomstskatc) den amtskommunale indkomstskatv) Vokietijoje:a) Einkommensteuerb) Koerperschaftsteuerc) Gewerbesteuer, jeigu šis mokestis pagrįstas prekybos pelnuvi) Estijoje:a) tulumaksvii) Graikijoje:a) foros eisodimatos fysikon prosoponb) foros eisodimatos nomikon prosoponc) eisfora yper ton epicheiriseon ydrefsis kai apochetefsisviii) Ispanijoje:a) Impuesto sobre la Renta de las Personas Físicasb) Impuesto sobre Sociedadesc) Impuesto sobre la Renta de no Residentesix) Prancūzijoje:a) impôt sur le revenub) impôt sur les sociétésx) Airijoje:a) Income Taxb) Corporation Taxxi) Italijoje:a) imposta sul reddito delle persone fisicheb) imposta sul reddito delle societàc) imposta regionale sulle attività produttivexii) Kipre:a) Φόρος Εισοδήματοςb) Έκτακτη Εισφορά για την Άμυνα της Δημοκρατίαςxiii) Latvijoje:a) uzņēmumu ienākuma nodoklisb) iedzīvotāju ienākuma nodoklisxiv) Lietuvoje:a) gyventojų pajamų mokestisb) pelno mokestisxv) Liuksemburge:a) impôt sur le revenu des personnes physiquesb) impôt sur le revenu des collectivitésc) impôt commercial, jeigu šis mokestis pagrįstas prekybos pelnuxvi) Vengrijoje:a) személyi jövedelemadób) társasági adóc) osztalékadóxvii) Maltoje:a) taxxa fuq l-incomexviii) Nyderlanduose:a) inkomstenbelastingb) vennootschapsbelastingxix) Austrijoje:a) Einkommensteuerb) Körperschaftsteuerxx) Lenkijoje:a) podatek dochodowy od osób fizycznychb) podatek dochodowy od osób prawnychxxi) Portugalijoje:a) imposto sobre o rendimento das pessoas singularesb) imposto sobre o rendimento das pessoas colectivasc) derrama para os municípios sobre o imposto sobre o rendimento das pessoas colectivasxxii) Rumunijoje:a) impozitul pe venitb) impozitul pe profitc) impozitul pe veniturile obţinute din România de nerezidenţixxiii) Slovėnijoje:a) dohodninab) davek od dobička pravnih osebxxiv) Slovakijoje:a) daň z príjmov právnických osôbb) daň z príjmov fyzických osôbxxv) Suomijoje:a) valtion tuloverot/de statliga inkomstskatternab) yhteisöjen tulovero/inkomstskatten för samfundc) kunnallisvero/kommunalskattend) kirkollisvero/kyrkoskattene) korkotulon lähdevero/källskatten å ränteinkomstf) rajoitetusti verovelvollisen lähdevero/källskatten för begränsat skattskyldigxxvi) Švedijoje:a) statlig inkomstskattb) kupongskattc) kommunal inkomstskattxxvii) Jungtinėje Karalystėje:a) Income Taxb) Corporation Tax.(2) 3 straipsnio 1 dalis papildoma šiomis įtraukomis:-  Bulgarijoje:Министъра на финансите или негов упълномощен представител,-  Rumunijoje:Agenţia Naţionala de Administrare Fiscala.2 straipsnisArbitražo konvencija su pakeitimais, padarytais 1999 m. gegužės 25 d. protokolu, 1995 m. gruodžio 21 d. bei 2004 m. gruodžio 8 d. konvencijomis ir šiuo sprendimu, parengta bulgarų ir rumunų kalbomis ir pateikiama kaip šio sprendimo priedas, yra autentiška tomis pačiomis sąlygomis, kokios taikomos ir kitiems Arbitražo konvencijos ir protokolo tekstams.3 straipsnisArbitražo konvencija su pakeitimais, padarytais 1999 m. gegužės 25 d. protokolu, 1995 m. gruodžio 21 d. bei 2004 m. gruodžio 8 d. konvencijomis ir šiuo sprendimu, įsigalioja 2007 m. sausio 1 d. Bulgarijai, Rumunijai ir kitoms valstybėms narėms, kurioms galioja Arbitražo konvencija. Ji įsigalioja Bulgarijai, Rumunijai ir kiekvienai kitai valstybei narei tą dieną, kai Arbitražo konvencija įsigalioja kitai susijusiai valstybei narei.4 straipsnisŠis sprendimas įsigalioja kitą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje .Priimta Briuselyje […]Tarybos varduPirmininkas[…]PRIEDASKonvencijos dėl dvigubo apmokestinimo išvengimo koreguojant asocijuotų įmonių pelną su pakeitimais, padarytais 1999 m. gegužės 25 d. protokolu, 1995 m. gruodžio 21 d. bei 2004 m. gruodžio 8 d. konvencijomis, tekstas bulgarų ir rumunų kalbomis.PasiūlymasTARYBOS SPRENDIMASiš dalies keičiantis Bulgarijos ir Rumunijos stojimo akto I priedąEUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,atsižvelgdama į Europos Sąjungos sutartį,atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį,atsižvelgdama į Bulgarijos ir Rumunijos stojimo aktą, ypač į jo 3 straipsnio 6 dalį,atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą[8],kadangi:(1) 2005 m. Stojimo akto 3 straipsnio 3 dalyje nustatyta, kad Bulgarija ir Rumunija prisijungia prie valstybių narių sudarytų konvencijų ir protokolų, išvardytų jo I priede.(2) Prieš Bulgarijai ir Rumunijai įstojant į Europos Sąjungą, 2004 m. gruodžio 8 d. valstybės narės pasirašė Konvenciją dėl Čekijos, Estijos, Kipro, Latvijos, Lietuvos, Vengrijos, Maltos, Lenkijos, Slovėnijos ir Slovakijos prisijungimo prie 1990 m. liepos 23 d. Konvencijos dėl dvigubo apmokestinimo išvengimo koreguojant asocijuotų įmonių pelną[9] (toliau – Arbitražo konvencija).(3) Tikslinga parengti nuostatas dėl Bulgarijos ir Rumunijos prisijungimo prie Arbitražo konvencijos su pakeitimais, padarytais 2004 m. gruodžio 8 d. konvencija. Todėl 2005 m. Stojimo akto I priedas turėtų būti papildytas ta konvencija,NUSPRENDĖ:1 straipsnis2005 m. Stojimo akto I priedas iš dalies keičiamas taip:2 punktas papildomas šia įtrauka:« – 2004 m. gruodžio 8 d. Konvencija dėl Čekijos Respublikos, Estijos Respublikos, Kipro Respublikos, Latvijos Respublikos, Lietuvos Respublikos, Vengrijos Respublikos, Maltos Respublikos, Lenkijos Respublikos, Slovėnijos Respublikos ir Slovakijos Respublikos prisijungimo prie Konvencijos dėl dvigubo apmokestinimo išvengimo koreguojant asocijuotų įmonių pelną (OL C 160, 2005 6 30, p. 1). »2 straipsnisŠis sprendimas įsigalioja kitą dieną nuo jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje .Priimta Briuselyje […]Tarybos varduPirmininkas[… [1] OL L 157, 2005 6 21, p. 203.[2] OL C[…], […], p. […].[3] OL C[…], […], p. […].[4] OL L 225, 1990 8 20, p. 10.[5] OL C 202, 1999 7 16, p. 1.[6] OL C 26, 1996 1 31, p. 1.[7] OL C 160, 2005 6 30, p. 1.[8] OL C[…], […], p. […].[9] OL L 225, 1990 8 20, p. 10.