title: Jungtinių Tautų Generalinės Asamblėjos 66-oji sesija 2011 m. birželio 8 d. Europos Parlamento rekomendacija Tarybai dėl Jungtinių Tautų Generalinės Asamblėjos 66-osios sesijos (2011/2030(INI))

text:
               11.12.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               CE 380/140

         2011 m. birželio 8 d., trečiadienisJungtinių Tautų Generalinės Asamblėjos 66-oji sesija
   P7_TA(2011)0255
   2011 m. birželio 8 d. Europos Parlamento rekomendacija Tarybai dėl Jungtinių Tautų Generalinės Asamblėjos 66-osios sesijos (2011/2030(INI))
   2012/C 380 E/22

      Europos Parlamentas,

               —

               atsižvelgdamas į Europos Sąjungos sutartį, ypač į jos 34 straipsnį,

               —

               atsižvelgdamas į pasiūlymą dėl rekomendacijos Tarybai, kurį pateikė Alexander Graf Lambsdorff ALDE frakcijos vardu, dėl Europos Sąjungos prioritetų Jungtinių Tautų Generalinės Asamblėjos 66-ojoje sesijoje (B7–0072/2011),

               —

               atsižvelgdamas į savo 2010 m. kovo 25 d. rekomendaciją Tarybai dėl Jungtinių Tautų Generalinės Asamblėjos 65-osios sesijos (1),

               —

               atsižvelgdamas į ES prioritetus Jungtinių Tautų Generalinės Asamblėjos 65-ojoje sesijoje, kuriuos Taryba patvirtino 2010 m. gegužės 25 d. (2),

               —

               atsižvelgdamas į Jungtinių Tautų Generalinės Asamblėjos (JTGA) 65-ąją sesiją, o ypač šio organo rezoliucijas „Tarptautinis bendradarbiavimas teikiant humanitarinę pagalbą ištikus gaivalinei nelaimei. Nuo skubios pagalbos iki vystymosi“ (3), „Žmogaus teisių padėtis Irano Islamo Respublikoje“ (4), „Žmogaus teisių padėtis Korėjos Liaudies Demokratinėje Respublikoje“ (5), „Demokratiškos ir lygiateisės tarptautinės santvarkos propagavimas“ (6), „Taikos, kaip būtinos sąlygos, kad visi galėtų visapusiškai naudotis visomis žmogaus teisėmis, propagavimas“ (7), „Tarptautinio bendradarbiavimo žmogaus teisių srityje stiprinimas“ (8), „Jungtinių Tautų sistemos plėtojimo veikla“ (9), „Jungtinių Tautų vaidmuo skatinant vystymąsi globalizacijos ir savitarpio priklausomybės sąlygomis“ (10), „Siekiant naujos tarptautinės ekonominės santvarkos“ (11), „Jungtinių Tautų, nacionalinių parlamentų ir Tarpparlamentinės sąjungos bendradarbiavimas“ (12), „Jungtinės Tautos ir pasaulinė valdysena“ (13), „Siekiant, kad pasaulyje neliktų branduolinių ginklų. Spartesnis branduolinio nusiginklavimo įsipareigojimų įgyvendinimas“ (14), „Jungtinių Tautų taikos stiprinimo struktūros peržiūra“ (15) ir „Ištesėti pažadą. Susivieniję siekti Tūkstantmečio vystymosi tikslų“ (16),

               —

               atsižvelgdamas į JTGA 2010 m. rugsėjo 14 d. rezoliucijos projektą (17) ir 2011 m. gegužės 3 d. rezoliuciją (18) dėl Europos Sąjungos dalyvavimo Jungtinių Tautų veikloje,

               —

               atsižvelgdamas į 2010 m. Sutarties dėl branduolinio ginklo neplatinimo (SBGN) šalių konferenciją, skirtą sutarties peržiūrai, taip pat į peržiūrą, susijusią su Tūkstantmečio vystymosi tikslais (TVT), Taikos stiprinimo komisija ir Žmogaus teisių taryba (ŽTT),

               —

               atsižvelgdamas į tarpininkų pateiktą ataskaitą dėl Taikos stiprinimo komisijos veiklos peržiūros „Jungtinių Tautų taikos stiprinimo struktūros peržiūra“ (19),

               —

               atsižvelgdamas į naują JT už lyčių klausimus atsakingą padalinį (JT lyčių lygybės ir moterų teisių stiprinimo organizacija – JT Moterys),

               —

               atsižvelgdamas į Jungtinių Tautų Žmogaus teisių tarybos (ŽTT) 2011 m. kovo 24 d. patvirtintą rezoliuciją „Žmogaus teisių ir pagrindinių laisvių skatinimas geriau suprantant tradicines žmonijos vertybes“ ir neigiamą ES poziciją dėl šios rezoliucijos,

               —

               atsižvelgdamas į preliminarų klausimų, kurie bus įtraukti į JTGA 66-osios sesijos darbotvarkės projektą, sąrašą (20),

               —

               atsižvelgdamas į savo 2011 m. kovo 10 d. rezoliuciją dėl prioritetų 16-ojoje JT Žmogaus teisių tarybos sesijoje ir 2011 m. peržiūros (21),

               —

               atsižvelgdamas į savo 2010 m. gruodžio 15 d. rezoliuciją dėl Afrikos ir ES strateginės partnerystės ateities po trečiojo Afrikos ir ES aukščiausiojo lygio susitikimo (22),

               —

               atsižvelgdamas į savo 2010 m. lapkričio 25 d. rezoliuciją dėl klimato kaitos konferencijos Kankūne (COP16) (23),

               —

               atsižvelgdamas į savo 2010 m. lapkričio 25 d. rezoliuciją dėl 10-ųjų JT Saugumo Tarybos rezoliucijos 1325 (2000) dėl moterų, taikos ir saugumo metinių (24),

               —

               atsižvelgdamas į savo 2010 m. lapkričio 23 d. rezoliuciją dėl civilinio ir karinio bendradarbiavimo bei civilinių ir karinių pajėgumų tobulinimo (25),

               —

               atsižvelgdamas į savo 2005 m. birželio 9 d. rezoliuciją dėl Jungtinių Tautų reformos (26),

               —

               atsižvelgdamas į Darbo tvarkos taisyklių 121 straipsnio 3 dalį ir 97 straipsnį,

               —

               atsižvelgdamas į Užsienio reikalų komiteto pranešimą ir į Vystymosi komiteto nuomonę (A7–0189/2011),

               A.

               kadangi šiuo metu tarptautinė santvarka iš esmės keičiasi ir todėl Europos Sąjunga turi aktyviau bendradarbiauti su dabartinėmis ir kylančiomis galingomis pasaulio valstybėmis, taip pat su dvišaliais ir daugiašaliais partneriais, kad paskatintų ES piliečiams ir pasauliui aktualių problemų veiksmingų sprendimų priėmimą,

               B.

               kadangi ES turėtų imtis aktyvaus vaidmens kuriant tokias Jungtines Tautas, kurios galėtų veiksmingai prisidėti prie pasaulinio masto sprendimų, taikos, saugumo, demokratijos ir teisinės valstybės principais grindžiamos tarptautinės santvarkos; kadangi pagal Europos Sąjungos sutarties 21 straipsnį ES oficialiai įsipareigojusi veiksmingai daugiašalei partnerystei, kurios esmę sudaro stiprios JT, nes tai būtina siekiant spręsti pasaulines problemas, tokias kaip klimato kaita ir aplinkos nykimas, žmogaus teisių visuotinumas ir nedalomumas, skurdo mažinimas ir vystymasis visiems, demografinių pokyčių ir migracijos padariniai ir tarptautinis organizuotas nusikalstamumas,

               C.

               kadangi sparčiai keičiantis pasauliui ES susiduria su daugybe iššūkių, kuriems spręsti reikia suderintų tarptautinių veiksmų; kadangi šiuo tikslu ES gali remtis veiksmingu daugiašališkumu, visuotinėmis žmogaus teisių vertybėmis, atvira pasaulio ekonomika, grindžiama tarptautiniu mastu pripažintomis skaidriomis ir sąžiningomis taisyklėmis ir jos unikaliu priemonių rinkiniu,

               D.

               kadangi Lisabonos sutartimi įsteigti nauji nuolatiniai ES atstovavimo užsienyje organai ir todėl reikia, kad naujieji ES įgaliotiniai perimtų funkcijas, kurias anksčiau vykdė pagal rotacijos principą besikeičianti ES pirmininkaujanti šalis,

               E.

               kadangi Europos Sąjungos sutarties 34 straipsnyje numatyta, kad valstybės narės koordinuoja savo veiklą tarptautinėse organizacijose ir tarptautinėse konferencijose ir kad tos valstybės narės, kurios yra ir JT Saugumo Tarybos (JTST) narės, „veikia išvien ir išsamiai informuoja kitas valstybes nares bei vyriausiąjį įgaliotinį“ ir gina „Sąjungos pozicijas ir interesus“; kadangi valstybės narės, kurios yra JTST narės (Prancūzija, Jungtinė Karalystė, Portugalija ir Vokietija) nesugebėjo veikti išvien ir nepriėmė bendros pozicijos dėl karinės intervencijos Libijoje, ypač balsuojant dėl JTST rezoliucijos 1973,

               F.

               kadangi ES sutarties 47 straipsnyje Sąjungai suteikiamas juridinio asmens statusas, o pagal tarptautinės teisės nuostatas tai reiškia tam tikras teises ir pareigas; kadangi ES pritaria Jungtinių Tautų chartijos tikslams ir paiso joje išdėstytų principų, kadangi visa Lisabonos sutartimi ES suteikiama galimybė imtis tokio tarptautinio vaidmens, kuris atitiktų jos išskirtinę ekonominę padėtį ir jos siekius, ir atlikti pasaulinio lygio dalyvės vaidmenį, kaip nurodyta 2003 m. Europos saugumo strategijoje, dalytis atsakomybe už visuotinį saugumą ir imtis iniciatyvos apibrėžiant bendrus daugiašališkai sutartus sprendimus vieningiau sprendžiant bendras problemas; kadangi Sąjunga, siekdama veikti veiksmingai, turi aiškiai apibrėžti savo strateginius interesus ir tikslus,

               G.

               kadangi pasaulinės partnerystės yra bendrai nustatytų pasaulinių tikslų siekimo priemonė; kadangi ES yra didžiausia pasaulyje paramos vystymuisi teikėja ir svarbiausia JT partnerė, dedanti pastangas visose trijose savo veiklos srityse, įskaitant padėtį krizės metu ir pasibaigus krizei, o valstybių narių lėšos sudaro 38 % reguliariojo Jungtinių Tautų biudžeto; kadangi tvirta ir stabili ES ir JT partnerystė būtina Jungtinių Tautų veiklai ir labai svarbi ES atliekant pasaulinio lygio subjekto vaidmenį,

               H.

               kadangi Europos išorės veiksmų tarnybos (EIVT) įsteigimas turėtų labai padėti toliau įgyvendinti JTST rezoliucijas 1325 ir 1820 ir vėlesnes rezoliucijas, atsižvelgiant tiek į jos vidinę struktūrą, tiek į jos išorės veiksmus ir politiką,

               I.

               kadangi po JTŽTT rekomendacijos 2011 m. kovo 1 d. Generalinė Asamblėja balsavo už Libijos narystės JTŽTT sustabdymą,

               J.

               kadangi kovojant su terorizmu pasaulyje dedama vis daugiau pastangų ir dėl to iškyla didesnė būtinybė užtikrinti saugumą ir kartu paisyti žmogaus teisių ir pagrindinių laisvių,

         1.   teikia tokias rekomendacijas Tarybai:

         Europos Sąjunga Jungtinių Tautų sistemoje

               a)

               sudaryti palankias sąlygas veiksmingai daugiašalei partnerystei, kaip svarbiausiam Sąjungos strateginiam prioritetui, ir didinti ES, kaip pasaulinio lygio subjekto, veiksmų nuoseklumą ir matomumą JT, be kita ko, geriau koordinuojant ES vidaus konsultacijoms JT klausimais ir skatinant padidinti įtaką labai įvairiais klausimais; įgalioti Komisijos pirmininko pavaduotoją-vyriausiąją įgaliotinę parengti valstybių narių ambasadorių ir ES ambasadorių, ypač tų, kurie dirba daugiašaliu lygiu, pvz., Ženevoje ir Niujorke, reguliarių konsultacijų gaires, kad ES galėtų sėkmingai vykdyti savo JT darbotvarkę ir atitikti JT narių lūkesčius, susijusius su jos gebėjimu veikti; skatinti didesnį tiek JT sistemos, tiek ES valstybių narių, šalių kandidačių ir šalių, kurios yra galimos kandidatės, pozicijų nuoseklumą, kad būtų kuo geriau išnaudojamos Lisabonos sutartimi suteikiamos galimybės stiprinti ES įtaką, koordinuojant ir strategiškai panaudojant jos įvairias ir skirtingas (ES ir valstybių narių) pirmines pozicijas; didinti Sąjungos gebėjimą greitai derėtis su kitomis regioninėmis grupėmis; suteikti ES įgaliotiniams tinkamus įgaliojimus veiksmingai derėtis valstybių narių vardu,

               b)

               visiškai pasinaudoti JTGA rezoliucijoje A/RES/65/276 įtvirtintomis nuostatomis dėl ES dalyvavimo Jungtinių Tautų veikloje, kuriose numatomi veiksmai, kurių reikia, kad ES galėtų veiksmingai dalyvauti JTGA veikloje; dar kartą patvirtinti savo įsipareigojimą laikyti JT ES užsienio politikos prioritetu ir pakartoti savo nuomonę, kad veiksmingas dalyvavimas JT veikloje yra ne tik strateginis ES prioritetas, bet taip pat atitinka siekiamus JT tikslus, todėl atitinka visų JT narių interesus; gerinti ES valstybių narių koordinavimą JT Saugumo Taryboje ir skatinti valstybes nares, kurios yra ir JTST narės, pagal ES sutarties 34 straipsnio 2 dalį pakviesti Komisijos pirmininko pavaduotoją-vyriausiąją įgaliotinę atstovauti ES JTST pateikiant jos bendrą poziciją,

               c)

               siekti geresnio prioritetų nustatymo ir perdavimo kanalų veikimo tarp Briuselio ir ES delegacijos Niujorke, įskaitant glaudesnį bendradarbiavimą su Politikos ir saugumo komitetu, taip pat siekti aiškesnės ir geriau struktūruotos ES institucijų Briuselyje teikiamos paramos sistemos,

               d)

               bendradarbiauti su ES strateginiais partneriais JT sistemoje; be to, suteikti strateginėms partnerystėms daugiašališkumo aspektą, t. y. įtraukti visuotinės svarbos klausimus į ES dvišalių ir daugiašalių aukščiausiojo lygio susitikimų darbotvarkes;

         ES ir pasaulinė valdysena

               e)

               stiprinti pasaulinę valdyseną ir siekti tvarių sprendimų, susijusių su G grupių santykiais su JT sistema, kuriais remiantis tos grupės galėtų vykdyti naudingus teminius debatus ir svarstyti ekonominius klausimus, su sąlyga, kad JT išlaikys savo pagrindinį vaidmenį ir liks teisėtu pasaulinės valdysenos organu; tuo pačiu metu laikyti G 8 ir G 20 svarbiais forumais apibrėžiant pasaulinį atsaką, prie kurio ES turi aktyviai prisidėti laikydamasi koordinuotų pozicijų; remti JTGA pirmininko iniciatyvą organizuoti Generalinės Asamblėjos debatus su G20 pirmininkaujančia šalimi prieš G20 susitikimus ir po jų,

               f)

               šiuo metu vykstant sistemos nuoseklumo užtikrinimo procesui padėti įsteigti naują vieną sudėtinį padalinį lyčių klausimu, kuris pakeistų keturis dabartinius už lyčių klausimus atsakingus JT padalinius; visapusiškai remti organizaciją JT Moterys ir rekomenduoti šiai organizacijai tinkamą biudžetą, kad ji galėtų vykdyti savo funkcijas propaguoti lyčių lygybę, apsaugoti moteris ir suteikti joms galių, įskaitant padėtį konflikto metu ir pasibaigus krizei, glaudžiai bendradarbiaujant su kitomis JT sistemos dalimis, ir palaikyti glaudžius ryšius su šia organizacija; taikyti lyčių aspektą visais stabilumo priemonės pasirengimo krizėms veiksmų etapais,

               g)

               padėti didinti JT veiksmingumą ir skaidrumą ir gerinti JT finansinių išteklių valdymą,

               h)

               pasinaudoti pirmuoju pasaulyje derybų tekstu, susijusiu su Jungtinių Tautų Saugumo Tarybos reforma, kaip galimybe sutelkti kuo daugiau dėmesio į tai, dėl ko sutariama, ir siekti apčiuopiamos pažangos, kad būtų paaiškinta JTST kompetencija, lyginant su kitais JT organais, JTST būtų papildyta naujais nariais, siekiant gerinti JTST reprezentatyvumą ir teisėtumą, ir būtų persvarstyti JTST darbo metodai; pabrėžti, kad būtina visapusiška JTST reforma siekiant padidinti jos teisėtumą, regioninį atstovavimą ir veiksmingumą; skatinti šį negrįžtamą reformų procesą, kurį gali pradėti ES valstybės narės, jei jos, laikydamosi Lisabonos sutarties tikslų stiprinti ES užsienio politiką ir ES vaidmenį pasaulyje taikos, saugumo ir reguliavimo klausimais, pareikalaus nuolatinės vietos Europos Sąjungai išplėstinėje ir reformuotoje JT Saugumo Taryboje; nedelsiant imtis iniciatyvos ir paskatinti valstybes nares parengti bendrąją poziciją šia linkme; kol bendroji pozicija bus priimta, susitarti dėl rotacijos JT Saugumo Taryboje sistemos ir nedelsiant ją taikyti tam, kad ES būtų užtikrinta nuolatinė vieta JT Saugumo Taryboje,

               i)

               stiprinti Tarptautinio baudžiamojo teismo (TBT) vaidmenį ir tarptautinio baudžiamojo teisingumo sistemą, skatinti prisiimti atsakomybę ir nutraukti nebaudžiamumą, taip pat toliau remti svarbų TBT darbą, kaip vienintelės nuolatinės ir nepriklausomos teisminės institucijos, kurios jurisdikcijai priklauso sunkiausi nusikaltimai tarptautiniu mastu, būtent genocidas, nusikaltimai žmoniškumui ir karo nusikaltimai; skatinti stiprų ir glaudų TBT ir JT bendradarbiavimą remiantis Romos statuto 2 straipsniu ir skatinti, kad visos JT narės ratifikuotų Romos statutą,

         Laisvė, saugumas ir teisingumas

      Krizių prevencija ir valdymas, tarpininkavimas, taikos palaikymas ir taikos stiprinimas

               j)

               stiprinti krizių prevencijos padalinius ir didinti jų veiksmingumą įgyvendinant Jungtinių Tautų vystymo programą (JTVP), kad ši organizacija taptų pasauline lydere krizių prevencijos ir atkūrimo srityje; stiprinti ES konfliktų prevencijos organus ir gerinti bendradarbiavimą šioje srityje su JT, ESBO, Afrikos Sąjunga (AS) ir kitomis tarptautinėmis ir regioninėmis organizacijomis, taip pat su pilietine visuomene, ūkinės veiklos vykdytojais, privačiomis įmonėmis, privačiais asmenimis ir kompetentingomis organizacijomis,

               k)

               veikti, kad būtų pasiektas bendras sutarimas dėl veiksmingesnio požiūrio į pareigos apsaugoti doktriną ir kad šis požiūris būtų parengtas; pabrėžiant šio principo svarbą vykdant konfliktų prevenciją ir tarpininkavimą taikiai sprendžiant konfliktus, skatinti įgyvendinti pareigos apsaugoti principą, be kita ko, ir toliau tobulinant šio principo taikymo mechanizmus ir stiprinant regioninių organizacijų, pvz., AS ir Arabų Lygos, vaidmenį, stiprinant išankstinio perspėjimo mechanizmus JT ir tiksliau apibrėžiant atitinkamų JT organų vaidmenį; atsižvelgti į 2011 m. vasario 26 d. JTST rezoliuciją 1970(2011), kurioje pirmą kartą visos nuolatinės JTST narės sutiko prašyti TBT pradėti tyrimą dėl esamos vyriausybės, remiantis tuo, kad įtariama, jog ji vykdė nusikaltimus žmogiškumui, ir laikantis pareigos apsaugoti doktrinos vykstant krizei; atsižvelgti į 2011 m. kovo 17 d. JTST rezoliuciją 1973(2011), kurioje pabrėžiamas tarptautinės bendruomenės pasiryžimas užtikrinti civilių gyventojų ir jų gyvenamų vietovių apsaugą – tai pirmasis pavyzdys, kaip praktiškai taikoma pareiga apsaugoti doktrina pagal aiškius JT įgaliojimus ir vykstant krizei,

               l)

               pripažinti JT tarpininkavimo organų, tokių kaip Tarpininkavimo pagalbos padalinio (TPP) ir Politinių reikalų departamento (PRD), atliktą darbą ir siekti padidinti jų darbuotojų skaičių; remti ES partnerystę su TPP ir užtikrinti, kad Europos išorės veiksmų tarnyba atliktų esminį vaidmenį šiuo klausimu,

               m)

               skatinti saugumą ir stabilizaciją krizės apimtose vietovėse vykdant konfliktų prevenciją, tarpininkaujant, palaikant dialogą, plėtojant vietos pajėgumus ir rengiant atstatymo po konflikto, atkūrimo ir taikos stiprinimo strategijas ir taip skatinant tvarius sprendimus sklandžiai pereinant nuo trumpalaikių ir vidutinės trukmės veiksmų prie ilgalaikio vystymosi strategijų; užtikrinti, kad taikos stiprinimo ir vystymosi politika būtų planuojama ir įgyvendinama laikantis visapusiškos bendros JT strategijos, kurioje būtų atsižvelgiama į taikos stiprinimo poreikius ir perėjimą ateityje prie ilgesnio laikotarpio strategijos, kuri būtų taikoma ankstyvuose tiek planavimo, tiek įgyvendinimo etapuose ir kuria ES grįstų savo pačios priemones; atsižvelgiant į tai, kad konfliktų draskomos šalies stabilizacijai reikia sudėtingesnių veiksmų ir integruoto požiūrio, o ne tik karinių pajėgų, derinti reikiamus pajėgumus tokiais būdais kaip strategija, siekiant tinkamai panaikinti konflikto esmines priežastis, turint mintyje, kad pusėje šalių, kuriose vyksta taikos palaikymo operacijos, konfliktas atsinaujina per 10 metų nuo taikos palaikymo pajėgų pasitraukimo,

               n)

               pabrėžti, kad būtina pasimokyti iš naujausių įvykių Japonijoje ir pateikti pasiūlymų; padidinti saugos standartus esamose branduolinėse elektrinėse, ypač seisminėse vietovėse; raginti glaudžiau bendradarbiauti įvykus panašioms žmogaus sukeltoms arba gaivalinėms nelaimėms, kad būtų mažesnės radioaktyviųjų teršalų pasekmės žmonėms ir aplinkai,

               o)

               parengti aiškiai apibrėžtą strateginę ES krizių prevencijos ir valdymo priemonių viziją ir apsvarstyti galimybes dėl konkrečių projektų valdymo, kurį atliktų naujai įsteigta EIVT, pripažįstant, kokia svarbi krizių prevencija ir krizių valdymas įgyvendinant ES išorės veiksmus,

               p)

               skirti dėmesį tam, kad būtų užtikrinta, jog šalys pačios galėtų spręsti dėl taikos stiprinimo strategijų nuo pat jų rengimo iki įgyvendinimo vietoje, remiantis geriausia patirtimi ir sėkmingai įgyvendintais projektais; pateikti horizontalų vystymosi tvarkaraštį, pagal kurį valstybės stiprinimas būtų paremtas aiškiai apibrėžtu taikos stiprinimu ir vystymosi pastangomis, grindžiamomis tvirtais ekonominiais aspektais,

               q)

               skirti daugiau dėmesio taikos įtvirtinimo po konfliktų užduočiai teikiant strategines konsultacijas, panaudojant patirtį ir finansavimą iš viso pasaulio siekiant padėti įgyvendinti atstatymo projektus; sutelkti išteklius ir naujus finansavimo šaltinius ir skirti lėšų greitam atstatymui siekiant atkurti šalį po konfliktų;

               r)

               padėti stiprinti civilių eksperčių dalyvavimą ir remti nacionalinius veiksmų planus atsižvelgiant į JTST rezoliuciją 1325 ir JT Generalinio Sekretoriaus veiksmų planą dėl moterų dalyvavimo stiprinant taiką užtikrinimo,

      Pasaulinis bendradarbiavimas krizių valdymo srityje palaikant partnerystę

               s)

               laikyti ES strateginiu prioritetu tarptautinių partnerysčių krizių valdymo srityje stiprinimą ir dialogo su kitais didžiaisiais krizių valdymo subjektais, pvz., JT, NATO ir AS, ir trečiosiomis šalimis, pvz., JAV, Turkija, Norvegija ir Kanada, gerinimą; suderinti veiksmus vietoje, dalytis informacija ir bendrai kaupti išteklius taikos palaikymo ir taikos stiprinimo srityse, įskaitant bendradarbiavimą krizės valdymo klausimais, ypač jūrų saugumą, ir kovos su terorizmu pagal tarptautinę teisę srityje; šiuo požiūriu gerinti koordinavimą su tarptautinėmis finansinėmis įstaigomis ir dvišalės paramos teikėjais,

               t)

               primenant, kad pagrindinė JTST pareiga – palaikyti tarptautinę taiką ir užtikrinti saugumą, pabrėžti, kad ES ir JT turi glaudžiai bendradarbiauti pilietinių ir karinių krizių valdymo srityje, ypač vykdant humanitarinės pagalbos operacijas; dėti daugiau pastangų siekiant užtikrinti, kad ES valstybės narės tinkamai prisidėtų prie JT misijų ir koordinuotų savo veiklą šioje srityje; ir toliau ieškoti būdų, kaip visa ES galėtų geriau prisidėti prie JT vadovaujamų veiksmų, pvz., pradedant vykdyti ES greito reagavimo karo inžinerijos operacijas ar operacijas ne karo veiksmų zonose arba ES dalyvaujant platesnėse JT vykdomose misijose,

               u)

               sukurti platesnę strateginę ES ir regioninių bei subregioninių organizacijų, tokių kaip AS, Arabų Lyga ar Vakarų Afrikos valstybių ekonominė bendrija (VAVEB), ir JT partnerystės krizių valdymo srityje sistemą ir ypač stiprinti trišalius AS Taikos ir saugumo tarybos, JTST ir ES Politikos ir saugumo komiteto ryšius, siekiant padėti užtikrinti pastangų nuoseklumą ir abipusį stiprinimą remiant AS; didinti AS pagal JT įgaliojimus vykdomų taikos operacijų finansavimo nuspėjamumą, tvarumą ir lankstumą; ieškoti sprendimų, kurie padarytų ES ir AS bendradarbiavimą glaudesnį konkrečiose veiksmų srityse ir taip pagerintų išankstinio perspėjimo ir konfliktų prevencijos pajėgumą bei sudarytų galimybę keistis geriausia krizių valdymo patirtimi ir žiniomis,

               v)

               padėti įtvirtinti pažangą, pasiektą įgyvendinant Afrikos taikos ir saugumo struktūros programą, siekiant spręsti taikos ir saugumo Afrikos žemyne problemas; pabrėžti nuspėjamo ir tvaraus finansavimo svarbą taikos palaikymo Afrikoje operacijoms, būtinybę gerinti vietos gyventojų atsparumo nesėkmėms pajėgumą ir pasiryžimą apsaugoti civilius asmenis ginkluotų konfliktų metu;

               w)

               atsižvelgiant į Afrikos žemyno konfliktų regioninį aspektą, ir toliau dėti pastangas, kad būtų stiprinami santykiai su subregioninėmis organizacijomis, tarp jų VAVEB, Pietų Afrikos vystymosi bendrija (SADEC) ir Tarpvyriausybine vystymo institucija (IGAD), ir įtraukti jas ir šio regiono šalis į krizių valdymą,

      Taikos stiprinimo struktūra, Taikos stiprinimo komisijos (TSK) veiklos peržiūra

               x)

               padėti įgyvendinti uždavinį užtikrinti, kad JT taikos stiprinimo struktūra atitiktų lūkesčius, iškilusius, kai ji buvo steigiama, pateikiant TSK veiklos peržiūros proceso rekomendacijas, taip pat siekiant toliau gerinti TSK veiksmingumą; remti patikimos visuotinės taikos stiprinimo struktūros, pagrįstos išsivysčiusių ir besivystančių šalių partneryste, susikūrimą, drauge ypatingą dėmesį skiriant realių rezultatų vietoje gerinimui, ryšių su tarptautinėmis finansų įstaigomis stiprinimui, siekiant kurti darbo vietas ir spręsti ekonomines problemas, ir skatinant sistemingesnį ryšį tarp taikos palaikymo ir taikos stiprinimo; skatinti labiau struktūruotą ryšį tarp TSK, EIVT valdymo direktorato pasauliniams ir daugiašaliams klausimams, ypač konfliktų prevencijos ir saugumo politikos direktorato ir JTGA, JTST ir Ekonomikos ir socialinių reikalų tarybos, siekiant užtikrinti didesnę taikos palaikymo, taikos stiprinimo ir vystymosi veiksmų sąveiką; ieškoti būdų sustiprinti TSK patariamąjį vaidmenį JTST, kuriai ji atskaitinga, stiprinti TSK bendradarbiavimą su Taikos palaikymo paramos biuru ir stiprinti ryšius su regioninėmis organizacijomis ir tarptautinėmis finansų įstaigomis; be to, pagerinti JT taikos stiprinimo komisijos ir ES taikos stiprinimo partnerystę konfliktų sprendimui taikant principą „iš apačios į viršų“, apimantį nevalstybinių subjektų veiklą taikos kūrimo procese,

               y)

               toliau stengtis šalinti kliūtis TSK potencialui stiprinant ryšį su sritimi, kad būtų maksimaliai padidintos skirtingos TSK ir JT grupių, kurios galėtų pasinaudoti strategine parama ir politine įtaka, ypač kai kalbama apie institucijų kūrimą, galimybės,

      Branduolinis nusiginklavimas ir branduolinio ginklo neplatinimas, TATENA reforma, NPT peržiūra, kova su terorizmu ir organizuotu nusikalstamumu

               z)

               po branduolinės katastrofos Japonijoje iš pagrindų pertvarkyti Tarptautinę atominės energijos agentūrą (TATENA), panaikinant jos dvigubas funkcijas stebėti ir skatinti branduolinės energijos naudojimą, ir apriboti TATENA pareigas kontroliuoti branduolinės energijos pramonę ir tikrinti, kaip laikomasi Sutarties dėl branduolinio ginklo neplatinimo (NTP); taip pat siekti užtikrinti, kad nuo šiol saugos standartus nustatytų ir kontroliuotų Pasaulio sveikatos organizacija (PSO), o valstybių narių būtų teisiškai reikalaujama laikytis šių standartų ir PSO būtų įdarbintas reikiamas kiekis darbuotojų, kurie vykdytų papildomas užduotis,

               aa)

               skatinti 2010 m. NPT peržiūros rekomendacijų įgyvendinimą, visų pirma siekti, kad pasaulis visiems būtų saugesnis, ir siekti, kaip ilgalaikio tikslo, taikos ir saugumo pasaulyje be branduolinių ginklų, toliau didinti skaidrumą, kad didėtų abipusis pasitikėjimas, siekti spartesnės tikros pažangos branduolinio nusiginklavimo srityje, imtis veiksmingų branduolinio nusiginklavimo priemonių, kurios atitiktų pagrindinius skaidrumo, patvirtinimo ir neatšaukiamumo principus, skatinti branduolinių ginklų turinčias valstybes nuolat teikti savo įsipareigojimų įgyvendinimo ataskaitas ir peržiūrėti įgyvendinimą,

               ab)

               toliau plėtoti bendradarbiavimo su ES išorės partneriais, visų pirma JAV, kovos su terorizmu srityje ryšius ir priemones, ypač siekiant įgyvendinti JT pasaulinę kovos su terorizmu strategiją, dalyvaujant G8 Romos-Liono grupės ir Kovos su terorizmu veiksmų grupės veikloje ir stiprinant atitinkamus pasaulinius susitarimus ir dėti pastangas siekiant sudaryti visapusišką konvenciją dėl tarptautinio terorizmo; įsitraukti į veiksmingesnį ir labiau struktūruotą dialogą su šiais partneriais tiek strateginiu, tiek praktiniu lygmeniu; imtis lyderio vaidmens ir rodyti pavyzdį konsoliduojant pagarbą pagrindinėms teisėms ir teisinės valstybės principams, kurie yra ES požiūrio į kovą su terorizmu pagrindas,

         Vystymasis

               ac)

               primygtinai reikalauti suderinti įvairių JT organų jėgas siekiant stipriau skatinti veiksmų plėtros ir socialinių klausimų srityje efektyvumą ir veiksmingumą visame pasaulyje; vykdyti įsipareigojimus, priimtus TVT aukščiausiojo lygio susitikime, susijusius su išteklių, kurių reikia tikslams pasiekti iki 2015 m., sutelkimu, o ypač įvykdyti ES įsipareigojimus dėl oficialiosios vystymosi pagalbos; aktyviai siekti padidinti finansinių investicijų lygį, kad būtų pasiekti TVT tikslai, ir sparčiai plėtoti ir dvigubai sustiprinti pasiteisinusias novatoriškas programas ir politiką, kuriomis siekiama visuotinio vystymosi ir ekonominės ir socialinės pertvarkos,

               ad)

               sutelkti pastangas, kad būtų pasiekti TVT, ypač labiausiai atsiliekančiuose regionuose ir šalyse, visų pirma Užsachario Afrikos ir mažiausiai išsivysčiusiose šalyse, taip pat nestabiliose ar konfliktų draskomose šalyse,

      Mažiausiai išsivysčiusios šalys (MIŠ)

               ae)

               užtikrinti stebėsenos ir audito mechanizmų, susijusių su JT mažiausiai išsivysčiusių šalių veiksmų programos įgyvendinimu, veiksmingumą;

               af)

               užtikrinti, kad MIŠ ir jų partnerių veiksmų planuose ilgalaikis ir tvarus vystymasis ir toliau liktų visapusiškas ir nuoseklus siekis,

      Kova su nelygybe

               ag)

               užtikrinti, kad vidutines pajamas gaunančios šalys, kuriose nelygybė yra didelė, toliau gautų paramą ir lėšų tam, kad būtų mažinamas skurdas ir didinama socialinė sanglauda, nes daugiausia neturtingų žmonių gyvena vidutines pajamas gaunančiose šalyse;

               ah)

               atsižvelgiant į tai, kad didžiąją neturtingų gyventojų dalį sudaro moterys, remti lyčių nelygybės mažinimą ir moterų teisių didinimą bei vystymąsi,

      Pagalbos veiksmingumas

               ai)

               ištirti, kaip pagalbos veiksmingumo darbotvarkė galėtų būti performuluota į veiksmingo vystymosi darbotvarkę, šiuo tikslu parengiant konkrečias strategijas, susijusias su pažeidžiamomis valstybėmis ir šalimis, kuriose baigėsi konfliktai,

               aj)

               įgyvendinti visus Akros darbotvarkės tikslus užtikrinus veiksmingą parlamentų, pilietinės visuomenės organizacijų ir vietos valdžios institucijų dalyvavimą,

               ak)

               užtikrinti, kad socialiniai, politiniai, ekonominiai ir aplinkos apsaugos uždaviniai būtų sprendžiami nuosekliai,

      Teisė į vystymąsi

               al)

               remti 1986 m. JT deklaraciją dėl teisės į vystymąsi, kurioje nurodoma, kad „valstybės privalo tarpusavyje bendradarbiauti užtikrinant vystymąsi ir šalinant vystymosi kliūtis, jos turi naudotis savo teisėmis ir vykdyti pareigas taip, kad skatintų naują tarptautinę ekonominę santvarką, grindžiamą suverenia lygybe, tarpusavio priklausomybe ir abipusiais interesais“,

               am)

               darbotvarkėje teikti pirmenybę teisei į vystymąsi, atsižvelgiant į tai, kad šiais metais minimos JT deklaracijos dėl teisės į vystymąsi priėmimo 25-osios metinės,

               an)

               rekomenduoti konsoliduoti aukšto lygio darbo grupės išvadas siekiant užtikrinti veiksmingą teisės į vystymąsi įgyvendinimą,

               ao)

               imtis tinkamų priemonių, kad teisė į vystymąsi taptų neatskiriama vystymosi politikos, visuotinio periodinio vertinimo (VPV, angl. Universal Periodic Review, UPR) ir Jungtinių Tautų žmogaus teisių sutarčių priežiūros institucijų ir mechanizmų darbo dalimi,

      Tarptautinė humanitarinė pagalba

               ap)

               parengti humanitarinės pagalbos darbotvarkę atsižvelgiant į visą humanitarinių problemų įvairovę, padidėjusius humanitarinius poreikius ir humanitarinių situacijų sudėtingumą,

               aq)

               visame pasaulyje stiprinti humanitarinės pagalbos finansavimą ir pagerinti humanitarinės pagalbos teikimo sistemos veikimą ir efektyvumą,

               ar)

               vykdyti bendras tarptautines iniciatyvas siekiant stiprinti humanitarinės pagalbos ir vystymosi sąveiką ir susieti pagalbą, atkūrimą ir vystymąsi,

         Žmogaus teisės

      Instituciniai klausimai

               as)

               užtikrinti, kad EIVT būtų gerai aprūpinta kadrais ir ištekliais ir tinkamai integruota ir jos veikla būtų koordinuojama su kitais tarptautiniais organais, regioninėmis organizacijomis ir jų veikla žmogaus teisių propagavimo srityje; užtikrinti, kad plėtojant ES politiką ir priemones būtų atsižvelgiama į JT sistemos ir kitų tarptautinių institucijų pareikštas rekomendacijas ir priimtas rezoliucijas bei prioritetus, ypač žmogaus teisių srityje,

               at)

               ir toliau aktyviai dalyvauti peržiūrint JTŽTT veiklą Niujorke ir vykdant tolesnius veiksmus ir stiprinti jos įgaliojimų vykdymą; spręsti problemą, susijusią su JTŽTT gebėjimu skubiai veikti esant situacijoms, kai daromi dideli žmogaus teisių pažeidimai, pvz., naujausiais Libijos ir Dramblio Kaulo Kranto atvejais, gerinti jos pajėgumą užtikrinti esamų tarptautinių normų ir standartų laikymąsi; teigiamai įvertinti 2011 m. kovo 1 d. JTGA sprendimą sustabdyti Libijos narystę JTŽTT; toliau dėti ryžtingas pastangas ir taikyti specialias procedūras siekiant, kad JTŽTT taptų ne išimtinai reaktyvia institucija, o išankstinio perspėjimo ir prevencijos priemone, galinčia nustatyti prioritetus ir šalinti pagrindines žmogaus teisių pažeidimų priežastis siekiant užkirsti kelią naujiems žmogaus teisių pažeidimams ar tolesniam jų masto didėjimui, įskaitant paramą nacionalinių žmogaus teisių institucijų pajėgumams kurti;

               au)

               ieškoti būdų JTŽTT rinkimų procedūroms tobulinti, kad būtų išspręstas JTŽTT narystės kokybės klausimas; apsvarstyti galimybę nustatyti aiškius narystės JTŽTT kriterijus siekiant užkirsti kelią šalių, kuriose dažnai ir plačiu mastu pažeidžiamos žmogaus teisės, narystei JTŽTT; atliekant peržiūrą išlaikyti Vyriausiojo žmogaus teisių komisaro biuro (OHCHR) nepriklausomumą ir priešintis bet kokioms pastangoms pakeisti OHCHR statusą, nes tai galėtų turėti neigiamą poveikį jo finansavimui, taigi, ir šio biuro nepriklausomumui;

               av)

               plėtoti perspektyvius darbo santykius tarp JTŽTT ir Trečiojo komiteto ir tarp JTŽTT ir Jungtinių Tautų vyriausiojo žmogaus teisių komisaro ir spręsti didėjančią pasidalinimo tarp valstybių narių problemą, susijusią su jų balsavimu JTŽTT,

               aw)

               priimti bendrą poziciją, palankią Durbano peržiūros konferencijai (Durbanas 3), kurią numatyta surengti 2011 m. rugsėjo mėn., siekiant parodyti valstybių narių pasiryžimą ir galimybes pasaulio forumuose laikytis bendros pozicijos, parodyti ES įtaką JT sistemoje ir dar kartą patvirtinti jų susitarimą suderintai bei nediskriminuojančiai kovoti su rasizmu, ksenofobija ir fanatiškumu,

      Žmogaus teisių klausimai

               ax)

               toliau dėti pastangas JTGA Trečiajame komitete dėl daugelio rezoliucijų, visų pirma tų, kuriose raginama paskelbti mirties bausmės moratoriumą ir kurias parėmė daugiau šalių, ir tų, kurios susijusios su vaiko teisėmis, tautinėmis ir kalbinėmis mažumomis, išraiškos laisve ir laisva žiniasklaida, religine netolerancija, kankinimo panaikinimu ir konkrečioms šalims skirtas rezoliucijas dėl Birmos (Mianmaro), Šiaurės Korėjos ir Irano; remti visas pastangas panaikinti kankinimus; ypač skatinti priimti JT konvencijos prieš kankinimus neprivalomą protokolą,

               ay)

               toliau dėti tarptautines pastangas, kuriomis siekiama užtikrinti, kad visos žmonių teisės būtų laikomos universaliomis, nedalomomis, nepriklausomomis ir tarpusavyje susijusiomis; taigi dėti pastangas siekiant užkirsti kelią neapibrėžtos sąvokos „žmonijos tradicinės vertybės“ taikymui, nes dėl pobūdžio kenkiama tarptautinės humanitarinės teisės normoms ir gali atsirasti nepageidautinos pastangos pateisinti žmogaus teisių pažeidimus remiantis aiškinimu, jog juos sąlygoja tradicinės vertybės, normos ir praktika,

               az)

               prisiimant konkrečius biudžeto įsipareigojimus remti organizacijos JT Moterys pajėgumą, atskaitomybę ir veiksmingumą, kad ji galėtų veiksmingiau koordinuoti atitinkamą veiklą, įtraukti lyčių perspektyvą į visas JT politikos sritis ir kurti institucinę darną ir sąveiką; sutelkti pastangas, taip pat prisidedant prie geresnio strateginio planavimo, JTST rezoliucijai 1325 įgyvendinti, visų pirma kalbant apie moterų dalyvavimą taikos derybose, taip sudarant joms galimybę tapti tarpininkėmis, gerinant jų gebėjimus ir suteikiant joms galių kaip sprendimų priėmėjoms ir apskritai susiejant moteris ir vystymąsi,

               ba)

               apibrėžti strategiją, skirtą šalims, kurios atsisako visapusiškai bendradarbiauti su JT organais ir įsileisti JT nepriklausomus ekspertus ir specialius pranešėjus, siekiant įtikinti šias šalis suteikti jiems leidimą atvykti į savo teritoriją ir netrukdyti jų darbui; siekti išsaugoti specialių procedūrų nepriklausomumą,

               bb)

               suteikti aukščiausią politinį ir diplomatinį prioritetą ir atitinkamai, rengiant įvairius dvišalius ir daugiašalius forumus, kuriuose ES būtų aktyvus partneris, visapusiškai remti visas iniciatyvas, kuriomis siekiama:

                           —

                           paskelbti pasaulinio masto moratoriumą dėl moterų lytinių organų žalojimo,

                           —

                           užtikrinti, kad visame pasaulyje homoseksualumas nebūtų laikomas kriminaliniu nusikaltimu,

         Klimato kaita

               bc)

               imtis vadovaujamo vaidmens pasaulinės klimato valdysenos ir tarptautinio bendradarbiavimo klimato kaitos klausimais srityse; sutelkti dėmesį į tvirtą politinį įsipareigojimą trečiosioms šalims ir toliau plėtoti dialogą su kitais pagrindiniais subjektais, pvz., Jungtinėmis Valstijomis, Rusija, stiprėjančios ekonomikos valstybėmis (Kinija, Brazilija, Indija) ir besivystančiomis šalimis, atsižvelgiant į tai, kad klimato kaita tapo pagrindiniu tarptautinių santykių klausimu ir labai didele grėsme TVT; prisidėti kuriant institucinę struktūrą, kuri būtų įtrauki, skaidri, nešališka ir sudarytų sąlygas proporcingam tiek išsivysčiusių, tiek besivystančių šalių atstovavimui atitinkamose valdymo organuose; padėti tvirtus pamatus kito susitikimo deryboms, kurios įvyks antroje 2011 m. pusėje Pietų Afrikoje (COP17), remiantis gera pažanga, pasiekta COP16 konferencijoje Kankune ir pasimokant iš nepalankių Kopenhagoje vykusios konferencijos COP15 rezultatų;

               bd)

               labiau strategiškai bendradarbiauti ir labiau atsižvelgti į trečiųjų šalių poreikius, tuo pat metu plėtojant EIVT pajėgumą kurti klimato diplomatijos politiką; remti aktyvų Komisijos dalyvavimą vykstančioje diskusijose dėl su apsaugos spragų ir reagavimo, kurią iniciavo Jungtinių Tautų pabėgėlių vyriausiasis komisaras vykstant 2010 m. vyriausiojo komisaro dialogui apsaugos problemų klausimais siekiant pagerinti esamus tarptautinės apsaugos teisės aktus, reglamentuojančius prievarta perkeltų asmenų ir asmenų be pilietybės apsaugą, aktyviai dalyvauti diskusijoje dėl termino „pabėgėlis dėl klimato kaitos“, kuriuo ketinama vadinti žmones, kurie yra priversti palikti savo namus ir ieškoti prieglobsčio užsienyje dėl klimato kaitos priežasčių, taip pat dėl teisinės šio termino, kuris dar nėra teisiškai pripažintas tarptautinėje teisėje ar kokiame kitame teisiškai privalomame tarptautiniame susitarime, apibrėžties;

         Baigiamosios rekomendacijos

               be)

               skatinti debatus parlamentų ir regioninių asamblėjų vaidmens JT sistemoje klausimu, kuris, kaip tikimasi, bus įtrauktas į JTGA 66-osios sesijos darbotvarkę, ir Jungtinių Tautų Parlamentinės Asamblėjos (UNPA) įsteigimo klausimu; be to, skatinti vyriausybių ir parlamentų bendradarbiavimą pasauliniais klausimais,

               bf)

               remti UNPA įsteigimą JT sistemoje siekiant sutvirtinti demokratinį pobūdį, padidinti demokratinę atskaitomybę ir pasaulinio valdymo skaidrumą bei sudaryti sąlygas piliečiams aktyviau dalyvauti JT veikloje, pripažįstant, kad UNPA papildytų kitų, jau egzistuojančių organizacijų gretas, įskaitant ir Tarpparlamentinę sąjungą;

         *
   * *
   2.   paveda Pirmininkui perduoti šią rekomendaciją Komisijos pirmininko pavaduotojai-Sąjungos vyriausiajai įgaliotinei užsienio reikalams ir saugumo politikai, Tarybai ir susipažinti – Komisijai.

      (1)  OL C 4 E, 2011 1 7, p. 49.

      (2)  Europos Sąjungos Taryba 10170/2010.

      (3)  Jungtinių Tautų Generalinės Asamblėjos rezoliucija A/RES/65/264.

      (4)  Jungtinių Tautų Generalinės Asamblėjos rezoliucija A/RES/65/226.

      (5)  Jungtinių Tautų Generalinės Asamblėjos rezoliucija A/RES/65/225.

      (6)  Jungtinių Tautų Generalinės Asamblėjos rezoliucija A/RES/65/223.

      (7)  Jungtinių Tautų Generalinės Asamblėjos rezoliucija A/RES/65/222.

      (8)  Jungtinių Tautų Generalinės Asamblėjos rezoliucija A/RES/65/218.

      (9)  Jungtinių Tautų Generalinės Asamblėjos rezoliucija A/RES/65/177.

      (10)  Jungtinių Tautų Generalinės Asamblėjos rezoliucija A/RES/65/168.

      (11)  Jungtinių Tautų Generalinės Asamblėjos rezoliucija A/RES/65/167.

      (12)  Jungtinių Tautų Generalinės Asamblėjos rezoliucija A/RES/65/123.

      (13)  Jungtinių Tautų Generalinės Asamblėjos rezoliucija A/RES/65/94.

      (14)  Jungtinių Tautų Generalinės Asamblėjos rezoliucija A/RES/65/59.

      (15)  Jungtinių Tautų Generalinės Asamblėjos rezoliucija A/RES/65/7.

      (16)  Jungtinių Tautų Generalinės Asamblėjos rezoliucija A/RES/65/1.

      (17)  Jungtinių Tautų Generalinės Asamblėjos rezoliucijos projektas A/RES/64/L.67.

      (18)  Jungtinių Tautų Generalinės Asamblėjos rezoliucija A/RES/65/276.

      (19)  Jungtinių Tautų Generalinės Asamblėjos rezoliucija A/64/868-S/2010/393, priedas.

      (20)  Jungtinių Tautų Generalinės Asamblėjos dokumentas A/66/50.

      (21)  Priimti tekstai, P7_TA(2011)0097.

      (22)  Priimti tekstai, P7_TA(2010)0482.

      (23)  Priimti tekstai, P7_TA(2010)0442.

      (24)  Priimti tekstai, P7_TA(2010)0439.

      (25)  Priimti tekstai, P7_TA(2010)0419.

      (26)  OL C 124 E, 2006 5 25, p. 549.


title: 2017 m. kovo 31 d. Europos Centrinio Banko rekomendacija, skirta Europos Sąjungos Tarybai dėl Nationale Bank van België / Banque Nationale de Belgique išorės auditoriaus (ECB/2017/8)

text:
               13.4.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 120/1

         EUROPOS CENTRINIO BANKO REKOMENDACIJA
   2017 m. kovo 31 d.
   skirta Europos Sąjungos Tarybai dėl Nationale Bank van België / Banque Nationale de Belgique išorės auditoriaus
   (ECB/2017/8)
   (2017/C 120/01)
   EUROPOS CENTRINIO BANKO VALDANČIOJI TARYBA,
   atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,
   atsižvelgdama į Europos centrinių bankų sistemos ir Europos Centrinio Banko statutą, ypač į jo 27 straipsnio 1 dalį,
   kadangi:

               (1)

               Europos Centrinio Banko (ECB) ir valstybių narių, kurių valiuta yra euro, nacionalinių centrinių bankų sąskaitų auditą atlieka nepriklausomi išorės auditoriai, kuriuos rekomenduoja ECB valdančioji taryba ir tvirtina Europos Sąjungos Taryba;

               (2)

                  Nationale Bank van België / Banque Nationale de Belgique išorės auditorių Ernst & Young Bedrijfsrevisoren/Réviseurs d’Entreprises įgaliojimai baigėsi po 2016 finansinių metų audito. Todėl būtina paskirti išorės auditorius nuo 2017 finansinių metų;

               (3)

                  Nationale Bank van België / Banque Nationale de Belgique išorės auditoriumi 2017–2022 finansiniams metams pasirinko Mazars Réviseurs d’entreprises / Mazars Bedrijfsrevisoren SCRL/CVBA,

         PRIĖMĖ ŠIĄ REKOMENDACIJĄ:
   Rekomenduojama Mazars Réviseurs d’entreprises / Mazars Bedrijfsrevisoren SCRL/CVBA skirti Nationale Bank van België / Banque Nationale de Belgique išorės auditoriumi 2017–2022 finansiniams metams.

      Priimta Frankfurte prie Maino 2017 m. kovo 31 d.

            ECB Pirmininkas

         Mario DRAGHI


Avis juridique important

|

52004SC0826

Komisijos nuomonė dėl per didelio deficito buvimo Lenkijoje - Europos Bendrijos steigimo sutarties 104 straipsnio 5 dalies taikymas  /* SEK/2004/0826 galutinis */

KOMISIJOS NUOMONĖ dėl per didelio deficito buvimo Lenkijoje - Europos Bendrijos steigimo sutarties 104 straipsnio 5 dalies taikymasPAAIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS2004 m. balandzio mėn. 7 d. Komisija paskelbė 2004 m. pavasario prognozes ( [1]). Pagal sias prognozes, kuriose atsizvelgiama į Lenkijos 2004 m. kovo mėn. pateiktus duomenis, bendrasis vyriausybės sektoriaus biudzeto deficitas Lenkijoje padidėjo nuo 3,6% BVP 2002 metais ( [2]) iki 4,1% BVP 2003 metais, tokiu būdu virsydamas Sutartyje numatytą 3% BVP pamatinę vertę.[1] 2004 m. pavasario Komisijos prognozes galima rasti sioje svetainėje: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/ publications/european_economy/2004/ee204en.pdf.[2] Pagal Lenkijos valdzios organų geguzės 17 d. pateiktą susiliejimo programą, deficitas 2002 m. buvo suapvalintas iki 4,0% BVP.Remdamasi siais prima facie duomenimis, Komisija pradėjo per didelio deficito procedūrą Lenkijai 2004 m. geguzės mėn. 12 d., priimdama Sutarties 104 straipsnio 3 dalyje numatytą ataskaitą ( [3]). 2004 m. geguzės mėn. 17 d. Komisija gavo Lenkijos susiliejimo programą, kurioje pasitvirtino 2003 m. 4,1% BVP deficito rodiklis.[3] Pilnas sios ataskaitos tekstas paskelbtas sioje svetainėje: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/ about/activities/sgp/procedures_en.htm.Pervirsinio deficito tvarkos (PDT) taikymas reglamentuojamas Sutarties 104 straipsnyje ir Tarybos reglamente (EB) Nr. 1467/97 ,dėl pervirsinio deficito procedūros įgyvendinimo paspartinimo ir paaiskinimo", kuris yra įtrauktas į Stabilumo ir augimo aktą( [4]). Valstybėms, kurios 2004 m. geguzės mėn. 1 d. prisijungė prie ES, taikomos islygos su nukrypti leidziančia nuostata; jos turi vengti per didelio deficito, bet joms negali būti taikomos 104 straipsnio 9 ir 11 dalyse numatytos sankcijos.[4] OL L 209, 1997 8 2.Komisijos ataskaitoje pagal Sutarties 104 straipsnio 3 dalį daroma isvada, kad Lenkijos deficito padidėjimas 2003 metais virs Sutartyje numatytos 3% BVP bazinės reiksmės nebuvo sukeltas kokio nors neįprasto įvykio, kurio Lenkijos valdzios organai negalėjo kontroliuoti, kaip nebuvo jis sukeltas ir Stabilumo ir augimo pakte numatyto didelio ekonominio nuosmukio, kadangi tikrasis BVP augimas 2003 m. siekė 3,7%. 2004 m. plėtros atzvilgiu, ataskaitoje daroma isvada, kad bendrasis vyriausybės sektoriaus biudzeto deficitas gali padidėti ir likti virs 3% BVP. Pavyzdziui, Komisijos 2004 m. pavasario prognozėje numatoma, kad bendrasis vyriausybės sektoriaus biudzeto deficitas sieks 6,0% BVP 2004 m., kas virsija Lenkijos valdzios organų numatytą susiliejimo programoje 5,7% BVP rodiklį.Remiantis Komisijos 2004 m. pavasario prognozėmis, Komisijos ataskaitoje taip pat daroma isvada, kad skolų ir BVP santykis, kuris 2003 m. siekė 45,4% BVP, ir toliau nukryps nuo Sutartyje numatytos 60% bazinės reiksmės 2004 metams. Pavyzdziui, Komisijos 2004 m. pavasario prognozėje numatoma, kad skolų santykis sieks 49,1% BVP 2004 m., kas atitinka Lenkijos valdzios organų numatytą susiliejimo programoje 49% BVP rodiklį. Deficito ir skolų rodikliai turi būti suapvalinami iki didesnio skaičiaus, jeigu atviri pensijų fondai neįtraukiami į bendrąjį vyriausybės sektorių pagal EUROSTAT sprendimą dėl finansuojamų pensijų schemų klasifikavimo.Sutarties 104 straipsnio 4 dalyje numatoma, kad ,114 straipsnyje minimas Komitetas (t.y. Ekonomikos ir finansų komitetas) turi pateikti nuomonę dėl Komisijos ataskaitos". Komitetas paskelbė savo nuomonę 2004 m. geguzės mėn. 24 d., pritardamas Komisijos ataskaitoje pateiktam vertinimui. Būtent Komitetas padarė isvadą, kad biudzeto problema Lenkijoje parodė per didelio deficito buvimą pagal pirmą is dviejų 104 straipsnio 2 dalyje numatytus kriterijus tokiems deficitams nustatyti. Kitų susijusių veiksnių nagrinėjimas, ypač laikotarpio vidurio biudzeto pozicijos ir valstybės investicijų santykio, nepakeitė pačiais kriterijais paremto vertinimo. Komitetas taip pat nutarė, jog gali būti, kad bendrasis vyriausybės sektoriaus biudzeto deficitas ir toliau virsys Sutartyje numatytą bazinę reiksmę 2004 m. ir kad bendroji vyriausybės skola liks zemiau Sutartyje numatytos 60% BVP bazinės reiksmės 2004 m.Isnagrinėjusi atitinkamus ataskaitoje minimus veiksnius ir atsizvelgdama į Komiteto nuomonę, Komisija laikosi nuomonės, kad Lenkijoje egzistuoja per didelis deficitas. Ši Komisijos 2004 m. birzelio mėn. 24 d. priimta nuomonė skirta Tarybai, kaip numatyta Sutarties 104 straipsnio 5 dalyje. Komisija rekomenduoja, kad Taryba priimtų atitinkamą sprendimą pagal 104 straipsnio 6 dalį. Be to, sia rekomendacija Komisija pateikia Tarybai rekomendaciją dėl Tarybos rekomendacijos Lenkijai siekiant isspręsti per didelio deficito problemą, kaip numatyta Sutarties 104 straipsnio 7 dalyje.KOMISIJOS NUOMONĖ dėl per didelio deficito buvimo Lenkijoje - Europos Bendrijos steigimo sutarties 104 straipsnio 5 dalies taikymasBENDRIEJI SVARSTYMAIPagal Sutarties 104 straipsnį valstybės narės turi vengti per didelio vyriausybės sektoriaus biudzeto deficito. Ši nuostata taikoma ir valstybėms narėms su nukrypti leidziančia nuostata, t.y. visoms salims, įstojusioms į ES 2004 m. geguzės mėn. 1 d. Sprendimai dėl per didelio deficito būvimo reglamentuojami per didelio deficito procedūros (EDP), numatytos Sutarties 104 straipsnyje ir Tarybos reglamente (EB) Nr. 1467/97, kuris yra Stabilumo ir augimo pakto ( [5]) dalis.[5] OL L 209, 1997 8 2.Sutarties 104 straipsnio 2 dalyje reikalaujama, kad Komisija stebėtų biudzeto būklės pasikeitimus ir vyriausybės skolų kiekius valstybėse narėse didelėms klaidoms nustatyti. Ypač Komisija turi tikrinti atitikimą biudzeto planui pagal dviejus kriterijus: pagal planuoto arba tikrojo vyriausybės sektoriaus biudzeto deficito ir bendrojo vidaus produkto (BVP) santykį ir vyriausybės skolų ir BVP santykį. Šių kintamųjų statistikos duomenys pateikiami Komisijos remiantis valstybių narių ataskaitomis.Sutarties 104 straipsnio 3 dalyje reikalaujama, kad Komisija parengtų ataskaitą, jeigu salis neatitinka 104 straipsnio 2 dalyje nustatytų vieno arba abejų kriterijų reikalavimų arba jeigu, nepaisant to, kad salis atitinka kriterijų reikalavimus, Komisija laikosi nuomonės, kad sioje valstybėje narėje egzistuoja per didelio deficito rizika. Komisijos ataskaitoje taip pat atsizvelgiama į tai, ar vyriausybės sektoriaus biudzeto deficitas virsija vyriausybės islaidas investicijoms bei visus kitus susijusius veiksnius, įskaitant laikotarpio vidurio valstybės narės ekonomikos ir biudzeto pozicijas, kaip reikalaujama Sutarties 104 straipsnio 3 dalyje. Remdamasi 2004 m. pavasario prognozėmis, kuriose buvo atsizvelgiama į 2004 m. kovo mėn. Lenkijos pateiktus duomenis, Komisija priėmė tokią ataskaitą Lenkijai 2004 m. geguzės mėn. 12 d.Vėliau, kaip numatyta 104 straipsnio 4 dalyje, Ekonomikos ir finansų komitetas pateikė nuomonę dėl Komisijos ataskaitos 2004 m. geguzės mėn. 24 d.Sutarties 104 straipsnio 5 dalyje reikalaujama, kad Komisija skirtų savo nuomonę Tarybai, jeigu ji mano, kad valstybėje narėje egzistuoja arba gali atsirasti per didelis deficitas. Isvadoms, ar egzistuoja arba gali atsirasti per didelis deficitas, padaryti, Komisija mano, kad turi būti atsizvelgta į: i) jos pačios ataskaitos isvadas ir ii) Ekonomikos ir finansų komiteto nuomonę. Remdamasi siais elementais, Komisija apibrėzė kelis svarstymus Lenkijos atzvilgiu.SVARSTYMAI DĖL LENKIJOS1. Bendrasis vyriausybės sektoriaus biudzeto deficitas Lenkijoje 2003 m. siekė 4,1% BVP, zymiai virs Sutartyje numatytos 3% BVP bazinės reiksmės. Jis liko beveik toks pat, kaip ir 2002 m. deficitas (4,0% BVP, suapvalintas iki didesnio skaičiaus 2004 m. geguzės mėn. susiliejimo programoje nuo 2004 m. kovo mėn. fiskaliniame pranesime nurodyto 3,6% BVP).2. Deficito padidėjimas virs 3% BVP bazinės reiksmės 2003 m. nebuvo sukeltas kokio nors neįprasto įvykio, kurio Lenkijos valdzios organai negalėjo kontroliuoti, kaip nebuvo jis sukeltas ir Stabilumo ir augimo pakte numatyto didelio ekonominio nuosmukio. 2003 m. tikrasis BVP augimas siekė 3,8% paskutiniais vertinimais.3. Tikrasis bendrojo vyriausybės sektoriaus biudzeto deficito rodiklis 2003 m. buvo didesnis uz 2002 m. rugpjūčio mėn. planuotą reiksmę, kai buvo patvirtinama ekonomikos programa pries stojimą. Islaidos buvo didesnės, negu planuota, dėl papildomų sąnaudų įvairioms socialinėms pasalpoms (pvz., vaiko prieziūros ir seimos pasalpoms) bei uzsienio skoloms aptarnauti. Nepaisant didesnio augimo ir įvairių priemonių mokesčių administravimo sistemai tobulinti, 2003 m. pajamos buvo zemesnės, negu tikėtasi. Asmens pajamų mokesčio įplaukos buvo pervertintos, kas atspindėjo optimistiskas prognozes atlyginimų ir uzimtumo atzvilgiu. Netiesioginės mokesčių įplaukos buvo mazesnės, negu tikėtasi.4. Bendrosios vyriausybės investicijos 2003 m. siekė 3,5% BVP, palyginti su 4,1% BVP bendruoju vyriausybės sektoriaus biudzeto deficitu.5. Bendrasis vyriausybės sektoriaus biudzeto deficitas ir toliau virsys Sutartyje nustatytą bazinę reiksmę 2004 m. Pavyzdziui, Komisijos 2004 m. pavasario prognozėje numatoma, kad bendrasis vyriausybės sektoriaus biudzeto deficitas Lenkijoje sieks 6,0% BVP 2004 m., kas virsija Lenkijos valdzios organų susiliejimo programoje numatytą 5,7% BVP rodiklį.6. Bendrųjų vyriausybės skolų ir BVP santykis Lenkijoje, kuris 2003 m. siekė 45,4% BVP, ir toliau bus zemesnis uz Sutartyje numatytą 60% bazinę reiksmę 2004 m. Pavyzdziui, Komisijos 2004 m. pavasario prognozėje numatoma, kad bendrųjų vyriausybės skolų santykis sieks 49,1% BVP 2004 m., kas atitinka Lenkijos valdzios organų susiliejimo programoje numatytą 49% BVP rodiklį.IŠVADOSLenkijos biudzeto būklės stebėjimas ir ypač atitikimo 104 straipsnio 2 dalyje numatytiems kriterijams patikrinimas privertė Komisiją parengti ataskaitą pagal Sutarties 104 straipsnio 3 dalį. Isnagrinėjusi atitinkamus sioje ataskaitoje istirtus veiksnius ir atsizvelgdama į Ekonomikos ir finansų komiteto nuomonę, Komisija laikosi nuomonės, kad Lenkijoje egzistuoja per didelis deficitas.


title: Recommendation for a COUNCIL RECOMMENDATION on the National Reform Programme 2011 of the Netherlandsand delivering a Council opinionon the updated Stability Programme of the Netherlands 2011-2015

text:
    EUROPOS KOMISIJA

                                  Briuselis, 2011.6.7
                                  SEK(2011) 813 galutinis

                      Rekomendacija

              TARYBOS REKOMENDACIJA

  dėl Nyderlandų 2011 m. nacionalinės reformų programos

                   su Tarybos nuomone

dėl atnaujintos 2011–2015 m. Nyderlandų stabilumo programos

                 {SEK(2011) 727 galutinis}
 ---pagebreak---                                                Rekomendacija

                                    TARYBOS REKOMENDACIJA

                      dėl Nyderlandų 2011 m. nacionalinės reformų programos

                                           su Tarybos nuomone

                  dėl atnaujintos 2011–2015 m. Nyderlandų stabilumo programos

     EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,

     atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 121 straipsnio 2 dalį ir 148
     straipsnio 4 dalį,

     atsižvelgdama į 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės
     priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei koordinavimo1, ypač į jo 5
     straipsnio 3 dalį,

     atsižvelgdama į Europos Komisijos rekomendaciją2,

     atsižvelgdama į Europos Vadovų Tarybos išvadas,

     atsižvelgdama į Užimtumo komiteto nuomonę,

     pasikonsultavusi su Ekonomikos ir finansų komitetu,

     kadangi:

     (1)    2010 m. kovo 26 d. Europos Vadovų Taryba pritarė Europos Komisijos pasiūlymui
            įgyvendinti naują darbo vietų kūrimo ir augimo strategiją „Europa 2020“, grindžiamą
            geresniu ekonomikos politikos koordinavimu, ir daugiausia dėmesio skirti toms
            svarbioms sritims, kuriose reikia imtis veiksmų, kad būtų stiprinamas Europos tvaraus
            augimo ir konkurencingumo potencialas.

     (2)    2010 m. liepos 13 d. Taryba patvirtino rekomendaciją dėl valstybių narių ir Sąjungos
            bendrųjų ekonominės politikos gairių (2010–2014 m.), o 2010 m. spalio 21 d.
            sprendimą – sprendimą dėl valstybių narių užimtumo politikos gairių3, kurios kartu
            sudaro integruotas gaires. Į šias integruotas gaires valstybių narių paprašyta atsižvelgti
            formuojant nacionalinę ekonomikos ir užimtumo politiką.

     1
            OL L 209, 1997 8 2, p. 1.
     2
            OL C , p. .
     3
            2011 m. gegužės 19 d. Tarybos sprendimu 2011/308/ES taikytina 2011 m.

LT                                                     2                                                 LT
 ---pagebreak---      (3)   2011 m. sausio 12 d. Komisija patvirtino pirmąją metinę augimo apžvalgą, kuria
           pradedamas naujas ekonomikos valdymo ES ciklas ir pirmas ex ante bei integruoto
           politikos koordinavimo Europos semestras, numatytas strategijoje „Europa 2020“.

     (4)   2011 m. kovo 25 d. Europos Vadovų Taryba patvirtino fiskalinio konsolidavimo ir
           struktūrinių reformų prioritetus (atsižvelgdama į 2011 m. vasario 15 d. ir kovo 7 d.
           Tarybos išvadas ir Komisijos metinę augimo apžvalgą). Ji pabrėžė, kad pirmenybę
           reikia teikti patikimų biudžetų ir fiskalinio tvarumo atkūrimui, nedarbo mažinimui
           reformuojant darbo rinką ir naujoms ekonomikos augimo skatinimo priemonėms. Ji
           paprašė, kad valstybės narės šiuos prioritetus įgyvendintų konkrečiomis priemonėmis
           ir jas įtrauktų į savo stabilumo ar konvergencijos programas ir į nacionalines reformų
           programas.

     (5)   2011 m. kovo 25 d. Europos Vadovų Taryba taip pat paragino valstybes nares,
           prisijungusias prie pakto „Euro plius“, laiku pranešti apie savo įsipareigojimus, kad
           juos būtų galima įtraukti į stabilumo arba konvergencijos programas ir nacionalines
           reformų programas.

     (6)   2011 m. balandžio 29 d. Nyderlandai pateikė 2011 m. atnaujintą 2011–2015 m.
           stabilumo programą ir 2011 m. nacionalinę reformų programą. Siekiant atsižvelgti į
           abiejų programų sąsają, jos vertintos vienu metu.

     (7)   Nepaisant ankstesnių teigiamų ekonominių rodiklių, krizės sąlygomis labai atvira
           Nyderlandų ekonomika smarkiai nukentėjo – 2009 m. realusis BVP sumažėjo beveik
           4 %. Didėjant išorės paklausai, antroje 2009 m. pusėje ekonomika pradėjo atsigauti, o
           pirmoje 2010 m. pusėje šis atsigavimas įsibėgėjo ir BVP augo 1,8 %. Krizės poveikis
           darbo rinkai buvo palyginti nedidelis. Tikimasi, kad per ateinančius dvejus metus
           nedarbas palaipsniui mažės nuo 4,5 % 2010 m. iki 4 % 2012 m. Krizė turėjo labai
           didelį poveikį Nyderlandų viešiesiems finansams – valdžios sektoriaus deficitas
           padidėjo iki 5,5 % BVP 2009 m. ir 5,4 % 2010 m. Dėl valdžios veiksmų, kuriais buvo
           siekiama padėti finansų įstaigoms ir stabilizuoti finansų rinkas, valdžios sektoriaus
           skolos santykis padidėjo 15 procentinių punktų BVP, o skolos santykis 2009 m.
           pasiekė 60,8 % BVP.

     (8)   Remdamasi atnaujintos stabilumo programos vertinimu pagal Tarybos reglamentą
           (EB) Nr. 1466/97, Taryba mano, kad makroekonominis scenarijus, kuriuo grindžiamos
           stabilumo programoje pateiktos biudžeto projekcijos, yra tikėtinas. Programa
           grindžiama kiek atsargesnėmis 2011 ir 2012 m. augimo projekcijomis negu Komisijos
           tarnybų 2011 m. pavasario prognozės. Stabilumo programoje planuojama 2012 m.
           sumažinti valdžios sektoriaus deficitą iki mažesnės nei 3 % BVP pamatinės vertės. Tai
           būtų metais anksčiau nei nustatyta pagal perviršinio deficito procedūrą. Remiantis
           stabilumo programoje pateiktais skaičiais, vidutinės trukmės tikslas (0,5 % BVP
           struktūrinis deficitas) bus beveik pasiektas iki programos laikotarpio pabaigos, nes
           Komisijos apskaičiuotas struktūrinis balansas 2015 m. sieks –0,8 % BVP. Biudžeto
           strategija visiškai pagrįsta pakankamai detalizuotomis priemonėmis iki 2015 m., nors
           jų įgyvendinimui gali kilti tam tikra rizika, visų pirma susijusi su galimybe
           kompensuoti viršytas sveikatos priežiūros išlaidas ir stebėti vietos valdžios išlaidas.
           2011–2013 m. vidutinė metinė fiskalinių priemonių vertė yra 0,75 % BVP, o tai
           atitinka 2009 m. gruodžio 2 d. Tarybos rekomendaciją, pateiktą pagal perviršinio
           deficito procedūrą. Po perviršinio deficito panaikinimo termino einančiais metais
           (2014 ir 2015 m.) perskaičiuotas struktūrinis balansas pagerės 0,25 % 2014 m. ir 0,5 %

LT                                                3                                                  LT
 ---pagebreak---             2015 m., taigi nebus visiškai įvykdytas reikalavimas 0,5 % pagerinti struktūrinį
            balansą, kol bus pasiektas vidutinės trukmės tikslas.

     (9)    Nyderlandų valdžios institucijų numatytas ir įgyvendintas biudžeto konsolidavimas
            labai priklauso nuo iš esmės struktūrinio pobūdžio išlaidų sumažinimo, kuris iki
            programos laikotarpio pabaigos (2015 m.) sieks apie 3 % BVP, palyginti su esama
            padėtimi. Parengtame koregavimo plane numatoma, kad valdžios sektoriaus deficitas
            bus sumažintas nuo 3,8 % BVP 2011 m. iki 2,4 % BVP 2012 m. ir toliau 2013–
            2015 m. laikotarpiu kasmet bus palaipsniui mažinamas maždaug 0,5 %. Nyderlandai
            tvirtai įsipareigojo pasiekti tuos tikslus. Užtikrinus, kad ekonomikos augimą
            skatinančioms politikos sritims, pvz., švietimui, biudžetas sumažintas nebus, būtų
            išvengta žalos būsimam ekonomikos augimo potencialui ir prisidėta prie tvaraus
            perviršinio deficito padėties ištaisymo.

     (10)   Be trumpalaikio konsolidavimo, kitas svarbus uždavinys – pagerinti ilgalaikį viešųjų
            finansų tvarumą, kuriam neigiamą poveikį daro labai išaugusios su visuomenės
            senėjimu susijusios išlaidos. Ilgalaikės visuomenės senėjimo išlaidos gerokai viršija
            ES vidurkį, ypač ilgalaikės priežiūros ir pensijų srityse. Kaip nurodyta Komisijos
            2009 m. pranešime apie gyventojų senėjimą, numatomas ilgalaikės priežiūros išlaidų
            padidėjimas bus didžiausias Europoje. Pagrindinė to priežastis – jau dabar
            egzistuojanti visapusė oficialios ilgalaikės priežiūros sistema (pvz., ilgalaikis
            valstybinis draudimas, apimantis asmens priežiūrą, slaugą, pagalbą, gydymą ir buvimą
            priežiūros institucijoje); neoficialios priežiūros vaidmuo Nyderlanduose kur kas
            menkesnis.

     (11)   Nyderlandų darbo rinkai būdingas palyginti aukštas darbo jėgos aktyvumo lygis,
            didelis valandinis darbo našumas ir žemas nedarbo lygis. Tačiau pagrindinis su darbo
            rinka susijęs uždavinys – pasinaudoti iki šiol nepanaudotu darbo jėgos potencialu, visų
            pirma, kompensuoti dėl visuomenės senėjimo numatomą darbingo amžiaus gyventojų
            sumažėjimą. Naujausiais duomenimis, vidutinis darbo valandų per metus skaičius yra
            mažiausias ES. Darbo valandų skaičius yra nedidelis dėl to, kad labai daug žmonių,
            ypač moterų, dirba ne visą darbo dieną; tai susiję ne tik su asmeniniu pasirinkimu, bet
            ir su tuo, kad finansiškai neskatinama dalyvauti darbo rinkoje arba dirbti daugiau
            darbo valandų. Šiuo metu viena svarbiausių kliūčių asmenims, gaunantiems
            papildomų pajamų, dalyvauti darbo rinkoje arba dirbti daugiau valandų yra didelis
            ribinio mokesčio, taikomo papildomoms pajamoms, dydis, kuris kai kuriais atvejais
            gali viršyti 80 % dėl to, kad, inter alia, nebetaikomos bendrųjų mokesčių lengvatos ir
            sumažintos nuo pajamų priklausančios išmokos, pvz., vaiko priežiūros išmokos.

     (12)   Panašu, kad didėjančiai nevienalytei neįgaliųjų ir ilgalaikių bedarbių grupei aktyvios
            darbo rinkos politikos įgyvendinimas nedavė teigiamų rezultatų. Ne ES valstybių narių
            piliečiai susiduria su ypatingais sunkumais, todėl nuolatinis atotrūkis tarp dirbančiųjų
            ir bedarbių vis didėja.

     (13)   Nyderlandų mokslinių tyrimų ir inovacijų sistemai pavyko išlaikyti inovacijų diegimą,
            tačiau privatusis sektorius nedaug investuoja į mokslinius tyrimus ir plėtrą, o tai gali
            turėti neigiamą poveikį būsimam ekonomikos augimui ir Nyderlandų ekonomikos
            konkurencingumui. Vyriausybė skiria fiskalinių paskatų, sudaro tinkamas sąlygas
            verslininkams ir skatina kokybiškus mokslinius tyrimus ir taip siekia sukurti palankią
            aplinką mokslinius tyrimus vykdančioms ir inovacijas diegiančioms bendrovėms,
            įskaitant užsienio bendroves. Tačiau kadangi šiais metais reikės konsoliduoti biudžetą,

LT                                                 4                                                   LT
 ---pagebreak---             kai kurios subsidijos bendrovėms gali būti nutrauktos, kitos bus racionalizuotos ir
            skirtos svarbiausioms ekonomikos sritims, taip pat bus pereita prie bendresnio
            pobūdžio mokestinių priemonių.

     (14)   Spūstys keliuose ir geležinkelių transporte turi neigiamą poveikį verslo aplinkai.
            Spūsčių lygis – vienas didžiausių ES. Tokiomis aplinkybėmis palyginti neefektyvi
            transporto infrastruktūra turi neigiamą poveikį darbo jėgos judumui ir su
            produktyvumu susijusiam potencialiam ekonomikos augimui. Darbuotojai ilgai
            užtrunka važiuodami iš darbo namo, neįmanoma patikimai nustatyti, kiek užtruks
            kelionė, o dėl spūsčių patiriama didelių išlaidų. Jei politika nesikeis, išlaidos iki
            2020 m. ir toliau didės. Patobulinus infrastruktūrą, pavyzdžiui, įvedus kelių mokestį, ja
            būtų naudojamasi efektyviau, taip pat būtų skatinamas darbo jėgos judumas ir su
            produktyvumu susijęs potencialus ekonomikos augimas.

     (15)   2011 m. balandžio 4 d. Nyderlandai paskelbė, kad prisiima tam tikrų įsipareigojimų
            pagal paktą „Euro plius“4. Įsipareigojimai apima priemones, skirtas skatinti
            konkurencingumą (pradėti taikyti naują verslo politiką, grindžiamą platesnio masto
            mokesčių ir administracinės naštos mažinimu) ir užimtumą (siekti, kad socialinės
            apsaugos sistema labiau skatintų dalyvauti darbo rinkoje, ir mažinti priklausomybę
            nuo bedarbio pašalpų), prisidėti prie tolesnio viešųjų finansų tvarumo (įtraukti
            stabilumo ir augimo paktą į nacionalinę teisę) ir stiprinti finansų stabilumą (suteikti
            daugiau galių priežiūros institucijoms). Šie įsipareigojimai susiję su visomis pakto
            sritimis. Jie yra platesnio masto reformų darbotvarkės, išdėstytos stabilumo
            programoje ir nacionalinėje reformų programoje, tąsa. Tačiau trūksta konkrečių
            duomenų apie įsipareigojimų vykdymo terminus ir priemones, kurių prireiks jiems
            įgyvendinti. Šie įsipareigojimai įvertinti ir į juos atsižvelgta rengiant rekomendacijas.

     (16)   Komisija įvertino stabilumo programą ir nacionalinę reformų programą, taip pat
            įsipareigojimus pagal paktą „Euro plius“5. Komisija įvertino ne tik jų svarbą tvariai
            fiskalinei ir socialinei bei ekonominei Nyderlandų politikai, bet ir tai, kaip laikomasi
            ES taisyklių ir gairių, nes būtina stiprinti bendrą Europos Sąjungos ekonomikos
            valdymą ES priemonėmis prisidedant prie būsimų nacionalinių sprendimų. Komisija
            mano, kad išsamią Nyderlandų biudžeto konsolidavimo strategiją reikėtų įgyvendinti,
            kaip planuota, nemažinant išlaidų sritims, kurios labiausiai prisideda prie ilgalaikio
            ekonomikos augimo. Taip pat reikėtų tolesnių veiksmų siekiant pagerinti ilgalaikį
            viešųjų finansų tvarumą, ypač pensijų ir ilgalaikės priežiūros srityse, skatinti aktyvesnį
            dalyvavimą darbo rinkoje ir integraciją į ją, spręsti su transporto spūstimis susijusias
            problemas.

     (17)   Atsižvelgdama į šį vertinimą, taip pat į 2009 m. gruodžio 2 d. Tarybos rekomendaciją
            pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 126 straipsnio 7 dalį, Taryba išnagrinėjo
            2011 m. atnaujintą Nyderlandų stabilumo programą; jos nuomonė6 pateikiama
            rekomendacijų visų pirma 1 ir 2 punktuose. Atsižvelgdama į 2011 m. kovo 25 d.
            Europos Vadovų Tarybos išvadas, Taryba išnagrinėjo Nyderlandų nacionalinę reformų
            programą.

     4
            Daugiau informacijos apie įsipareigojimus, prisiimtus pagal paktą „Euro plius“, galima rasti dokumente
            SEC(2011) 727.
     5
            SEC(2011) 727.
     6
            Numatyta Tarybos reglamento (EB) Nr. 1466/97 5 straipsnio 3 dalyje.

LT                                                       5                                                           LT
 ---pagebreak---      REKOMENDUOJA Nyderlandams 2011–2012 m. imtis šių veiksmų:

     (1)     Kaip numatyta įgyvendinti 2012 m. ir tolimesnio laikotarpio biudžeto strategiją.
             Nemažinant išlaidų srityse, tiesiogiai svarbiose ekonomikos augimui, tokiose, kaip
             moksliniai tyrimai ir inovacijos, švietimas ir mokymas, užtikrinti, kad perviršinio
             deficito panaikinimas būtų tvarus ir palankus ekonomikos augimui.

     (2)     Imtis priemonių teisės aktais nustatytam pensiniam amžiui padidinti, susiejant jį su
             vidutine gyvenimo trukme, ir paremti šias priemones kitomis priemonėmis, kad būtų
             padidintas faktinis pensinis amžius ir pagerintas ilgalaikis viešųjų finansų tvarumas.
             Parengti ilgalaikės priežiūros reformavimo planą atsižvelgiant į visuomenės
             senėjimą.

     (3)     Užtikrinti aktyvesnį dalyvavimą darbo rinkoje papildomų pajamų gaunantiems
             asmenims mažinant fiskalinius trukdžius dirbti, taip pat parengti priemones labiausiai
             pažeidžiamoms grupėms paremti ir padėti jų atstovams iš naujo integruotis darbo
             rinkoje.

     (4)     Skatinti inovacijas, privačias investicijas į mokslinius tyrimus ir plėtrą ir glaudesnius
             mokslo ir verslo atstovų ryšius teikiant tinkamas paskatas pagal naują įmonių politiką
             (Naar de top).

     (5)     Toliau mažinti dideles transporto tinkluose dėl spūsčių patiriamas išlaidas, pereinant
             nuo fiksuotų prie kintamų kelių transporto mokesčių, tikslingai plečiant geležinkelių
             tinklą ir įvedant kelių mokesčius.

     Priimta Briuselyje

                                                 Tarybos vardu
                                                 Pirmininkas

LT                                                  6                                                    LT


title: 2011 m. vasario 15 d. Tarybos rekomendacija dėl patvirtinimo, kad Komisija įvykdė Europos plėtros fondo (devintojo EPF) 2009 finansinių metų operacijas

text:
               11.10.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 265/28

         TARYBOS REKOMENDACIJA
   2011 m. vasario 15 d.
   dėl patvirtinimo, kad Komisija įvykdė Europos plėtros fondo (devintojo EPF) 2009 finansinių metų operacijas
   (2011/668/ES)
   EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
   atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,
   atsižvelgdama į Afrikos, Karibų jūros bei Ramiojo vandenyno grupės valstybių ir Europos bendrijos bei jos valstybių narių partnerystės susitarimą, pasirašytą 2000 m. birželio 23 d. Kotonu (1), su pakeitimais, padarytais 2005 m. birželio 25 d. Liuksemburge pasirašytu susitarimu (2),
   atsižvelgdama į Taryboje posėdžiavusių valstybių narių Vyriausybių atstovų vidinį susitarimą dėl Bendrijos pagalbos finansavimo ir valdymo pagal 2000 m. birželio 23 d. Kotonu (Beninas) pasirašyto Afrikos, Karibų jūros bei Ramiojo vandenyno grupės valstybių ir Europos bendrijos bei jos valstybių narių partnerystės susitarimo finansinį protokolą, ir dėl finansinės pagalbos skyrimo užjūrio šalims ir teritorijoms, kurioms taikoma EB sutarties ketvirta dalis (3) (toliau – Vidinis susitarimas), be kita ko įsteigiantį devintąjį Europos plėtros fondą (devintasis EPF), ypač į jo 32 straipsnio 3 dalį,
   atsižvelgdama į 2003 m. kovo 27 d. Finansinį reglamentą, taikomą 9-ajam Europos plėtros fondui (4), ypač į jo 96–103 straipsnius,
   išnagrinėjusi su devintojo EPF operacijomis susijusius 2009 m. gruodžio 31 d. pajamų ir išlaidų ataskaitą bei balansą, taip pat Audito Rūmų 2009 finansinių metų metinę iš aštuntojo, devintojo ir dešimtojo Europos plėtros fondų (EPF) finansuojamos veiklos ataskaitą su Komisijos atsakymais (5),
   kadangi:

               (1)

               pagal Vidinio susitarimo 32 straipsnio 3 dalį patvirtinimą, kad Komisija devintojo EPF finansinio valdymo užduotis įvykdė, teikia Europos Parlamentas, remdamasis Tarybos rekomendacija;

               (2)

               Komisija devintojo EPF 2009 finansinių metų operacijas įvykdė iš esmės tinkamai,

         REKOMENDUOJA Europos Parlamentui patvirtinti, kad Komisija įvykdė devintojo EPF 2009 finansinių metų operacijas.

      Priimta Briuselyje 2011 m. vasario 15 d.

            Tarybos vardu

            Pirmininkas

         MATOLCSY Gy.

      (1)  OL L 317, 2000 12 15, p. 3.

      (2)  OL L 287, 2005 10 28, p. 4.

      (3)  OL L 247, 2006 9 9, p. 32.

      (4)  OL L 83, 2003 4 1, p. 1.

      (5)  OL C 303, 2010 11 9, p. 243.


Svarbus teisinis pranešimas

|

52006SC0111

Rekomendacija Tarybos nuomonė pagal 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1466/97 5 straipsnio 3 dalį dėl atnaujintos 2005-2008 m. Liuksemburgo stabilumo programos  /* SEK/2006/0111 galutinis */

	[pic] | EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA |Briuselis, 1.2.2006SEK(2006) 111 galutinisRekomendacijaTARYBOS NUOMONĖpagal 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1466/97 5 straipsnio 3 dalį dėl atnaujintos 2005–2008 m. Liuksemburgo stabilumo programos(pateikta Komisijos)AIŠKINAMASIS MEMORANDUMASPagrindinė informacija1998 m. liepos 1 d. įsigaliojusio Stabilumo ir augimo pakto pagrindinis tikslas yra patikimi valstybės finansai – priemonė sudaryti geresnes sąlygas kainų stabilumui ir smarkiam tvariajam augimui, leidžiančiam kurti naujas darbo vietas. 2005 m. Paktas buvo pirmą kartą iš dalies pakeistas. Šia reforma pripažįstamas Pakto naudingumas įtvirtinant fiskalinę drausmę, taip pat siekiama stiprinti jo efektyvumą, ekonominius pagrindus ir užtikrinti valstybės finansų ilgalaikį tvarumą.Tarybos reglamente (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei koordinavimo[1], kuris yra Pakto dalis, nustatyta, kad valstybės narės turi pateikti Tarybai ir Komisijai stabilumo arba konvergencijos programas ir kasmetinius atnaujintus programų variantus (bendrą valiutą įsivedusios valstybės narės pateikia (atnaujintas) stabilumo programas, o bendros valiutos neįsivedusios valstybės narės pateikia (atnaujintas) konvergencijos programas). Pirmoji Liuksemburgo stabilumo programa buvo pateikta 1999 m. vasario 16 d. Pagal reglamentą, atsižvelgdama į Komisijos rekomendaciją ir pasikonsultavusi su Ekonomikos ir finansų komitetu, Taryba 1999 m. kovo 15 d. pareiškė nuomonę dėl programos. Pagal tą pačią procedūrą atnaujintas stabilumo ir konvergencijos programas vertina Komisija ir nagrinėja minėtasis komitetas, jas taip pat gali nagrinėti ir Taryba.Šiose programose valstybės narės turi nurodyti biudžeto būklės vidutinės trukmės tikslą ir nustatyti politikos priemones jam pasiekti ir išlaikyti, įskaitant su juo susijusias ekonomines prielaidas. Vykdant Pakto reformą ir atsižvelgiant į Sąjungos ekonomikos ir biudžeto nevienalytiškumą, atskiroms valstybėms narėms turėtų būti nustatomas skirtingas vidutinės trukmės tikslas, taip pat atsižvelgiant į tvarumo fiskalinę riziką. Reforma taip pat numatoma, kad ciklo metu, ekonomikos pakilimo laikotarpiais stiprinant biudžetinę drausmę, turėtų būti pasiektas labiau simetriškas požiūris į fiskalinę politiką, o į „pagrindines struktūrines reformas“, turinčias įrodomos teigiamos įtakos ilgalaikiam tvarumui, reikėtų atsižvelgti esant laikiniems nukrypimams nuo vidutinės trukmės tikslo arba suplanuotų jo patikslinimų.Komisija, atsižvelgdama į Komisijos tarnybų 2005 m. rudens prognozę, elgesio kodeksą[2], bendrai sutartą potencialios gamybos apimties ir pagal ciklą patikslinto balanso apskaičiavimo metodiką ir bendrąsias ekonominės politikos gaires, įtrauktas į integruotas 2005–2008 m. gaires, išnagrinėjo neseniai pateiktą atnaujintą Liuksemburgo stabilumo programą ir, remdamasi toliau pateiktu vertinimu, priėmė rekomendaciją dėl Tarybos nuomonės apie ją.Vertinimas(1) Septintoji atnaujinta Liuksemburgo stabilumo programa buvo pateikta Komisijai 2005 m. lapkričio 28 d. Ji apima 2005–2008 m. Programoje iš esmės remiamasi naujajame elgesio kodekse nustatytu stabilumo ir konvergencijos programų struktūros modeliu ir duomenų pateikimo reikalavimais[3].(2) Per pastaruosius 20 metų Liuksemburgo ekonominės veiklos rezultatai buvo labai geri, realusis BVP kasmet vidutiniškai augo 5½ %, o vidaus užimtumas 3¼ %. Augimas žymiai sulėtėjo 2001 m., bet greitai atsigavo ir 2004 m. sudarė 4,4 %. Liuksemburgo vyriausybės finansinė būklė tradiciškai buvo labai tvirta: perteklius ir labai maža valstybės skola – periodiškai nuo dešimtojo dešimtmečio pradžios. Vis dėlto dėl labai didelio išlaidų padidėjimo šis perteklius šio dešimtmečio pradžioje greitai sumažėjo ir 2004 m. susidarė deficitas.(3) Remiantis programos makroekonominiu scenarijumi, realusis BVP turėtų augti sparčiau: nuo numatytų 4,0 % 2005 m. iki 4,4 % 2006 m. ir 4,9 % 2007 m. ir 2008 m. Augimo scenarijus atrodo patikimas, nors praėjusiais metais jis buvo ne toks palankus, palyginti su Komisijos tarnybų 2005 m. rudens prognoze ir toje pačioje prognozėje numatytu potencialiu gamybos apimties augimu. Programoje pateikta infliacijos perspektyva atrodo patikima. Ji yra žymiai mažesnė nei 2005 m. rudens prognozėje numatė Komisijos tarnybos, bet priklauso nuo skirtingų prielaidų, ypač nuo mažesnių naftos kainų. Naftos produktai daro labai didelį poveikį Liuksemburgo suderintam vartotojų kainų indeksui (SVKI), nes daug automobilių kuro įsigyja ne šalies gyventojai.(4) 2005 m. sausio 18 d. nuomonėje Taryba patvirtino ankstesnėje atnaujintoje stabilumo programoje, apimančioje 2004–2007 m., pristatytą biudžeto strategiją. Biudžeto vykdymo klausimu 2005 m. Komisijos tarnybų 2005 m. rudens prognozėje dabar numatytas -2,3% BVP valdžios sektoriaus deficitas, palyginti su ankstesnėje atnaujintoje stabilumo programoje nustatytu -1,0 % BVP tikslu. Valdžios sektoriaus pajamos, pagal ankstesnę atnaujintą programą turėjusios išaugti 1,2 procentinio punkto BVP, faktiškai padidėjo tik 0,2 procentinio punkto BVP, iš dalies dėl didelio nenumatyto PVM grąžinimo, o valdžios sektoriaus išlaidos padidėjo 1,4 procentinio punkto BVP (iš kurių 0,8 sudaro valstybės investicijos) vietoj numatytų 0,8 procentinio punkto BVP.(5) Programos tikslas – sumažinti valdžios sektoriaus deficitą nuo -2,3 % BVP 2005 m. iki -0,2 % BVP 2008 m., norint taip pačiais metais pasiekti -0,8 % BVP vidutinės trukmės tikslą. Pirminio balanso pokytis per laikotarpį ir jo dydis yra panašus į viso balanso – pagerėjantis nuo -2,1 % BVP pirminio deficito 2005 m. iki subalansuoto biudžeto laikotarpio pabaigoje. Biudžeto strategija buvo pritaikyta pateikus ankstesnę programą, kuri buvo pagrįsta ne tokiomis optimistiškomis, nors tvirtomis makroekonominėmis prielaidomis ir pagal kurią valdžios sektoriaus deficitas turėjo sumažėti nuo -1,4 % BVP 2004 m. iki -1,0 % BVP 2005 m., 2006 m. ir 2007 m. išlikdamas iš esmės toks pats. Nors 2005 m. BVP augimas buvo net šiek tiek didesnis nei numatyta, deficitas, užuot sumažėjęs, šoktelėjo nuo -1,2 % BVP 2004 m. iki -2,3 % 2005 m. Taigi dabartinėje programoje biudžeto strategija buvo pritaikyta siekiant susitvarkyti su šia netikėtai pablogėjusia padėtimi. Programoje numatytas biudžeto patikslinimas yra pagrįstas išlaidomis, kadangi numatyta, kad visos valstybės išlaidos programos laikotarpiu sumažės 2,5 procentinio punkto BVP, o pajamų santykis turėtų sumažėti 0,4 procentinio punkto BVP. Išlaidų santykis turėtų daugiausia sumažėti mažinant einamąsias išlaidas, ypač valdžios sektoriaus vartojimo ir socialinių pervedimų. Patikslinimo priemonės numatytos laikotarpio pabaigoje, kadangi numatyta, kad nominalus ir pagal ciklą patikslintas deficitas žymiai greičiau mažės 2007 m.(6) Numatyta, kad pagal ciklą patikslintas balansas (pagal Komisijos tarnybų apskaičiavimus taikant bendrai sutartą metodiką ir remiantis programoje pateikta informacija) pagerės nuo 1½ % BVP deficito 2005 m. iki iš esmės subalansuotos būklės 2008 m. Nesant vienkartinių ir kitų laikinų priemonių struktūrinis balansas išliks toks pats. Biudžeto rodikliai pagerės nepaisant neigiamo, tačiau mažėjančio (nuo -1¾ % BVP 2005 m. iki -0,5 % 2008 m.) gamybos apimties atotrūkio, atsižvelgiant į Liuksemburge numatytą labai didelį potencialų gamybos apimties augimą. Programos vidutinės trukmės tikslas yra struktūrinis (t. y. pagal ciklą patikslintas, neįskaitant vienkartinių ir kitų laikinų priemonių) -0,8 % BVP deficitas, panašus į nustatytą mažiausią vertę, siekiant pakankamo patikimumo, kad būtų užtikrinta, jog nustatyta 3 % valdžios sektoriaus deficito riba nebus viršyta. Taigi, jį pasiekus turėtų būti įgyvendintas pakankamo patikimumo tikslas. Be to, remiantis dabartiniu vertinimu jį galima laikyti tinkamu, kadangi jis atitinka Stabilumo ir augimo pakte ir elgesio kodekse euro zonos ir VKM II valstybėms narėms nustatytą dydį ir tinkamai atspindi skolos santykį ir vidutinį potencialų gamybos apimties augimą ilgu laikotarpiu.(7) Yra tam tikros mažėjimo rizikos, susijusios su programos biudžeto tikslais: pirma, programoje pristatytos makroekonominės prognozės paskutiniais programos laikotarpio metais gali būti per daug optimistiškos. Antra, dar nebuvo apibrėžtos 2007 m. ir 2008 m. paskelbtos išlaidų mažinimo priemonės. Taigi programos biudžeto prognozių galima laikytis tik tuo atveju, jei priemonės, taikytinos 2007 m. ir 2008 m., bus apibrėžtos ir tinkamai įgyvendintos.(8) Atsižvelgiant į rizikos vertinimą, programoje pateikta biudžeto strategija atrodo pakankama užtikrinti, kad programos laikotarpio pabaigoje bus pasiektas programos vidutinės trukmės tikslas, jei 2007 m. ir 2008 m. priemonės bus apibrėžtos ir tinkamai įgyvendintos. Negalima atmesti rizikos, kad 2006 m. bus viršyta 3 % BVP riba, kadangi pagal ciklą patikslintas deficitas (pagal Komisijos tarnybų apskaičiavimus remiantis programa ir taikant bendrai sutartą metodiką) vis dar sudarys 1¼ % BVP, o tai yra daugiau nei mažiausia vertė. Nors nuo 2007 m. numatytas struktūrinis deficitas yra mažesnis nei mažiausia vertė, patikimumo ribos gali taip pat nepakakti, nebent jei bus apibrėžtos ir įgyvendintos tiems metams numatytos išlaidas mažinančios priemonės. Galiausiai (struktūrinio) patikslinimo strategija siekiant programos vidutinės trukmės tikslo yra tinkama, išskyrus, galbūt, 2006 m., kai pagal ciklą patikslintas deficitas sumažės tik 0,3 % BVP. Tai yra mažiau nei Pakte nustatytas 0,5 procentinio punkto BVP struktūrinio deficito vidutinis pagerėjimas kasmet, tačiau dėl mažėjančio neigiamo gamybos apimties atotrūkio bendras ekonomines sąlygas galima vertinti kaip geras.(9) 2005 m. numatyta 6,4 % BVP valdžios sektoriaus skola. Programoje numatyta, kad valdžios sektoriaus skola, kuri labiausiai padidės 2006 m., 2008 m. išaugs iki 10,2 % BVP. Valdžios sektoriaus skolos didėjimui didžiausią įtaką darys numatytos naujos paskolos, kuriomis siekiama finansuoti kelių ir geležinkelių infrastruktūros išlaidas ir kai kuriuos didelius investicinius projektus, pagrįstus valstybinio ir privataus sektoriaus partneryste, Liuksemburgo vyriausybei teikiant finansinę garantiją projekto rengėjui.(10) Atrodo, kad Liuksemburge valstybės finansų tvarumo rizika dėl numatomų biudžeto išlaidų senėjančiai visuomenei yra vidutinė. Dabartinis skolos lygis yra iš tikrųjų labai mažas, o valstybės finansų tvarumo rizika dėl numatyto konsolidavimo vidutinės trukmės laikotarpiu turėtų iš dalies sumažėti. Vis dėlto per pastaruosius du dešimtmečius užimtumas Liuksemburge augo išskirtinai greitai – dėl to laipsniškai panašiai daugės pensininkų ir augs išlaidos pensijoms. Dabartinis pensijų fondo turto dydis žymiai prisideda prie valstybės finansų tvarumo, tačiau jo nepakaks ir, kaip pripažįstama programoje, tam tikru metu reikės keisti pensijų sistemas, siekiant sumažinti valstybės išlaidų didėjimą ateityje ir ilgalaikio tvarumo riziką.(11) Programos strategija valstybės finansų srityje iš esmės atitinka bendrąsias ekonominės politikos gaires, įtrauktas į integruotas 2005–2008 m. gaires. Ji atitinka integruotas gaires dėl ekonominio stabilumo užtikrinimo, išlaikant vidutinės trukmės biudžeto tikslą ekonominio ciklo metu ir, kol šis tikslas dar nepasiektas, imantis visų reikiamų korekcinių priemonių pagal Stabilumo ir augimo paktą. Ji taip pat atitinka integruotas gaires dėl ekonominio tvarumo apsaugos atsižvelgiant į numatytas išlaidas senėjančiai visuomenei.(12) Atsižvelgiant į atnaujintą Lisabonos strategiją ekonomikos augimui ir darbo vietų kūrimui, 2005 m. lapkričio 17 d. pateiktoje Liuksemburgo nacionalinėje reformų programoje nurodomi pagrindiniai uždaviniai, darantys didelį poveikį valstybės finansams – užtikrinti ekonominį stabilumą ir apsaugoti ekonominį tvarumą. Joje taip pat nurodomi kitų sričių uždaviniai, darantys didelį poveikį valstybės finansams, ypač poreikis itin padidinti valstybinius mokslinius tyrimus ir taikomąją veiklą. Nacionalinėje reformų programoje nurodytų veiksmų poveikis biudžetui atsispindi stabilumo programos biudžeto projekcijose, o stabilumo programoje numatytos valstybės finansų srities priemonės atitinka Nacionalinėje reformų programoje numatytus veiksmus. Stabilumo programoje šios priemonės papildomos pakeičiant valstybės finansų institucinius požymius, ypač perkeliant biudžeto pateikimą iš rugpjūčio mėn. į spalio mėn., siekiant padidinti duomenų patikimumą ir pagerinti biudžeto projekcijų kokybę. Programoje taip pat pranešama apie išsamesnę investicinių projektų išlaidų analizę, įskaitant jų veiklos sąnaudų apsvarstymą nuo pat pirmojo planavimo etapo.Nors programoje pateikta bendra deficito mažinimo strategija apribojant išlaidas yra pagirtina, Liuksemburgo valdžios institucijos, atsižvelgdamos į pirmiau išdėstytą vertinimą, turėtų-  dėti pastangas, kad biudžetas būtų patikslintas 2006 m. bei nustatyti ir įgyvendinti reikiamas 2007 m. ir 2008 m. priemones;-  spręsti senėjančios visuomenės ilgalaikį poveikį biudžetui.RekomendacijaTARYBOS NUOMONĖpagal 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1466/97 5 straipsnio 3 dalį dėl atnaujintos 2005–2008 m. Liuksemburgo stabilumo programosEUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį,atsižvelgdama į 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei koordinavimo[4], ypač į jo 5 straipsnio 3 dalį,atsižvelgdama į Komisijos rekomendaciją,pasikonsultavusi su Ekonomikos ir finansų komitetu,PAREIŠKĖ TOKIĄ NUOMONĘ:1.  Per pastaruosius 20 metų Liuksemburgo ekonominės veiklos rezultatai buvo labai geri, realusis BVP kasmet vidutiniškai augo 5½ %, o vidaus užimtumas 3¼ %. Augimas žymiai sulėtėjo 2001 m., bet greitai atsigavo ir 2004 m. sudarė 4,4 %. Liuksemburgo vyriausybės finansinė būklė tradiciškai buvo labai tvirta: perteklius ir labai maža valstybės skola – periodiškai nuo dešimtojo dešimtmečio pradžios. Vis dėlto dėl labai didelio išlaidų padidėjimo šis perteklius šio dešimtmečio pradžioje greitai sumažėjo ir 2004 m. susidarė deficitas.2.  2005 m. sausio 18 d. nuomonėje Taryba patvirtino ankstesnėje atnaujintoje stabilumo programoje, apimančioje 2004–2007 m., pristatytą biudžeto strategiją.3.  Biudžeto vykdymo klausimu 2005 m. Komisijos tarnybų 2005 m. rudens prognozėje dabar numatytas -2,3% BVP valdžios sektoriaus deficitas, palyginti su ankstesnėje atnaujintoje stabilumo programoje nustatytu -1,0 % BVP tikslu. Valdžios sektoriaus pajamos, pagal ankstesnę atnaujintą programą turėjusios išaugti 1,2 procentinio punkto BVP, faktiškai padidėjo tik 0,2 procentinio punkto BVP, iš dalies dėl didelio nenumatyto PVM grąžinimo, o valdžios sektoriaus išlaidos padidėjo 1,4 procentinio punkto BVP (iš kurių 0,8 sudaro valstybės investicijos) vietoj numatytų 0,8 procentinio punkto BVP.4.  [2006 m. vasario 14 d.] Taryba išnagrinėjo atnaujintą Liuksemburgo stabilumo programą, apimančią 2005–2008 m. Programoje iš esmės remiamasi naujajame elgesio kodekse nustatytu stabilumo ir konvergencijos programų struktūros modeliu ir duomenų pateikimo reikalavimais[5].5.  Remiantis programos makroekonominiu scenarijumi, realusis BVP turėtų augti sparčiau: nuo numatytų 4,0 % 2005 m. iki 4,4 % 2006 m. ir 4,9 % 2007 m. ir 2008 m. Remiantis šiuo metu turima informacija, scenarijus remiasi iš esmės patikimomis augimo prielaidomis – praėjusiais metais jos buvo vertinamos kaip palankios. Programoje pateiktos infliacijos projekcijos taip pat atrodo realistiškos.6.  Programoje siekiama beveik subalansuoto valdžios sektoriaus deficito programos laikotarpio pabaigoje ir todėl siekiamas -0,8 % BVP vidutinės trukmės tikslas tais pačiais metais. Pirminio balanso pokytis per laikotarpį ir jo dydis yra panašus į viso balanso – pagerėjantis nuo -2,1 % BVP pirminio deficito 2005 m. iki 0,1 % pirminio pertekliaus laikotarpio pabaigoje. Deficito mažinimas yra pagrįstas išlaidomis, kadangi numatyta, kad visos valstybės išlaidos programos laikotarpiu sumažės 2,5 procentinio punkto BVP, o pajamų santykis turėtų sumažėti 0,4 procentinio punkto BVP. Siekiant susitvarkyti su netikėtai pablogėjusiu valdžios sektoriaus balansu 2005 m., biudžeto strategija buvo pritaikyta pateikus ankstesnę atnaujintą programą, kuri buvo pagrįsta ne tokiu optimistišku makroekonominiu scenarijumi ir kurioje buvo numatyta, kad nuo -1,4 % BVP 2004 m. iki -1,0 % 2005 m. sumažėjęs valdžios sektoriaus deficitas 2006 m. ir 2007 m. liks iš esmės toks pats.7.  Programos laikotarpiu planuojama pagerinti struktūrinį balansą (t. y. pagal ciklą patikslintą balansą, neįskaitant vienkartinių ir kitų laikinų priemonių), apskaičiuotą remiantis bendrai sutarta metodika, vidutiniškai šiek tiek daugiau nei 0,5 % BVP kasmet. Patikslinimas numatytas laikotarpio pabaigoje: nominalus ir struktūrinis patikslinimas labai padidės 2007 m. Programoje nustatytas biudžeto būklės vidutinės trukmės tikslas 0,8 % BVP struktūrinis deficitas, kurį norima pasiekti 2008 m. Programos vidutinės trukmės tikslas yra panašus į nustatytą mažiausią vertę, siekiant pakankamo patikimumo, kad būtų užtikrinta, jog nustatyta 3 % valdžios sektoriaus deficito riba nėra viršyta. Taigi, jį pasiekus turėtų būti įgyvendintas pakankamo patikimumo tikslas. Be to, remiantis dabartiniu vertinimu vidutinės trukmės tikslą galima laikyti tinkamu, kadangi jis atitinka Stabilumo ir augimo pakte ir elgesio kodekse euro zonos ir VKM II valstybėms narėms nustatytą dydį ir tinkamai atspindi skolos santykį ir vidutinį potencialų gamybos apimties augimą ilgu laikotarpiu.8.  Biudžetas gali būti vykdomas prasčiau, nei planuota programoje. Pirma, programoje pristatytos makroekonominės prognozės paskutiniais programos laikotarpio metais gali būti per daug optimistiškos. Be to, dar nėra apibrėžtos priemonės, apie kurias pranešta programoje ir kuriomis siekiama tęsti patikslinimą 2007 m. ir 2008 m. Programoje numatytų biudžeto tikslų pasiekimas priklauso nuo šių priemonių patikslinimo ir tinkamo įgyvendinimo.9.  Atsižvelgiant į rizikos vertinimą, atrodo, kad programoje pateiktų biudžetinių priemonių pakanka, kad būtų užtikrintas programos vidutinės trukmės tikslo pasiekimas vėliausiai 2008 m., jei 2007 m. ir 2008 m. priemonės bus apibrėžtos ir tinkamai įgyvendintos. Remiantis Komisijos tarnybų apskaičiavimais, negalima atmesti rizikos, kad 2006 m. bus viršyta 3 % BVP deficito riba esant normaliems makroekonominiams svyravimams. Nors nuo 2007 m. numatytas struktūrinis deficitas yra mažesnis nei mažiausia vertė, patikimumo ribos gali taip pat nepakakti 2007 m., nebent jei bus apibrėžtos ir įgyvendintos tiems metams numatytos išlaidas mažinančios priemonės. Patikslinimo strategija siekiant vidutinės trukmės tikslo iš esmės atitinka Stabilumo ir augimo paktą, kuriame nurodoma, kad euro zonos ir VKM II valstybėse narėse struktūrinis balansas turėtų kasmet pagerėti 0,5 % BVP. Vis dėlto programoje numatytas struktūrinio deficito sumažėjimas sudaro tik 0,3 procentinio punkto BVP 2006 m., nors dėl mažėjančio neigiamo gamybos apimties atotrūkio ekonomines sąlygas galima vertinti kaip geras.10.  2005 m. numatyta 6,4 % BVP valdžios sektoriaus skola. Programoje numatyta, kad valdžios sektoriaus skola, kuri labiausiai padidės 2006 m., 2008 m. išaugs iki 10,2 % BVP.11.  Atrodo, kad Liuksemburge valstybės finansų tvarumo rizika dėl numatomų biudžeto išlaidų senėjančiai visuomenei yra vidutinė. Dabartinis skolos lygis yra iš tikrųjų labai mažas, o valstybės finansų tvarumo rizika dėl numatyto konsolidavimo vidutinės trukmės laikotarpiu turėtų iš dalies sumažėti. Vis dėlto per pastaruosius du dešimtmečius užimtumas Liuksemburge augo išskirtinai greitai – dėl to laipsniškai panašiai daugės pensininkų ir augs išlaidos pensijoms. Dabartinis pensijų fondo turto dydis žymiai prisideda prie valstybės finansų tvarumo, tačiau jo nepakaks ir, kaip pripažįstama programoje, tam tikru metu reikės keisti pensijų sistemas, siekiant sumažinti valstybės išlaidų didėjimą ateityje ir ilgalaikio tvarumo riziką.12.  Programos strategija valstybės finansų srityje iš esmės atitinka bendrąsias ekonominės politikos gaires, įtrauktas į integruotas 2005–2008 m. gaires, ypač integruotas gaires dėl ekonominio stabilumo užtikrinimo išlaikant vidutinės trukmės biudžeto tikslą ekonominio ciklo metu ir, kol šis tikslas dar nepasiektas, imantis visų reikiamų korekcinių priemonių pagal Stabilumo ir augimo paktą, ir integruotas gaires dėl ekonominio tvarumo apsaugos atsižvelgiant į numatytas išlaidas senėjančiai visuomenei.13.  2005 m. lapkričio 17 d. pateiktoje Liuksemburgo nacionalinėje reformų programoje nurodomi šie uždaviniai, darantys žymų poveikį valstybės finansams: i) užtikrinti ekonominį stabilumą ir ii) apsaugoti ekonominį tvarumą. Joje taip pat nurodomi kitų sričių uždaviniai, darantys didelį poveikį valstybės finansams, ypač poreikis itin padidinti valstybinius mokslinius tyrimus ir taikomąją veiklą. Nacionalinėje reformų programoje nurodytų veiksmų poveikis biudžetui atsispindi stabilumo programos biudžeto projekcijose, o stabilumo programoje numatytos valstybės finansų srities priemonės atitinka Nacionalinėje reformų programoje numatytus veiksmus.Nors programoje pateikta bendra deficito mažinimo strategija apribojant išlaidas yra pagirtina, Taryba yra nuomonės, kad Liuksemburgo valdžios institucijos turėtų-  dėti pastangas, kad biudžetas būtų patikslintas 2006 m. bei nustatyti ir įgyvendinti reikiamas 2007 m. ir 2008 m. priemones;-  spręsti senėjančios visuomenės ilgalaikį poveikį biudžetui.Pagrindinių makroekonominių ir biudžeto projekcijų palyginimas2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 |Realusis BVP (pokytis, %) | 2005 m. gruodžio mėn. SP | 4,4 | 4,0 | 4,4 | 4,9 | 4,9 |2005 m. lapkričio mėn. KOM | 4,5 | 4,2 | 4,4 | 4,5 | Nėra duomenų |2004 m. gruodžio mėn. SP | 4,4 | 3,8 | 3,3 | 4,3 | Nėra duomenų |SVKI infliacija (%) | 2005 m. gruodžio mėn. SP | 3,2 | 3,7 | 2,6 | 2,0 | 1,8 |2005 m. lapkričio mėn. KOM | 3,2 | 4,1 | 4,4 | 2,2 | Nėra duomenų |2004 m. gruodžio mėn. SP | 2,6 | 3,2 | 1,5 | 1,7 | Nėra duomenų |Gamybos apimties atotrūkis (potencialus BVP %) | 2005 m. gruodžio mėn. SP1 | -1,7 | -1,7 | -1,3 | -0,7 | -0,6 |2005 m. lapkričio mėn. KOM2 | -1,8 | -1,6 | -1,3 | -1,2 | Nėra duomenų |2004 m. gruodžio mėn. SP1 | -1,2 | -2,2 | -3,8 | -5,0 | Nėra duomenų |Valdžios sektoriaus balansas (BVP %) | 2005 m. gruodžio mėn. SP | -1,2 | -2,3 | -1,8 | -1,0 | -0,2 |2005 m. lapkričio mėn. KOM | -1,2 | -2,3 | -2,0 | -2,2 | Nėra duomenų |2004 m. gruodžio mėn. SP | -1,4 | -1,0 | -0,9 | -1,0 | Nėra duomenų |Pirminis balansas (BVP %) | 2005 m. gruodžio mėn. SP | -0,9 | -2,1 | -1,7 | -0,7 | 0,1 |2005 m. lapkričio mėn. KOM | -0,9 | -2,1 | -1,8 | -2,0 | Nėra duomenų |2004 m. gruodžio mėn. SP | -1,2 | -0,9 | -0,8 | -0,9 | Nėra duomenų |Pagal ciklą patikslintas balansas= struktūrinis balansas3 (BVP %) | 2005 m. gruodžio mėn. SP1 | -0,3 | -1,5 | -1,2 | -0,6 | 0,1 |2005 m. lapkričio mėn. KOM | -0,4 | -1,5 | -1,4 | -1,6 | Nėra duomenų |2004 m. gruodžio mėn. SP1 | -0,7 | 0,3 | 1,4 | 2,0 | Nėra duomenų |Bendroji valstybės skola (BVP %) | 2005 m. gruodžio mėn. SP | 6,6 | 6,4 | 9,6 | 9,9 | 10,2 |2005 m. lapkričio mėn. KOM | 6,6 | 6,8 | 7,1 | 7,3 | Nėra duomenų |2004 m. gruodžio mėn. SP | 5,0 | 5,0 | 4,6 | 4,5 | Nėra duomenų |Pastabos: 1 Komisijos tarnybų apskaičiavimai remiantis programoje pateikiama informacija. 2 Remiantis numatytu 4,1 %, 4,0 %, 4,1 % ir 4,3 % potencialiu augimu atitinkamai 2004–2007 m.. 3 Kadangi programoje nėra nurodyta vienkartinių ir kitų laikinų priemonių, pagal veiklą patikslintas balansas ir struktūrinis balansas yra identiški. Šaltinis: Stabilumo programa (SP); Komisijos tarnybų 2005 m. rudens ekonominės prognozės (KOM); Komisijos tarnybų apskaičiavimai. |[1] OL L 209, 1997 8 2, p. 1. Reglamentas su pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 1055/2005 (OL L 174, 2005 7 7, p. 1). Visus šiame tekste nurodytus dokumentus galima rasti tinklalapyjehttp://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm[2] „Stabilumo ir augimo pakto įgyvendinimo patikslinimas ir stabilumo ir konvergencijos programų formos ir turinio gairės“, kurias 2005 m. spalio 11 d. priėmė ECOFIN taryba.[3] Joje pateikiami ne visi privalomi ir pasirinktinai pateikiami naujajame elgesio kodekse nurodomi duomenys.[4] OL L 209, 1997 8 2, p. 1. Reglamentas su pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 1055/2005 (OL L 174, 2005 7 7, p. 1). Šiame tekste nurodytus dokumentus galima rasti tinklalapyjehttp://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm[5] Joje pateikiami ne visi privalomi ir pasirinktinai pateikiami naujajame elgesio kodekse nurodomi duomenys.