title: 2014/478/ES: 2014 m. liepos 14 d. Komisijos rekomendacija dėl internetinių lošimų paslaugų vartotojų bei lošėjų apsaugos ir nepilnamečių dalyvavimo internetiniuose lošimuose prevencijos principų  Tekstas svarbus EEE

text:
               19.7.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 214/38

         KOMISIJOS REKOMENDACIJA
   2014 m. liepos 14 d.
   dėl internetinių lošimų paslaugų vartotojų bei lošėjų apsaugos ir nepilnamečių dalyvavimo internetiniuose lošimuose prevencijos principų
   (Tekstas svarbus EEE)

      (2014/478/ES)

   EUROPOS KOMISIJA,
   atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 292 straipsnį,
   kadangi:

               (1)

               2011 m. Komisija surengė viešas konsultacijas dėl savo žaliosios knygos „Internetiniai lošimai vidaus rinkoje“ (1). Šios konsultacijos padėjo apibrėžti bendrus su internetinių lošimų paslaugų reguliavimu susijusius valstybių narių tikslus ir nustatyti pagrindines prioritetines sritis, kuriose būtini Sąjungos lygmens veiksmai;

               (2)

               2012 m. spalio 23 d. priimtame komunikate „Kompleksiškos europinės internetinių lošimų sistemos kūrimas“ (2) Komisija pasiūlė įvairių veiksmų, kuriais siekiama spręsti su internetiniais lošimais susijusius reguliavimo, visuomenės ir techninius uždavinius. Visų pirma Komisija pranešė pateiksianti rekomendacijų dėl internetinių lošimų paslaugų vartotojų apsaugos, įskaitant nepilnamečių apsaugą, ir dėl atsakingų komercinių pranešimų apie internetinių lošimų paslaugas. Šia rekomendacija siekiama apimti abu šiuos klausimus, gerinti vartotojų bei lošėjų apsaugą ir užtikrinti, kad nepilnamečiai nedalyvautų internetiniuose lošimuose. Ja siekiama užtikrinti, kad lošimai liktų pramogų šaltiniu, o vartotojams būtų užtikrinta saugi lošimų aplinka ir būtų nustatytos kovos su finansinės ar socialinės žalos rizika priemonės, taip pat ja siekiama nustatyti veiksmus, būtinus nepilnamečių dalyvavimo internetiniuose lošimuose prevencijai užtikrinti;

               (3)

               2013 m. rugsėjo 10 d. rezoliucijoje dėl internetinių lošimų vidaus rinkoje (3) Europos Parlamentas paragino Komisiją išnagrinėti nacionalinių savanoriško galimybės lošti atsisakymo registrų sąveikumo galimybę, didinti informuotumą apie priklausomybės nuo lošimų pavojų ir apsvarstyti privalomų trečiosios šalies tapatybės patikrinimų įdiegimą. Joje taip pat paraginta įpareigoti internetinių lošimų operatorius lošimų svetainėse pateikti informaciją apie reguliavimo institucijas ir įspėjimus nepilnamečiams, taip pat užtikrinti savęs apribojimo galimybes. Be to, Europos Parlamentas paragino nustatyti bendruosius atsakingų komercinių pranešimų principus. Jis rekomendavo komerciniuose pranešimuose pateikti aiškius įspėjimus apie patologinio lošimo padarinius ir priklausomybės nuo lošimų riziką. Komerciniai pranešimai neturėtų būti per gausūs ir neturėtų būti rodomi turinyje, aiškiai skirtame nepilnamečiams, arba jei yra didesnė rizika, kad tą turinį žiūrės nepilnamečiai;

               (4)

               Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komitetas taip pat paragino Komisiją imtis veiksmų, kad būtų pagerinta internetinių lošimų paslaugų vartotojų ir nepilnamečių apsauga (4);

               (5)

               nesuderinus nuostatų Sąjungos mastu, valstybės narės iš esmės gali savo nuožiūra nustatyti su azartiniais lošimais susijusios politikos tikslus ir siektiną apsaugos, kurios tikslas – apsaugoti vartotojų sveikatą, lygį. Europos Sąjungos Teisingumo Teismas pateikė bendro pobūdžio gairių dėl pagrindinių vidaus rinkos laisvių (internetinių) lošimų srityje aiškinimo atsižvelgiant į specifinį lošimų veiklos pobūdį. Nors siekdamos su viešuoju interesu susijusių tikslų valstybės narės gali varžyti ar riboti tarpvalstybinį internetinių lošimų paslaugų teikimą, jos turi įrodyti, kad atitinkama priemonė yra tinkama ir būtina. Valstybės narės yra įpareigotos įrodyti, kad su viešuoju interesu susijusių tikslų siekiama nuosekliai ir metodiškai (5);

               (6)

               Europos Sąjungos Teisingumo Teismas taip pat nustatė pagrindines komercinių pranešimų apie lošimų paslaugas, visų pirma apie monopolio sąlygomis teikiamas paslaugas, taisykles. Valstybės monopolio turėtojo reklama turi būti saikinga ir griežtai apribota tuo, kas būtina siekiant nukreipti vartotojus į kontroliuojamus lošimo tinklus. Tokia reklama negali būti siekiama žadinti įgimto vartotojų polinkio lošti skatinant juos aktyviai dalyvauti lošimuose, pavyzdžiui, vaizduojant lošimus kaip įprastą dalyką arba didinant lošimų patrauklumą dėmesį patraukiančiais reklaminiais pranešimais, kuriuose viliojama dideliais laimėjimais. Visų pirma reikėtų atskirti monopolio turėtojo strategijas, kuriomis siekiama tik informuoti potencialus klientus apie esamus produktus ir užtikrinti reguliarų naudojimąsi azartinių lošimų paslaugomis nukreipiant lošėjus į kontroliuojamus procesus, nuo tų strategijų, kurių tikslas – kviesti ir skatinti aktyviai dalyvauti tokiuose lošimuose (6);

               (7)

               valstybių narių su lošimais susijusių nacionalinių sistemų, kuriomis siekiama užtikrinti probleminio lošimo prevenciją ir nepilnamečių apsaugą, pagrindiniai su viešuoju interesu susiję tikslai – vartotojų ir sveikatos apsauga;

               (8)

               taisyklės ir politika, kurias yra nustačiusios valstybės narės siekdamos su viešuoju interesu susijusių tikslų, labai skiriasi. Sąjungos lygmens veiksmais valstybės narės skatinamos užtikrinti aukštą apsaugos lygį visoje Sąjungoje, visų pirma atsižvelgiant į riziką, susijusią su lošimais, įskaitant galimą su lošimu susijusių sutrikimų vystymąsi arba kitus neigiamus asmeninius ir socialinius padarinius;

               (9)

               šia rekomendacija siekiama apsaugoti vartotojų bei lošėjų sveikatą ir taip kartu sumažinti galimą ekonominę žalą, kuri gali būti patirta dėl patologinio ar nesaikingo lošimo. Šiuo tikslu joje rekomenduojami su internetinių lošimų paslaugomis susijusios vartotojų, lošėjų ir nepilnamečių aukšto lygio apsaugos principai. Rengdama šią rekomendaciją, Komisija rėmėsi gerąja valstybių narių patirtimi;

               (10)

               internetinių lošimų paslaugos plačiai siūlomos ir jomis plačiai naudojamasi. Internetiniai lošimai – paslaugų teikimo veikla, iš kurios 2012 m. ES gauta 10,54 mlrd. EUR metinių pajamų. Dėl technologinės plėtros, didėjančių galimybių naudotis internetu ir judriojo ryšio technologijų patogumo didėja internetinių lošimų paslaugų prieinamumas ir auga jų rinka. Tačiau tais atvejais, kai informacija nepakankamai aiški ar skaidri, gali būti priimami netinkami sprendimai. Be to, pasigedę patrauklių pasiūlymų lošėjai internete ieško konkurencingų lošimo alternatyvų;

               (11)

               su lošimais susiję komerciniai pranešimai perduodami labai įvairiomis informavimo priemonėmis, tokiomis kaip spauda, reklaminis paštas, audiovizualinė žiniasklaida ir išorinė reklama, taip pat rėmimo veikla. Todėl lošimais gali susidomėti pažeidžiamos grupės, tokios kaip nepilnamečiai. Kita vertus, komerciniai pranešimai apie internetinių lošimų paslaugas, pavyzdžiui, pranešimai, kuriuose nurodoma operatoriaus tapatybė ir pateikiama tinkama informacija apie lošimus, įskaitant informaciją apie probleminio lošimo riziką, taip pat atitinkami įspėjimai gali atlikti svarbų vaidmenį skatinant vartotojus pasirinkti leistas teikti ir prižiūrimas paslaugas;

               (12)

               kai kurie į lošimus įsitraukę asmenys dėl savo elgesio patiria problemų, dėl kurių nukenčia jie patys arba jų šeimos, kiti susiduria su labai skaudžiomis patologinio lošimo pasekmėmis. Apskaičiuota, kad nuo sutrikimų, susijusių su lošimu, kenčia 0,1–0,8 % visų suaugusiųjų, o dar 0,1–2,2 % turi potencialiai probleminių lošimo įpročių (7). Todėl būtina taikyti prevencinį metodą, kad internetinių lošimų paslaugos būtų siūlomos ir reklamuojamos socialiai atsakingai, visų pirma siekiant užtikrinti, kad lošimas išliktų pramogine laisvalaikio veikla;

               (13)

               nepilnamečiai dažnai susiduria su lošimo rizika, nes naudojasi internetu, judriojo ryšio taikomosiomis programomis ir žiniasklaidos priemonėmis, kur rodoma lošimų reklama, be to, jie mato išorinę lošimų reklamą. Taip pat jie yra sporto renginių, kuriuos savo interesais remia lošimų operatoriai arba kuriuose rodoma lošimų veiklos reklama, žiūrovai arba dalyviai. Todėl šia rekomendacija taip pat siekiama apsaugoti nepilnamečius nuo lošimų žalos ar su lošimais susijusio išnaudojimo;

               (14)

               Sąjungoje įsisteigę internetinių lošimų operatoriai vis dažniau turi po kelias atskirose valstybėse narėse, kurios lošimams reguliuoti pasirinko licencijomis pagrįstas sistemas, išduotas licencijas. Jiems būtų naudinga, jei būtų laikomasi bendresnio požiūrio. Be to, dėl atitikties reikalavimų gausėjimo gali būti be reikalo dubliuojama infrastruktūra ir dvigubėti išlaidos – dėl to reguliavimo institucijoms tektų nereikalinga administracinė našta;

               (15)

               tikslinga paraginti valstybes nares nustatyti vartotojų informavimo apie internetinius lošimus taisykles. Tokiomis taisyklėmis turėtų būti užkertamas kelias su lošimu susijusių sutrikimų vystymuisi, užtikrinama, kad nepilnamečiai negalėtų naudotis lošimo priemonėmis, o vartotojai paskatinami nesinaudoti neleistomis teikti, todėl potencialiai žalingomis, paslaugomis;

               (16)

               atitinkamais atvejais šios rekomendacijos principai turėtų būti skirti ne tik lošimų operatoriams, bet ir trečiosioms šalims, įskaitant vadinamąsias susijusias įmones, kurioms leidžiama reklamuoti internetinių lošimų paslaugas operatoriaus vardu;

               (17)

               tikslinga geriau informuoti vartotojus ir lošėjus apie internetinių lošimų paslaugas, kurių, laikantis Sąjungos teisės, neleidžiama teikti pagal valstybės narės, kurioje naudojamasi ta paslauga, teisės aktus ir imtis veiksmų prieš tokias paslaugas. Todėl valstybės narės turėtų neleisti skelbti komercinių pranešimų apie tokias internetinių lošimų paslaugas, kurių teikti jos neleidžia;

               (18)

               lošėjo sąskaitai atidaryti būtino registracijos proceso tikslas yra patikrinti asmens tapatybę ir sudaryti sąlygas stebėti lošėjo elgseną. Labai svarbu, kad šis procesas taip pat būtų toks, kad vartotojai nenuspręstų jo nutraukti ir vietoje to nepasirinktų nereguliuojamų lošimų svetainių;

               (19)

               nors registracijos procesas skirtingose valstybėse narėse įdiegtas skirtingai, kai kuriais atvejais patikrinimo etape atliekant veiksmus ne internete arba fiziškai, valstybės narės turėtų užtikrinti, kad tapatybės duomenų patikrinimą būtų galima atlikti veiksmingai, kad būtų lengviau užbaigti registraciją;

               (20)

               svarbu, kad lošėjų sąskaitos taptų nuolatinės tik tada, kai patvirtinami lošėjų pateikti tapatybės duomenys. Pageidautina, kad iki tol, kol sąskaita tampa nuolatine sąskaita, lošėjams būtų leidžiama naudotis laikinomis sąskaitomis. Atsižvelgiant į jų pobūdį, laikinos sąskaitos turėtų būti fiksuotos nominaliosios vertės, o lošėjai turėtų negalėti atsiimti indėlių ar laimėtų sumų;

               (21)

               siekiant apsaugoti lošėjus bei jų lėšas ir užtikrinti skaidrumą, turėtų būti nustatyta lošėjų sąskaitų, kuriomis nustatytą laiką nebuvo naudojamasi, patikrinimo ir lošėjo sąskaitos uždarymo ar įšaldymo tvarka. Be to, nustačius, kad asmuo – nepilnametis, lošėjo sąskaita turėtų būti panaikinta;

               (22)

               dėl informacinių įspėjimų pasakytina, kad atitinkamais atvejais lošėjui per lošimo seansą turėtų būti suteikta aiškiai pastebima galimybė naudoti chronometrą;

               (23)

               dėl pagalbos lošėjams pasakytina, kad be galimybės nustatyti indėlių ribas, lošėjams galėtų būti suteiktos ir kitos apsaugos priemonės, tokios kaip galimybė nustatyti statomų ar pralaimimų sumų ribas;

               (24)

               kad būtų užkertamas kelias su lošimu susijusių sutrikimų vystymuisi, operatorius taip pat turėtų galėti, pastebėjęs nerimą keliančių lošėjo elgsenos pokyčių, nurodyti jam padaryti pertrauką arba nebeleisti jam lošti. Tokiomis aplinkybėmis operatorius turėtų paaiškinti lošėjui priežastis ir patarti jam dėl pagalbos ar gydymosi;

               (25)

               lošimų operatoriai – svarbūs Europos sporto komandų ir renginių rėmėjai. Siekiant, kad internetinių lošimų paslaugų teikėjai būtų atskaitingesni už savo vykdomą rėmimo veiklą, turėtų būti aiškiai reikalaujama, kad rėmimo veikla būtų skaidri ir vykdoma atsakingai. Visų pirma reikėtų nustatyti aiškesnius reikalavimus, kuriais būtų užtikrinta, kad lošimų operatorių vykdoma rėmimo veikla neturėtų įtakos ar neigiamo poveikio nepilnamečiams;

               (26)

               taip pat būtina geriau informuoti apie riziką, pavyzdžiui, sukčiavimo riziką, neatsiejamai susijusią su egzistuojančiomis Sąjungos lygmeniu niekaip nekontroliuojamomis svetainėmis;

               (27)

               kad būtų tinkamai siekiama su viešuoju interesu susijusių tikslų, būtina veiksminga priežiūra. Valstybės narės turėtų paskirti kompetentingas institucijas, nustatyti aiškias gaires operatoriams ir teikti lengvai prieinamą informaciją vartotojams, lošėjams ir pažeidžiamoms grupėms, įskaitant nepilnamečius;

               (28)

               siekiant veiksmingai taikyti šioje rekomendacijoje nustatytus su komerciniais pranešimais susijusius principus ir stebėti jų taikymą, svarbų vaidmenį gali atlikti elgesio kodeksai;

               (29)

               ši rekomendacija neturi poveikio Europos Parlamento ir Tarybos direktyvai 2005/29/EB (8) ir Tarybos direktyvai 93/13/EEB (9);

               (30)

               taikant šioje rekomendacijoje nustatytus principus būtų tvarkomi asmens duomenys. Todėl taikoma Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 95/46/EB (10) ir Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2002/58/EB (11),

         PRIĖMĖ ŠIĄ REKOMENDACIJĄ:
   I.   TIKSLAS

               1.

               Siekiant užtikrinti sveikatos apsaugą ir sumažinti ekonominę žalą, kuri gali būti patirta dėl patologinio ar nesaikingo lošimo, valstybėms narėms rekomenduojama priimti internetinių lošimų paslaugų ir atsakingų komercinių pranešimų apie tas paslaugas principus, kuriuos taikant būtų užtikrintas aukštas vartotojų, lošėjų ir nepilnamečių apsaugos lygis.

               2.

               Šia rekomendacija nepažeidžiama valstybių narių teisė reguliuoti lošimų paslaugas.

         II.   APIBRĖŽTYS

               3.

               Šioje rekomendacijoje vartojamų terminų apibrėžtys:
               a)   internetinių lošimų paslauga– bet kokia paslauga, susijusi su piniginės vertės statymu azartiniuose lošimuose, įskaitant lošimus, kuriems reikia tam tikrų įgūdžių, pvz., loterijas, kazino žaidimus, pokerį ir lažybų operacijas, kuri atskiru paslaugų gavėjo prašymu teikiama bet kokiu būdu per atstumą, elektroninėmis priemonėmis arba naudojant bet kokias kitas ryšių technologijas;
               b)   vartotojas– bet kuris fizinis asmuo, atliekantis veiksmus, nesusijusius su jo komercine veikla, verslu, amatu ar profesija;
               c)   lošėjas– bet kuris fizinis asmuo, turintis operatoriaus suteiktą lošėjo sąskaitą ir besinaudojantis internetinių lošimų paslauga;
               d)   lošėjo sąskaita– lošėjo atidaryta sąskaita, kurioje registruojamos visos jo ir operatoriaus tarpusavio operacijos;
               e)   nepilnametis– bet kuris asmuo, nesulaukęs pagal taikytinus nacionalinės teisės aktus nustatyto minimalaus amžiaus, nuo kurio leidžiama naudotis internetinių lošimų paslauga;
               f)   operatorius– bet kuris fizinis arba juridinis asmuo, kuriam leista teikti internetinių lošimų paslaugą, ir bet kuris tokio asmens vardu arba jo labui veikiantis asmuo;
               g)   komercinis pranešimas– bet kokio pavidalo pranešimas, skirtas operatoriaus prekėms, paslaugoms arba įvaizdžiui tiesiogiai ar netiesiogiai reklamuoti;
               h)   rėmimas– operatoriaus ir remiamos šalies santykiai, pagrįsti sutartimi, pagal kurią mainais į komercinius pranešimus ar kitokią naudą operatorius bet kokiam sporto ar meno renginiui, organizacijai, komandai ar asmeniui teikia finansinę ar kitokią paramą, siekdamas sukurti sąsają tarp savo įvaizdžio, prekės ženklų ar produktų ir remiamo objekto.

         III.   INFORMACIJOS PATEIKIMO REIKALAVIMAI

               4.

               Operatoriaus lošimų svetainės įėjimo tinklalapyje turėtų būti pastebimai pateikta ir iš visų svetainės tinklalapių prieinama ši informacija:

                           a)

                           bendrovės duomenys ar kita informacija, kuria užtikrinama galimybė atpažinti operatorių ir su juo susisiekti, įskaitant:

                                       i)

                                       bendrovės pavadinimą;

                                       ii)

                                       registracijos vietą;

                                       iii)

                                       e. pašto adresą;

                           b)

                           draudimo lošti nesulaukus tinkamo amžiaus ženklas, kuriame nurodomas minimalus amžius, kurio nesulaukus neleidžiama lošti;

                           c)

                           žinutė apie atsakingą lošimą, kuria ne daugiau kaip vienu paspaudimu pateikiama:

                                       i)

                                       informacija apie tai, kad nevaldomas lošimas gali būti žalingas;

                                       ii)

                                       informacija apie svetainėje siūlomas pagalbos lošėjui priemones;

                                       iii)

                                       savęs vertinimo testai, skirti savo, kaip lošėjo, elgsenai pasitikrinti;

                           d)

                           nuoroda į bent vieną organizaciją, teikiančią informaciją apie sutrikimus, susijusius su lošimu, ir siūlančią atitinkamą pagalbą.

               5.

               Operatoriaus ir vartotojo sutartinių santykių sąlygos turėtų būti pateiktos glaustai ir aiškiai. Jos turėtų:

                           a)

                           apimti informaciją bent apie sumų paėmimo iš lošėjo sąskaitos terminus bei apribojimus ir apie visus su operacijomis lošėjo sąskaitoje susijusius mokesčius, taip pat nuorodą į kiekvienam lošimui taikomus išmokėjimo procentinius dydžius;

                           b)

                           būti pripažintos ir patvirtintos vartotojo V skyriuje nurodyto registracijos proceso metu;

                           c)

                           būti pateiktos elektroninėmis priemonėmis taip, kad vartotojas galėtų išsisaugoti ir susirasti jas ir visus jų pakeitimus, apie kuriuos jam pranešta.

               6.

               Valstybės narės turėtų užtikrinti, kad vartotojui būtų prieinama informacija apie operatoriaus lošimų svetainėje siūlomų lošimų ir lažybų taisykles.

               7.

               Valstybės narės turėtų užtikrinti, kad operatoriaus lošimų svetainėje būtų rodomi lošimų reguliavimo institucijos duomenys, kad būtų aišku, jog operatorius turi reikiamą leidimą.

         IV.   NEPILNAMEČIAI

               8.

               Nepilnamečiai neturėtų turėti galimybės lošti lošimų svetainėje arba turėti lošėjo sąskaitą.

               9.

               Valstybės narės turėtų užtikrinti, kad operatorius būtų nustatęs nepilnamečių dalyvavimo lošimuose prevencijos procedūras, įskaitant amžiaus patikrinimą V skyriuje nurodyto registracijos proceso metu.

               10.

               Siekdamos, kad nepilnamečiai neturėtų prieigos prie lošimų svetainių, valstybės narės turėtų skatinti tokiose svetainėse pateikti nuorodas į tėvų kontrolės programas.

               11.

               Valstybės narės turėtų užtikrinti, kad komerciniai pranešimai apie internetinių lošimų paslaugas neturėtų žalingo poveikio nepilnamečiams arba kad jais nepilnamečiai nebūtų skatinami laikyti lošimų įprasta savo laisvalaikio veiklos dalimi.

               12.

               Komerciniuose pranešimuose turėtų būti pateikiama aiški žinutė apie draudimą lošti nesulaukus tinkamo amžiaus, kurioje būtų nurodytas minimalus amžius, kurio nesulaukus neleidžiama lošti.

               13.

               Valstybės narės turėtų skatinti netransliuoti ir nerodyti komercinių pranešimų ar nesudaryti sąlygų juos skelbti:

                           a)

                           žiniasklaidoje arba kai rodomos programos, kurių tikėtina pagrindinė auditorija – nepilnamečiai;

                           b)

                           svetainėse, kurių lankytojai – daugiausia nepilnamečiai;

                           c)

                           arti vietų, kuriose nepilnamečiai paprastai leidžia laiką ir yra tikėtina pagrindinė auditorija, įskaitant bent jau mokyklas.

               14.

               Komerciniai pranešimai turėtų atitikti šiuos reikalavimus:

                           a)

                           jais neturėtų būti siekiama pasinaudoti nepilnamečių nepatyrimu ar žinių stoka;

                           b)

                           juose neturėtų būti naudojami nepilnamečių ar jaunuolių atvaizdai, taip pat neturėtų būti rengiamos kampanijos, kuriomis visų pirma patraukiamas nepilnamečių dėmesys;

                           c)

                           jais neturėtų būti siekiama patraukti nepilnamečių ar jaunuolių dėmesio vaizduojant lošimus kaip jaunimo užsiėmimą ar siejant juos su jaunimo kultūra;

                           d)

                           jais neturėtų būti siekiama įteigti, kad dalyvavimas lošimuose reiškia perėjimą iš paauglystės į suaugusiųjų pasaulį.

         V.   LOŠĖJO REGISTRACIJA IR SĄSKAITA

               15.

               Valstybės narės turėtų užtikrinti, kad asmeniui būtų leista naudotis internetinių lošimų paslauga tik užsiregistravus kaip lošėjui ir turint operatoriaus suteiktą sąskaitą.

               16.

               Lošėjo sąskaitai atidaryti būtino registracijos proceso metu turėtų būti reikalaujama pateikti šią informaciją:

                           a)

                           vardą ir pavardę;

                           b)

                           adresą;

                           c)

                           gimimo datą;

                           d)

                           elektroninio pašto adresą arba judriojo ryšio telefono numerį.

               17.

               Pateiktas elektroninio pašto adresas arba judriojo ryšio telefono numeris turėtų būti patvirtintas lošėjo arba patikrintas operatoriaus. Šiuo adresu ar telefonu numeriu operatorius turėtų galėti tiesiogiai ir veiksmingai susisiekti ir bendrauti su lošėju.

               18.

               Lošėjo tapatybės duomenys turėtų būti patikrinti. Jei patikrinimo neįmanoma atlikti tiesiogiai elektroniniu būdu arba nėra sukurta tokio patikrinimo sistema, valstybės narės raginamos palengvinti prieigą prie nacionalinių registrų, duomenų bazių ar kitų oficialių dokumentų, kuriais remdamiesi operatoriai turėtų patikrinti tapatybės duomenis.

               19.

               Valstybės narės turėtų užtikrinti, kad tais atvejais, kai asmens tapatybė ar amžius negali būti sėkmingai patvirtinti, lošėjo sąskaitai, įskaitant laikiną sąskaitą, atidaryti būtinas registracijos procesas turėtų būti nutrauktas.

               20.

               Valstybės narės raginamos registracijos proceso metu naudoti elektroninio identifikavimo sistemas.

               21.

               Valstybės narės turėtų užtikrinti, kad:

                           a)

                           registracijos procesas būtų toks, kad tapatybė būtų patikrinama per tinkamą laiką ir vartotojai ar operatoriai nebūtų be reikalo apsunkinami;

                           b)

                           registracijos sistemose būtų numatytos alternatyvios tapatybės patikrinimo priemonės, visų pirma naudotinos tais atvejais, kai vartotojas neturi valstybės narės, kurioje to reikalaujama, nacionalinio tapatybės numerio arba tada, kai laikinai neveikia prieiga prie duomenų bazių.

               22.

               Valstybės narės turėtų užtikrinti, kad lošėjai turėtų:

                           a)

                           galimybę sąskaitą atidarančio operatoriaus svetainėje naudotis laikina sąskaita iki tol, kol bus sėkmingai užbaigtas tapatybės patvirtinimas;

                           b)

                           sąskaitą atidarančio operatoriaus suteiktą unikalų identifikacinį vartotojo vardą ir slaptažodį arba kitas prieigos saugumo priemones.

               23.

               Valstybės narės turėtų nustatyti taisykles, kuriomis:

                           a)

                           būtų užtikrinta, kad lošėjų lėšos būtų apsaugotos, galėtų būti išmokamos tik lošėjui ir laikomos atskirai nuo nuosavų operatoriaus lėšų;

                           b)

                           būtų siekiama išvengti slaptų lošėjų susitarimų ir tarpusavio pinigų pervedimų, įskaitant pervedimų anuliavimo ar lėšų susigrąžinimo iš lošėjų sąskaitų taisykles, taikytinas nustačius, kad būta slaptų susitarimų ar sukčiauta.

         VI.   LOŠĖJO VEIKSMAI IR PAGALBA LOŠĖJUI

               24.

               Valstybės narės turėtų užtikrinti, kad registruodamasis operatoriaus lošimų svetainėje lošėjas standartiniu atveju galėtų nustatyti piniginių indėlių ribas ir tam tikro laikotarpio apribojimus.

               25.

               Valstybės narės turėtų užtikrinti, kad lošėjas operatoriaus lošimų svetainėje galėtų bet kuriuo metu lengvai:

                           a)

                           patikrinti lošėjo sąskaitos balansą;

                           b)

                           pasinaudoti su atsakingu lošimu susijusios pagalbos lošėjui funkcija – susisiekti naudodamasis internetinėmis formomis arba asmeniškai, įskaitant bent galimybę užmegzti tiesioginį pokalbį internetu arba telefonu;

                           c)

                           pagalbos linijomis susisiekti su 4 punkto d dalyje nurodytomis informaciją ir pagalbą teikiančiomis organizacijomis.

               26.

               Valstybės narės turėtų užtikrinti, kad operatoriaus svetainėje standartiniu atveju būtų numatyta galimybė lošėjui reguliariai gauti informacinius įspėjimus apie lošime ar lažybose laimėtas bei praloštas sumas ir apie tai, kiek laiko lošta. Lošėjas turėtų patvirtinti informacinį įspėjimą ir turėtų turėti galimybę laikinai nutraukti lošimus arba lošti toliau.

               27.

               Valstybės narės turėtų užtikrinti, kad lošėjas operatoriaus lošimų svetainėje negalėtų:

                           a)

                           įnešti indėlių, viršijančių nurodytam laikui nustatytas piniginių indėlių ribas;

                           b)

                           dalyvauti lošimuose, jei lošėjo sąskaitoje nėra lėšų, reikalingų lošime ar lažybose statomoms sumoms padengti.

               28.

               Valstybės narės turėtų drausti operatoriui teikti kreditus lošėjui.

               29.

               Valstybės narės turėtų užtikrinti, kad lošėjas operatoriaus svetainėje galėtų:

                           a)

                           sumažinti indėlio ribą – sumažinta riba turėtų būti pradedama taikyti nedelsiant;

                           b)

                           padidinti indėlio ribą. Šis lošėjo prašymas turėtų būti įvykdomas ne anksčiau kaip praėjus bent dvidešimt keturioms valandoms po jo pateikimo;

                           c)

                           daryti pertrauką ir savanoriškai atsisakyti galimybės lošti.

               30.

               Valstybės narės turėtų užtikrinti, kad operatorius būtų nustatęs politiką ir procedūras, kurias taikant būtų galima lengvai užmegzti ryšį su lošėjais, kai jų elgsena rodo galimą su lošimu susijusio sutrikimo vystymosi riziką.

               31.

               Valstybės narės turėtų užtikrinti, kad operatorius nustatytą laiką saugotų įrašus bent apie lošėjo indėlius ir laimėtas sumas. Šie duomenys paprašius turėtų būti pateikti lošėjui.

         VII.   PERTRAUKA IR SAVANORIŠKAS GALIMYBĖS LOŠTI ATSISAKYMAS

               32.

               Valstybės narės turėtų užtikrinti, kad lošėjas operatoriaus svetainėje galėtų bet kada pasirinkti padaryti pertrauką arba savanoriškai atsisakyti galimybės naudotis tam tikra arba visomis internetinių lošimų paslaugomis.

               33.

               Valstybės narės turėtų numatyti, kad:

                           a)

                           pasirinkus padaryti pertrauką, dalyvavimas lošimuose būtų nutraukiamas bent dvidešimt keturioms valandoms;

                           b)

                           savanoriško galimybės naudotis operatoriaus paslaugomis atsisakymo trukmė būtų ne trumpesnė kaip šeši mėnesiai.

               34.

               Valstybės narės turėtų užtikrinti, kad lošėjui savanoriškai atsisakius galimybės lošti, jo sąskaita būtų uždaryta.

               35.

               Valstybės narės turėtų užtikrinti, kad lošėjas iš naujo būtų registruojamas tik jo paties raštu ar elektroniniu būdu pateiktu prašymu ir bet kuriuo atveju tik pasibaigus savanoriško galimybės lošti atsisakymo laikotarpiui.

               36.

               Valstybės narės turėtų būti nustačiusios taisykles, susijusias su suinteresuotųjų trečiųjų šalių operatoriui teikiamais prašymais nebeleisti lošėjui naudotis lošimų svetaine.

               37.

               Valstybės narės raginamos sudaryti nacionalinius lošėjų, savanoriškai atsisakiusių galimybės lošti, registrus.

               38.

               Valstybės narės, kuriose tai jau padaryta, turėtų palengvinti operatorių prieigą prie lošėjų, savanoriškai atsisakiusių galimybės lošti, nacionalinių registrų ir užtikrinti, kad operatoriai reguliariai tikrintų šių registrų įrašus, kad savanoriškai galimybės lošti atsisakę lošėjai negalėtų ir toliau lošti.

         VIII.   KOMERCINIAI PRANEŠIMAI

               39.

               Valstybės narės turėtų užtikrinti, kad operatorius, kurio labui sukurtas komercinis pranešimas, būtų aiškiai identifikuojamas.

               40.

               Atitinkamais atvejais valstybės narės turėtų užtikrinti, kad komerciniuose pranešimuose apie internetinių lošimų paslaugas būtų pateikiama praktiška ir skaidri informacija, įskaitant bent informaciją apie probleminio lošimo sveikatai keliamą riziką.

               41.

               Komerciniai pranešimai turėtų atitikti šiuos reikalavimus:

                           a)

                           juose neturėtų būti daromi nepagrįsti pareiškimai apie tikimybę laimėti ar apie išlošius, kurių lošėjai gali tikėtis iš lošimų;

                           b)

                           jais neturėtų būti siekiama įteigti, kad lošimo rezultatai gali priklausyti nuo įgūdžių, kai taip nėra;

                           c)

                           jų laikas, vieta, pobūdis ar pateikimo intensyvumas neturėtų būti tokie, kad būtų daromas spaudimas lošti arba formuojama neigiama nuomonė apie nedalyvavimą lošimuose;

                           d)

                           jais neturėtų būti siekiama pavaizduoti lošimų kaip socialiai patrauklios veiklos – taip pat neturėtų būti pateikiama garsių asmenybių ar įžymybių patikinimų, kuriais būtų daroma užuomina, kad lošimai padeda užsitikrinti sėkmę socialiniame gyvenime;

                           e)

                           jais neturėtų būti siekiama įteigti, kad lošimas padeda išspręsti socialines, profesines ar asmenines problemas;

                           f)

                           jai neturėtų būti siekiama įteigti, kad lošimai gali būti darbo alternatyva, finansinių problemų sprendimo būdas ar finansinių investicijų forma.

               42.

               Valstybės narės turėtų užtikrinti, kad komerciniuose pranešimuose naudojamiems pramoginiams lošimams būtų taikomos tokios pačios taisyklės ir techninės sąlygos kaip ir atitinkamiems lošimams iš pinigų.

               43.

               Komerciniai pranešimai neturėtų būti skirti pažeidžiamiems lošėjams, visų pirma neturėtų būti naudojami neužsakyti komerciniai pranešimai, skirti lošėjams, kurie savanoriškai atsisakė galimybės lošti arba kuriems nebeleidžiama naudotis internetinių lošimų paslaugomis dėl su probleminiu lošimu susijusių priežasčių.

               44.

               Valstybės narės, kuriose leidžiama elektroniniu paštu siųsti neužsakytus komercinius pranešimus, turėtų užtikrinti, kad:

                           a)

                           tokie komerciniai pranešimai būtų aiškiai ir vienareikšmiškai atpažįstami;

                           b)

                           operatorius atsižvelgtų į pranešimų atsisakymo registrus, kuriuose gali registruotis tokių komercinių pranešimų nenorintys gauti fiziniai asmenys.

               45.

               Valstybės narės turėtų užtikrinti, kad komerciniuose pranešimuose būtų atsižvelgiama į galimą su reklamuojama internetinių lošimų paslauga susijusią riziką.

         IX.   RĖMIMAS

               46.

               Valstybės narės turėtų užtikrinti, kad operatorių vykdoma rėmimo veikla būtų skaidri ir kad operatorių būtų galima aiškiai identifikuoti kaip paramą teikiančią šalį.

               47.

               Rėmimo veikla neturėtų turėti įtakos ar neigiamo poveikio nepilnamečiams. Valstybės narės raginamos užtikrinti, kad:

                           a)

                           būtų draudžiama remti nepilnamečiams arba pirmiausia jiems skirtus renginius;

                           b)

                           paramą teikiančios šalies reklaminė medžiaga nebūtų naudojama prekybos nepilnamečiams arba pirmiausia jiems skirtomis prekėmis srityje.

               48.

               Valstybės narės turėtų skatinti remiamas šalis patikrinti, ar atitinkama rėmimo veikla yra leidžiama pagal valstybės narės, kurioje būtų teikiama parama, nacionalinės teisės aktus.

         X.   ŠVIETIMAS IR INFORMAVIMAS

               49.

               Valstybės narės raginamos atitinkamais atvejais kartu su vartotojų organizacijomis ir operatoriais organizuoti arba skatinti vykdyti reguliarias švietimo ir visuomenės informavimo kampanijas, kad būtų didinamas vartotojų ir pažeidžiamų grupių, įskaitant nepilnamečius, informuotumas apie internetinius lošimus.

               50.

               Valstybės narės turėtų užtikrinti, kad operatoriai ir lošimų reguliavimo institucijos privalėtų informuoti su lošimais susijusį darbą dirbančius savo darbuotojus apie riziką, susijusią su internetiniais lošimais. Su lošėjais tiesiogiai bendraujantys darbuotojai turėtų būti atitinkamai parengti, kad suprastų su probleminiu lošimu susijusias problemas ir žinotų, kaip į jas reaguoti.

         XI.   PRIEŽIŪRA

               51.

               Valstybės narės raginamos, taikydamos šioje rekomendacijoje nustatytus principus, paskirti kompetentingas lošimų reguliavimo institucijas, kurios nepriklausomai užtikrintų, kad būtų veiksmingai taikomos nacionalinės priemonės, kurių imtasi siekiant įtvirtinti šioje rekomendacijoje nustatytus principus, ir stebėtų, kaip tos priemonės taikomos.

         XII.   ATASKAITŲ TEIKIMAS

               52.

               Valstybės narės raginamos iki 2016 m. sausio 19 d. pranešti Komisijai apie visas priemones, kurių buvo imtasi pagal šią rekomendaciją, kad Komisija galėtų įvertinti šios rekomendacijos įgyvendinimą.

               53.

               Valstybės narės raginamos statistikos tikslais rinkti patikimus metinius duomenis apie:

                           a)

                           taikomas apsaugos priemones, visų pirma apie lošėjų sąskaitų (atidarytų ir uždarytų) skaičių, lošėjų, savanoriškai atsisakiusių galimybės lošti, skaičių, asmenų, kenčiančių nuo sutrikimų, susijusių su lošimu, skaičių, lošėjų pateiktų skundų skaičių;

                           b)

                           komercinius pranešimus, suskirstytus pagal jais padarytų principų pažeidimų kategoriją ir rūšį.

                     Valstybės narės raginamos šią informaciją Komisijai pirmą kartą pateikti 2016 m. liepos 19 d.

               54.

               Komisija turėtų įvertinti rekomendacijos įgyvendinimą iki 2017 m. sausio 19 d.

      Priimta Briuselyje 2014 m. liepos 14 d.

            Komisijos vardu

         Michel BARNIER

            Pirmininko pavaduotojas

      (1)  COM(2011) 128 galutinis.

      (2)  COM(2012) 596 final.

      (3)  P7_TA(2013)0348.

      (4)  2012/2322(INI).

      (5)  Sprendimas Stanleybet International bylose C-186/11 ir C-209/11, Sprendimas Stoss & Others, C-316/07, ir juose nurodyta Teismo praktika.

      (6)  Sprendimas Dickinger and Omer, C-347/09, ir jame nurodyta Teismo praktika.

      (7)  ALICE RAP politikos dokumentų serija „Gambling: two sides of the same coin – recreational activity and public health problem“. ALICE RAP – pagal mokslinių tyrimų ir technologinės plėtros septintąją bendrąją programą finansuojamas mokslinių tyrimų projektas (www.alicerap.eu).

      (8)  2005 m. gegužės 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2005/29/EB dėl nesąžiningos įmonių komercinės veiklos vartotojų atžvilgiu vidaus rinkoje ir iš dalies keičianti Tarybos direktyvą 84/450/EEB, Europos Parlamento ir Tarybos direktyvas 97/7/EB, 98/27/EB bei 2002/65/EB ir Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 2006/2004 („Nesąžiningos komercinės veiklos direktyva“) (OL L 149, 2005 6 11, p. 22).

      (9)  1993 m. balandžio 5 d. Tarybos direktyva 93/13/EEB dėl nesąžiningų sąlygų sutartyse su vartotojais (OL L 95, 1993 4 21, p. 29).

      (10)  1995 m. spalio 24 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 95/46/EB dėl asmenų apsaugos tvarkant asmens duomenis ir dėl laisvo tokių duomenų judėjimo (OL L 281, 1995 11 23, p. 31).

      (11)  2002 m. liepos 12 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2002/58/EB dėl asmens duomenų tvarkymo ir privatumo apsaugos elektroninių ryšių sektoriuje (OL L 201, 2002 7 31, p. 37).


title: 2014 m. vasario 18 d. Tarybos rekomendacija dėl patvirtinimo, kad Komisija įvykdė Europos plėtros fondo (dešimtojo EPF) 2012 finansinių metų operacijas

text:
               29.8.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 289/4

         TARYBOS REKOMENDACIJA
   2014 m. vasario 18 d.
   dėl patvirtinimo, kad Komisija įvykdė Europos plėtros fondo (dešimtojo EPF) 2012 finansinių metų operacijas
   2014/C 289/03
   EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
   atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,
   atsižvelgdama į Afrikos, Karibų jūros bei Ramiojo vandenyno grupės valstybių ir Europos bendrijos bei jos valstybių narių partnerystės susitarimą, pasirašytą 2000 m. birželio 23 d. Kotonu (1), su pakeitimais, padarytais 2005 m. birželio 25 d. Liuksemburge pasirašytu susitarimu (2),
   atsižvelgdama į Taryboje posėdžiavusių valstybių narių Vyriausybių atstovų vidinį susitarimą dėl Bendrijos pagalbos finansavimo pagal 2008–2013 m. daugiametę finansavimo programą vadovaujantis AKR ir EB partnerystės susitarimu ir dėl finansinės pagalbos skyrimo užjūrio šalims ir teritorijoms, kurioms taikoma EB sutarties ketvirta dalis (3) (toliau – Vidinis susitarimas), be kita ko įsteigiantį dešimtąjį Europos plėtros fondą (dešimtasis EPF), ypač į jo 11 straipsnio 8 dalį,
   atsižvelgdama į 2008 m. vasario 18 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 215/2008 dėl finansinio reglamento, taikomo 10-ajam Europos plėtros fondui (4), ypač į jo 142–144 straipsnius,
   išnagrinėjusi su dešimtojo EPF operacijomis susijusius 2012 m. gruodžio 31 d. pajamų ir išlaidų ataskaitą bei balansą, taip pat Audito Rūmų 2012 finansinių metų metinę iš 8-ojo, 9-ojo ir 10-ojo Europos plėtros fondų (EPF) finansuojamos veiklos ataskaitą (5) su joje pateiktais Komisijos atsakymais,
   kadangi:

               (1)

               pagal Vidinio susitarimo 11 straipsnio 8 dalį patvirtinimą, kad Komisija dešimtojo EPF finansinio valdymo užduotis įvykdė, teikia Europos Parlamentas, remdamasis Tarybos rekomendacija;

               (2)

               Komisija dešimtojo EPF 2012 finansinių metų operacijas įvykdė iš esmės tinkamai,

         REKOMENDUOJA Europos Parlamentui patvirtinti, kad Komisija įvykdė dešimtojo EPF 2012 finansinių metų operacijas.

      Priimta Briuselyje 2014 m. vasario 18 d.

            Tarybos vardu

            Pirmininkas

         G. STOURNARAS

      (1)  OL L 317, 2000 12 15, p. 3.

      (2)  OL L 287, 2005 10 28, p. 4.

      (3)  OL L 247, 2006 9 9, p. 32.

      (4)  OL L 78, 2008 3 19, p. 1.

      (5)  OL C 331, 2013 11 14, p. 261.


Svarbus teisinis pranešimas

|

52007SC0190

Rekomendacija Tarybos nuomonė pagal 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1466/97 9 straipsnio 3 dalį dėl atnaujintos 2006-2009 m. Lietuvos konvergencijos programos  /* SEK/2007/0190 galutinis */

	[pic] | EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA |Briuselis, 13.2.2007SEK(2007) 190 galutinisRekomendacijaTARYBOS NUOMONĖpagal 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1466/97 9 straipsnio 3 dalį dėl atnaujintos 2006–2009 m. Lietuvos konvergencijos programos(pateikta Komisijos)AIŠKINAMASIS MEMORANDUMASBendrosios aplinkybės1998 m. liepos 1 d. įsigaliojusio Stabilumo ir augimo pakto pagrindinis tikslas yra patikimi valstybės finansai – priemonė sudaryti geresnes sąlygas kainų stabilumui ir tvirtam tvariam augimui, leidžiančiam kurti naujas darbo vietas. 2005 m. Pakto reforma ne tik patvirtinamas jo naudingumas įtvirtinant fiskalinę drausmę, bet taip pat siekiama stiprinti efektyvumą, ekonominius pagrindus ir užtikrinti ilgalaikį valstybės finansų tvarumą.Tarybos reglamente (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei koordinavimo[1], kuris yra Stabilumo ir augimo pakto dalis, nustatyta, kad valstybės narės turi pateikti Tarybai ir Komisijai stabilumo arba konvergencijos programas ir kasmetinius atnaujintus programų variantus (bendrą valiutą įvedusios valstybės narės pateikia (atnaujintas) stabilumo programas, o bendros valiutos neįvedusios valstybės narės pateikia (atnaujintas) konvergencijos programas). Pirmoji Lietuvos konvergencijos programa buvo pateikta 2004 m. gegužės mėn. Remdamasi reglamentu, atsižvelgdama į Komisijos rekomendaciją ir pasikonsultavusi su Ekonomikos ir finansų komitetu, Taryba 2004 m. liepos 5 d. pareiškė nuomonę dėl programos. Pagal tą pačią procedūrą atnaujintas stabilumo ir konvergencijos programas vertina Komisija ir nagrinėja minėtasis komitetas; jas taip pat gali nagrinėti Taryba.Atnaujintos programos vertinimo aplinkybėsKomisija išnagrinėjo naujausią 2006 m. gruodžio 13 d. pateiktą atnaujintą Lietuvos konvergencijos programą ir priėmė rekomendaciją dėl Tarybos nuomonės apie ją (žr. apibrauktą tekstą, kuriame pateikti pagrindiniai vertinimo aspektai).Siekiant apibūdinti aplinkybes, kurioms esant yra vertinama atnaujintoje konvergencijos programoje pateikta biudžeto strategija, tolesniuose punktuose pateikiama apibendrinta informacija:1.  ekonominės veiklos ir biudžeto rezultatai per pastaruosius dešimt metų,2.  naujausias šalies padėties pagal Stabilumo ir augimo pakto prevencinę funkciją įvertinimas (Tarybos nuomonės dėl ankstesnės atnaujintos konvergencijos programos santrauka) bei3.  Komisijos atliktas 2006 m. spalio mėn. nacionalinės reformų programos vertinimas.Naujausi ekonominės veiklos ir biudžeto rezultataiLietuva sėkmingai perėjo į veikiančią rinkos ekonomiką ir šiuo metu gali didžiuotis vienu iš didžiausių gamybos apimties augimu ES valstybėse narėse. 2005 m. BVP vienam gyventojui buvo šiek tiek didesnis nei 50 % ES vidurkio. Pastaraisiais metais sparčiai didėjo vidaus paklausa, pirmiausia dėl labai didelio kreditų augimo, tapusio svarbiausiu ekonomikos augimo veiksniu ir lėmusiu didesnį užsienio sąskaitos deficitą. Pasibaigus neinfliacinio augimo laikotarpiui nuo 2004 m. vidurio infliacija vėl pašoko dėl keleto veiksnių, įskaitant neperdirbtų maisto produktų ir energijos kainų padidėjimą bei gerokai išaugusį darbo užmokestį esant įtemptai padėčiai darbo rinkoje. Pastaraisiais metais vyriausybė pasiekė gerų rezultatų įgyvendindama fiskalinius tikslus, nors galbūt buvo galima geriau pasinaudoti Lietuvos ekonominiu pakilimu.Tarybos nuomonėje dėl ankstesnės programos pateiktas įvertinimas2006 m. kovo 14 d. Taryba priėmė nuomonę dėl ankstesnės atnaujintos konvergencijos programos, apimančios 2005–2008 metus. „Atsižvelgdama į stiprias augimo perspektyvas bei siekiant užtikrinti tvarią konvergenciją su ES“, Taryba paragino Lietuvą „i) stiprinti struktūrines biudžeto koregavimo priemones, kad būtų greičiau pasiektas VTT, ir ii) visų pirma siekti ambicingesnių valdžios sektoriaus deficito 2006 m. tikslų, užtikrinant, kad geresnis negu suplanuotas 2005 m. galutinis deficito rezultatas būtų perkeltas į 2006 m. ir vėlesnius metus“.Komisijos atliktas 2006 m. spalio mėn. nacionalinės reformų programos įvertinimas2006 m. spalio 13 d. Lietuva pateikė nacionalinės reformų programos įgyvendinimo ataskaitą, numatytą atnaujintoje Lisabonos strategijoje ekonomikos augimui ir darbo vietų kūrimui. Lietuvos nacionalinėje reformų programoje yra nurodyti šie pagrindiniai uždaviniai ir prioritetai: išlaikyti spartų ekonomikos augimą ir stabilią makroekonominę aplinką; skatinti Lietuvos įmonių konkurencingumą; skatinti užimtumą ir investicijas į žmogiškąjį kapitalą.Komisijos atliktas šios programos įvertinimas (priimtas kaip 2006 m. gruodžio mėn. metinės pažangos ataskaitos[2] dalis) parodė, kad įgyvendindama nacionalinę reformų programą Lietuva pasiekė tinkamos pažangos daugelyje svarbiausių politikos sričių, apimančių makroekonomikos, mikroekonomikos ir užimtumo sektorius. Tačiau daug svarbių priemonių yra dar tik planuojamos, todėl dar reikia daug pastangų joms įgyvendinti.Pagrindiniai vertinimo aspektai Kaip reikalaujama Tarybos reglamento (EB) Nr. 1466/97 5 straipsnio 1 dalyje (stabilumo programų atveju) ir 9 straipsnio 1 dalyje (konvergencijos programų atveju), vertinimas apima šiuos aspektus: ar ekonominės prielaidos, kuriomis yra grindžiama programa, yra patikimos; valstybės narės pateiktas vidutinės trukmės biudžeto tikslas ir tai, ar koregavimo planas siekiant to tikslo yra tinkamas; ar priemonės, kurių buvo imtasi ir (arba) kurios buvo pasiūlytos siekiant laikytis koregavimo plano, yra pakankamos, kad per visą ciklą būtų pasiektas vidutinės trukmės tikslas; vertinant vidutinės trukmės tikslui pasiekti skirtą koregavimo planą, – ar daugiau koregavimo pastangų dedama ekonomikos pakilimo laikotarpiais, o esant ekonomikos nuosmukiui jų gali būti dedama mažiau. Euro zonos ir VKM II valstybių narių atveju, – ar valstybė narė užtikrina metinį pagal ciklą pakoreguoto balanso gerėjimą, neskaitant vienkartinių ir kitų laikinųjų priemonių, t. y. 0,5 % BVP, kad būtų pasiektas vidutinės trukmės tikslas; nustatant vidutinės trukmės tikslui pasiekti skirtą koregavimo planą (jo dar nepasiekusioms valstybėms narėms) arba leidžiant laikinai nukrypti nuo vidutinės trukmės tikslo (jį pasiekusioms valstybėms narėms) – kaip įgyvendinamos svarbiausios struktūrinės reformos, turinčios tiesioginį ilgalaikį išlaidų mažinimo poveikį (įskaitant potencialaus augimo skatinimą), ir todėl darančios išmatuojamą poveikį valstybės finansų tvarumui (su sąlyga, kad būtų išlaikyta pakankamai patikima riba 3 % BVP pamatinės vertės atžvilgiu ir kad programos laikotarpiu biudžeto būklė vėl priartėtų prie vidutinės trukmės tikslo), ypatingą dėmesį skiriant pensijų reformoms, kuriomis įvedama kelių pakopų sistema, kurioje yra privalomojo pensijų kaupimo pakopa; ar valstybės narės ekonominės politikos kryptys atitinka bendrąsias ekonominės politikos gaires. Programoje pateiktų makroekonominių prielaidų patikimumas įvertintas atsižvelgus į Komisijos tarnybų 2006 m. rudens prognozę ir pasinaudojus bendrai sutarta potencialios gamybos apimties ir pagal ciklą pakoreguoto balanso apskaičiavimo metodika. Programos atitikties bendrosioms ekonominės politikos gairėms įvertinime atsižvelgiama į bendrąsias ekonominės politikos gaires valstybės finansų srityje, kurios įtrauktos į integruotas 2005–2008 m. gaires. Vertinime taip pat nagrinėjami šie klausimai: skolos santykio pokyčiai ir ilgalaikio valstybės finansų tvarumo perspektyvos, kuriems reikėtų skirti pakankamą dėmesį vykdant biudžeto būklės priežiūrą, kaip pažymėta 2005 m. kovo 20 d. Tarybos pranešime, pavadintame „Stabilumo ir augimo pakto įgyvendinimo tobulinimas“. 2006 m. spalio 12 d. Komisijos komunikate nustatytas ilgalaikio tvarumo vertinimo metodas[3]; valstybių narių pagal Lisabonos strategiją ekonomikos augimui ir darbo vietų kūrimui pateiktų nacionalinių reformų programų integracijos laipsnis. 2005 m. birželio 7 d. ECOFIN tarybos apibendrinamosiose pastabose Europos Vadovų Tarybai dėl bendrosios ekonominės politikos gairių 2005–2008 m. laikotarpiu nurodyta, kad nacionalinės reformų programos turėtų būti suderintos su stabilumo ir konvergencijos programomis; atitiktis elgesio kodeksui[4], kuriame inter alia reikalaujama, kad stabilumo ir konvergencijos programų struktūra ir visos duomenų lentelės būtų vienodos. |-  RekomendacijaTARYBOS NUOMONĖpagal 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1466/97 9 straipsnio 3 dalį dėl atnaujintos 2006–2009 m. Lietuvos konvergencijos programosEUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį,atsižvelgdama į 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei koordinavimo[5], ypač į jo 9 straipsnio 3 dalį,atsižvelgdama į Komisijos rekomendaciją,pasikonsultavusi su Ekonomikos ir finansų komitetu,PAREIŠKĖ TOKIĄ NUOMONĘ:4.  [2007 m. vasario 27 d.] Taryba išnagrinėjo atnaujintą Lietuvos konvergencijos programą, apimančią 2006–2009 m. Atnaujinta programa pateikta praėjus beveik dviem savaitėmis nuo elgesio kodekse nustatyto termino (gruodžio 1 d.) dėl programos patvirtinimo procedūros pakeitimo, kurioje dabar dalyvauja ir Seimas.5.  Makroekonominiame scenarijuje, kuriuo pagrįsta programa, numatoma, kad realiojo BVP augimas palaipsniui mažės nuo 7,8 % 2006 m. iki 4,5 % 2009 m. Remiantis šiuo metu turima informacija atrodo, kad šis scenarijus pagrįstas atsargiomis 2007 m. augimo prielaidomis. Programoje pateikiamos infliacijos prognozės atrodo sumažintos, turint omenyje paskutinius pokyčius.6.  Komisijos tarnybų 2006 m. rudens prognozėje numatyta, kad 2006 m. valdžios sektoriaus deficitas bus 1 % BVP, palyginti su ankstesnėje atnaujintoje konvergencijos programoje nustatytu siektinu 1,4 % BVP deficitu. Atnaujintoje programoje nurodomas 1,2 % BVP deficitas. Tačiau preliminarūs visų 2006 m. duomenys rodo, kad deficitas gali būti netgi mažesnis, t. y. artimas nuliui. Jį lemia daug geresni nei numatyta ekonominės veiklos rezultatai, didesnis užimtumas, spartesnis darbo užmokesčio augimas ir geresnis mokesčių surinkimas. Toks deficitas buvo pasiektas nepaisant 2006 m. liepos mėn. pakeisto biudžeto, kuomet išlaidos buvo padidintos maždaug 0,5 % BVP.7.  Pagrindinis programos tikslas – programos laikotarpiu palaipsniui mažinti valdžios sektoriaus deficitą, kad iki 2008 m. būtų pasiektas vidutinės trukmės tikslas (VVT, žr. toliau), o 2009 m. turėti subalansuotą biudžetą. Tikimasi, kad iki 2007 m. pirminis deficitas bus subalansuotas, o programos laikotarpio pabaigoje bus užregistruotas 0,8 % BVP perteklius. Planuojamas koregavimas yra ambicingesnis, palyginti su ankstesne atnaujinta programa, bet grindžiamas mažiau palankiu makroekonominiu scenarijumi vėlesniais programos metais. Numatomu fiskaliniu konsolidavimu bus didinamas pajamų ir BVP santykis, viršysiantis išlaidų ir BVP santykį (2,6 procentinio punkto, palyginti su 1,4 procentinio punkto). Tik 0,5 procentinio punkto numatytų surinkti pajamų grindžiama mokesčių normos padidėjimu, pirmiausia dėl planuojamo geresnio mokesčių surinkimo. Programoje nenurodytas likusių pajamų didėjimo pagrindas, bet panašu, kad jis susijęs su ES lėšų srautais. Kiek tai susiję su išlaidomis, pokyčiai siejami su valstybės investicijomis, socialiniais pervedimais ir „kitomis“ pirminėmis išlaidomis, kurių visiškai neatsveria smarkiai sumažintas valdžios sektoriaus vartojimas kaip BVP dalis (daugiau kaip 2 procentiniais punktais).8.  Planuojama, kad pagal bendrai sutartą metodiką apskaičiuotas struktūrinis balansas (t. y. pagal ciklą pakoreguotas balansas, neskaitant vienkartinių ir kitų laikinųjų priemonių) laipsniškai gerės nuo maždaug 1,75 % BVP deficito 2006 m. iki 0,5 % BVP pertekliaus 2009 m. Kaip ir ankstesnėje atnaujintoje konvergencijos programoje, programoje pateikiamas biudžeto būklės vidutinės trukmės tikslas – 1 % struktūrinis deficitas, kurį programoje užsibrėžta pasiekti iki 2008 m. Kadangi vidutinės trukmės tikslas yra didesnis nei mažiausia vertė (t. y. maždaug 2 % BVP deficitas), pasiekus šį tikslą turėtų atsirasti pakankamai patikima riba, neleidžianti susidaryti perviršiniam deficitui. Vidutinės trukmės tikslas atitinka Stabilumo ir augimo pakte bei elgesio kodekse euro zonos ir VKM II valstybėms narėms nustatytas ribas ir tinkamai atspindi skolos santykį ir ilgalaikį vidutinį potencialų gamybos apimties augimą.9.  Biudžeto prognozių rizika programoje atrodo iš esmės subalansuota 2007 m., bet po 2008 m. biudžetas gali būti vykdomasi prasčiau, nei numatyta programoje. Biudžeto strategija grindžiama gerokai padidintu pajamų ir BVP santykiu ir iš esmės sumažintu valdžios sektoriaus vartojimo ir BVP santykiu; ši strategija galėtų būti dar labiau sukonkretinta atsižvelgiant į tai, kad vidutinės trukmės valstybės finansų planavimo ir kontrolės sistema nėra pakankamai įpareigojanti. Nors galimas teigiamas mažesnio nei planuota deficito 2006 m. poveikis turėtų teigiamos įtakos 2007 m. tikslams pasiekti, kyla nemažai abejonių, ar biudžeto tikslus pavyks pasiekti 2008 ir vėlesniais metais, nes trūksta išsamios informacijos apie numatytas priemones.10.  Atsižvelgiant į rizikos vertinimą, programoje apibrėžtos biudžeto kryptys gali būti nepakankamos užtikrinti, kad vidutinės trukmės tikslas būtų pasiektas iki 2008 m., kaip numatyta programoje. Tačiau jomis užtikrinama pakankamai patikima riba, kad esant įprastiems makroekonominiams svyravimams nebūtų viršyta 3 % BVP deficito riba per visą programos laikotarpį. Kaip teigiama programoje, koregavimo tempas siekiant vidutinės trukmės tikslo atitinka Stabilumo ir augimo paktą, kuriame nurodyta, kad koregavimas turėtų būti didesnis ekonominio pakilimo laikotarpiais ir mažesnis – nuosmukio laikotarpiais. Tačiau atsižvelgiant į pirmiau minėtą riziką, planuojamą struktūrinį koregavimą reikėtų sustiprinti tam tikromis priemonėmis ir taip užtikrinti, kad struktūrinis balansas kasmet gerėtų 0,5 % BVP, kaip rekomenduojama euro zonai ir VKM II valstybėms narėms.11.  Apytikriu apskaičiavimu bendroji valstybės skola 2006 m. siekia 18,5 % ir yra daug mažesnė nei Sutartyje nustatyta 60 % BVP pamatinė vertė. Programoje prognozuojama, kad 2007–2008 m. skolos santykis kaip ir anksčiau sieks maždaug 19 % BVP, o 2009 m. sumažės iki 17,75 %.12.  Ilgalaikis senėjančios visuomenės poveikis Lietuvos biudžetui yra mažesnis už ES vidurkį, nes dėl pradėtos vykdyti pensijų reformos pensijų išlaidos per ateinančius dešimtmečius didės nedaugi. Esama bendroji Lietuvos valstybės skola labai nedidelė, o atnaujintoje konvergencijos programoje planuojamu biudžeto būklės gerinimu bus prisidedama prie ilgalaikio valstybės finansų rizikos sumažinimo. Apskritai, valstybės finansų tvarumo rizika Lietuvoje nedidelė.13.  Konvergencijos programoje nenurodytas 2006 m. spalio mėn. pateiktos nacionalinės reformų programos įgyvendinimo ataskaitos bendro poveikio kokybinis įvertinimas, susijęs su fiskalinės politikos strategija vidutinės trukmės laikotarpiu. Tačiau joje pateikta susisteminta informacija apie tiesiogines biudžeto išlaidas, susidarančias dėl nacionalinėje reformų programoje numatytų pagrindinių reformų, o biudžeto prognozėse atsižvelgiama į nacionalinėje reformų programoje nurodytų veiksmų poveikį valstybės finansams. Konvergencijos programoje numatytos priemonės valstybės finansų srityje atitinka priemones, numatytas nacionalinėje reformų programoje. Abiejose programose ypač atkreipiamas dėmesys į vykdomas pensijų, sveikatos priežiūros ir mokesčių reformas. Vis dėlto konvergencijos programoje pateikti valdžios sektoriaus deficito tikslai yra gerokai mažesni nei tikslai, pateikti nacionalinėje reformų programoje.14.  Programoje pateikta biudžeto strategija iš esmės atitinka bendrąsias ekonominės politikos gaires, įtrauktas į integruotas 2005–2008 m. gaires.15.  Kiek tai susiję su duomenų pateikimo reikalavimais, nustatytais elgesio kodekse dėl stabilumo ir konvergencijos programų, programoje pateikiami visi privalomi ir daugelis neprivalomų duomenų[6].Daroma bendra išvada, kad vertinant spartaus augimo perspektyvas programoje yra numatyta pažanga siekiant vidutinės trukmės tikslo, kurį planuojama pasiekti iki 2008 m. Tačiau esama pavojaus, kad biudžeto tikslų 2008 ir vėlesniais metais pasiekti nepavyks.Atsižvelgiant į šį įvertinimą, Lietuva raginama:i) pasinaudojant ekonominiu pakilimu užsibrėžti ambicingesnį biudžeto tikslą 2007 m., atsižvelgiant į tai, kad 2006 m. deficitas bus greičiausia mažesnis, ir paspartinti koregavimo tempą siekiant vidutinės trukmės tikslo priemonėmis, kuriomis būtų užtikrinta, kad struktūrinis balansas kasmet gerėtų 0,5 % BVP vertės, kaip Pakte rekomenduojama euro zonai bei VKM II valstybėms narėms;ii) patobulinti vidutinės trukmės valstybės finansų planavimo ir kontrolės planą.Pagrindinių makroekonominių ir biudžeto prognozių palyginimas2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 |Realusis BVP (pokytis, %) | 2006 m. gruodžio mėn. KP | 7.6 | 7.8 | 6.3 | 5.3 | 4.5 |2006 m. lapkričio mėn. KOM | 7.6 | 7.8 | 7.0 | 6.5 | nėra duomenų |2005 m. gruodžio mėn. KP | 7.0 | 6.0 | 5.3 | 6.8 | nėra duomenų |SVKI infliacija (%) | 2006 m. gruodžio mėn. KP | 2.7 | 3.9 | 4.7 | 3.4 | 3.1 |2006 m. lapkričio mėn. KOM | 2.7 | 3.8 | 4.6 | 3.3 | nėra duomenų |2005 m. gruodžio mėn. KP | 2.7 | 2.7 | 2.7 | 2.5 | nėra duomenų |Gamybos apimties atotrūkis (potencialusis BVP, %) | 2006 m. gruodžio mėn. KP1 | 1.9 | 2.4 | 1.6 | 0.1 | -1.9 |2006 m. lapkričio mėn. KOM5 | 1.2 | 1.4 | 0.7 | -0.6 | nėra duomenų |2005 m. gruodžio mėn. KP1 | 2.9 | 2.1 | 0.5 | 0.6 | nėra duomenų |Valdžios sektoriaus balansas (BVP, %) | 2006 m. gruodžio mėn. KP | -0.5 | -1.2 | -0.9 | -0.5 | 0.0 |2006 m. lapkričio mėn. KOM | -0.5 | -1.0 | -1.2 | -1.3 | nėra duomenų |2005 m. gruodžio mėn. KP | -1.5 | -1.4 | -1.3 | -1.0 | nėra duomenų |Pirminis balansas (BVP, %) | 2006 m. gruodžio mėn. KP | 0.3 | -0.4 | 0.0 | 0.4 | 0.8 |2006 m. lapkričio mėn. KOM | 0.3 | -0.2 | -0.4 | -0.5 | nėra duomenų |2005 m. gruodžio mėn. KP | -0.9 | -0.8 | -0.7 | -0.4 | nėra duomenų |Pagal ciklą pakoreguotas balansas (BVP, %) | 2006 m. gruodžio mėn. KP1 | -1.0 | -1.8 | -1.3 | -0.5 | 0.5 |2006 m. lapkričio mėn. KOM | -0.8 | -1.4 | -1.4 | -1.2 | nėra duomenų |2005 m. gruodžio mėn. KP1 | -2.3 | -2.0 | -1.4 | -1.2 | nėra duomenų |Struktūrinis balansas2 (BVP, %) | 2006 m. gruodžio mėn. KP3 | -1.0 | -1.8 | -1.3 | -0.5 | 0.5 |2006 m. lapkričio mėn. KOM4 | -0.8 | -1.4 | -1.4 | -1.2 | nėra duomenų |2005 m. gruodžio mėn. KP | -2.3 | -2.0 | -1.4 | -1.2 | nėra duomenų |Bendroji valstybės skola (BVP, %) | 2006 m. gruodžio mėn. KP | 18.7 | 18.4 | 19.2 | 19.0 | 17.7 |2006 m. lapkričio mėn. KOM | 18.7 | 18.9 | 19.6 | 19.8 | nėra duomenų |2005 m. gruodžio mėn. KP | 19.2 | 19.9 | 19.8 | 18.9 | nėra duomenų |Pastabos: 1Komisijos tarnybų apskaičiavimai remiantis programoje pateikta informacija. 2Pagal ciklą pakoreguotas balansas (kaip ir pirmesnėse eilutėse), neįskaitant vienkartinių ir kitų laikinųjų priemonių. 3Programoje neatsižvelgta į vienkartines ir kitas laikinąsias priemones. 4Komisijos tarnybų 2006 m. rudens prognozėje neatsižvelgta į vienkartines ir kitas laikinąsias priemones. 5Remiantis numatomu 7,9 %, 7,7 %, 7,8 % ir 7,9 % potencialiu augimu atitinkamai 2005–2008 m. Šaltinis: Konvergencijos programa (KP); Komisijos tarnybų 2006 m. rudens ekonominė prognozė (KOM); Komisijos tarnybų apskaičiavimai. |[1] OL L 209, 1997 8 2, p. 1. Reglamentas su pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 1055/2005 (OL L 174, 2005 7 7, p. 1). Visus šiame tekste nurodytus dokumentus galima rasti tinklavietėjehttp://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm[2] Komisijos komunikatas pavasario Europos Vadovų Tarybai „Atnaujintos Lisabonos strategijos ekonomikos augimui ir darbo vietų kūrimui įgyvendinimas. Rezultatų pateikimo metai“, 2006 12 12, COM(2006)816.[3] Komisijos komunikatas Tarybai ir Europos Parlamentui „Ilgalaikis valstybės finansų tvarumas ES“, 2006 10 12, COM (2006) 574 galutinis ir 2006 m. Europos Komisijos Ekonomikos ir finansų reikalų generalinio direktorato dokumentas „Ilgalaikis valstybės finansų tvarumas Europos Sąjungoje“, leidinys European Economy , Nr. 4/2006.[4] „Stabilumo ir augimo pakto įgyvendinimo sąlygos bei stabilumo ir konvergencijos programų formos ir turinio gairės“, kurias 2005 m. spalio 11 d. priėmė ECOFIN taryba.[5] OL L 209, 1997 8 2, p. 1. Reglamentas su pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 1055/2005 (OL L 174, 2005 7 7, p. 1). Šiame tekste nurodytus dokumentus galima rasti tinklavietėjehttp://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm[6] Visų pirma trūksta smulkesnių atsargų ir srautų koregavimo komponentų duomenų ir informacijos apie darbo, kapitalo bei bendro gamybos veiksnių produktyvumo veiksnių įtaką potencialiam BVP augimui.


title: 2014 m. liepos 8 d. Tarybos rekomendacija dėl 2014 m. Airijos nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2014 m. Airijos stabilumo programos

text:
               29.7.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 247/29

         TARYBOS REKOMENDACIJA
   2014 m. liepos 8 d.
   dėl 2014 m. Airijos nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2014 m. Airijos stabilumo programos
   2014/C 247/07
   EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
   atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 121 straipsnio 2 dalį ir 148 straipsnio 4 dalį,
   atsižvelgdama į 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei koordinavimo (1), ypač į jo 5 straipsnio 2 dalį,
   atsižvelgdama į 2011 m. lapkričio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 1176/2011 dėl makroekonominių disbalansų prevencijos ir naikinimo (2), ypač į jo 6 straipsnio 1 dalį,
   atsižvelgdama į Europos Komisijos rekomendaciją,
   atsižvelgdama į Europos Parlamento rezoliucijas,
   atsižvelgdama į Europos Vadovų Tarybos išvadas,
   atsižvelgdama į Užimtumo komiteto nuomonę,
   atsižvelgdama į Ekonomikos ir finansų komiteto nuomonę,
   atsižvelgdama į Socialinės apsaugos komiteto nuomonę,
   atsižvelgdama į Ekonominės politikos komiteto nuomonę,
   kadangi:

               (1)

               2010 m. kovo 26 d. Europos Vadovų Taryba pritarė Komisijos pasiūlymui įgyvendinti naują, ekonomikos augimo ir darbo vietų kūrimo strategiją „Europa 2020“, kuri grindžiama geresniu ekonominės politikos koordinavimu ir kurioje daugiausia dėmesio skiriama toms svarbioms sritims, kuriose reikia imtis veiksmų, kad būtų stiprinamas Europos tvaraus augimo ir konkurencingumo potencialas;

               (2)

               2010 m. liepos 13 d. Taryba, remdamasi Komisijos pasiūlymais, priėmė Rekomendaciją dėl bendrų valstybių narių ir Sąjungos ekonominės politikos gairių (2010–2014 m.), o 2010 m. spalio 21 d. – Sprendimą dėl valstybių narių užimtumo politikos gairių (3); šios gairės kartu sudaro integruotas gaires. Į šias integruotas gaires valstybių narių paprašyta atsižvelgti formuojant nacionalinę ekonominę ir užimtumo politiką;

               (3)

               2012 m. birželio 29 d. valstybių narių valstybių ar vyriausybių vadovai nusprendė priimti Susitarimą dėl ekonomikos augimo ir darbo vietų kūrimo, kuriuo nustatė nuoseklią nacionalinių, ES ir euro zonos veiksmų, naudojant visus galimus svertus, priemones ir politikos strategijas, sistemą. Jie nutarė, kokių veiksmų reikėtų imtis valstybių narių lygmeniu, visų pirma išreikšdami tvirtą įsipareigojimą siekti strategijos „Europa 2020“ tikslų ir įgyvendinti konkrečioms šalims skirtas rekomendacijas;

               (4)

               iki 2013 m. gruodžio mėn. Airijai buvo taikoma makroekonominio koregavimo programa. Todėl pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 472/2013 (4) 12 straipsnį šios programos taikymo laikotarpiu jai netaikoma Europos ekonominės politikos koordinavimo semestro stebėsena ir vertinimas. Atsižvelgiant į tai, kad Airijos makroekonominio koregavimo programa sėkmingai užbaigta, Airija dabar turėtų būti visapusiškai įtraukta į Europos semestro sistemą;

               (5)

               2013 m. lapkričio 13 d. Komisija priėmė metinę augimo apžvalgą, kuria pradedamas 2014 m. Europos ekonominės politikos koordinavimo semestras. Be to, 2013 m. lapkričio 13 d. Komisija pagal Reglamentą (ES) Nr. 1176/2011 priėmė Įspėjimo mechanizmo ataskaitą;

               (6)

               2013 m. gruodžio 20 d. Europos Vadovų Taryba patvirtino prioritetus, kuriais turi būti užtikrintas finansinis stabilumas, fiskalinis konsolidavimas ir ekonomikos augimo skatinimo veiksmai. Ji pabrėžė, kad reikia vykdyti diferencijuotą, ekonomikos augimui palankų fiskalinį konsolidavimą, atkurti įprastas skolinimo ekonomikai sąlygas, skatinti ekonomikos augimą ir konkurencingumą, mažinti nedarbą, šalinti socialinius krizės padarinius ir modernizuoti viešąjį administravimą;

               (7)

               pagal Reglamento (ES) Nr. 1176/2011 5 straipsnį ir atsižvelgdama į tai, kad Airijos makroekonominio koregavimo programa sėkmingai užbaigta, taigi Airija dabar turėtų būti visapusiškai įtraukta į Europos semestro sistemą, 2014 m. kovo 5 d. Komisija paskelbė Airijai skirtos nuodugnios apžvalgos rezultatus. Pagal Komisijos atliktą analizę galima daryti išvadą, kad neseniai užbaigta Airijai taikyta makroekonominio koregavimo programa padėjo suvaldyti ekonominę riziką ir sumažinti disbalansą. Tačiau likusį makroekonominį disbalansą reikia specialiai stebėti ir dėl jo reikia imtis ryžtingų politikos veiksmų. Kad rizika vis dar egzistuoja, visų pirma rodo finansų sektoriaus pokyčiai, privačiojo ir viešojo sektorių įsiskolinimas ir su tuo susiję dideli bendrieji ir grynieji išorės įsipareigojimai ir padėtis darbo rinkoje;

               (8)

               2014 m. balandžio 17 d. Airija pateikė 2014 m. nacionalinę reformų programą, o 2014 m. balandžio 29 d. – 2014 m. stabilumo programą. Siekiant atsižvelgti į abiejų programų sąsają, jos vertintos vienu metu;

               (9)

               2014 m. stabilumo programoje išdėstytos biudžeto strategijos pagrindiniai tikslai – iki 2015 m. panaikinti perviršinį deficitą, o iki 2018 m. pasiekti vidutinės trukmės laikotarpio tikslą. Stabilumo programoje planuojama iki 2015 m. deficitą sumažinti iki mažiau negu 3 % BVP pagal perviršinio deficito procedūros rekomendaciją. Stabilumo programoje patvirtintas vidutinės trukmės laikotarpio tikslas struktūriškai subalansuoti biudžeto poziciją, kuris atitinka Stabilumo ir augimo pakto nuostatas. Po 2015 m. stabilumo programoje nustatyta sumažinti nominalų fiskalinį deficitą maždaug 1 procentiniu punktu BVP per metus 2016–2018 m. laikotarpiu. Ja siekiama sumažinti skolą nuo beveik 124 % BVP 2013 m. iki 107 % BVP 2018 m. Makroekonominį scenarijų, kuriuo grindžiamos stabilumo programoje pateiktos biudžeto projekcijos, nepriklausoma įstaiga (Airijos patariamoji fiskalinė taryba) patvirtino „atitinkantį projekcijas“. Jis iš esmės atitinka Komisijos prognozes 2014 m. ir 2015 m., tik šiek tiek skiriasi paklausos komponentų poveikis. Tačiau valdžios institucijų vėlesnių stabilumo programos metų prognozė yra optimistinė. Be to, biudžeto tikslų pasiekimas nepagrįstas pakankamai išsamiomis 2015 m. priemonėmis. Todėl Komisijos prognozuojamas 2015 m. deficitas, palyginti su Tarybos rekomenduojamu tikslu, yra didesnis. Remdamasi stabilumo programos vertinimu ir Komisijos prognoze, pagal Reglamentą (EB) Nr. 1466/97 Taryba mano, kad stabilumo programos tikslai atitinka Stabilumo ir augimo pakto reikalavimus, tačiau juos reikia pagrįsti konkrečiomis priemonėmis, kurios bus taikomos nuo 2015 m. Siekiant pagerinti svarbius Airijos fiskalinės sistemos aspektus ir duomenų teikimo kokybę ir terminų laikymąsi buvo imtasi reikšmingų veiksmų. Pagal dabartines vidutinės trukmės laikotarpio viršutines išlaidų ribas reglamentuojančias taisykles vyriausybė gali atlikti diskrecinius pakeitimus, kurie nėra apriboti iš anksto nustatytais ypatingais atvejais;

               (10)

               vykdant mokesčių reformas buvo prisidedama prie fiskalinio koregavimo, tačiau reikėtų dar padidinti mokesčių sistemos veiksmingumą ir jos poveikį augimui. Pakeistas nekilnojamojo turto apmokestinimas: sandorio mokestis pakeistas periodiniu mokesčiu pagal gyvenamosios paskirties nekilnojamojo turto vertę, tačiau mokesčio bazė yra santykinai maža, nes tam tikras nekilnojamasis turtas neįtrauktas į apmokestinamą turtą. Darbo jėgos apmokestinimas yra fragmentiškas ir sudėtingas, o vartojimo ir aplinkos mokesčių bazę mažina sumažinti tarifai ir lengvatos, nors tokių mokesčių poveikis augimui ir yra didesnis. Nulinio ir sumažinto PVM tarifo taikymo rezultatas – PVM efektyvumas mažesnis už ES vidurkį. Sumažintas PVM tarifas paprastai taikomas siekiant perskirstymo tikslų, nors tai nėra veiksminga ir tikslinga politikos priemonė pažeidžiamoms grupėms apsaugoti. Dar reikia pagerinti aplinkosaugos mokesčių priemonių veiksmingumą ir panaikinti aplinkai kenksmingas subsidijas;

               (11)

               nors Airijos visuomenė yra santykinai jauna, 2012 m. valstybinės sveikatos priežiūros išlaidos buvo vienos didžiausių Sąjungoje ir siekė 8,7 % BNP, t. y. smarkiai viršijo ES vidurkį – 7,3 %. Atsižvelgiant į sveikatos priežiūros biudžeto valdymo sunkumus, numatomas demografinis spaudimas dėl senėjančios visuomenės reiškia, kad dabartinį paslaugų lygį bus galima išlaikyti tik jei vidutiniu ir ilguoju laikotarpiu pavyks padidinti ekonominę naudą. Prognozuojama, kad iki 2060 m. su sveikatos priežiūra susijusios išlaidos dėl demografinio spaudimo didės 1,2 procentinio punkto BVP. Sveikatos priežiūros sektoriaus problemos yra daugialypės. Sveikatos priežiūros paslaugų teikėjų naudojamos finansų valdymo ir apskaitos sistemos ir procesai yra skirtingi. Dėl to atsiranda vėlavimų ir sunkumų surenkant ir apdorojant informaciją. Dėl šios priežasties taip pat sunku stebėti sveikatos priežiūros išlaidas, pastangas ekonominei naudai gauti ir atitinkamų išteklių skyrimą. Kita problema – didelės išlaidos vaistams, taip pat santykinai didelės išlaidos vaistams, išrašomiems ambulatoriškai besigydantiems pacientams;

               (12)

               Airijai reikia spręsti su nedarbu (visų pirma ilgalaikiu ir jaunimo) susijusias problemas, taip pat yra daug darbingo amžiaus žemos kvalifikacijos žmonių, o dėl to atsiranda nelygybė ir gebėjimų paklausos ir pasiūlos neatitiktis. Pastaruoju metu sustiprėjus darbo rinkai laipsniškai mažėjo ilgalaikis nedarbas, tačiau jo dalis palyginti su bendru nedarbo lygiu išlieka didelė – 2013 m. pabaigoje jis sudarė 61 % bendro nedarbo lygio. 2012 m. viduryje jaunimo nedarbo lygis buvo didžiausias ir sudarė daugiau kaip 30 %. Be to, nedirbančio, nesimokančio ir profesinių įgūdžių nelavinančio jaunimo dalis 2007–2012 m. padidėjo 8 procentiniais punktais ir sudarė 18,7 % prieš sumažėdamas iki 16,1 %, tačiau kol kas jis tebėra vienas didžiausių Sąjungoje. Siekiant įgyvendinti jaunimo garantijų iniciatyvos tikslus, keturių mėnesių laikotarpio principas turi galioti visiems jauniems žmonėms. Atkuriant ekonomikos pusiausvyrą atsirado gebėjimų paklausos ir pasiūlos neatitiktis, o švietimo ir profesinio rengimo sistemai tenka spręsti perkvalifikavimo ir kvalifikacijos kėlimo problemas. Be to, dalyvavimas mokymosi visą gyvenimą programose yra mažesnis negu ES vidurkis (2013 m. 7,3 %, palyginti su 10,7 %);

               (13)

               Airijoje mažo darbo intensyvumo namų ūkiuose gyvenančių žmonių dalis yra viena didžiausių Sąjungoje, todėl kyla rimtų socialinių problemų. Ši dalis buvo didesnė už ES vidurkį dar prieš krizę, 2007 m. ji padidėjo iki 14,3 %, o 2011 m. – iki 24,2 %. Namų ūkių, kuriuos sudaro tik vienas iš tėvų ir jo vaikai, darbo intensyvumas yra ypač mažas. Dėl to Airijoje padidėjo vaikų skurdo arba socialinės atskirties rizika ir nevienodo moterų dalyvavimo darbo rinkoje klausimas tapo dar svarbesnis (2013 m. darbo rinkoje dalyvavo 67,2 % moterų ir 83,4 % vyrų). Dėl šios priežasties dėmesys nukreiptas į galimybes naudotis vaikų priežiūros paslaugomis ir į jų įperkamumą, dideles kliūtis tėvams susirasti darbą ir išvengti skurdo rizikos. Darbo rinkai taip pat daro poveikį nedarbo spąstų židiniai. Standartinė bedarbio pašalpos struktūra pagal darbo ieškančio asmens pašalpos (angl. Jobseeker's Benefit) ir darbo ieškančio asmens išmokos (angl. Jobseeker's Allowance) sistemą, neribota darbo ieškančio asmens išmokos trukmė ir papildomų išmokų (visų pirma papildomos nuomos išmokos ir sveikatos apsaugos kortelių) praradimas pradėjus dirbti reiškia, kad ilgą laiką nedirbančių asmenų, turinčių galimybes gauti tik nedideles pajamas, ir kitų kategorijų darbuotojų pajamų pakeitimo normos, priklausomai nuo šeiminių aplinkybių, yra palyginti aukštos;

               (14)

               skolinimas MVĮ išlieka nedidelis ir rodo mažesnės kreditų paklausos ir apribotos pasiūlos derinį, nes MVĮ toliau daro poveikį pernelyg didelis lėšų skolinimasis ir maža vidaus paklausa, o bankams reikia padaryti didesnę pažangą priimant tvarius sprendimus dėl neveiksnių paskolų MVĮ. Iš naujausios „Red C“ apklausos matyti, kad iš 35 % MVĮ, kurios nuo 2013 m. spalio mėn iki 2014 m. kovo mėn. prašė banko kredito, 19 % paskola nebuvo suteikta. 2009 m. pabaigoje buvo įsteigta Kredito peržiūros tarnyba, kuri tarpininkauja sprendžiant ginčus tarp skolintojų ir paskolą gauti norinčių MVĮ, kurioms buvo atsisakyta suteikti kreditą. Kredito peržiūros tarnybos poveikis yra teigiamas, tačiau kol kas jis ribotas, iš dalies dėl to, kad apeliacijų skaičius yra gana nedidelis. MVĮ labai svarbus investicijoms teikiamas bankų finansavimas, o nebankiniai finansų šaltiniai yra santykinai nepakankamai išvystyti; vis dėlto šiuo metu svarstomos kelios alternatyvos, be kita ko, paskolų fondai. Atsigaunant ekonomikai ir vidaus paklausai pasiūlos suvaržymai greičiausiai padidės, jeigu nebus atitinkamai sutvarkyti kredito kanalai, nes tai yra ypač svarbu augimo perspektyvai. Siekiant pagerinti MVĮ galimybes gauti finansavimą, vykdomos specialios programos ir veikia specialūs fondai, pavyzdžiui, kredito garantijų programa, labai mažų įmonių paskolų fondo programa ir dar trys MVĮ fondai, tačiau kol kas jais naudojamasi mažai;

               (15)

               nepaisant bankų sektoriaus reformų, kurios pradėtos vykdyti pagal neseniai užbaigtą finansinės pagalbos programą, yra daugiau svarbių problemų. Šias problemas Komisija išsamiai išanalizavo 2014 m. Airijai skirtoje nuodugnioje apžvalgoje. Trijų pagrindinių šalies bankų neveiksnios paskolos 2013 m. birželio mėn. sudarė beveik 27 % visų paskolų. Privačiojo sektoriaus įsiskolinimas nepaisant finansinio įsiskolinimo mažinimo pastaruoju metu tebėra vienas didžiausių Sąjungoje, todėl rizika finansiniam stabilumui ir našta ekonomikai išlieka. Namų ūkių ir MVĮ įsiskolinimo mažinimas neužbaigtas, o bankų ir MVĮ balansų sutvarkymas yra ypač svarbus, kad būtų atkurti kredito kanalai. Bankų skolinimas toliau mažėja, o bankų sektorius tebekovoja dėl pelningumo, iš dalies dėl didelio hipotekos paskolų su kintamosiomis palūkanomis, kuriomis sekama bazinė norma (nepelningo seniai įsigyto turto) skaičiaus bankų balansuose;

               (16)

               sutarčių vykdymo užtikrinimo išlaidos yra didelės. Didžiąją šių išlaidų dalį sudaro atlygis advokatams, kuris sudaro 18,8 procentinio punkto, o didelės teisinių paslaugų išlaidos daro poveikį visų įmonių, įskaitant MVĮ, išlaidų struktūrai. Be to, skirtingai nuo kitų profesinių paslaugų, išlaidos teisinėms paslaugoms nuo krizės pradžios nesumažėjo iš dalies dėl nepakankamos konkurencijos. Valdžios institucijos įsipareigojo pradėti vykdyti teisinių paslaugų sektoriaus reformą pagal makroekonominio koregavimo programą. 2011 m. jos paskelbė Teisinių paslaugų reguliavimo įstatymą, kuris dar turi įsigalioti. Teisminiai ir teismų administravimo ištekliai aktyviam ikiteisminiam bylų tvarkymui įgyvendinti yra labai riboti, dėl to greičiausiai vėluojama užtikrinti teisingumą ir išauga išlaidos. Be to, Airijos gebėjimas surinkti duomenis apie teisingumo sistemos veiksmingumą turi didelių trūkumų;

               (17)

               atsižvelgdama į Europos semestrą, Komisija atliko išsamią Airijos ekonominės politikos analizę. Ji įvertino nacionalinę reformų programą ir stabilumo programą. Komisija įvertino ne tik jų svarbą tvariai fiskalinei ir socialinei bei ekonominei Airijos politikai, bet ir tai, kaip laikomasi ES taisyklių ir gairių, nes ES priemonėmis prisidedant prie būsimų nacionalinių sprendimų būtina stiprinti bendrą Sąjungos ekonomikos valdymą. Jos rekomendacijos atsižvelgiant į Europos semestrą pateiktos toliau išdėstytose 1–7 rekomendacijose;

               (18)

               atsižvelgdama į šį vertinimą, Taryba išnagrinėjo stabilumo programą ir savo nuomonę (5) visų pirma pateikė toliau išdėstytose 1–2 rekomendacijose;

               (19)

               atsižvelgdama į Komisijos nuodugnią apžvalgą ir šį vertinimą, Taryba išnagrinėjo nacionalinę reformų programą ir stabilumo programą. Jos rekomendacijos pagal Reglamento (ES) Nr. 1176/2011 6 straipsnį pateiktos toliau išdėstytose 1, 3, 5 ir 6 rekomendacijose;

               (20)

               atsižvelgdama į Europos semestrą, Komisija taip pat atliko visos euro zonos ekonominės politikos analizę. Šiuo pagrindu Taryba pateikė konkrečias rekomendacijas, skirtas valstybėms narėms, kurių valiuta yra euro (6). Kaip šalis, kurios valiuta yra euro, Airija taip pat turėtų užtikrinti, kad tos rekomendacijos būtų visiškai ir laiku įgyvendintos,

         REKOMENDUOJA Airijai 2014–2015 m. laikotarpiu imtis šių veiksmų:

               1.

               Visiškai įvykdyti 2014 m. biudžetą ir užtikrinti tvarų perviršinio deficito panaikinimą iki 2015 m. pagrindžiant biudžeto strategiją papildomomis struktūrinėmis priemonėmis ir įgyvendinant struktūrinio koregavimo priemones, nurodytas Tarybos rekomendacijoje pagal perviršinio deficito procedūrą. Panaikinus perviršinį deficitą, toliau vykdyti struktūrinį koregavimą siekiant vidutinio laikotarpio tikslo – bent 0,5 % BVP kiekvienais metais arba daugiau, jeigu ekonominės sąlygos yra palankios, arba prireikus užtikrinti, kad būtų laikomasi skolos taisyklės siekiant tvariai mažinti didelį valdžios sektoriaus skolos santykį. Padidinti fiskalinio koregavimo strategijos patikimumą, veiksmingai įgyvendinti daugiamečio biudžeto planavimą ir apibrėžti bendras biudžeto priemones, pagrindžiančias vidutinės trukmės laikotarpio fiskalinius tikslus. Užtikrinti, kad valdžios sektoriaus išlaidų viršutinė riba taptų privaloma, be kita ko, apribojant įstatymo numatytą diskrecinių pakeitimų apimtį. Remti fiskalinį konsolidavimą: reikėtų apsvarstyti galimybę didinti pajamas išplečiant mokesčių bazę. Didinti mokesčių sistemos poveikį augimui ir palankumą aplinkai.

               2.

               Padaryti pažangą vykdant sveikatos priežiūros sektoriaus reformą, pradėtą vykdyti pagal Sveikatos apsaugos ateities strateginę programą, kad būtų padidintas ekonominis efektyvumas. Imtis papildomų priemonių siekiant mažinti išlaidas vaistams, be kita ko, dažniau pergrupuojant patentuotų vaistų kainas, į prekybą įtraukiant daugiau generinių vaistų ir gerinant vaistų skyrimo praktiką. Siekiant racionalizuoti sistemą, kuria naudojasi visi teikėjai, ir paremti geresnį išmokų administravimą, reformuoti nacionalinės sveikatos priežiūros institucijos finansų valdymo sistemas. Ne vėliau kaip 2015 m. pirmojo ketvirčio pabaigoje pradėti suteikinėti asmens sveikatos draudimo numerius.

               3.

               Toliau gerinti aktyvią darbo rinkos politiką daugiausia dėmesio skiriant ilgalaikiam nedarbui, žemos kvalifikacijos darbuotojams ir jaunimui pagal Jaunimo garantijų iniciatyvos tikslus. Tęsti tolesnio mokymosi ir profesinio rengimo sistemos, užimtumo paramos programų ir pameistrystės programų reformą. Sudaryti daugiau galimybių mokytis darbo vietoje; gerinti tolesnio mokymosi ir profesinio rengimo kursus ir pameistrystės programas ir užtikrinti, kad jos atitiktų darbo rinkos poreikius. Didinti Intreo darbo biržų teikiamų pagalbos paslaugų lygį ir kokybę. Nustatyti vientisą tolesnio mokymosi ir profesinio rengimo nukreipimų sistemą, kuria naudotųsi Intreo biurai ir Švietimo ir mokymo tarybos.

               4.

               Spręsti namų ūkių mažo darbo intensyvumo ir vaikų skurdo rizikos problemą mažinant ir laipsniškai panaikinant pašalpų ir papildomų išmokų mokėjimą grįžus į darbą. Palengvinti moterų dalyvavimą darbo rinkoje pagerinant galimybes naudotis finansiškai prieinamesnėmis visą dieną teikiamomis vaikų priežiūros paslaugomis, visų pirma mažas pajamas turinčioms šeimoms.

               5.

               Tobulinti politiką, reglamentuojančią MVĮ sektorių, įskaitant iniciatyvas, kuriomis sprendžiamos finansavimo bankų ir ne bankų lėšomis ir skolos restruktūrizavimo problemos, vengiant rizikos viešiesiems finansams ir finansiniam stabilumui. Padaryti pažangą vykdant iniciatyvas, skirtas MVĮ galimybėms naudotis bankų kreditais ir ne bankų finansavimu gerinti. Pradėti naudoti skolinimo MVĮ stebėsenos sistemą bankų sektoriuje. Be to, užtikrinti, kad būtų geriau panaudotos prieinamos ne bankų kredito priemonės, įskaitant tris MVĮ fondus, kuriuos bendrai finansuoja Nacionalinis pensijų atsargų fondas, „Microfinance Ireland“ ir laikina paskolų garantijų programa. Skatinti MVĮ naudotis šiais fondais ir kitomis ne bankų programomis. Didinti Kredito peržiūros tarnybos matomumą ir gebėjimus tarpininkauti sprendžiant bankų ir norinčių gauti paskolą MVĮ, kurioms buvo atsisakyta suteikti kreditą, ginčus.

               6.

               Stebėti bankų rezultatus, palyginti su hipotekinių įsiskolinimų restruktūrizavimo tikslais. Paskelbti plataus užmojo 2014 m. trečiojo ir ketvirtojo ketvirčio tikslus, pagal kuriuos pagrindiniai hipotekiniai bankai turės pasiūlyti ir įgyvendinti restruktūrizavimo sprendimus, susijusius su hipotekinėmis paskolomis, kurių įsiskolinimai viršija 90 dienų, kad iki 2014 m. pabaigos būtų iš esmės išspręsta hipotekinių įsiskolinimų problema. Atliekant auditą ir tikslines peržiūras vietose toliau vertinti nustatytos restruktūrizavimo tvarkos tvarumą. Parengti sprendimų ilgalaikiškumo gaires. Siekiant didinti skaidrumą skelbti periodinius duomenis, susijusius su bankų paskolų MVĮ portfelių įsiskolinimais. Parengti strategiją, kuria būtų sprendžiamos sunkumų patiriančių komercinio nekilnojamojo turto pozicijų problemos. Įsteigti centrinį kreditų registrą.

               7.

               Mažinti teisinių procedūrų ir paslaugų išlaidas ir skatinti konkurenciją, be kita ko, iki 2014 m. pabaigos priimti Teisinių paslaugų reguliavimo įstatymą, įskaitant jo nuostatas, kuriomis leidžiama steigti tarpdisciplininę praktiką, ir siekti panaikinti advokato teisę sulaikyti turimus neatsiskaičiusio kliento dokumentus ar pinigus. Stebėti įstatymo poveikį, be kita ko, teisinių paslaugų išlaidoms. Imtis vykdomųjų veiksmų užtikrinti, kad nedelsiant pradėtų veikti Teisinių paslaugų reguliavimo institucija ir kad ji vykdytų pagal teisės aktus nustatytus įpareigojimus, įskaitant tarpdisciplininės praktikos taisyklių ar gairių skelbimą ir skundų nagrinėjimą. Tobulinti duomenų rinkimo sistemas, kad pagerėtų teisminių procedūrų veiksmingumo stebėsena ir vertinimas, siekiant nustatyti sritis, kurias reikia reformuoti.

      Priimta Briuselyje 2014 m. liepos 8 d.

            Tarybos vardu

            Pirmininkas

         P. C. PADOAN

      (1)  OL L 209, 1997 8 2, p. 1.

      (2)  OL L 306, 2011 11 23, p. 25.

      (3)  Toliau taikomos 2014 m. pagal 2014 m. gegužės 6 d. Tarybos sprendimą 2014/322/ES dėl valstybių narių užimtumo politikos gairių 2014 m. (OL L 165, 2014 6 4, p. 49).

      (4)  2013 m. gegužės 21 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 472/2013 dėl euro zonos valstybių narių, kurios turi didelių finansinio stabilumo sunkumų arba kurioms tokie sunkumai gresia, ekonominės ir biudžeto priežiūros griežtinimo (OL L 140, 2013 5 27, p. 1);

      (5)  Pagal Reglamento (EB) Nr. 1466/97 5 straipsnio 2 dalį.

      (6)  Žr. šio Oficialiojo leidinio p. 141


				|

		52012PC0676

			Rekomendacija TARYBOS SPRENDIMAS kuriuo panaikinamas Sprendimas 2009/587/EB dėl perviršinio deficito Maltoje /* COM/2012/0676 final */

			   	Rekomendacija
TARYBOS SPRENDIMAS
kuriuo panaikinamas Sprendimas 2009/587/EB
dėl perviršinio deficito Maltoje
EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl
Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 126 straipsnio 12
dalį,
atsižvelgdama į Komisijos rekomendaciją,
kadangi:
(1)       2009 m. liepos 7 d.
Tarybos sprendimu 2009/587/EB[1],
priimtu remiantis Komisijos rekomendacija pagal Europos bendrijos steigimo
sutarties (EB sutarties) 104 straipsnio 6 dalį, nuspręsta,
kad Maltoje susidarė perviršinis deficitas. Taryba pažymėjo, kad
Maltos valdžios sektoriaus deficitas 2008 m. pasiekė 4,7 % BVP,
dėl to gerokai viršijo 3 % BVP pamatinę vertę, o bendroji
valdžios sektoriaus skola 60 % BVP pamatinę vertę viršijo nuo
2003 m. ir 2008 m. sudarė 64,1 % BVP[2];
(2)       vadovaudamasi EB sutarties
104 straipsnio 7 dalimi ir Reglamento (EB) Nr. 1467/97 dėl
perviršinio deficito procedūros įgyvendinimo paspartinimo ir
paaiškinimo[3]
3 straipsnio 4 dalimi ir remdamasi Komisijos rekomendacija, 2009 m. liepos
7 d. Taryba pateikė Maltai skirtą rekomendaciją, kad ši
padėtis būtų ištaisyta ne vėliau kaip 2010 m.
Rekomendacija buvo paskelbta viešai;
(3)       remdamasi Komisijos
rekomendacija 2010 m. vasario 16 d. Taryba padarė išvadą,
kad laikantis jos rekomendacijos pagal EB sutarties 104 straipsnio 7 dalį buvo imtasi
veiksmingų priemonių, bet priėmus jos rekomendaciją Maltoje
įvyko netikėtų neigiamų ekonominių įvykių,
turinčių didelį nepalankų poveikį valstybės
finansams. Todėl pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo
(SESV) 126 straipsnio 7 dalį Taryba priėmė patikslintą
Maltai skirtą rekomendaciją, kurioje metais, t. y. iki
2011 m., pratęsė perviršinio deficito panaikinimo terminą.
Rekomendacija buvo paskelbta viešai;
(4)       pagal SESV 126 straipsnio 12
dalį Tarybos sprendimas dėl perviršinio deficito panaikinamas, kai,
Tarybos nuomone, perviršinis deficitas atitinkamoje valstybėje narėje
panaikinamas;
(5)       pagal SESV priede pateikto
Protokolo dėl perviršinio deficito procedūros 4 straipsnį
Komisija teikia šiai procedūrai vykdyti reikalingus duomenis. Taikydamos
šį protokolą, pagal 2009 m. gegužės 25 d. Tarybos
reglamento (EB) Nr. 479/2009 dėl SESV priede pateikto Protokolo
dėl perviršinio deficito procedūros taikymo[4] 3 straipsnį valstybės
narės du kartus per metus, t. y. iki balandžio 1 d. ir spalio
1 d., privalo pranešti valdžios sektoriaus deficito ir skolos duomenis ir
kitus susijusius kintamuosius;
(6)       svarstydamos, ar
reikėtų panaikinti perviršinio deficito procedūrą, Komisija
ir Taryba sprendimą turėtų priimti remdamosi pateiktais
duomenimis. Be to, perviršinio deficito procedūra turėtų
būti panaikinta tik jei pagal Komisijos prognozes numatoma, kad
prognozės laikotarpiu deficitas neviršys 3 % BVP ribos;
(7)       remiantis Komisijos
(Eurostato) duomenimis, pateiktais pagal Reglamento (EB) Nr. 479/2009 14
straipsnį, Maltai pateikus pranešimą iki 2012 m. balandžio
1 d. ir remiantis Komisijos tarnybų 2012 m. rudens prognoze
patvirtinamos šios išvados:
–
Aukščiausią tašką pasiekęs
2008 m., valdžios sektoriaus deficitas laipsniškai sumažėjo iki
2,7 % BVP 2011 m. ir nesiekia 3 % BVP pamatinės vertės.
Didelį pagerėjimą, palyginti su 2010 m., kai valdžios
sektoriaus deficitas buvo 3,6 % BVP, daugiausia nulėmė
pajamų padidėjimas 0,7 % BVP. Komisijos tarnybų
2012 m. rudens prognozėje apskaičiuota, kad grynųjų deficitą
mažinančių vienkartinių priemonių poveikis 2011 m.
sudaro 0,7 % BVP. Apskaičiuota, kad struktūrinis balansas
(t. y. pagal ciklą pakoreguotas balansas, atmetus vienkartines ir
kitas laikinąsias priemones) 2011 m. pagerėjo 1 procentiniu
punktu BVP – tai geresnis nei Tarybos rekomenduotas bent ¾ % BVP rodiklis.
–
Komisijos tarnybų 2012 m. rudens
prognozėje numatoma, kad 2012 m. deficitas dar mažės iki
2,6 % BVP, daugiausia dėl pajamas didinančių
priemonių, kurių dauguma laikomos vienkartinėmis; apskaičiuotas
grynasis vienkartinių priemonių deficitą mažinantis poveikis
sudaro 1 % BVP. Jei politika nesikeis, t. y. neįtraukiant
2013 m. biudžete nustatytų konsolidavimo priemonių, priimtų
po prognozės parengimo dienos, prognozuojama, kad valdžios sektoriaus
deficitas 2013 m. padidės iki 2,9 % BVP, o vėliau vėl
sumažės iki 2,6 % BVP 2014 m. – taigi prognozės laikotarpiu
neviršys 3 % BVP pamatinės vertės. 2012 m. balandžio
mėn. stabilumo programoje nustatytas mažesnis siektinas deficitas:
2,2 %, 1,7 % ir 1,1 % BVP atitinkamai 2012, 2013 ir 2014 m.
Skirtumas tarp Komisijos tarnybų 2012 m. rudens prognozės ir
stabilumo programos 2012 m. tikslo daugiausia paaiškinamas pastarojoje
numatomu dinamiškesniu pajamų augimu.
–
Komisijos tarnybų 2012 m. rudens prognozėje
pateikiamos laikotarpio po Tarybos nustatyto 2011 m. termino biudžeto
projekcijos rodo, kad pagal ciklą pakoreguoto biudžeto balanso atmetus
vienkartines ir kitas laikinąsias priemones pagerėjimo 2012 m.
nebus, o 2013 m. jo pagerėjimas sudarys ¼ proc. punkto BVP. Tai
reiškia, kad koregavimas siekiant vidutinės trukmės biudžeto tikslo
nesieks 0,5 % BVP ribos, kaip reikalaujama pagal Stabilumo ir augimo pakto
prevencinę funkciją, būtent Reglamentą (EB) Nr. 1466/97[5]. Toks lėtas koregavimas
prognozuojamas esant iš esmės subalansuotoms ciklo sąlygoms,
t. y. gamybos apimties atotrūkis pagal apskaičiavimus artimas
nuliui. Kartu numatoma, kad augimo struktūrai bus būdingos santykinai
mažos mokestinės pajamos. Ypač 2012 m. ekonomikos augimas
skatinamas grynojo eksporto, o vidaus paklausa pagal prognozes bus gana menka,
palyginti su praeities tendencijomis. Prognozuojama, kad 2014 m.
pagerėjimas sudarys ½ proc. punkto BVP. Be to, prognozuojama, kad
2012 m. vyriausybės išlaidų (atmetus diskrecines pajamų
priemones) realiojo augimo rodiklis bus mažesnis už lyginamąjį
pamatinį vidutinės trukmės laikotarpio potencialaus BVP augimo
rodiklį, kaip apibrėžta Reglamento (EB) Nr. 1466/97 5 straipsnyje.
Tačiau darant prielaidą, kad politika nesikeis, realusis grynasis
išlaidų augimas šį lyginamąjį pamatinį rodiklį
labai viršys 2013 ir 2014 m.
–
Valdžios sektoriaus bendroji skola, palyginti su
BVP, nuolat didėjo nuo 2008 m. ir 2011 m. pasiekė
70,9 % BVP. Komisijos tarnybų 2012 m. rudens prognozėje
numatoma, kad skolos santykis toliau didės ir sudarys 72,4 % BVP
2012 m., 73,1 % BVP 2013 m. ir 72,8 % BVP 2014 m.
Tačiau 2012 m. stabilumo programoje numatoma, kad po 2011 m. skolos
santykis pradės mažėti ir 2014 m. sumažės iki 67,4 %
BVP. Skirtumą tarp šių projekcijų lemia mažesnis pirminis
perteklius ir didesnis atsargų ir srautų koregavimas rudens
prognozėje;
(8)       Taryba primena, kad nuo
2012 m., t. y. praėjus metams po perviršinio deficito
panaikinimo, trejų metų laikotarpiu Malta turėtų daryti
pakankamą pažangą, kad laikytųsi skolos kriterijaus reikalavimo
pagal Reglamento (EB) Nr. 1467/97 2 straipsnio 1a dalį;
(9)       Tarybos nuomone, perviršinis
deficitas Maltoje iki 2011 m. termino panaikintas, todėl Sprendimas
2009/587/EB turėtų būti panaikintas,
PRIĖMĖ ŠĮ
SPRENDIMĄ:
1 straipsnis
Atlikus bendrą vertinimą daroma
išvada, kad perviršinio deficito padėtis Maltoje yra ištaisyta.
2 straipsnis
Sprendimas 2009/587/EB panaikinamas.
3 straipsnis
Šis sprendimas
skirtas Maltos Respublikai.
Priimta Briuselyje
                                                                       Tarybos
vardu
                                                                       Pirmininkas
[1]               OL L 202, 2009 8 4, p. 42.
[2]               Vėliau 2008 m. rodikliai buvo patikslinti:
atitinkamai valdžios sektoriaus deficitas – iki 4,6 % BVP, o skola –
iki 62,0 % BVP.
[3]               OL L 209, 1997 8 2, p. 6.
[4]               OL L 145, 2009 6 10, p. 1.
[5]               OL L 209, 1997 8 2,
p. 1.