title: Europos sisteminės rizikos valdybos Rekomendacija 2022 m. vasario 16 d. kuria iš dalies keičiama Rekomendacija ESRV/2015/2 dėl makroprudencinės politikos priemonių tarptautinio poveikio vertinimo ir savanoriško abipusiškumo (ESRB/2022/1) 2022/C 174/01

text:
                  2022 4 28

                  LT

                  Europos Sąjungos oficialusis leidinys

                  C 174/1

         EUROPOS SISTEMINĖS RIZIKOS VALDYBOS REKOMENDACIJA
         2022 m. vasario 16 d.
         kuria iš dalies keičiama Rekomendacija ESRV/2015/2 dėl makroprudencinės politikos priemonių tarptautinio poveikio vertinimo ir savanoriško abipusiškumo
         (ESRB/2022/1)
         (2022/C 174/01)
         EUROPOS SISTEMINĖS RIZIKOS VALDYBOS BENDROJI VALDYBA,
         atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,
         atsižvelgdama į Europos ekonominės erdvės susitarimą (1), ypač į jos IX priedą,
         atsižvelgdama į 2010 m. lapkričio 24 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 1092/2010 dėl Europos Sąjungos finansų sistemos makrolygio rizikos ribojimo priežiūros ir Europos sisteminės rizikos valdybos įsteigimo (2), ypač į jo 3 ir 16–18 straipsnius,
         atsižvelgdama į 2013 m. birželio 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 575/2013 dėl riziką ribojančių reikalavimų kredito įstaigoms, kuriuo iš dalies keičiamas Reglamentas (ES) Nr. 648/2012 (3), ypač į jo 458 straipsnį,
         atsižvelgdama į 2013 m. birželio 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2013/2013/ES dėl galimybės verstis kredito įstaigų veikla ir dėl riziką ribojančios kredito įstaigų priežiūros, kuria iš dalies keičiama Direktyva 2002/87/EB ir panaikinamos direktyvos 2006/48/EB bei 2006/49/EB (4), ypač į jos VII antraštinės dalies 4 skyriaus II skirsnį,
         atsižvelgdama į 2011 m. sausio 20 d. Europos sisteminės rizikos valdybos sprendimą ESRV/2011/1, kuriuo patvirtinamos Europos sisteminės rizikos valdybos darbo tvarkos taisyklės (5), ypač į jo 18–20 straipsnius,
         kadangi:

                     (1)

                     siekiant užtikrinti, kad nacionalinės makroprudencinės politikos priemonės būtų veiksmingos ir nuoseklios, privalomą abipusiškumą pagal Sąjungos teisę svarbu papildyti savanoriško abipusiškumo susitarimais;

                     (2)

                     Europos sisteminės rizikos valdybos rekomendacijoje ESRV/2015/2 (6) nustatyta makroprudencinės politikos priemonių savanoriško abipusiško taikymo sistema siekiama užtikrinti, kad visos vienoje valstybėje narėje aktyvuotos pozicijomis grindžiamos makroprudencinės politikos priemonės būtų abipusiškai taikomos kitose valstybėse narėse;

                     (3)

                     Komisijai priėmus sprendimą C(2020) 1214 final (7), De Nederlandsche Bank (DNB), veikdamas pagal Reglamento (ES) Nr. 575/2013 458 straipsnį kaip paskirtoji institucija, nustatė griežtesnę nacionalinę priemonę, t. y. kredito įstaigoms, kurios yra gavusios veiklos leidimą Nyderlanduose ir taiko vidaus reitingais pagrįstą (IRB) metodą, fizinių asmenų pozicijų, užtikrintų Nyderlanduose esančiu gyvenamosios paskirties nekilnojamuoju turtu, portfelių atžvilgiu nustatė minimalų vidutinį rizikos koeficientą. Ši priemonė įsigaliojo 2022 m. sausio 1 d.;

                     (4)

                     2021 m. lapkričio 23 d. DNB pagal Reglamento (ES) Nr. 575/2013 458 straipsnio 8 dalį pateikė Europos sisteminės rizikos valdybai (ESRV) prašymą dėl griežtesnės nacionalinės priemonės abipusiško taikymo;

                     (5)

                     atsižvelgdama į DNB prašymą, pateiktą ESRV, ir siekdama, kad nekiltų neigiamų tarpvalstybinių pasekmių dėl reglamentavimo veiksmingumo nutekėjimo ir reglamentavimo arbitražo, galinčių atsirasti dėl makroprudencinės politikos priemonės, kuri bus taikoma Nyderlanduose pagal Reglamento (ES) Nr. 575/2013 458 straipsnio 2 dalies d punkto vi papunktį, įgyvendinimo, ESRV bendroji valdyba nusprendė įtraukti šią priemonę į makroprudencinės politikos priemonių, kurias rekomenduojama abipusiškai taikyti pagal Rekomendaciją ESRB/2015/2, sąrašą;

                     (6)

                     2021 m. spalio 26 d. Lietuvos bankas, veikdamas pagal Direktyvos 2013/36/ES 133 straipsnio 9 dalį kaip paskirtoji institucija, pranešė ESRV apie savo ketinimą visoms mažmeninėms pozicijoms, kurios yra užtikrintos gyvenamosios paskirties nekilnojamuoju turtu, fizinių asmenų Lietuvoje atžvilgiu nustatyti sisteminės rizikos rezervo normą. Sisteminės rizikos rezervas bus taikomas Lietuvoje veiklos leidimą gavusiems bankams aukščiausiu šalies konsolidavimo lygiu. Numatomas sisteminės rizikos rezervas taip pat bus konsoliduotai taikomas centrinės kredito unijos grupėms, kurios nepatenka į Reglamento (ES) Nr. 575/2013 taikymo sritį. Priemonė turėtų įsigalioti 2022 m. liepos 1 d.;

                     (7)

                     2021 m. gruodžio 1 d. Lietuvos bankas pateikė ESRV prašymą dėl sisteminės rizikos rezervo normos abipusiško taikymo pagal Direktyvos 2013/36/ES 134 straipsnio 5 dalį;

                     (8)

                     atsižvelgdama į Lietuvos banko prašymą, pateiktą ESRV, ir siekdama, kad nekiltų neigiamų tarpvalstybinių pasekmių dėl reglamentavimo veiksmingumo nutekėjimo ir reglamentavimo arbitražo, galinčių atsirasti dėl makroprudencinės politikos priemonės, kuri bus taikoma Lietuvoje pagal Reglamento (ES) Nr. 575/2013 458 straipsnio 2 dalies d punkto vi papunktį, įgyvendinimo, ESRV bendroji valdyba nusprendė įtraukti šią priemonę į makroprudencinės politikos priemonių, kurias rekomenduojama abipusiškai taikyti pagal Rekomendaciją ESRB/2015/2, sąrašą;

                     (9)

                     todėl reikėtų atitinkamai iš dalies pakeisti Rekomendaciją ESRV/2015/2,

               PRIĖMĖ ŠIĄ REKOMENDACIJĄ:

            Daliniai pakeitimai

         Rekomendacija ESRV/2015/2 iš dalies keičiama taip:

                     1.

                     1 skirsnio C rekomendacijos 1 dalis pakeičiama taip:

                                 „1.

                                 Atitinkamoms institucijoms rekomenduojama abipusiškai taikyti kitų atitinkamų institucijų priimtas makroprudencinės politikos priemones, kurias ESRV rekomendavo abipusiškai taikyti. Rekomenduojama abipusiškai taikyti šias priemones, kaip detaliau apibrėžta priede:

                                             Belgija:

                                                         —

                                                         Belgijoje veiklos leidimus gavusių kredito įstaigų, kurios reguliuojamojo kapitalo poreikiui apskaičiuoti naudoja IRB metodą, mažmeninėms pozicijoms, užtikrintoms Belgijoje esančiu gyvenamosios paskirties nekilnojamuoju turtu, pagal Reglamento (ES) Nr. 575/2013 458 straipsnio 2 dalies d punkto vi papunktį taikomą papildomą rizikos koeficientą, kurį sudaro:

                                                                     a)

                                                                     fiksuotas 5 procentinių punktų papildomas rizikos koeficientas ir

                                                                     b)

                                                                     proporcingai apskaičiuojamas papildomas rizikos koeficientas, kurį sudaro 33 procentai pagal pozicijas įvertinto mažmeninių pozicijų, užtikrintų Belgijoje esančiu gyvenamosios paskirties nekilnojamuoju turtu, portfeliui taikomo vidutinio svertinio rizikos koeficiento;

                                             Prancūzija:

                                                         —

                                                         Reglamento (ES) Nr. 575/2013 395 straipsnio 1 dalyje numatytos didelių pozicijų ribos, taikytinos Prancūzijoje registruotą buveinę turinčių labai įsiskolinusių didelių ne finansų bendrovių pozicijoms, sugriežtinimą iki 5 procentų jų 1 lygio kapitalo, taikomą pagal Reglamento (ES) Nr. 575/2013 458 straipsnio 2 dalies d punkto ii papunktį pasaulinės sisteminės svarbos įstaigoms (G-SII) ir kitoms sisteminės svarbos įstaigoms (O-SII) aukščiausiu konsolidavimo lygiu jų bankų prudencinio konsolidavimo ribose;

                                             Lietuva:

                                                         —

                                                         2 % sisteminės rizikos rezervo normą, nustatytą visoms mažmeninėms pozicijoms, kurios yra užtikrintos gyvenamosios paskirties nekilnojamuoju turtu, fizinių asmenų Lietuvos Respublikos rezidentų atžvilgiu;

                                             Liuksemburgas:

                                                         —

                                                         teisiškai privalomas paskolos ir turto vertės santykio (LTV) ribas naujoms Liuksemburge esančio gyvenamosios paskirties nekilnojamojo turto hipotekos paskoloms, skirtingų kategorijų paskolų gavėjams taikant skirtingas LTV ribas:

                                                                     a)

                                                                     100 % LTV ribą pirkėjams, pirmą kartą įsigyjantiems savo pagrindinę gyvenamąją vietą;

                                                                     b)

                                                                     90 % LTV ribą kitiems pirkėjams, t. y. ne pirmą kartą įsigyjantiems savo pagrindinę gyvenamąją vietą. Ši riba įgyvendinama proporcingai, nustačius, kokiai portfelio daliai ji taikoma. Konkrečiai, paskolų davėjai gali suteikti 15 % naujų hipotekos paskolų portfelio šiems paskolų gavėjams, taikydami LTV, kuris viršija 90 %, bet neviršija maksimalios 100 % LTV ribos;

                                                                     c)

                                                                     80 % LTV ribą kitoms hipotekos paskoloms (įskaitant nuomos tikslais pirkto turto segmentą);

                                             Nyderlandai:

                                                         —

                                                         minimalų vidutinį rizikos koeficientą, pagal Reglamento (ES) Nr. 575/2013 458 straipsnio 2 dalies d punkto vi papunktį taikomą kredito įstaigų, kurios yra gavusios veiklos leidimą Nyderlanduose ir reguliuojamojo kapitalo reikalavimams apskaičiuoti taiko IRB metodą, fizinių asmenų pozicijų, užtikrintų Nyderlanduose esančiu gyvenamosios paskirties nekilnojamuoju turtu, portfelių atžvilgiu. Kiekviename atskirame į šios priemonės taikymo sritį patenkančiame pozicijos straipsnyje paskolos daliai, neviršijančiai 55 % paskolai užtikrinti skirto turto rinkos vertės, priskiriamas 12 % rizikos koeficientas, o likusiai paskolos daliai – 45 % rizikos koeficientas. Minimalus vidutinis portfelio rizikos koeficientas yra pagal pozicijas įvertintas atskirų paskolų rizikos koeficientų svertinis vidurkis;

                                             Norvegija:

                                                         —

                                                         visoms veiklos leidimą Norvegijoje gavusioms kredito įstaigoms taikomą 4,5 % sisteminės rizikos rezervo normą pozicijoms Norvegijoje pagal Direktyvos 2013/36/ES 133 straipsnį, kuri 2020 m. sausio 1 d. taikoma Norvegijai ir Norvegijoje pagal Europos ekonominės erdvės susitarimo (*1) (EEE susitarimas) sąlygas (toliau – nuo 2020 m. sausio 1 d. Norvegijai ir Norvegijoje taikoma KRD);

                                                         —

                                                         Norvegijoje veiklos leidimą gavusioms kredito įstaigoms, naudojančioms vidaus reitingais pagrįstą (IRB) metodą reguliuojamojo kapitalo reikalavimams apskaičiuoti, taikomą 20 % vidutinio rizikos koeficiento žemutinę ribą gyvenamosios paskirties nekilnojamojo turto pozicijoms Norvegijoje pagal Reglamento (ES) Nr. 575/2013 458 straipsnio 2 dalies d punkto vi papunktį, kuris 2020 m. sausio 1 d. taikomas Norvegijai ir Norvegijoje pagal EEE susitarimo sąlygas (toliau – nuo 2020 m. sausio 1 d. Norvegijai ir Norvegijoje taikomas KRR);

                                                         —

                                                         Norvegijoje veiklos leidimą gavusioms kredito įstaigoms, naudojančioms IRB metodą reguliuojamojo kapitalo reikalavimams apskaičiuoti, taikomą 35 % vidutinio rizikos koeficiento žemutinę ribą komercinės paskirties nekilnojamojo turto pozicijoms Norvegijoje pagal nuo 2020 m. sausio 1 d. Norvegijai ir Norvegijoje taikomo KRR 458 straipsnio 2 dalies d punkto vi papunktį;

                                             Švedija:

                                                         —

                                                         Švedijoje veiklos leidimus gavusioms kredito įstaigoms, kurios reguliuojamojo kapitalo poreikiui apskaičiuoti naudoja IRB metodą, pagal Reglamento (ES) Nr. 575/2013 458 straipsnio 2 dalies d punkto vi papunktį taikomą konkrečiai kredito įstaigai nustatytą Švedijoje reziduojančių įsipareigojančiųjų asmenų mažmeninių pozicijų, užtikrintų nekilnojamuoju turtu, portfeliui taikomų rizikos koeficientų pagal pozicijas įvertinto vidutinio svertinio rizikos koeficiento žemutinę ribą, lygią 25 procentams.“

                        (*1)  OL L 1, 1994 1 3, p. 3.“;"

                     2.

                     Priedas pakeičiamas šios rekomendacijos priedu.

            Priimta Frankfurte prie Maino 2022 m. vasario 16 d.

                  ESRV bendrosios valdybos vardu

                  ESRV sekretoriato vadovas

               Francesco MAZZAFERRO

            (1)  OL L 1, 1994 1 3, p. 3.

            (2)  OL L 331, 2010 12 15, p. 1.

            (3)  OL L 176, 2013 6 27, p. 1.

            (4)  OL L 176, 2013 6 27, p. 338.

            (5)  OL C 58, 2011 2 24, p. 4.

            (6)  2015 m. gruodžio 15 d. Europos sisteminės rizikos valdybos rekomendacija ESRV/2015/2 dėl makroprudencinės politikos priemonių tarptautinio poveikio vertinimo ir savanoriško abipusiškumo (OL C 97, 2016 3 12, p. 9).

            (7)  2020 m. kovo 5 d. Komisijos sprendimas C(2020) 1214 final nesiūlyti įgyvendinimo akto, kuriuo būtų atmestas nacionalinės priemonės projektas, apie kurį Nyderlandai pranešė 2020 m. sausio 8 d. pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 575/2013 458 straipsnio 4 dalį.

            PRIEDAS
            Rekomendacijos ESRV/2015/2 priedas pakeičiamas taip:

                     „PRIEDAS

                        Belgija

                           IRB metodą naudojančių Belgijoje veiklos leidimus gavusių kredito įstaigų mažmeninėms pozicijoms, užtikrintoms gyvenamosios paskirties nekilnojamojo turto vienetais Belgijoje, pagal Reglamento (ES) Nr. 575/2013 458 straipsnio 2 dalies d punkto vi papunktį taikomas papildomas rizikos koeficientas. Papildomą rizikos koeficientą sudaro dvi sudedamosios dalys:

                                 a)

                                       fiksuotas 5 procentinių punktų papildomas rizikos koeficientas ir

                                 b)

                                       proporcingai apskaičiuojamas papildomas rizikos koeficientas, kurį sudaro 33 procentai pagal pozicijas įvertinto mažmeninių pozicijų, užtikrintų Belgijoje esančiu gyvenamosios paskirties nekilnojamuoju turtu, portfeliui taikomo vidutinio svertinio rizikos koeficiento.

                           I.   Priemonės aprašymas

                                 1.

                                 Belgijos priemonė, taikoma pagal Reglamento (ES) Nr. 575/2013 458 straipsnio 2 dalies d punkto vi papunktį ir privaloma IRB metodą naudojančioms Belgijoje veiklos leidimus gavusioms kredito įstaigoms, yra mažmeninėms pozicijoms, užtikrintoms gyvenamosios paskirties nekilnojamojo turto vienetais Belgijoje, taikomas papildomas rizikos koeficientas, kurį sudaro dvi sudedamosios dalys:

                                             a)

                                             pirma sudedamoji dalis yra 5 procentiniais punktais padidintas rizikos koeficientas, taikomas mažmeninėms pozicijoms, užtikrintoms gyvenamosios paskirties nekilnojamojo turto vienetais Belgijoje, kuris gaunamas po to, kai pagal b punktą apskaičiuojama antra papildomo rizikos koeficiento sudedamoji dalis;

                                             b)

                                             antrą sudedamąją dalį sudaro 33 procentai pagal pozicijas įvertinto mažmeninių pozicijų, užtikrintų Belgijoje esančiu gyvenamosios paskirties nekilnojamuoju turtu, portfeliui taikomo vidutinio svertinio rizikos koeficiento. Pagal pozicijas įvertintas vidutinis svertinis rizikos koeficientas yra atskiroms paskoloms taikomų rizikos koeficientų, apskaičiuotų pagal Reglamento (ES) Nr. 575/2013 154 straipsnį, vidurkis, įvertintas pagal atitinkamą pozicijos vertę.

                           II.   Abipusiškumas

                                 2.

                                 Pagal Reglamento (ES) Nr. 575/2013 458 straipsnio 5 dalį atitinkamoms valstybių narių institucijoms rekomenduojama C rekomendacijos 3 dalyje numatytu terminu pripažinti Belgijos priemonę, taikant ją veiklos leidimus šalyje gavusių ir IRB taikančių kredito įstaigų filialams, esantiems Belgijoje.

                                 3.

                                 Atitinkamoms institucijoms rekomenduojama pripažinti Belgijos priemonę taikant ją šalyje veiklos leidimus gavusioms ir IRB metodą naudojančioms kredito įstaigoms, turinčioms tiesiogines mažmeninių pozicijas, užtikrintas gyvenamosios paskirties nekilnojamojo turto vienetais Belgijoje. Vadovaujantis C rekomendacijos 2 dalimi, atitinkamoms institucijoms rekomenduojama taikyti tą pačią priemonę, kurią aktyvuojanti institucija įgyvendino Belgijoje per C rekomendacijos 3 dalyje nurodytą terminą.

                                 4.

                                 Jei jų jurisdikcijoje negalima įgyvendinti tokios pačios makroprudencinės politikos priemonės, atitinkamoms institucijoms rekomenduojama pasikonsultavus su ESRV taikyti makroprudencinės politikos priemonę, kurią galima įgyvendinti jų jurisdikcijoje ir kurios poveikis panašiausias į pirmiau nurodytos priemonės, kurią rekomenduojama abipusiškai taikyti, taip pat priimti Direktyvos 2013/36/ES VII antraštinės dalies 2 skyriaus IV skirsnyje nustatytas priežiūros priemones ir įgaliojimus. Atitinkamoms institucijoms rekomenduojama priimti lygiavertį poveikį turinčią priemonę ne vėliau kaip per keturis mėnesius nuo šios rekomendacijos paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.

                           III.   Reikšmingumo riba

                                 5.

                                 Šią priemonę papildo konkrečiai įstaigai nustatyta 2 mlrd. EUR reikšmingumo riba, kuria atitinkamos priemonę abipusiškai taikančios institucijos gali vadovautis taikydamos de minimis principą.

                                 6.

                                 Vadovaujantis Rekomendacijos ESRV/2015/2 2 skirsnio 2 dalies 1 punktu, atitinkamos valstybės narės institucijos gali taikyti išimtį atskiroms šalyje veiklos leidimus gavusioms ir IRB metodą naudojančioms kredito įstaigoms, jei jos turi nereikšmingas mažmenines pozicijas, užtikrintas gyvenamosios paskirties nekilnojamojo turto vienetais Belgijoje, mažesnes už 2 mlrd. EUR reikšmingumo ribą. Taikydamos reikšmingumo ribą, atitinkamos institucijos turėtų stebėti pozicijų reikšmingumą ir joms rekomenduojama abipusiškai taikyti Belgijos priemonę atskiroms šalyje veiklos leidimus gavusioms kredito įstaigoms, kurioms anksčiau priemonė nebuvo taikoma, kai pažeidžiama 2 mlrd. EUR reikšmingumo riba.

                                 7.

                                 Jei nėra atitinkamose valstybėse narėse veiklos leidimus gavusių kredito įstaigų, turinčių filialus Belgijoje arba turinčių tiesiogines mažmenines pozicijas, užtikrintas gyvenamosios paskirties nekilnojamojo turto vienetais Belgijoje, kurios naudoja IRB metodą ir kurių pozicijos Belgijos gyvenamosios paskirties nekilnojamojo turto rinkoje yra ne mažesnės kaip 2 mlrd. EUR, atitinkamos valstybių narių institucijos gali nuspręsti netaikyti Belgijos priemonės abipusiškai, kaip numatyta Rekomendacijos ESRV/2015/2 2 skirsnio 2 dalies 1 punkte. Šiuo atveju atitinkamos institucijos turėtų stebėti pozicijų reikšmingumą ir joms rekomenduojama abipusiškai taikyti Belgijos priemonę, kai kredito įstaiga, naudojanti IRB metodą, peržengia 2 mlrd. EUR reikšmingumo ribą.

                                 8.

                                 Vadovaujantis Rekomendacijos ESRV/2015/2 2 skirsnio 2 dalies 1 punktu, 2 mlrd. EUR reikšmingumo riba yra rekomenduojama maksimali riba. Dėl to atitinkamos priemonę abipusiškai taikančios institucijos vietoj rekomenduotos ribos gali nustatyti žemesnę ribą savo jurisdikcijoje, kai tinkama, arba taikyti priemonės abipusiškumą be jokios reikšmingumo ribos.

                        Prancūzija

                           – Reglamento (ES) Nr. 575/2013 395 straipsnio 1 dalyje numatytos didelių pozicijų ribos, taikytinos Prancūzijoje registruotą buveinę turinčių labai įsiskolinusių didelių ne finansų bendrovių pozicijoms, sugriežtinimas iki 5 procentų jų 1 lygio kapitalo, taikomas pagal Reglamento (ES) Nr. 575/2013 458 straipsnio 2 dalies d punkto ii papunktį pasaulinės sisteminės svarbos įstaigoms (G-SII) ir kitoms sisteminės svarbos įstaigoms (O-SII) aukščiausiu konsolidavimo lygiu jų bankų prudencinio konsolidavimo ribose.

                     I.   Priemonės aprašymas

                                 1.

                                 Prancūzijos priemonė, taikoma pagal Reglamento (ES) Nr. 575/2013 458 straipsnio 2 dalies d punkto ii papunktį G-SII ir O-SII aukščiausiu konsolidavimo lygiu (ne iš dalies konsoliduotu lygiu) jų bankų prudencinio konsolidavimo ribose, yra didelių pozicijų ribos sugriežtinimas iki 5 procentų jų 1 lygio kapitalo, taikomas Prancūzijoje registruotą buveinę turinčių labai įsiskolinusių didelių ne finansų bendrovių pozicijoms.

                                 2.

                                 Ne finansų bendrovė apibrėžiama kaip fizinis ar juridinis asmuo pagal privatinę teisę turintis registruotą buveinę Prancūzijoje, kuris ir individualiai, ir aukščiausiu konsolidavimo lygiu priklauso ne finansų bendrovių sektoriui, kaip apibrėžta Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 549/2013 (*1) A priedo 2.45 punkte.

                                 3.

                                 Registruotą buveinę Prancūzijoje turinčių ne finansų bendrovių pozicijoms ir susijusių ne finansų bendrovių grupių pozicijoms priemonė taikoma taip:

                                             a)

                                             registruotą buveinę aukščiausiu konsolidavimo lygiu Prancūzijoje turinčių ne finansų bendrovių, priklausančių susijusių ne finansų bendrovių grupei, atveju priemonė taikoma grupės ir visų jos susijusių subjektų, kaip numatyta Reglamento (ES) Nr. 575/2013 4 straipsnio 1 dalies 39 punkte, grynųjų pozicijų sumai;

                                             b)

                                             registruotą buveinę aukščiausiu konsolidavimo lygiu ne Prancūzijoje turinčių ne finansų bendrovių, priklausančių susijusių ne finansų bendrovių grupei, atveju priemonė taikoma sumai, kuri gaunama sudėjus:

                                                         i)

                                                         registruotą buveinę Prancūzijoje turinčių ne finansų bendrovių pozicijas;

                                                         ii)

                                                         ne finansų bendrovių Prancūzijoje ar užsienyje, kurias i punkte nurodytos ne finansų bendrovės tiesiogiai arba netiesiogiai kontroliuoja, kaip numatyta Reglamento (ES) Nr. 575/2013 4 straipsnio 1 dalies 39 punkte, pozicijas; ir

                                                         iii)

                                                         ne finansų bendrovių Prancūzijoje ar užsienyje, kurios ekonomiškai priklauso nuo i punkte nurodytų ne finansų bendrovių, kaip numatyta Reglamento (ES) Nr. 575/2013 4 straipsnio 1 dalies 39 punkte, pozicijas.

                                       Ši priemonė netaikoma ne finansų bendrovėms, kurios neturi registruotos buveinės Prancūzijoje ir kurios nėra registruotą buveinę Prancūzijoje turinčių ne finansų bendrovių patronuojamosios įmonės ar nėra nuo jų ekonomiškai priklausomos arba nėra jų tiesiogiai ar netiesiogiai kontroliuojamos.
                                 Remiantis Reglamento (ES) Nr. 575/2013 395 straipsnio 1 dalimi, priemonė taikytina po to, kai atsižvelgiama į kredito rizikos mažinimo metodų poveikį ir išimtis pagal Reglamento (ES) Nr. 575/2013 399–403 straipsnius.

                                 4.

                                 G-SII ar O-SII privalo laikyti Prancūzijoje registruotą buveinę turinčią ne finansų bendrovę didele, jeigu jos turima ne finansų bendrovių ar susijusių ne finansų bendrovių grupės pagal 3 dalį pradinė pozicija yra 300 mln. EUR arba didesnė. Pradinės pozicijos vertė apskaičiuojama vadovaujantis Reglamento (ES) Nr. 575/2013 389 ir 390 straipsniais, prieš atsižvelgiant į kredito rizikos mažinimo poveikį ir išimtis pagal Reglamento (ES) Nr. 575/2013 399–403 straipsnius, kaip nurodyta teikiant informaciją pagal Komisijos įgyvendinimo reglamento (ES) Nr. 680/2014 (*2) 9 straipsnį.

                                 5.

                                 Ne finansų bendrovė laikoma labai įsiskolinusia, jeigu jos sverto rodiklis viršija 100 procentų ir finansinių sąnaudų padengimo rodiklis yra mažesnis už tris, skaičiuojant aukščiausiu grupės konsolidavimo lygiu taip:

                                             a)

                                             sverto rodiklis yra bendros skolos, atėmus grynąsias lėšas, ir nuosavo kapitalo santykis; ir

                                             b)

                                             finansinių sąnaudų padengimo rodiklis yra santykis tarp, iš vienos pusės, pridėtinės vertės pridėjus veiklos subsidijas, atėmus: i) darbo užmokestį; ii) veiklos mokesčius ir rinkliavas; iii) kitas grynąsias veiklos išlaidas, išskyrus grynąsias palūkanas ir panašias sąnaudas; ir iv) nusidėvėjimą ir amortizaciją, ir, iš kitos pusės, palūkanų ir panašių sąnaudų.

                                       Rodikliai apskaičiuojami remiantis agreguotais apskaitos rodikliais, apibrėžtais remiantis taikytinais standartais, kaip nurodyta ne finansų bendrovės finansinėse ataskaitose, kurias patvirtino, kai tinkama, atestuotasis apskaitininkas.

                           II.   Abipusiškumas

                                 6.

                                 Atitinkamoms institucijoms rekomenduojama pripažinti Prancūzijos priemonę, taikant ją šalyje veiklos leidimus gavusioms G-SII ir O-SII aukščiausiu konsolidavimo lygiu jų jurisdikcijos bankų prudencinio konsolidavimo ribose.

                                 7.

                                 Jei jų jurisdikcijoje negalima įgyvendinti tokios pačios makroprudencinės politikos priemonės, vadovaujantis C rekomendacijos 2 dalimi, atitinkamoms institucijoms rekomenduojama pasikonsultavus su ESRV taikyti makroprudencinės politikos priemonę, kurią galima įgyvendinti jų jurisdikcijoje ir kurios poveikis panašiausias į pirmiau nurodytos priemonės, kurią rekomenduojama abipusiškai taikyti. Atitinkamoms institucijoms rekomenduojama priimti lygiavertį poveikį turinčią priemonę ne vėliau kaip per šešis mėnesius nuo šios rekomendacijos paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.

                           III.   Reikšmingumo riba

                                 8.

                                 Šią priemonę papildo sudėtinė reikšmingumo riba, kuria atitinkamos priemonę abipusiškai taikančios institucijos gali vadovautis taikydamos de minimis principą ir kurią sudaro:

                                             a)

                                             šalyje veiklos leidimus gavusių G-SIIs ir O-SIIs aukščiausiu konsolidavimo lygiu jų bankų prudencinio konsolidavimo ribose bendrų pradinių pozicijų Prancūzijos ne finansų bendrovių sektoriaus atžvilgiu riba, lygi 2 mlrd. EUR;

                                             b)

                                             300 mln. EUR riba, taikytina šalyje veiklos leidimus gavusioms G-SIIs ir O-SIIs, lygi 1 punkte nurodytai ribai arba ją viršijanti:

                                                         i)

                                                         registruotą buveinę Prancūzijoje turinčios ne finansų bendrovės vienos pradinės pozicijos atveju;

                                                         ii)

                                                         susijusių ne finansų bendrovių grupės, aukščiausiu konsolidavimo lygiu turinčios registruotą buveinę Prancūzijoje, pradinių pozicijų sumos, apskaičiuotos pagal 3 dalies a punktą, atveju;

                                                         iii)

                                                         aukščiausiu konsolidavimo lygiu registruotą buveinę Prancūzijoje turinčių ne finansų bendrovių, kurios priklauso susijusių ne finansų bendrovių grupei, turinčiai registruotą buveinę aukščiausiu konsolidavimo lygiu ne Prancūzijoje, kaip pateikta Įgyvendinimo reglamento (ES) Nr. 680/2014 VIII priedo C 28.00 ir C 29.00 šablonuose, pradinių pozicijų sumos atveju;

                                             c)

                                             G-SII ar O-SII 1 lygio kapitalo aukščiausiu konsolidavimo lygiu 5 procentų riba, b dalyje nurodytų pozicijų atžvilgiu, atsižvelgus į rizikos mažinimo metodų poveikį ir išimtis pagal Reglamento (ES) Nr. 575/2013 399–403 straipsnius.

                                       Ribos, nurodytos b ir c dalyse, turi būti taikomos nepriklausomai nuo to, ar atitinkamas subjektas ar ne finansų bendrovė yra labai įsiskolinę ar ne.
                                 Pradinės pozicijos vertė, nurodyta a ir b dalyse, apskaičiuojama vadovaujantis Reglamento (ES) Nr. 575/2013 389 ir 390 straipsniais, prieš atsižvelgiant į kredito rizikos mažinimo poveikį ir išimtis pagal Reglamento (ES) Nr. 575/2013 399-403 straipsnius, kaip nurodyta teikiant informaciją pagal Komisijos įgyvendinimo reglamento (ES) Nr. 680/2014 9 straipsnį.

                                 9.

                                 Vadovaujantis ESRV/2015/2 rekomendacijos 2 skirsnio 2 dalies 1 punktu, atitinkamos suinteresuotų valstybių narių institucijos gali taikyti išimtį šalyje veiklos leidimą gavusioms G-SII ar O-SII aukščiausiu konsolidavimo lygiu jų bankų prudencinio konsolidavimo ribose, jeigu jos nepažeidžia 8 dalyje nurodytos sudėtinės reikšmingumo ribos. Taikydamos reikšmingumo ribą, atitinkamos institucijos turėtų stebėti šalyje veiklos leidimą gavusių G-SII ir O-SII pozicijų reikšmingumą Prancūzijos ne finansų bendrovių sektoriaus atžvilgiu, taip pat šalyje veiklos leidimą gavusių G-SII ir O-SII pozicijų Prancūzijoje registruotą buveinę turinčių didelių ne finansų bendrovių atžvilgiu koncentraciją, ir joms rekomenduojama taikyti Prancūzijos priemonę toms šalyje veiklos leidimą gavusioms G-SII ir O-SII aukščiausiu konsolidavimo lygiu jų bankų prudencinio konsolidavimo ribose, kurioms anksčiau buvo taikyta išimtis, kai pažeidžiama 8 dalyje nurodyta sudėtinė reikšmingumo riba. Atitinkamos institucijos taip pat skatinamos atkreipti kitų jų jurisdikcijos rinkos dalyvių dėmesį į sisteminę riziką, susijusią su registruotą buveinę Prancūzijoje turinčių didelių ne finansų bendrovių sverto padidėjimu.

                                 10.

                                 Jeigu nėra atitinkamų šalyje veiklos leidimus gavusių G-SII ir O-SII aukščiausiu konsolidavimo lygiu jų bankų prudencinio konsolidavimo ribose ir turinčių Prancūzijos ne finansų bendrovių sektoriaus pozicijų, viršijančių 8 dalyje nurodytą reikšmingumo ribą, atitinkamos suinteresuotos valstybių narių institucijos, remdamosi Rekomendacijos ESRV/2015/2 2 skirsnio 2 dalies 1 punktu, gali nuspręsti netaikyti Prancūzijos priemonės abipusiškai. Šiuo atveju atitinkamos institucijos turėtų stebėti šalyje veiklos leidimus gavusių G-SII ir O-SII pozicijų reikšmingumą Prancūzijos ne finansų bendrovių sektoriaus atžvilgiu, taip pat šalyje veiklos leidimus gavusių G-SII ir O-SII pozicijų Prancūzijoje registruotą buveinę turinčių didelių ne finansų bendrovių atžvilgiu koncentraciją, ir joms rekomenduojama abipusiškai taikyti Prancūzijos priemonę, kai šalyje veiklos leidimą gavusi G-SII ar O-SII aukščiausiu konsolidavimo lygiu jų bankų prudencinio konsolidavimo ribose, viršija 8 dalyje nurodytą sudėtinę reikšmingumo ribą. Atitinkamos institucijos taip pat skatinamos atkreipti kitų jų jurisdikcijos rinkos dalyvių dėmesį į sisteminę riziką, susijusią su registruotą buveinę Prancūzijoje turinčių didelių ne finansų bendrovių sverto padidėjimu.

                                 11.

                                 Vadovaujantis Rekomendacijos ESRV/2015/2 2 skirsnio 2 dalies 1 punktu, 8 dalyje nurodyta sudėtinė reikšmingumo riba yra rekomenduojamas maksimalus ribos lygis. Dėl to atitinkamos abipusiškumą taikančios institucijos vietoj rekomenduotos ribos gali nustatyti žemesnę ribą savo jurisdikcijoje, kai tinkama, arba priemonę abipusiškai taikyti be jokios reikšmingumo ribos.

                        Lietuva

                           2 % sisteminės rizikos rezervo norma, nustatyta visoms mažmeninėms pozicijoms, kurios yra užtikrintos gyvenamosios paskirties nekilnojamuoju turtu, fizinių asmenų Lietuvos Respublikos rezidentų atžvilgiu.

                     I.   Priemonės aprašymas

                                 1.

                                 Lietuvos priemonę, taikomą pagal Direktyvos 2013/36/ES 133 straipsnį, sudaro visoms mažmeninėms pozicijoms, užtikrintoms gyvenamosios paskirties nekilnojamuoju turtu, fizinių asmenų Lietuvoje atžvilgiu nustatyta 2 % sisteminės rizikos rezervo norma.

                           II.   Abipusiškumas

                                 2.

                                 Atitinkamoms institucijoms rekomenduojama Lietuvos priemonę taikyti abipusiškai, ją taikant Lietuvoje esantiems ir veiklos leidimą gavusių bankų filialams ir Lietuvoje turimoms tiesioginėms tarpvalstybinėms pozicijoms, užtikrintoms gyvenamosios paskirties nekilnojamuoju turtu, fizinių asmenų atžvilgiu. Didelė visų hipotekos pozicijų dalis priklauso Lietuvoje veikiantiems užsienio bankų filialams, todėl priemonės abipusiškas taikymas kitose valstybėse narėse padėtų skatinti vienodas veiklos sąlygas ir užtikrinti, kad visi svarbūs rinkos dalyviai atsižvelgtų į Lietuvoje padidėjusią gyvenamosios paskirties nekilnojamojo turto riziką ir padidintų savo atsparumą.

                                 3.

                                 Jei jų jurisdikcijoje negalima įgyvendinti tokios pačios makroprudencinės politikos priemonės, atitinkamoms institucijoms rekomenduojama pasikonsultavus su ESRV taikyti makroprudencinės politikos priemonę, kurią galima įgyvendinti jų jurisdikcijoje ir kurios poveikis panašiausias į pirmiau nurodytos priemonės, kurią rekomenduojama abipusiškai taikyti, taip pat priimti Direktyvos 2013/36/ES VII antraštinės dalies 2 skyriaus IV skirsnyje nustatytas priežiūros priemones ir įgaliojimus. Atitinkamoms institucijoms rekomenduojama priimti lygiavertį poveikį turinčią priemonę ne vėliau kaip per keturis mėnesius nuo šios rekomendacijos paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.

                           III.   Reikšmingumo riba

                                 4.

                                 Šią priemonę papildo įstaigos specialioji reikšmingumo riba, kuria atitinkamos priemonę abipusiškai taikančios institucijos gali vadovautis taikydamos de minimis principą. Įstaigos gali būti atleistos nuo sisteminės rizikos rezervo reikalavimo, jei atitinkamos jų sektorinės pozicijos neviršija 50 mln. EUR, t. y. maždaug 0,5 % visų Lietuvos kredito įstaigų sektoriaus atitinkamų pozicijų. Todėl priemonę abipusiškai taikyti prašoma tik tada, jeigu viršijama įstaigos specialioji riba.

                                 5.

                                 Tokios ribos pagrindimas:

                                             a)

                                             būtina kuo labiau sumažinti nevienodo reglamentavimo galimybes, nes tokia pati reikšmingumo riba bus taikoma ir Lietuvoje veiklos leidimą gavusioms kredito įstaigoms;

                                             b)

                                             tokios reikšmingumo ribos taikymas padėtų užtikrinti vienodas veiklos sąlygas, t. y. įstaigoms, turinčioms panašaus dydžio pozicijas, būtų taikomas sisteminės rizikos rezervo reikalavimas;

                                             c)

                                             ši riba yra svarbi finansiniam stabilumui, nes tolesnė gyvenamosios paskirties nekilnojamojo turto rizikos raida daugiausia priklausys nuo būsto rinkos aktyvumo, o jis iš dalies priklauso nuo būstui įsigyti išduodamų naujų paskolų kiekio. Todėl priemonė turėtų būti taikoma šioje rinkoje veikiantiems rinkos dalyviams, net jei jų hipotekos paskolų portfeliai nėra tokie dideli kaip didžiausių paskolų teikėjų.

                                 6.

                                 Vadovaujantis Rekomendacijos ESRV/2015/2 2 skirsnio 2 dalies 1 punktu, 50 mln. EUR reikšmingumo riba yra rekomenduojama maksimali riba. Dėl to atitinkamos priemonę abipusiškai taikančios institucijos vietoj rekomenduotos ribos gali savo jurisdikcijoje nustatyti žemesnę ribą, jei tai tikslinga, arba priemonę abipusiškai taikyti be jokios reikšmingumo ribos.

                        Liuksemburgas

                           Teisiškai privalomos paskolos ir turto vertės santykio (LTV) ribos naujoms Liuksemburge esančio gyvenamosios paskirties nekilnojamojo turto hipotekos paskoloms, taikant skirtingas LTV ribas skirtingų kategorijų paskolų gavėjams:

                                 a)

                                       100 % LTV riba pirkėjams, pirmą kartą įsigyjantiems savo pagrindinę gyvenamąją vietą;

                                 b)

                                       90 % LTV riba kitiems pirkėjams, t.y. ne pirmą kartą įsigyjantiems savo pagrindinę gyvenamąją vietą; Ši riba proporcingai įgyvendinama taikant portfelio išdavimo normą. Konkrečiai, paskolų davėjai gali suteikti 15 % naujų hipotekos paskolų portfelio šiems paskolų gavėjams, taikydami LTV, kuris viršija 90 %, bet neviršija maksimalios 100 % LTV ribos;

                                 c)

                                       80 % LTV riba kitoms hipotekinėms paskoloms (įskaitant nuomos tikslais pirkto turto segmentą).

                           I.   Priemonės aprašymas

                                 1.

                                 Liuksemburgo institucijos aktyvavo teisiškai privalomas LTV ribas naujoms Liuksemburge esančio gyvenamosios paskirties nekilnojamojo turto hipotekos paskoloms. Atsižvelgdama į Sisteminės rizikos komiteto (pranc. Comité du Risque systémique) rekomendaciją (*3), Finansų sektoriaus priežiūros komisija (pranc. Commission de Surveillance du Secteur Financier) (*4) kartu su Liuksemburgo centriniu banku (Banque centrale du Luxembourg) aktyvavo LTV ribas, kurios skiriasi pagal tris paskolos gavėjų kategorijas. LTV ribos kiekvienai iš trijų kategorijų yra tokios:

                                             a)

                                             100 % LTV riba pirkėjams, pirmą kartą įsigyjantiems savo pagrindinę gyvenamąją vietą;

                                             b)

                                             90 % LTV riba kitiems pirkėjams, t.y. ne pirmą kartą įsigyjantiems savo pagrindinę gyvenamąją vietą. Ši riba proporcingai įgyvendinama taikant portfelio išdavimo normą. Konkrečiai, paskolų davėjai gali suteikti 15 % naujų hipotekos paskolų portfelio šiems paskolų gavėjams, taikydami LTV, kuris viršija 90 %, bet neviršija maksimalios 100 % LTV ribos;

                                             c)

                                             80 % LTV riba kitoms hipotekinėms paskoloms (įskaitant nuomos tikslais pirkto turto segmentą).

                                 2.

                                 LTV – visų paskolų arba paskolos dalių, kurias paskolos gavėjas užtikrino gyvenamosios paskirties nekilnojamuoju turtu paskolos suteikimo metu, sumos ir turto vertės tuo pačiu metu santykis.

                                 3.

                                 LTV ribos taikomos nepriklausomai nuo nuosavybės teisės rūšies (pvz., visiška nuosavybė, uzufruktas, suvaržyta nuosavybė).

                                 4.

                                 Priemonė taikoma bet kuriam privačiam paskolos gavėjui, gaunančiam hipotekos paskolą, skirtą gyvenamosios paskirties nekilnojamajam turtui Liuksemburge įsigyti nekomerciniais tikslais. Priemonė taip pat taikoma, jei paskolos gavėjas šiam sandoriui sudaryti naudoja tokią teisinę struktūrą kaip investicijų į nekilnojamąjį turtą bendrovė, taip pat bendrų paraiškų atveju. Gyvenamosios paskirties nekilnojamasis turtas apima statybų paskirties žemę, neatsižvelgiant į tai, ar statybos darbai atliekami iš karto po įsigijimo ar praėjus keleriems metams po to. Priemonė taip pat taikoma, jei paskolos gavėjui paskola suteikiama nekilnojamajam turtui pagal ilgalaikės nuomos sutartį įsigyti. Nekilnojamasis turtas gali būti naudojamas savininko reikmėms arba perkamas nuomos tikslais.

                           II.   Abipusiškumas

                                 5.

                                 Valstybėms narėms, kurių kredito įstaigos, draudimo bendrovės ir specialistai, vykdantys skolinimo veiklą (hipotekos paskolų teikėjai), turi atitinkamas reikšmingas Liuksemburgo kredito pozicijas tiesioginio tarpvalstybinio kredito forma, rekomenduojama Liuksemburgo priemonę abipusiškai taikyti jų jurisdikcijoje. Jei jų jurisdikcijoje negalima įgyvendinti tokios pačios makroprudencinės politikos priemonės visų tarpvalstybinių pozicijų atžvilgiu, atitinkamos institucijos turėtų taikyti turimas priemones, kurių poveikis panašiausias į aktyvuotos makroprudencinės politikos priemonės poveikį.

                                 6.

                                 Valstybės narės turėtų pranešti ESRV, kad jos abipusiškai taikė Liuksemburgo priemonę arba de minimis išimtis pagal Rekomendacijos ESRV/2015/2 D rekomendaciją. Pranešimas turėtų būti pateiktas ne vėliau kaip per vieną mėnesį nuo abipusiškai taikomos priemonės priėmimo dienos, naudojant atitinkamą ESRV interneto svetainėje paskelbtą šabloną. ESRV pranešimus skelbs ESRV interneto svetainėje ir taip visuomenei praneš apie nacionalinius sprendimus dėl abipusiškumo. Skelbiant nurodomos išimtys, kurias padarė abipusiškumą taikančios valstybės narės, ir jų įsipareigojimas stebėti reglamentavimo veiksmingumo nutekėjimą ir prireikus imtis veiksmų.

                                 7.

                                 Valstybėms narėms rekomenduojama abipusiškai taikyti priemonę per tris mėnesius nuo šios rekomendacijos paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.

                           III.   Reikšmingumo riba

                                 8.

                                 Šią priemonę papildo dvi reikšmingumo ribos, kuriomis atitinkamos priemonę abipusiškai taikančios valstybės narės gali vadovautis taikydamos de minimis principą: konkrečiai valstybei nustatyta reikšmingumo riba ir konkrečiai įstaigai nustatyta reikšmingumo riba. Konkrečiai valstybei nustatyta reikšmingumo riba, taikoma visoms tarpvalstybinėms hipotekos paskoloms Liuksemburge, yra 350 mln. EUR, t. y. apytiksliai 1 % visos nacionalinės gyvenamosios paskirties nekilnojamojo turto hipotekos rinkos 2020 m. gruodžio mėn. Konkrečiai įstaigai nustatyta reikšmingumo riba, taikoma visoms tarpvalstybinėms hipotekos paskoloms Liuksemburge, yra 35 mln. EUR, t. y. apytiksliai 0,1 % visos nacionalinės gyvenamosios paskirties nekilnojamojo turto hipotekos rinkos 2020 m. gruodžio mėn. Abipusiškai taikyti prašoma tik tada, kai tiek konkrečiai valstybei nustatyta reikšmingumo riba, tiek ir konkrečiai įstaigai nustatyta reikšmingumo riba yra peržengiamos.

                        Nyderlandai

                           Minimalus vidutinis rizikos koeficientas, kurį IRB metodą taikančios kredito įstaigos taiko fizinių asmenų pozicijų, užtikrintų Nyderlanduose esančiu gyvenamosios paskirties nekilnojamuoju turtu, portfelių atžvilgiu. Kiekviename atskirame į šios priemonės taikymo sritį patenkančiame pozicijos straipsnyje paskolos daliai, neviršijančiai 55 % paskolai užtikrinti skirto turto rinkos vertės, priskiriamas 12 % rizikos koeficientas, o likusiai paskolos daliai – 45 % rizikos koeficientas. Minimalus vidutinis portfelio rizikos koeficientas yra pagal pozicijas įvertintas atskirų paskolų rizikos koeficientų svertinis vidurkis;

                     I.   Priemonės aprašymas

                                 1.

                                 Nyderlandų priemone, taikoma pagal Reglamento (ES) Nr. 575/2013 458 straipsnio 2 dalies d punkto vi papunktį, IRB taikančių kredito įstaigų fizinių asmenų atžvilgiu turimų pozicijų, užtikrintų Nyderlanduose esančio gyvenamosios paskirties nekilnojamojo turto hipoteka, portfeliui nustatomas minimalus vidutinis rizikos koeficientas. Paskolai, kuriai taikoma nacionalinė hipotekos garantijų sistema, priemonė netaikoma.

                                 2.

                                 Mažiausias vidutinis rizikos koeficientas apskaičiuojamas taip:

                                             a)

                                             kiekviename atskirame į šios priemonės taikymo sritį patenkančiame pozicijos straipsnyje paskolos daliai, neviršijančiai 55 % paskolai užtikrinti skirto turto rinkos vertės, priskiriamas 12 % rizikos koeficientas, o likusiai paskolos daliai – 45 % rizikos koeficientas. Jam apskaičiuoti naudotinas LTV santykis turėtų būti nustatomas pagal taikytinas Reglamento (ES) Nr.575/2013 nuostatas;

                                             b)

                                             minimalus vidutinis portfelio rizikos koeficientas yra pirmiau nurodytu būdu apskaičiuotas pagal pozicijas įvertintas atskirų paskolų rizikos koeficientų svertinis vidurkis. Apskaičiuojant minimalų svertinį rizikos koeficientų vidurkį į atskiras paskolas, kurioms priemonė netaikoma, nėra atsižvelgiama.

                                 3.

                                 Ši priemonė nepakeičia esamų kapitalo reikalavimų, nustatytų ir atsirandančių pagal Reglamentą (ES) Nr. 575/2013. Bankai, kuriems taikoma ši priemonė, apskaičiuodami į šios priemonės taikymo sritį patenkančios hipotekos portfelio dalies vidutinį rizikos koeficientą remiasi ir įprasta tvarka taikomomis Reglamento (ES) Nr. 575/2013 nuostatomis, ir priemonei nustatytu metodu. Apskaičiuodami savo kapitalo poreikį, jie vėliau turi taikyti didesnįjį iš dviejų vidutinių rizikos koeficientų.

                           II.   Abipusiškumas

                                 4.

                                 Atitinkamoms institucijoms rekomenduojama abipusiškai taikyti Nyderlandų priemonę šalyje veiklos leidimą gavusioms kredito įstaigoms, kurios taiko IRB metodą ir turi pozicijų, užtikrintų Nyderlanduose esančiu gyvenamosios paskirties nekilnojamuoju turtu fizinių asmenų atžvilgiu, nes jų bankų sektoriai per bankų filialus Nyderlandų būsto rinkoje šiuo metu arba ateityje gali tiesiogiai arba netiesiogiai patirti sisteminę riziką.

                                 5.

                                 Vadovaujantis C rekomendacijos 2 dalimi, atitinkamoms institucijoms rekomenduojama pradėti taikyti tokią pačią priemonę, kokią aktyvuojanti institucija įgyvendino Nyderlanduose, per C rekomendacijos 3 dalyje nurodytą terminą.

                                 6.

                                 Jei jų jurisdikcijoje negalima įgyvendinti tokios pačios makroprudencinės politikos priemonės, atitinkamoms institucijoms rekomenduojama pasikonsultavus su ESRV taikyti makroprudencinės politikos priemonę, kurią galima įgyvendinti jų jurisdikcijoje ir kurios poveikis panašiausias į pirmiau nurodytos priemonės, kurią rekomenduojama abipusiškai taikyti, taip pat priimti Direktyvos 2013/36/ES VII antraštinės dalies 2 skyriaus IV skirsnyje nustatytas priežiūros priemones ir įgaliojimus. Atitinkamoms institucijoms rekomenduojama priimti lygiavertį poveikį turinčią priemonę ne vėliau kaip per keturis mėnesius nuo šios rekomendacijos paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.

                           III.   Reikšmingumo riba

                                 7.

                                 Šią priemonę papildo konkrečiai įstaigai nustatyta reikšmingumo riba, kuria atitinkamos priemonę abipusiškai taikančios institucijos gali vadovautis taikydamos de minimis principą. Minimalus vidutinis rizikos koeficientas gali būti netaikomas kredito įstaigų, kurios taiko IRB ir turi pozicijų, užtikrintų Nyderlanduose esančiu gyvenamosios paskirties nekilnojamuoju turtu, fizinių asmenų atžvilgu, portfeliui, jei jų vertė neviršija 5 mlrd. EUR. Paskolos, kurioms taikoma nacionalinė hipotekos garantijų sistema, vertinant reikšmingumo ribą nebus įskaičiuojamos.

                                 8.

                                 Vadovaujantis Rekomendacijos ESRV/2015/2 2 skirsnio 2 dalies 1 punktu, 5 mlrd. EUR reikšmingumo riba yra rekomenduojama maksimali riba. Dėl to atitinkamos priemonę abipusiškai taikančios institucijos vietoj rekomenduotos ribos gali savo jurisdikcijoje nustatyti žemesnę ribą, jei tai tikslinga, arba priemonę abipusiškai taikyti be jokios reikšmingumo ribos.

                        Norvegija

                                 —

                                       visoms veiklos leidimą Norvegijoje gavusioms kredito įstaigoms taikoma 4,5 % sisteminės rizikos rezervo norma pozicijoms Norvegijoje pagal Direktyvos 2013/36/ES 133 straipsnį, kuri 2020 m. sausio 1 d. taikoma Norvegijai ir Norvegijoje pagal Europos ekonominės erdvės susitarimo (EEE susitarimas) sąlygas (toliau – nuo 2020 m. sausio 1 d. Norvegijai ir Norvegijoje taikoma KRD);

                                 —

                                       Norvegijoje veiklos leidimą gavusioms kredito įstaigoms, naudojančioms vidaus reitingais pagrįstą (IRB) metodą reguliuojamojo kapitalo reikalavimams apskaičiuoti, taikoma 20 % vidutinio rizikos koeficiento žemutinė riba gyvenamosios paskirties nekilnojamojo turto pozicijoms Norvegijoje pagal Reglamento (ES) Nr. 575/2013 458 straipsnio 2 dalies d punkto vi papunktį, kuris 2020 m. sausio 1 d. taikomas Norvegijai ir Norvegijoje pagal EEE susitarimo sąlygas (toliau – nuo 2020 m. sausio 1 d. Norvegijai ir Norvegijoje taikomas KRR);

                                 —

                                       Norvegijoje veiklos leidimą gavusioms kredito įstaigoms, naudojančioms IRB metodą reguliuojamojo kapitalo reikalavimams apskaičiuoti, taikoma 35 % vidutinio rizikos koeficiento žemutinė riba komercinės paskirties nekilnojamojo turto pozicijoms Norvegijoje pagal nuo 2020 m. sausio 1 d. Norvegijai ir Norvegijoje taikomo KRR 458 straipsnio 2 dalies d punkto vi papunktį.

                           I.   Priemonių aprašymas

                                 1.

                                 Nuo 2020 m. gruodžio 31 d.Finansdepartementet (Norvegijos finansų ministerija) įvedė tris priemones: i) 4,5 % sisteminės rizikos rezervo reikalavimą pozicijoms Norvegijoje pagal nuo 2020 m. sausio 1 d. Norvegijai ir Norvegijoje taikomos KRD 133 straipsnį; ii) 20 % vidutinio rizikos koeficiento žemutinę ribą gyvenamosios paskirties nekilnojamojo turto pozicijoms Norvegijoje pagal nuo 2020 m. sausio 1 d. Norvegijai ir Norvegijoje taikomo KRR 458 straipsnio 2 dalies d punkto vi papunktį; ir iii) 35 % vidutinio rizikos koeficiento žemutinę ribą komercinės paskirties nekilnojamojo turto pozicijoms Norvegijoje pagal nuo 2020 m. sausio 1 d. Norvegijai ir Norvegijoje taikomo KRR 458 straipsnio 2 dalies d punkto vi papunktį.

                                 2.

                                 Sisteminės rizikos rezervo norma yra 4,5 % ir taikoma visų Norvegijoje veiklos leidimą gavusių kredito įstaigų vidaus pozicijoms. Tačiau pažangiojo IRB metodo nenaudojančių kredito įstaigų visoms pozicijoms taikytina sisteminės rizikos rezervo norma yra 3 % iki 2022 m. gruodžio 31 d., po to vidaus pozicijoms taikytina sisteminės rizikos rezervo norma yra 4,5 %.

                                 3.

                                 Gyvenamosios paskirties nekilnojamojo turto vidutinio rizikos koeficiento žemutinė riba yra konkrečiai įstaigai nustatyta vidutinio rizikos koeficiento žemutinė riba gyvenamosios paskirties nekilnojamojo turto pozicijoms Norvegijoje, taikoma IRB metodą naudojančioms kredito įstaigoms. Nekilnojamojo turto rizikos koeficiento žemutinė riba susijusi su pagal poziciją įvertintu vidutiniu svertiniu rizikos koeficientu gyvenamosios paskirties nekilnojamojo turto portfelyje. Norvegijos gyvenamosios paskirties nekilnojamojo turto pozicijos turėtų būti suprantamos kaip mažmeninės pozicijos, užtikrintos nekilnojamuoju turtu Norvegijoje.

                                 4.

                                 Komercinės paskirties nekilnojamojo turto vidutinio rizikos koeficiento žemutinė riba yra konkrečiai įstaigai nustatyta vidutinio rizikos koeficiento žemutinė riba komercinės paskirties nekilnojamojo turto pozicijoms Norvegijoje, taikoma IRB metodą naudojančioms kredito įstaigoms. Nekilnojamojo turto rizikos koeficiento žemutinė riba susijusi su pagal poziciją įvertintu vidutiniu svertiniu rizikos koeficientu komercinės paskirties nekilnojamojo turto portfelyje. Norvegijos komercinės paskirties nekilnojamojo turto pozicijos turėtų būti suprantamos kaip įmonių pozicijos, užtikrintos nekilnojamuoju turtu Norvegijoje.

                           II.   Abipusiškumas

                                 5.

                                 Atitinkamoms institucijoms rekomenduojama abipusiškai taikyti Norvegijos priemones Norvegijoje turimoms pozicijoms atitinkamai pagal Direktyvos 2013/36/ES 134 straipsnio 1 dalį ir Reglamento (ES) Nr. 575/2013 458 straipsnio 5 dalį. Atitinkamoms institucijoms rekomenduojama abipusiškai taikyti sisteminės rizikos rezervo normą per 18 mėnesių nuo šios rekomendacijos su pakeitimais, padarytais Europos sisteminės rizikos valdybos rekomendacija ESRV/2021/3 (*5), paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje, išskyrus atvejus, kai 7 dalyje numatyta kitaip. Vidutinio rizikos koeficiento žemutinės ribos gyvenamosios paskirties ir komercinės paskirties nekilnojamojo turto pozicijoms Norvegijoje turėtų būti abipusiškai taikomos per Rekomendacijoje ESRB/2015/2 nustatytą įprastinį trijų mėnesių pereinamąjį laikotarpį.

                                 6.

                                 Jei jų jurisdikcijoje negalima įgyvendinti tokių pačių makroprudencinės politikos priemonių, vadovaujantis C rekomendacijos 2 dalimi, atitinkamoms institucijoms rekomenduojama pasikonsultavus su ESRV taikyti makroprudencinės politikos priemones, kurias galima įgyvendinti jų jurisdikcijoje ir kurių poveikis panašiausias į pirmiau nurodytų priemonių, kurias rekomenduojama abipusiškai taikyti. Atitinkamoms institucijoms rekomenduojama patvirtinti lygiavertes priemones, susijusias su vidutinio rizikos koeficiento žemutinių ribų gyvenamosios ir komercinės paskirties nekilnojamojo turto pozicijoms abipusiškumu atitinkamai per 12 mėnesių ir sisteminės rizikos rezervo normos abipusiškumu per 18 mėnesių nuo šios rekomendacijos paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje, išskyrus atvejus, kai 7 dalyje dėl sisteminės rizikos rezervo numatyta kitaip.

                                 7.

                                 Kol Direktyva (ES) 2019/878 bus pradėta taikyti Norvegijai ir Norvegijoje pagal EEE susitarimo sąlygas, atitinkamos institucijos gali abipusiškai taikyti Norvegijos sisteminės rizikos rezervo priemonę tokiu būdu ir tokiu lygiu, kad būtų atsižvelgta į bet kokį jų valstybėje narėje ir Norvegijoje taikomų kapitalo reikalavimų sutapimą ar skirtumus, jeigu jos laikosi šių principų:

                                             a)

                                             rizikos padengimas: atitinkamos institucijos turėtų užtikrinti, kad yra tinkamai sprendžiama dėl sisteminės rizikos, kurią Norvegijos priemonė siekia sumažinti;

                                             b)

                                             reglamentavimo arbitražo išvengimas ir vienodų sąlygų užtikrinimas: atitinkamos institucijos turėtų kuo labiau sumažinti reglamentavimo veiksmingumo nutekėjimo ir reglamentavimo arbitražo galimybę ir prireikus nedelsiant pašalinti visas reguliavimo spragas; atitinkamos institucijos turėtų užtikrinti vienodas sąlygas kredito įstaigoms.

                                       Ši dalis netaikoma vidutinio rizikos koeficiento žemutinei ribai gyvenamosios ir komercinės paskirties nekilnojamojo turto pozicijų atveju.

                           III.   Reikšmingumo riba

                                 8.

                                 Šias priemones papildo konkrečiai įstaigai nustatytos ir Norvegijoje esančiomis pozicijomis grindžiamos reikšmingumo ribos, kuriomis atitinkamos priemonę abipusiškai taikančios institucijos gali vadovautis taikydamos de minimis principą, kaip nurodyta toliau:

                                             a)

                                             sisteminės rizikos rezervo normai nustatyta reikšmingumo riba yra 32 mlrd. NOK pagal riziką įvertintų pozicijų suma, kuri atitinka maždaug 1 % visos Norvegijoje turimų kredito įstaigų pagal riziką įvertintų pozicijų sumos;

                                             b)

                                             gyvenamosios paskirties nekilnojamojo turto vidutinio rizikos koeficiento žemutinei ribai nustatyta reikšmingumo riba yra 32,3 mlrd. NOK bendro skolinimo suma, atitinkanti maždaug 1 % bendro gyvenamosios paskirties nekilnojamuoju turtu užtikrinto skolinimo Norvegijos klientams;

                                             c)

                                             komercinės paskirties nekilnojamojo turto vidutinio rizikos koeficiento žemutinei ribai nustatyta reikšmingumo riba yra 7,6 mlrd. NOK bendro skolinimo suma, atitinkanti maždaug 1 % bendro komercinės paskirties nekilnojamuoju turtu užtikrinto skolinimo Norvegijos klientams.

                                 9.

                                 Remiantis Rekomendacijos ESRV/2015/2 2 skirsnio 2 dalies 1 punktu, atitinkamų valstybių narių atitinkamos institucijos gali taikyti išimtį atskiroms šalyje veiklos leidimą gavusioms kredito įstaigoms, kurių Norvegijoje turimos pozicijos yra nereikšmingos. Pozicijos laikomos nereikšmingomis, jei jos nesiekia pagal 8 dalį nustatytų konkrečiai įstaigai taikomų reikšmingumo ribų. Taikydamos reikšmingumo ribas, atitinkamos institucijos turėtų stebėti pozicijų reikšmingumą ir joms rekomenduojama abipusiškai taikyti Norvegijos priemones atskiroms šalyje veiklos leidimą gavusioms kredito įstaigoms, kurioms anksčiau priemonės nebuvo taikomos, kai peržengiamos pagal 8 dalį nustatytos reikšmingumo ribos.

                                 10.

                                 Vadovaujantis Rekomendacijos ESRV/2015/2 2 skirsnio 2 dalies 1 punktu, pagal 8 dalį nustatytos reikšmingumo ribos yra rekomenduojamos maksimalios ribos. Dėl to atitinkamos abipusiškumą taikančios institucijos vietoj rekomenduotų ribų gali nustatyti žemesnes ribas savo jurisdikcijoje, kai tinkama, arba taikyti priemonės abipusiškumą be jokios reikšmingumo ribos.

                                 11.

                                 Jeigu valstybėse narėse nėra veiklos leidimą gavusių kredito įstaigų, turinčių reikšmingų pozicijų Norvegijoje, atitinkamų valstybių narių atitinkamos institucijos pagal Rekomendacijos ESRV/2015/2 2 skirsnio 2 dalies 1 punktą gali nuspręsti abipusiškai netaikyti Norvegijos priemonių. Šiuo atveju atitinkamos institucijos turėtų stebėti pozicijų reikšmingumą ir joms rekomenduojama abipusiškai taikyti Norvegijos priemones, kai kredito įstaigos peržengia atitinkamas reikšmingumo ribas.

                        Švedija

                           Švedijoje veiklos leidimus gavusioms kredito įstaigoms, kurios reguliuojamojo kapitalo poreikiui apskaičiuoti naudoja IRB metodą, pagal Reglamento (ES) Nr. 575/2013 458 straipsnio 2 dalies d punkto vi papunktį taikoma konkrečiai kredito įstaigai nustatyta Švedijoje reziduojančių įsipareigojančiųjų asmenų mažmeninių pozicijų, užtikrintų nekilnojamuoju turtu, portfeliui taikomų rizikos koeficientų pagal pozicijas įvertinto vidutinio svertinio rizikos koeficiento žemutinė riba, lygi 25 procentams.

                     I.   Priemonės aprašymas

                                 1.

                                 Švedijos priemonė, taikoma pagal Reglamento (ES) Nr. 575/2013 458 straipsnio 2 dalies d punkto vi papunktį, ir privaloma Švedijoje veiklos leidimus gavusioms kredito įstaigoms, naudojančioms IRB metodą, yra konkrečiai kredito įstaigai nustatyta Švedijoje reziduojančių įsipareigojančiųjų asmenų mažmeninių pozicijų, užtikrintų nekilnojamuoju turtu, portfeliui taikomų rizikos koeficientų pagal pozicijas įvertinto vidutinio rizikos koeficiento žemutinė riba, lygi 25 procentams.

                                 2.

                                 Pagal pozicijas įvertintas vidutinis svertinis rizikos koeficientas yra atskiroms pozicijoms taikomų rizikos koeficientų, apskaičiuotų pagal Reglamento (ES) Nr. 575/2013 154 straipsnį, vidurkis, įvertintas pagal atitinkamą pozicijos vertę.

                           II.   Abipusiškumas

                                 3.

                                 Pagal Reglamento (ES) Nr. 575/2013 458 straipsnio 5 dalį atitinkamoms valstybių narių institucijoms rekomenduojama C rekomendacijos 3 dalyje numatytu terminu pripažinti Švedijos priemonę, taikant ją veiklos leidimus šalyje gavusių ir IRB metodą naudojančių kredito įstaigų filialams, esantiems Švedijoje.

                                 4.

                                 Atitinkamoms institucijoms rekomenduojama pripažinti Švedijos priemonę taikant ją šalyje veiklos leidimus gavusioms ir IRB metodą naudojančioms kredito įstaigoms, turinčioms tiesiogines Švedijoje reziduojančių įsipareigojančiųjų asmenų mažmenines pozicijas, užtikrintas nekilnojamuoju turtu. Vadovaujantis C rekomendacijos 2 dalimi, atitinkamoms institucijoms rekomenduojama taikyti tą pačią priemonę, kurią aktyvuojanti institucija įgyvendino Švedijoje per C rekomendacijos 3 dalyje nurodytą terminą.

                                 5.

                                 Jei jų jurisdikcijoje negalima įgyvendinti tokios pačios makroprudencinės politikos priemonės, atitinkamoms institucijoms rekomenduojama pasikonsultavus su ESRV taikyti makroprudencinės politikos priemonę, kurią galima įgyvendinti jų jurisdikcijoje ir kurios poveikis panašiausias į pirmiau nurodytos priemonės, kurią rekomenduojama abipusiškai taikyti. Atitinkamoms institucijoms rekomenduojama priimti lygiavertį poveikį turinčią priemonę ne vėliau kaip per keturis mėnesius nuo šios rekomendacijos paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.

                           III.   Reikšmingumo riba

                                 6.

                                 Šią priemonę papildo konkrečiai įstaigai nustatyta 5 mlrd. SEK reikšmingumo riba, kuria atitinkamos priemonę abipusiškai taikančios institucijos gali vadovautis taikydamos de minimis principą.

                                 7.

                                 Vadovaujantis Rekomendacijos ESRV/2015/2 2 skirsnio 2 dalies 1 punktu, atitinkamos valstybės narės institucijos gali taikyti išimtį atskiroms šalyje veiklos leidimus gavusioms ir IRB metodą naudojančioms kredito įstaigoms, jei jos turi nereikšmingas Švedijoje reziduojančių įsipareigojančiųjų asmenų mažmenines pozicijas, užtikrintas nekilnojamuoju turtu, mažesnes už 5 mlrd. SEK reikšmingumo ribą. Taikydamos reikšmingumo ribą, atitinkamos institucijos turėtų stebėti pozicijų reikšmingumą ir joms rekomenduojama abipusiškai taikyti Švedijos priemonę atskiroms šalyje veiklos leidimą gavusioms kredito įstaigoms, kurioms anksčiau priemonė nebuvo taikoma, kai peržengiama 5 mlrd. SEK reikšmingumo riba.

                                 8.

                                 Jei nėra atitinkamose valstybėse narėse veiklos leidimus gavusių kredito įstaigų, turinčių filialus Švedijoje arba turinčių tiesioginių mažmeninių Švedijoje reziduojančių įsipareigojančiųjų asmenų pozicijų, užtikrintų nekilnojamuoju turtu, kurios naudoja IRB metodą ir kurių mažmeninės Švedijoje reziduojančių įsipareigojančiųjų asmenų pozicijos, užtikrintos nekilnojamuoju turtu, yra ne mažesnės kaip 5 mlrd. SEK, atitinkamos valstybių narių institucijos gali nuspręsti netaikyti Švedijos priemonės abipusiškai, kaip numatyta Rekomendacijos ESRV/2015/2 2 skirsnio 2 dalies 1 punkte. Šiuo atveju atitinkamos institucijos turėtų stebėti pozicijų reikšmingumą ir joms rekomenduojama abipusiškai taikyti Švedijos priemonę, kai kredito įstaiga, naudojanti IRB metodą, peržengia 5 mlrd. SEK reikšmingumo ribą.

                                 9.

                                 Vadovaujantis Rekomendacijos ESRV/2015/2 2 skirsnio 2 dalies 1 punktu, 5 mlrd. SEK reikšmingumo riba yra rekomenduojama maksimali riba. Dėl to atitinkamos abipusiškumą taikančios institucijos vietoj rekomenduotos ribos gali nustatyti žemesnę ribą savo jurisdikcijoje, kai tinkama, arba priemonę abipusiškai taikyti be jokios reikšmingumo ribos.

               (*1)  2013 m. gegužės 21 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 549/2013 dėl Europos nacionalinių ir regioninių sąskaitų sistemos Europos Sąjungoje (OL L 174, 2013 6 26, p. 1).

               (*2)  2014 m. balandžio 16 d. Komisijos įgyvendinimo reglamentas (ES) Nr. 680/2014, kuriuo pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 575/2013 nustatomi įstaigų priežiūros ataskaitų teikimo techniniai įgyvendinimo standartai (OL L 191, 2014 6 28, p. 1).

               (*3)  Recommandation du comité du risque systémique du 9 novembre 2020 relative aux crédits portant sur des biens immobiliers à usage résidentiel situés sur le territoire du Luxembourg (CRS/2020/005).

               (*4)  CSSF Regulation N.20-08 du 3 décembre 2020 fixant des conditions pour l’octroi de crédits relatifs à des biens immobiliers à usage résidentiel situés sur le territoire du Luxembourg.

               (*5)  2021 m. balandžio 30 d. Europos sisteminės rizikos valdybos rekomendacija ESRV/2021/3, kuria iš dalies keičiama Rekomendacija ESRV/2015/2 dėl makroprudencinės politikos priemonių tarptautinio poveikio vertinimo ir savanoriško abipusiškumo (OL C 222, 2021 6 11, p. 1).“


title: ELPA valstybių nuolatinio komiteto rekomendacija Nr. 1/2020/SC dėl 2020 m. lapkričio 5 d. Norvegijos pranešimo dėl sisteminės rizikos rezervo taikymo pagal Direktyvos 2013/36/ES dėl galimybės verstis kredito įstaigų veikla ir dėl riziką ribojančios kredito įstaigų ir investicinių įmonių priežiūros, kuri EEE jungtinio komiteto sprendimu Nr. 79/2019 įtraukta į EEE susitarimą, 133 straipsnį 2021/C 65/06

text:
               2021 2 25

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 65/7

      ELPA valstybių nuolatinio komiteto rekomendacija Nr. 1/2020/SC dėl 2020 m. lapkričio 5 d. Norvegijos pranešimo dėl sisteminės rizikos rezervo taikymo pagal Direktyvos 2013/36/ES dėl galimybės verstis kredito įstaigų veikla ir dėl riziką ribojančios kredito įstaigų ir investicinių įmonių priežiūros, kuri EEE jungtinio komiteto sprendimu Nr. 79/2019 įtraukta į EEE susitarimą, 133 straipsnį
      (2021/C 65/06)
      ELPA VALSTYBIŲ NUOLATINIS KOMITETAS,
      kadangi:

                  1.

                  2020 m. lapkričio 5 d. Norvegijos finansų ministerija (Finansdepartmentet) (toliau – Ministerija), kuri yra nacionalinė paskirtoji institucija, atsakinga už sisteminės rizikos rezervo (toliau – SRR) taikymą, kaip nurodyta Direktyvos 2013/36/ES, kuri EEE jungtinio komiteto sprendimu Nr. 79/2019 įtraukta į EEE susitarimą, 133 straipsnyje, pranešė ELPA nuolatiniam komitetui apie ketinimą padidinti dabartinį SRR, taikomą vidaus pozicijoms (toliau – pranešimas);

                  2.

                  šiuo metu visoms Norvegijos kredito įstaigų pozicijoms taikomas 3 proc. SRR, išskyrus dvi sisteminės svarbos įstaigas, kurių visoms pozicijoms taikomas 5 proc. SRR. Priemonė, apie kurią pranešta, yra 4,5 proc. SRR ir ji bus taikoma visų Norvegijoje veiklos leidimą gavusių kredito įstaigų, įskaitant penkias kitose Sąjungos valstybėse narėse įsteigtų patronuojančiųjų bendrovių patronuojamąsias įmones, vidaus pozicijoms. Rezervas skirtas sisteminei rizikai Norvegijoje valdyti ir šalies finansiniam stabilumui skatinti apsaugant finansų sistemos atsparumą, taip pat užtikrinant, kad bankai nuolat turėtų pakankamai kapitalo, atsižvelgiant į didelę Norvegijos ilgalaikę sisteminę riziką. Be to, Ministerija taip pat pranešė apie ketinimą nustatyti rezervą dviem kredito įstaigoms, priskiriamoms kitoms sisteminės svarbos įstaigoms (O-SII) pagal Direktyvos 2013/36/ES 131 straipsnį. Vienos įstaigos rezervas sudarys 2 proc., kitos – 1 proc.;

                  3.

                  SRR, apie kurį pranešta, būtų taikomas nuo 2020 m. gruodžio 31 d. visoms kredito įstaigoms, išskyrus kredito įstaigas, kurios netaiko pažangaus vidaus reitingais pagrįsto metodo, nes joms būtų nustatytas pereinamasis laikotarpis, kuriuo dabartinis visų pozicijų rezervas ir toliau būtų 3 proc. iki 2022 m. gruodžio 31 d. Ministerija priemonę vertins iš naujo kas dvejus metus;

                  4.

                  kadangi priemonė, apie kurią pranešta, taikoma ir patronuojančiųjų įmonių, įsteigtų kitose EEE valstybėse, patronuojamosioms įmonėms, taikoma Kapitalo reikalavimų direktyvos (KRD IV) 133 straipsnio 14 dalies trečioje pastraipoje aprašyta procedūra, kuri suderinta EEE jungtinio komiteto sprendimu Nr. 79/2019. Todėl Ministerija, kaip paskirtoji institucija, atsakinga už SRR taikymą, praneša apie savo ketinimą atitinkamoms kitų EEE valstybių institucijoms, taip pat ELPA valstybių nuolatiniam komitetui ir Europos sisteminės rizikos valdybai (ESRV). Per vieną mėnesį nuo pranešimo Nuolatinis komitetas ir ESRV pateikia rekomendaciją dėl priemonių, kurių buvo imtasi;

                  5.

                  SRR siekiama mažinti ilgalaikę struktūrinę sisteminę Norvegijos finansų sistemos riziką. Ši rizika kyla daugiausia dėl vis dažnesnių ir stipresnių sukrėtimų pačioje sistemoje, Norvegijos bankų sektoriuje ir realiojoje ekonomikoje;

                  6.

                  pagrįsdama pranešimą, Ministerija pažymi, kad ilgalaikė struktūrinė sisteminė rizika Norvegijoje yra palyginti didelė. Šį aukštą sisteminės rizikos lygį lemia tai, kad Norvegijos įstaigos turi panašias finansavimo struktūras ir yra labai priklausomos nuo didmeninio finansavimo (48 proc. jų finansavimo, įskaitant užsienio didmeninį finansavimą), todėl jos yra pažeidžiamos dėl neramumų rinkoje. Be to, jos turi tarpusavio sąsajų, įskaitant dėl kryžminio padengtųjų obligacijų valdymo, ir turi panašių bei koncentruotų pozicijų nekilnojamojo turto rinkose. Pavyzdžiui, maždaug 60 proc. viso Norvegijos kredito įstaigų skolinimo sudaro skolinimas nekilnojamojo turto (gyvenamosios ir komercinės paskirties) veiklai. Tokiomis aplinkybėmis ekonomikos sutrikdymas yra stipresnis, nes gali smarkiai paveikti kelias kredito įstaigas tiek tuo pačiu metu, tiek tuo pačiu būdu. Šį rizikos didėjimo potencialą dar labiau pagrindžia Norvegijos bankų pasirinkti panašūs verslo modeliai ir tarpusavio sąsajos dėl kryžminio padengtųjų obligacijų valdymo;

                  7.

                  Ministerija atkreipė dėmesį į tai, kad didelės tiek gyvenamosios, tiek komercinės paskirties nekilnojamojo turto kainos ir didelės namų ūkių skolos Norvegijoje yra vienas pagrindinių Norvegijos finansų sistemos pažeidžiamumo aspektų, kurių atsiranda dėl realiosios ekonomikos. Šiuo atžvilgiu reikėtų pažymėti, kad namų ūkių įsiskolinimas Norvegijoje, palyginti su disponuojamosiomis pajamomis, ilgą laiką yra palyginti didelis, o tai vėlgi kelia sisteminę riziką bankų sektoriuje. Riziką, kuri kyla dėl to, kad Norvegijos namų ūkiai didelę savo pajamų dalį panaudoja skoloms aptarnauti, dar labiau sustiprina tai, kad daugumos Norvegijos hipotekos paskolų palūkanų normos yra kintamosios, todėl net ir nedideli sutrikimai gali labai sutrikdyti skolų aptarnavimą. Dėl komercinės paskirties nekilnojamojo turto rizikos pozicijų per ankstesnes krizes ne tik buvo patirti vieni didžiausių nuostolių Norvegijos bankų sistemoje, bet ir atsirado mokumo problemų bankų sektoriuje. Nuolatinis komitetas taip pat pažymi, kad 2019 m. birželio mėn. ESRV įspėjime Norvegijos valdžios institucijoms nurodė, jog Norvegijos gyvenamosios paskirties nekilnojamojo turto sektoriaus pažeidžiamumas yra finansinio stabilumo sisteminės rizikos šaltinis ir šį pažeidžiamumą reikia mažinti (1);

                  8.

                  Ministerija atkreipė dėmesį į tai, kad kredito įstaigos taip pat veikia Norvegijos ekonomikoje, kuriai būdingas gana homogeniškas įmonių sektorius, kuris yra itin priklausomas nuo naftos sektoriaus. Kadangi naftos sektorius sukuria 17 proc. BVP ir 40 proc. viso šalies eksporto, sumažėjusių naftos kainų ar sumažėjusios pasaulinės paklausos galimybė kelia didelę riziką visai ekonomikai. Ši rizika pastaraisiais metais iš dalies mažinama investuojant naftos sektoriaus pelną į vertybinius popierius tarptautinėse finansų rinkose. Tačiau COVID-19 pandemija ir besitęsiantis perėjimas prie žalesnės ekonomikos gali padidinti tiek trumpalaikį, tiek ilgalaikį spaudimą šiam sistemiškai svarbiam sektoriui. Toks spaudimas gali daryti poveikį kitiems sektoriams, turintiems įtakos kredito įstaigoms. Šiuo atžvilgiu Nuolatinis komitetas pažymi, kad Norges Bank 2020 m. Finansinio stabilumo ataskaitoje teigiama, jog „Norvegijos naftos sektorius, ypač naftos paslaugų įmonės, kelia riziką bankams, o bankai per pastaruosius penkerius metus patyrė didelių nuostolių skolindami šiam sektoriui“ (2);

                  9.

                  Ministerijos teigimu, Norvegijos bankų sektoriaus dydis, svarba ir koncentracija didina sisteminę riziką Norvegijos ekonomikoje. Pirma, bankų sektoriaus dydis, palyginti su BVP, yra reikšmingas ir sudaro maždaug 225 proc. 2019 m. BVP. Antra, bankų sektorius yra labai svarbus ekonomikos finansavimui, nes užtikrina daugiau nei 80 proc. bendrojo vidaus skolinimo ne finansų sektoriui. Trečia, bankų sektoriuje yra didelė koncentracija, o penki didžiausi bankai išduoda 56 proc. visų paskolų šalyje;

                  10.

                  vertindamas Ministerijos argumentus, Nuolatinis komitetas atkreipė dėmesį į Tarptautinio valiutos fondo (TVF) pateiktą 2020 m. Norvegijos finansų sistemos stabilumo vertinimą (3). Kaip ir Ministerijos atliktame pagrindinių problemų, susijusių su didele sistemine rizika, vertinime, TVF ataskaitoje pripažįstama, kad didelės Norvegijos bankų šalies nekilnojamojo turto (tiek gyvenamosios, tiek komercinės paskirties) pozicijos ir didmeninis finansavimas yra vienas pagrindinių pažeidžiamumo aspektų. TVF taip pat pažymi, kad bankų sektoriaus tarpusavio sąsajos gali reikšmingai padidinti sukrėtimus, o dėl staigaus ekonomikos augimo sulėtėjimo gali suprastėti skolininkų skolos aptarnavimo pajėgumai. Dėl priklausomybės nuo naftos rinkos TVF pažymi, kad staigaus perėjimo prie mažo anglies dioksido kiekio technologijų ekonomikos poveikis gali būti didelis, atsižvelgiant į Norvegijos priklausomybę nuo naftos gavybos ir eksporto;

                  11.

                  atsižvelgdama į Norvegijos bankų sektoriaus struktūrą ir jame kylančią riziką, kaip apibūdinta pirmiau, Ministerija mano, jog yra svarbu, kad kredito įstaigos apskritai sugebėtų padengti nuostolius, kurie gali atsirasti dėl didelių tiek finansų sistemos, tiek realiosios ekonomikos sukrėtimų ir sutrikdymų. Ji daro išvadą, kad 4,5 proc. SRR, taikomas pozicijoms Norvegijoje, yra tinkamiausia priemonė Norvegijoje kylančiai didelei neciklinei sisteminei rizikai mažinti;

                  12.

                  vertindamas Ministerijos išvadą, Nuolatinis komitetas pažymi, kad iš Norvegijos institucijų atlikto testavimo nepalankiausiomis sąlygomis matyti, kad aplinkybėmis, kurių tikimybė yra maža, bet nėra nereali, daugelis įstaigų turėtų nepakankamai bendro 1 lygio nuosavo kapitalo, palyginti su bendrojo kapitalo ir rezervo reikalavimais. Naujausias testavimas nepalankiausiomis sąlygomis, kurį Norges Bank ir Finanstilsynet (Finansų priežiūros institucija) atliko atitinkamai 2019 m. lapkričio mėn. ir 2020 m. birželio mėn., grindžiamas dideliu tarptautiniu nuosmukiu ir gerokai didesniais rizikos priedais, kurie turi rimtų pasekmių Norvegijos ekonomikai. Iš Finansų priežiūros institucijos testavimo nepalankiausiomis sąlygomis matyti, kad nepalankiausių sąlygų laikotarpiu praktiškai visų 20 didžiausių bankų grupių bendro 1 lygio nuosavo kapitalo pakankamumo rodiklis neatitiktų bendro 1 lygio nuosavo kapitalo bendrojo reikalavimo, įskaitant rezervo reikalavimus ir 2 ramsčio reikalavimą. Be to, 48 iš 84 kitų Norvegijos kredito įstaigų neatitiktų bendrųjų kapitalo reikalavimų;

                  13.

                  Nuolatinis komitetas taip pat pažymi, kad Ministerija tikisi, jog netaikant priemonės, apie kurią pranešta, būsimas testavimas nepalankiausiomis sąlygomis atskleistų didesnį kapitalo pakankamumo sumažėjimą, o institucijos būtų priverstos pasinaudoti didesne bendro rezervo dalimi, kad galėtų tęsti skolinimo veiklą. Todėl sumažėtų bankų sistemos atsparumas nustatytai ilgalaikei sisteminei rizikai. Jei vidaus pozicijoms bus nustatytas 4,5 proc. SRR reikalavimas, tai leistų išlaikyti tinkamą kapitalizaciją, atsižvelgiant į pirmiau minėtą riziką, ir nereikėtų reikšmingai didinti didesnėms įstaigoms taikomų reikalavimų, palyginti su jų dydžiu iki 2020 m. Šiuo atžvilgiu Ministerija taip pat pažymi, kad yra keletas aspektų, kurių neatspindi testavimo nepalankiausiomis sąlygomis rezultatai, todėl gali būti nepakankamai įvertinti galimi kredito įstaigų nuostoliai. Pavyzdžiui, daroma prielaida, kad nepalankiausių sąlygų laikotarpiais kredito įstaigos ir toliau galės gauti didmeninį finansavimą. Be to, Ministerija pažymi, kad testuojant nepalankiausiomis sąlygomis nustatyti sukaupti nuostoliai yra mažesni už faktinius kredito įstaigų nuostolius per 1988–1992 m. Norvegijos bankų krizę. Ministerija taip pat tvirtina, kad bendrieji reikalavimai, sietini su 4,5 proc. sisteminės rizikos rezervu vidaus pozicijoms, taip pat tikrai neviršija socialiai optimalių reikalavimų įverčių ribų (4);

                  14.

                  atidžiai apsvarstęs Ministerijos pateiktus įrodymus, įskaitant Norvegijos institucijų atlikto testavimo nepalankiausiomis sąlygomis rezultatus, taip pat istorinius duomenis apie praeityje įvykusias dideles krizes Norvegijoje, Nuolatinis komitetas laikosi nuomonės, kad gali būti laikoma, jog 4,5 proc. SRR vidaus pozicijoms yra tinkamas nustatytai sisteminei rizikai, keliančiai grėsmę Norvegijos finansų sistemos stabilumui, mažinti. Be to, Nuolatinis komitetas mano, kad dabartinėmis sąlygomis toks kapitalo dydis, kuris pasiekiamas taikant 4,5 proc. SRR, yra būtinas norint išlaikyti bankų sistemų atsparumą nustatytai sisteminei rizikai. Šiuo klausimu Nuolatinis komitetas pažymi, kad TVF vykdomoji valdyba, atlikusi 2020 m. rugpjūčio mėn. Norvegijos finansų sistemos stabilumo vertinimą, padarė išvadą, kad „[v]aldžios institucijos turėtų imtis atsargumo priemonių, kad nesumažėtų kapitalo reikalavimai“ (5);

                  15.

                  vertindamas priemonės veiksmingumą ir proporcingumą, Nuolatinis komitetas atkreipia dėmesį į Ministerijos nuomonę, kad 4,5 proc. SRR reikalavimas, taikomas pozicijoms Norvegijoje, veiksmingai prisidės prie Norvegijos įstaigų atsparumo ir pajėgumo padengti nuostolius tiek, kiek yra būtina, atsižvelgiant į sisteminės rizikos intensyvumą. Kapitalo reikalavimų reglamento ir Kapitalo reikalavimų direktyvos (KRR ir KRD IV) sistema neseniai įtraukta į EEE susitarimą ir, rengdamasi Norvegijos sistemą suderinti su dabartine sistema, Ministerija įvertino SRR reikalavimo apimtį ir kalibravimą ir padarė išvadą, kad sisteminė rizika bus veiksmingiausiai mažinama nustačius 4,5 proc. reikalavimą tik vidaus pozicijoms. Tai ne tik pagerina priemonės tikslo ir sandaros suderinamumą, bet ir atitinka KRR ir KRD IV sistemos nuostatas, kuriomis sudaromos sąlygos vidaus rezervo normų abipusiškumui;

                  16.

                  Ministerija mano, kad didesniems Norvegijos bankams, sudarantiems daugiau nei pusę šalies bankų sistemos, taikoma 4,5 proc. sisteminės rizikos rezervo norma vidaus pozicijoms yra beveik lygiavertė ankstesnei 3 proc. rezervo normai, kuri buvo taikoma visoms pozicijoms pagal realius kapitalo reikalavimus. Jų vertinimu, ji proporcinga ne tik galimiems nuostoliams dėl Norvegijos finansų sistemos struktūrinės rizikos, bet ir tos rizikos intensyvumui bei priimtinai rizikai, numanomai pagal jos ankstesnius sprendimus dėl rezervo. Be to, verta atkreipti dėmesį į tai, kad dabartinė 3 proc. rezervo norma visoms pozicijoms buvo kalibruojama tada, kai buvo taikoma susitarimo „Bazelis I“ apatinė riba ir nebuvo jokio MVĮ rėmimo koeficiento. Nesant susitarimo „Bazelis I“ apatinės ribos ir taikant MVĮ rėmimo koeficientą, ankstesnė sisteminės rizikos rezervo norma, Ministerijos teigimu, tikriausiai būtų buvusi nustatyta didesnė, atsižvelgiant į sisteminės rizikos dydį. Remdamasi ankstesnių krizių patirtimi ir testavimo nepalankiausiomis sąlygomis rezultatais, Ministerija nusprendė, kad bendrasis kapitalo ir rezervo reikalavimas yra proporcingas bendrajai finansų sistemos rizikai. Atitinkamai bendrasis reikalavimas turėtų ir toliau būti maždaug iki 2020 m. taikyto dydžio, nes sisteminės rizikos intensyvumas yra panašus į buvusį 2013 m., o tai pateisintų nustatytą 4,5 proc. SRR normą;

                  17.

                  Ministerijos teigimu, dėl COVID-19 pandemijos Norvegijos finansų sistemos struktūriniai ypatumai iš esmės nepakito, o Norvegijos kredito įstaigos ir toliau visiškai atitiko kapitalo ir rezervo reikalavimus ir buvo pajėgios toliau skolinti namų ūkiams ir įmonėms COVID-19 pandemijos metu. Kita vertus, 2020 m. kovo mėn. Ministerija, imdamasi trumpalaikių reagavimo į galimą COVID-19 pandemijos poveikį priemonių, sumažino anticiklinio rezervo normą nuo 2,5 proc. iki 1 proc.;

                  18.

                  atsižvelgdamas į tai, kas išdėstyta pirmiau, Nuolatinis komitetas laikosi nuomonės, kad nagrinėjama priemonė yra veiksminga ir proporcinga, nes padeda mažinti nustatytą ilgalaikę struktūrinę riziką Norvegijos bankų sektoriuje. Nuolatinis komitetas pažymi, kad aiškiausi šios išvados įrodymai atsispindi Norvegijos valdžios institucijų testavimo nepalankiausiomis sąlygomis rezultatuose, iš kurių matyti, kad priemonėmis bus veiksmingai skatinamas finansinis stabilumas Norvegijoje, nes Norvegijos kredito įstaigos turės tiek kapitalo, kiek reikia jų dabartiniams nuostolių padengimo pajėgumams išlaikyti. Pritardamas šiai išvadai dėl priemonės proporcingumo, Nuolatinis komitetas pažymi, kad tai reiškia, jog faktiškai Norvegijos kredito įstaigoms taikomi kapitalo reikalavimai reikšmingai nepadidės. Kapitalo reikalavimai, taikomi kelioms kitose EEE valstybėse narėse įsteigtų patronuojančiųjų bendrovių patronuojamosioms įmonėms, padidės beveik 1,5 procentinio punkto, tačiau Nuolatinis komitetas pažymi, kad, Ministerijos teigimu, šių kredito įstaigų kapitalo dydis viršija reikalavimus, kuriuos lemia Norvegijos pozicijoms taikoma 4,5 proc. SRR norma. Ministerija pripažįsta, kad kai kurioms Norvegijos kredito įstaigoms gali tekti šiek tiek padidinti savo kapitalo pakankamumo rodiklį, kad jos ne tik atitiktų bendruosius 1 ir 2 ramsčio reikalavimus, bet ir išlaikytų valdymo rezervą. Kita vertus, pereinamuoju laikotarpiu iki 2022 m. gruodžio 31 d., skirtu bankams, kurie netaiko pažangaus vidaus reitingais pagrįsto metodo, turėtų būti užtikrinta, kad dėl SRR reikalavimo pokyčių nepagrįstai nepadidėtų kapitalo reikalavimai kredito įstaigoms, kurioms susitarimo „Bazelis I“ apatinės ribos panaikinimas neturi reikšmingos įtakos, o jų 2 ramsčio reikalavimus gali tekti kalibruoti iš naujo, kai po pereinamojo laikotarpio joms bus taikomas didesnis SRR. Šis metodas turėtų sumažinti galimus iškraipymus dėl priemonės, apie kurią pranešta, ir užtikrinti, kad bet koks neigiamas poveikis šalies bankams ir jų skolinimo pajėgumams išliktų nedidelis;

                  19.

                  Nuolatinis komitetas taip pat išnagrinėjo Ministerijos motyvus, dėl kurių atsisakyta kitų Direktyvoje 2013/36/ES arba Reglamente (ES) Nr. 575/2013 (išskyrus to reglamento 458 ir 459 straipsnius) numatytų priemonių, jeigu jų būtų imtasi atskirai arba jas derinant, nustatytai makroprudencinei ar sisteminei rizikai mažinti, atsižvelgiant į tų priemonių santykinį veiksmingumą;

                  20.

                  Reglamento (ES) Nr. 575/2013 124 straipsnyje nustatytas leidimas kompetentingoms institucijoms nustatyti aukštesnes kredito įstaigų, taikančių standartizuotą metodą, nekilnojamojo turto pozicijų rizikos koeficientų vertes, pagrįstas finansinio stabilumo aspektais, ankstesne nekilnojamuoju turtu užtikrintų pozicijų nuostolių patirtimi ir nekilnojamojo turto rinkų raidos perspektyvomis. Ministerija mano, kad Norvegijos gyvenamosios paskirties nekilnojamojo turto pozicijoms taikomas 35 proc. rizikos koeficientas yra pakankamas įstaigoms, taikančioms standartizuotą metodą. Remiantis šio straipsnio 2 dalimi, komercinės paskirties nekilnojamojo turto pozicijoms jau nustatyti didesni rizikos koeficientai, svyruojantys nuo 100 proc. iki 150 proc., priklausomai nuo sandorio šalies reitingo;

                  21.

                  pagal Reglamento (ES) Nr. 575/2013 164 straipsnį, prireikus, remdamosi finansinio stabilumo aspektais ir nekilnojamojo turto rinkų raidos perspektyvomis, kompetentingos institucijos gali nustatyti didesnes jų teritorijoje esančiu nekilnojamuoju turtu užtikrintų pozicijų svertinio nuostolio dėl įsipareigojimų neįvykdymo vidurkio minimalias vertes. Nuo 2014 m. gyvenamosios paskirties nekilnojamuoju turtu Norvegijoje užtikrintoms mažmeninėms pozicijoms taikoma didesnė 20 proc. nuostolio dėl įsipareigojimų neįvykdymo apatinė riba, siekiant mažinti netikrumą, susijusį su vidaus kredito rizikos modeliais;

                  22.

                  Nuolatinis komitetas pažymi, kad Reglamento (ES) Nr. 575/2013 124 ir 164 straipsniais iš dalies jau buvo remtasi siekiant mažinti tam tikrą riziką. Jis taip pat pažymi, kad priemone, apie kurią pranešta, ketinama pašalinti ilgalaikę sisteminę riziką, kuri yra didesnio masto nei konkretūs nekilnojamojo turto rinkos pokyčiai, kuriems galima taikyti Reglamento (ES) Nr. 575/2013 124 ir 164 straipsnius. Ši sisteminė rizika yra panašios kredito įstaigų finansavimo struktūros, jų tarpusavio sąsajos ir panašios bei koncentruotos pozicijos nekilnojamojo turto rinkose, taip pat tai, kad Norvegijos ekonomikos įmonių sektoriuje nėra didelės įvairovės, o namų ūkių įsiskolinimo lygis yra aukštas;

                  23.

                  kai kompetentinga institucija nustato, kad kredito įstaigos, kurių rizikos profilis yra panašus, yra arba gali būti veikiamos panašios rizikos arba kelia panašią riziką finansų sistemai, šiuo metu pagal Direktyvos 2013/36/ES 103 straipsnį ji gali panašiu arba identišku būdu taikyti priežiūrinio tikrinimo ir vertinimo procesą (SREP). Direktyvos 2013/36/ES 104 straipsnyje numatyti priežiūros įgaliojimai, kuriais kompetentinga institucija gali naudotis taikydama tos direktyvos 103 straipsnį, įskaitant reikalavimus turėti papildomų nuosavų lėšų. Ministerija teigia, kad konkrečioms įstaigoms taikomi 2 ramsčio reikalavimai pagal Direktyvos 2013/36/ES 104 straipsnį turėtų būti pritaikomi pagal kiekvienos įstaigos specifiką ir tokie reikalavimai gali būti taikomi tam tikriems struktūrinės sisteminės rizikos elementams, tačiau tik tada, jei rizika nėra bendrosios bankų sistemos ypatybės. Pagrįsdama šią nuomonę, ji mano, kad Direktyvoje (ES) 2019/878 paaiškinta, jog dėl konkrečioms įstaigoms taikomų 2 ramsčio reikalavimų pobūdžio jie neturėtų būti taikomi sisteminei rizikai mažinti. Nuolatinis komitetas pažymi, kad 2 ramsčio priemonės iš tikrųjų visų pirma yra skirtos konkrečios įstaigos rizikai mažinti ir taip pat yra ne tokios skaidrios kaip sisteminės rizikos rezervas;

                  24.

                  Direktyvos 2013/36/ES 131 straipsnyje įtvirtinta pareiga paskirtosioms institucijoms nustatyti kitas sisteminės svarbos įstaigas (O-SII) ir nustatyti arba patikslinti šių įstaigų O-SII rezervą. Ministerija atskirai pranešė apie ketinimą nustatyti dviejų sisteminės svarbos įstaigų O-SII rezervus. Ji mano, kad šie rezervai papildo venas kitą, nes O-SII rezervais mažinama dalis sisteminės svarbos įstaigų koncentracijos rizikos, o sisteminės rizikos rezervas skirtas kitai ilgalaikei neciklinei sisteminei rizikai mažinti. Ministerijos teigimu, nemažai kitų kredito įstaigų yra pakankamai didelės, kad galėtų padidinti sisteminę riziką Norvegijos bankų sektoriuje, tačiau per mažos, kad Ministerija galėtų jas individualiai priskirti šalies sisteminės svarbos įstaigų kategorijai. Nuolatinis komitetas mano, kad Direktyvos 2013/36/ES 131 straipsnis nėra skirtas visų rūšių ilgalaikei neciklinei sisteminei ar makroprudencinei rizikai mažinti. O-SII rezervas nebūtų tinkama priemonė ilgalaikei neciklinei sisteminei ar makroprudencinei rizikai, darančiai įtaką visam bankų sektoriui, mažinti;

                  25.

                  Direktyvos 2013/36/ES 136 straipsnyje nurodytas anticiklinis rezervas taikomas visoms tam tikroje jurisdikcijoje esančioms nefinansinėms privataus sektoriaus pozicijoms. Ministerija tvirtina, kad anticiklinis rezervas yra skirtas kitokiai sisteminei rizikai, atsirandančiai dėl finansų sistemos cikliškumo, mažinti. Nuolatinis komitetas sutinka su šiuo vertinimu;

                  26.

                  išnagrinėjęs Ministerijos pateiktus argumentus, Nuolatinis komitetas pritaria Ministerijai, kad esamos Direktyvoje 2013/36/ES arba Reglamente (ES) Nr. 575/2013 (išskyrus to reglamento 458 ir 459 straipsnius) nurodytos priemonės, taikomos atskirai arba jas derinant, būtų santykinai mažiau veiksmingos pakankamai ir tinkamai mažinant nustatytą riziką;

                  27.

                  dėl galimo poveikio vidaus rinkai Nuolatinis komitetas pažymi, kad nėra jokių požymių, jog priemonė, apie kurią pranešta, turėtų neproporcingą poveikį penkioms kredito įstaigų, įsteigtų kitose EEE valstybėse, patronuojamosioms įmonėms. Be to, siekdama sumažinti galimą SRR netaikymą užsienio įstaigoms, kurios Norvegijoje vykdo veiklą per filialus, Ministerija ketina prašyti SRR abipusiškumo visų EEE įstaigų, kurios turi pozicijų Norvegijoje, atžvilgiu. Nuolatinis komitetas mano, kad tai yra svarbu, atsižvelgiant į palyginti stiprų kitų Šiaurės šalių bankų vaidmenį Norvegijos skolinimo rinkoje, siekiant užkirsti kelią reglamentavimo arbitražui ir SRR taikymo vengimui per filialus. Siekiant skatinti tarpvalstybinį finansinį stabilumą ir užtikrinti tinkamą prudencinę svarbių finansų įstaigų, veikiančių Šiaurės ir Baltijos šalių regione, filialų priežiūrą, pasirašyti konkretūs susitarimo memorandumai (6). Nuolatinis komitetas pažymi, kad abipusiškumo prašymą ir didesnius kapitalo reikalavimus, kurie būtų taikomi užsienio kredito įstaigoms, įvertins ESRV, kai Ministerija kreipsis su prašymu ESRV savo nariams rekomenduoti priemonę taikyti abipusiškai;

                  28.

                  atsižvelgdamas į stiprias tarpusavio sąsajas su kitų Šiaurės šalių finansų sistemomis, Nuolatinis komitetas tikisi, kad priemone, apie kurią pranešta, bus prisidedama prie finansinio stabilumo tiek, kiek bus galima išvengti abipusiškumo arbitražo ir SRR taikymo vengimo, abipusiškai taikant priemonę, apie kurią pranešta, reikšmingoms užsienio kredito įstaigų pozicijoms Norvegijos rinkoje, įskaitant bet kokių svarbių užsienio bankų filialų veiklą;

                  29.

                  atsižvelgdamas į visus pirmiau minėtus veiksnius, kaip reikalaujama pagal KRD IV 133 straipsnį, peržiūrėjęs pranešimą su Norvegija ir pasikonsultavęs su atitinkamomis šio proceso šalimis, ELPA nuolatinis komitetas daro išvadą, kad 4,5 proc. sisteminės rizikos rezervas vidaus pozicijoms nedaro neproporcingo neigiamo poveikio visai Norvegijos finansų sistemai ar jos daliai arba visos EEE finansų sistemai. Jis taip pat nėra kliūtis tinkamam vidaus rinkos veikimui ar juo nesukuriama tokia kliūtis,

            PRIĖMĖ ŠIĄ REKOMENDACIJĄ:

                  1.

                  Sisteminės rizikos rezervas, apie kurį lapkričio 5 d. pranešė Norvegijos finansų ministerija (Finansdepartmentet) pagal Direktyvos 2013/36/ES, kuri suderinta Jungtinio komiteto sprendimu Nr. 79/2019, 133 straipsnio 11 dalį, yra pagrįstas, tinkamas, proporcingas ir veiksmingas sisteminei rizikai, kuriai jis skirtas, mažinti. ELPA valstybių nuolatinis komitetas taip pat pažymi, kad:

                              a)

                              nustatytos sisteminės ar makroprudencinės rizikos mastas kelia tokio pobūdžio grėsmę Norvegijos finansų sistemos stabilumui, kad numatoma 4,5 proc. sisteminės rizikos rezervo norma vidaus pozicijoms yra pagrįsta;

                              b)

                              tikėtina, kad priemonė, apie kurią pranešta, bus veiksminga ir tinkama, kad proporcingai sumažintų riziką;

                              c)

                              kitos Direktyvoje 2013/36/ES arba Reglamente (ES) Nr. 575/2013 nurodytos makroprudencinės priemonės, taikomos atskirai arba jas derinant, būtų santykinai mažiau veiksmingos, kad pakankamai ir tinkamai sumažintų nustatytą riziką;

                              d)

                              priemonė, apie kurią pranešta, įskaitant jos taikymą patronuojamosioms įmonėms, kurių patronuojančiosios įmonės įsteigtos kitose EEE valstybėse, neturi neproporcingo neigiamo poveikio Norvegijos ar visos EEE finansų sistemai ir nėra kliūtis tinkamam vidaus rinkos veikimui.

                  2.

                  ELPA valstybių nuolatinis komitetas nerekomenduoja jokių priemonės, apie kurią pranešta, pakeitimų, atsižvelgiant į jos poveikį kitose EEE valstybėse įsteigtų kredito įstaigų patronuojamosioms įmonėms.

         Priimta Briuselyje 2020 m. gruodžio 4 d.

               Nuolatinio komiteto vardu

               Pirmininkė

            Sabine MONAUNI

               Generalinis sekretorius

            Henri GÉTAZ

         (1)  Žr.https://www.esrb.europa.eu/pub/pdf/warnings/esrb.warning190923_no_warning~d3e4f2c135.en.pdf?4cf3e3031aa71bffaa0bd97a66b311ac.

         (2)  Norges Bank (2020), Financial Stability Report, p. 52.

         (3)  International Monetary Fund (2020), Financial System Stability Assessment for Norway, IMF Country Report no. 20/259, August.

         (4)  Basel Committee on Banking Supervision (2019), The costs and benefits of bank capital – a review of the literature, Working Paper 37, June.

         (5)  International Monetary Fund (2020), Financial System Stability Assessment for Norway, IMF Country Report no. 20/259, August, p. 2.

         (6)  Žrhttps://www.regjeringen.no/contentassets/ff0c28c162ca43f39b585d7c9f94dab5/nbsg-mou_2018.pdf