               EUROPOS KOMISIJA
            Briuselis, 2020 05 20
            COM(2020) 521 final
            Rekomendacija
            TARYBOS REKOMENDACIJA
            dėl 2020 m. Lenkijos nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2020 m. Lenkijos konvergencijos programos

               Rekomendacija

               TARYBOS REKOMENDACIJA

               dėl 2020 m. Lenkijos nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2020 m. Lenkijos konvergencijos programos

               EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,

               atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 121 straipsnio 2 dalį ir 148 straipsnio 4 dalį,

               atsižvelgdama į 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei koordinavimo
                  1
               , ypač į jo 9 straipsnio 2 dalį,

               atsižvelgdama į Europos Komisijos rekomendaciją,

               atsižvelgdama į Europos Parlamento rezoliucijas,

               atsižvelgdama į Europos Vadovų Tarybos išvadas,

               atsižvelgdama į Užimtumo komiteto nuomonę,

               atsižvelgdama į Ekonomikos ir finansų komiteto nuomonę,

               atsižvelgdama į Socialinės apsaugos komiteto nuomonę,

               atsižvelgdama į Ekonominės politikos komiteto nuomonę,

               kadangi:

               (1)2019 m. gruodžio 17 d. Komisija priėmė metinę tvaraus augimo strategiją, kuria pradedamas 2020 m. Europos ekonominės politikos koordinavimo semestras. Ji tinkamai atsižvelgė į 2017 m. lapkričio 17 d. Europos Parlamento, Tarybos ir Komisijos paskelbtą Europos socialinių teisių ramstį. 2019 m. gruodžio 17 d. Komisija pagal Reglamentą (ES) Nr. 1176/2011 priėmė ir įspėjimo mechanizmo ataskaitą – joje Lenkija nenurodyta kaip viena iš valstybių narių, dėl kurių reikės parengti nuodugnią apžvalgą;

               (2)2020 m. vasario 26 d. paskelbta 2020 m. Lenkijai skirta ataskaita
                  2
               . Joje įvertinta Lenkijos pažanga, padaryta įgyvendinant 2019 m. liepos 9 d. Tarybos priimtas šaliai skirtas rekomendacijas
                  3
               , veiksmai, kurių šalis ėmėsi atsižvelgdama į ankstesniais metais priimtas rekomendacijas, ir Lenkijos pažanga siekiant nacionalinių tikslų pagal strategiją „Europa 2020“;

               (3)2020 m. kovo 11 d. Pasaulio sveikatos organizacija COVID-19 protrūkį oficialiai paskelbė pasauline pandemija. Dėl pandemijos piliečiai, visuomenė ir ekonomika pateko į ekstremalią didelio pavojaus visuomenės sveikatai situaciją. Ji kelia didžiulį spaudimą nacionalinėms sveikatos sistemoms, trikdo pasaulines tiekimo grandines, kelia finansų rinkų nestabilumą, lemia vartotojų paklausos sukrėtimus ir neigiamai veikia įvairius sektorius. Ji kelia grėsmę žmonių darbo vietoms, jų pajamoms ir įmonių verslui. Jos sukeltas didelis ekonominis sukrėtimas jau turi skaudžių pasekmių Europos Sąjungoje. 2020 m. kovo 13 d. Komisija priėmė komunikatą
                  4
               , kuriuo raginama užtikrinti suderintą ekonominį atsaką į krizę, įtraukiant visus nacionalinio ir Sąjungos lygmens suinteresuotuosius subjektus;

               (4)kelios valstybės narės paskelbė nepaprastąją padėtį arba ėmėsi neatidėliotinų priemonių. Visos neatidėliotinos priemonės turėtų būti griežtai proporcingos, būtinos, ribotos trukmės ir atitikti Europos bei tarptautinius standartus. Joms turėtų būti taikoma demokratinė priežiūra ir nepriklausoma teisminė peržiūra;

               (5)2020 m. kovo 20 d. Komisija priėmė Komunikatą dėl Stabilumo ir augimo pakte nustatytos bendrosios išvengimo sąlygos taikymo
                  5
               . Pagal Reglamento (EB) Nr. 1466/97 5 straipsnio 1 dalyje, 6 straipsnio 3 dalyje, 9 straipsnio 1 dalyje bei 10 straipsnio 3 dalyje ir Reglamento (EB) Nr. 1467/97 3 straipsnio 5 dalyje bei 5 straipsnio 2 dalyje nustatytą išlygą sudaromos palankesnės sąlygos koordinuoti biudžeto politiką esant dideliam ekonomikos nuosmukiui. Komunikate Komisija pritarė Tarybos nuomonei, kad, atsižvelgiant į numatomą didelį ekonomikos nuosmukį dėl COVID-19 protrūkio, dabartinės sąlygos leidžia pradėti taikyti šią išlygą. 2020 m. kovo 23 d. valstybių narių finansų ministrai pritarė Komisijos vertinimui. Pradėjus taikyti bendrąją nukrypti leidžiančią išlygą leidžiama laikinai nukrypti nuo vidutinio laikotarpio biudžeto tikslui pasiekti numatyto koregavimo plano, jei tai nekelia pavojaus fiskaliniam tvarumui vidutiniu laikotarpiu. Kalbant apie korekcinę dalį, Taryba taip pat gali, remdamasi Komisijos rekomendacija, priimti patikslintą fiskalinę trajektoriją. Taikant bendrąją nukrypti leidžiančią išlygą Stabilumo ir augimo pakto procedūros nestabdomos. Ji suteikia galimybę valstybėms narėms nukrypti nuo paprastai taikomų biudžetinių reikalavimų, o Komisijai ir Tarybai – imtis būtinų politikos koordinavimo priemonių laikantis Pakto;

               (6)siekiant apriboti ir kontroliuoti pandemijos plitimą, padidinti nacionalinių sveikatos sistemų atsparumą, verslui bei namų ūkiams teikiamos paramos priemonėmis sušvelninti socioekonominius padarinius ir užtikrinti adekvačias sveikatos ir saugos sąlygas darbo vietoje, kad būtų galima atnaujinti ekonominę veiklą, reikia nuolatinių veiksmų. Kad paremtų valstybių narių pastangas tose srityse, ES turėtų visapusiškai išnaudoti įvairias turimas priemones. Be to, valstybės narės ir Sąjunga turėtų bendradarbiaudamos rengti priemones, kurios yra būtinos, kad galėtume grįžti prie įprasto savo visuomenės ir ekonomikos funkcionavimo ir tvaraus augimo, įtraukdamos, inter alia, žaliąją pertvarką bei skaitmeninę transformaciją ir naudodamosi visa krizės metu įgyta patirtimi;

               (7)dėl COVID-19 krizės išryškėjo bendrosios rinkos gebėjimas lanksčiai prisitaikyti prie išskirtinių aplinkybių. Vis dėlto siekiant užtikrinti greitą ir sklandų perėjimą prie atsigavimo etapo ir laisvo prekių, paslaugų bei darbuotojų judėjimo, išskirtines priemones, neleidžiančias įprastai veikti bendrajai rinkai, būtina panaikinti, kai tik jos bus nebebūtinos. Dabartinė krizė parodė, kad sveikatos sektoriuje reikia pasirengimo krizėms planų, visų pirma apimančių geresnes pirkimo strategijas, diversifikuotas tiekimo grandines ir strateginius būtiniausių prekių rezervus. Jie yra esminiai platesnių pasirengimo krizėms planų rengimo elementai;

               (8)kad visus nenaudojamus Europos struktūrinių ir investicijų fondų išteklius valstybės narės galėtų sutelkti išskirtiniam COVID-19 pandemijos poveikiui švelninti, Sąjungos teisės aktų leidėjas jau priėmė atitinkamų teisės aktų pakeitimus
                  6
               . Tais pakeitimais bus suteikta papildomų lankstumo galimybių ir nustatytos supaprastintos ir racionalizuotos procedūros. Siekiant sumažinti pinigų srautų sunkumus, valstybėms narėms taip pat suteikta galimybė 2020–2021 finansiniais metais pasinaudoti 100 % bendru finansavimu iš Sąjungos biudžeto. Lenkija raginama visapusiškai pasinaudoti tomis galimybėmis, kad padėtų asmenims ir sektoriams, kuriuos šie iššūkiai paveikė labiausiai;

               (9)dėl skirtingų specializacijos modelių tikėtina, kad skirtinguose regionuose socioekonominiai pandemijos padariniai bus nevienodi. Todėl kyla rizika, kad teritoriniai skirtumai Lenkijoje didės. Atsižvelgiant į riziką, kad laikinai sutriks valstybių narių tarpusavio konvergencijos procesas, dabartinėmis aplinkybėmis reikia tikslinių atsakomųjų politikos priemonių;

               (10)2020 m. balandžio 29 d. Lenkija pateikė 2020 m. nacionalinę reformų programą, o 2020 m. balandžio 30 d. – 2020 m. konvergencijos programą. Siekiant atsižvelgti į jų tarpusavio sąsajas, abi programos vertintos vienu metu;

               (11)šiuo metu Lenkijai taikoma Stabilumo ir augimo pakto prevencinė dalis;

               (12)2018 m. liepos 13 d. Taryba rekomendavo Lenkijai užtikrinti, kad 2019 m. grynųjų pirminių valdžios sektoriaus išlaidų nominalus augimas
                  7
                neviršytų 4,2 %, o tai atitiktų 0,6 % BVP metinį struktūrinį koregavimą. Bendras Komisijos vertinimas patvirtina, kad 2019 m. ir 2018 ir 2019 m. (vertinant kartu) buvo labai nukrypta nuo rekomenduojamo koregavimo plano, kuriuo siekiama vidutinio laikotarpio biudžeto tikslo. Tačiau atsižvelgiant į tai, kad pradėta taikyti bendroji nukrypti leidžianti išlyga, nėra pagrindo imtis tolesnių veiksmų pagal Lenkijai taikomą didelio nukrypimo procedūrą;

               (13)2020 m. konvergencijos programoje Vyriausybė numato nominaliojo balanso pablogėjimą nuo 0,7 % BVP deficito 2019 m. iki 8,4 % BVP deficito 2020 m. Numatoma, kad iki 46,0 % BVP 2019 m. sumažėjęs valdžios sektoriaus skolos santykis su BVP 2020 m. išaugs iki 55,2 % BVP. Makroekonominę ir fiskalinę perspektyvą veikia didelis neapibrėžtumas dėl COVID-19 pandemijos;

               (14)reaguodama į COVID-19 pandemiją ir laikydamasi suderinto Sąjungos požiūrio, Lenkija ėmėsi biudžetinių priemonių, kad padidintų sveikatos sistemos pajėgumą, suvaldytų pandemiją ir suteiktų pagalbą labiausiai nukentėjusiems asmenims ir sektoriams. Pagal 2020 m. konvergencijos programą tos biudžetinės priemonės sudaro 3,2 % BVP ir apima išmokas savarankiškai dirbantiems asmenims ir pagal nestandartines darbo sutartis dirbantiems asmenims, įmonių atleidimą nuo socialinių įmokų mokėjimo (jas turės sumokėti valstybė) ir tam tikroms įmonėms skiriamas darbo užmokesčio subsidijas. Be to, Lenkija paskelbė apie priemones, kurios, nors ir nedaro tiesioginio poveikio biudžetui, padės palaikyti įmonių likvidumą, pavyzdžiui, paskolų garantijas įmonėms. Konvergencijos programoje numatytų biudžetinių priemonių fiskalinis poveikis skiriasi daugiausia dėl įmonėms suteiktų paskolų vertinimo. Kaip ir valdžios institucijų pranešimai, Komisijos prognozė grindžiama prielaida, kad maždaug 2¾ procentinio punkto BVP sudarančios paskolos bus konvertuojamos į subsidijas ir 2020 m. įrašomos kaip išlaidos. Apskritai priemonės, kurių ėmėsi Lenkija, atitinka Komisijos komunikate dėl suderinto ekonominio atsako į COVID-19 protrūkį išdėstytas gaires. Visiškas tų priemonių įgyvendinimas, o vėliau, kai leis ekonominės sąlygos, fiskalinės politikos perorientavimas siekiant užtikrinti apdairią vidutinio laikotarpio fiskalinę būklę padės išsaugoti fiskalinį tvarumą vidutiniu laikotarpiu;

               (15)remiantis Komisijos 2020 m. pavasario prognoze, grindžiama nesikeičiančios politikos scenarijumi, Lenkijos valdžios sektoriaus balansas bus −9,5 % BVP 2020 m. ir −3,8 % BVP 2021 m. Numatoma, kad 2020 ir 2021 m. valdžios sektoriaus skolos santykis vis dar neviršys 60 % BVP;

               (16)dėl 2020 m. Lenkijos planuojamo 3 % BVP deficito ribos viršijimo 2020 m. gegužės 20 d. Komisija paskelbė pranešimą, parengtą pagal Sutarties 126 straipsnio 3 dalį. Apskritai analizė rodo, kad Sutartyje ir Reglamente (EB) Nr. 1467/1997 apibrėžtas deficito kriterijus nėra įvykdytas;

               (17)dėl COVID-19 protrūkio Lenkija pateko į naują socialinę ir ekonominę padėtį. Pirmą kartą per beveik tris dešimtmečius 2020 m. prognozuojamas nuosmukis. Remiantis Vyriausybės pateiktais duomenimis, pandemijos poveikis gyventojų sveikatai buvo palyginti nedidelis, be kita ko, dėl ankstyvo precedento neturinčių priemonių, pavyzdžiui, griežto karantino ir socialinių kontaktų ribojimo, priėmimo. Iki šiol daugiausia neigiamų padarinių pastebėta paslaugų sektoriuje (įskaitant transporto, mažmeninės bei didmeninės prekybos bei laisvalaikio), taip pat gamybos sektoriuje dėl tiekimo grandinių pertrūkių. Siekdama kompensuoti ekonominį taikomų apribojimų poveikį, Vyriausybė pradėjo taikyti priemonių rinkinį, kurio vertė sudaro apie 9 % Lenkijos BVP (deficitą didinančios ir likvidumo priemonės kartu) ir kuris apima Sąjungos finansavimą. Paramą teikia ir Lenkijos nacionalinis bankas, siūlydamas likvidumo užtikrinimo priemones. Vyriausybės parama sutelkta į ekonomikos stabilizavimą trumpuoju laikotarpiu remiant darbuotojų pajamas, teikiant finansavimą įmonėms, kurių pajamos sumažėjo, didinant sveikatos sektoriaus atsparumą ir gebėjimą reaguoti ir stiprinant finansų sistemą. Ji taip pat apima investicinę programą, skirtą ekonomikos atsigavimui vidutinės trukmės laikotarpiu remti. Visuomenė daro didelį spaudimą, kad būtų imtasi atsakomųjų politikos priemonių, be kita ko, atleidžiant nuo socialinio draudimo įmokų, mokant išmokas įmonių, kurios sustabdo savo veiklą, darbuotojams ir suteikiant labai mažoms įmonėms galimybę gauti paskolas. Numatoma, kad dėl COVID-19 pandemijos 2020 m. BVP sumažės 4,3 %, o 2021 m. išaugs 4,1 %;

               (18)dėl COVID-19 pandemijos sveikatos sistemoje prireikė taikyti precedento neturinčias priemones. Buvo patirta daug išlaidų, pavyzdžiui, perkant su sveikatos priežiūra susijusią įrangą ir reikmenis, didinant ligoninių, laboratorijų ir personalo pajėgumus. Taip pat reikia skirti papildomų išteklių, kad būtų kompensuotos kitos sveikatos priežiūros paslaugos ir investicijos, kurios buvo atidėtos arba perskirstytos. Prieš COVID-19 protrūkį viešosios išlaidos sveikatos sistemoje sudarė 4,8 % BVP, t. y. mažiau nei 2018 m. ES vidurkis (7 % BVP). Tai kartu su neoptimaliu lėšų paskirstymu trukdo sveikatos sistemos veiklai ir prieigai prie jos. 2018 m. Lenkijos gyventojų, teigusių, kad jų sveikatos patikrinimo poreikiai nebuvo patenkinti, dalis sudarė 4,2 %, o tai yra gerokai daugiau nei 2 % Sąjungos lygmeniu. Dirbančių gydytojų ir slaugytojų skaičius, palyginti su gyventojų skaičiumi, vis dar yra vienas mažiausių Sąjungoje, o sveikatos priežiūros darbuotojų pasiskirstymas šalyje yra netolygus. Visuomenės sveikata, e. sveikata ir pirminė sveikatos priežiūra, kurios yra labai svarbios siekiant pagerinti prevenciją ir padidinti prieinamumą bei padaryti sistemą atsparią ateityje iškilsiančioms problemoms, tebėra nepakankamai išvystytos. Nuo pandemijos nukentėjo ilgalaikės priežiūros įstaigos, kurių didelė gyventojų dalis priklauso didelės rizikos grupei;

               (19)COVID-19 pandemija turės didelį poveikį darbo rinkai ir pakeis į priešingą pusę pastaraisiais metais vyravusią nedarbo mažėjimo tendenciją. Nedarbo lygis turėtų išaugti nuo 3,3 % 2019 m. iki maždaug 7,5 % 2020 m., o 2021 m. šiek tiek sumažėti iki 5,3 %. Šis trumpalaikis poveikis, ypač pažeidžiamoms grupėms, vidutinės trukmės laikotarpiu gali tapti labiau struktūrinis. Laikinai taikoma sutrumpinto darbo laiko tvarka galėtų būti veiksminga priemonė darbo vietoms išlaikyti, nes esama pakankamai paskatų, kad įmonės ją taikytų. Be to, nepaisant teigiamų pokyčių prieš COVID-19 krizę, kai kurių grupių, ypač moterų, žemos kvalifikacijos darbuotojų, vyresnio amžiaus žmonių, neįgaliųjų ir juos prižiūrinčių asmenų, dalyvavimas darbo rinkoje išliko menkas. Sumažinti darbo jėgos trūkumą padėjo migracija iš ES nepriklausančių šalių, tačiau dėl apribojimų, atsiradusių dėl sienų kontrolės, gali būti sunku užtikrinti tolesnį darbuotojų migrantų srautą į šalį. Todėl lanksčių darbo sąlygų, įskaitant nuotolinį darbą ir lankstaus darbo laiko tvarką, tobulinimas, visų pirma darbuotojams, dirbantiems pagal nuolatines darbo sutartis, gali padėti reaguoti į krizę ir padėti grupėms, kurių aktyvumo lygis yra mažesnis, rasti nuolatinį darbą. Tai taip pat padidintų darbo rinkos atsparumą per būsimus nuosmukius;

               (20)siekiant sušvelninti COVID-19 pandemijos socialinį poveikį, sustiprinti socialinę sanglaudą ir remti ekonomikos atsigavimą, reikalingos plataus masto apsaugos priemonės. Pastaraisiais metais Lenkija pradėjo vykdyti plataus masto socialinių pervedimų, įskaitant visuotinę išmoką vaikui ir papildomą vienkartinę išmoką, kasmet mokėtiną pensininkams, programą, kurios vertė – beveik 2,5 % BVP per metus. Šios priemonės nėra grindžiamos materialine padėtimi, todėl esama galimybių didinti jų tikslingumą. Be to, mažiausias pajamas gaunantiems asmenims socialinių išmokų išmokama nedaug. Itin didelis skurdas, apie kurį pranešta 2019 m. atlikus namų ūkių biudžeto tyrimą, labiausiai padidėjo tarp asmenų ar šeimų, gyvenančių iš išmokų (išskyrus pensijas ir invalidumo pensijas), o tai rodo socialinės apsaugos sistemos trūkumus. Be to, ne visų rūšių darbo sutartys suteikia galimybę naudotis socialine apsauga, pavyzdžiui, adekvačiomis nedarbo išmokomis, motinystės išmokomis, ligos ir invalidumo išmokomis. Dėl to kai kurie darbuotojai, kuriems taikomos neatidėliotinos priemonės, tampa pažeidžiamesni ir jiems gresia skurdas. Be to, minimalių pajamų išmokų lygis yra mažesnis už Sąjungos vidurkį;

               (21)staiga sustabdžius pamokas visais švietimo lygmenimis švietimo sistemai kilo sunkumų užtikrinant nuotolinį mokymąsi. Siekiant užkirsti kelią nelygybės didėjimui, labai svarbu užtikrinti, kad visi besimokantys asmenys, ypač palankių sąlygų neturintys asmenys, galėtų mokytis nuotoliniu būdu. Tačiau 2018 m. beveik 330 000 mokinių neturėjo kompiuterio su prieiga prie interneto. Didelei daliai mokytojų trūksta skaitmeninio mokymo įgūdžių. Be to, daugeliui tėvų sunku remti skaitmeninį mokymąsi ir mokymąsi namuose. Kai kurios iš šių problemų būtų sprendžiamos toliau taikant priemones, kuriomis siekiama mokyklas ir mokytojus aprūpinti skaitmenine infrastruktūra ir internetine mokymo medžiaga, ir taip užtikrinama kokybė. COVID-19 krizė išryškino bendrą struktūrinį iššūkį, susijusį su skaitmeninių įgūdžių įgijimu, nes beveik pusė suaugusiųjų neturi pagrindinių skaitmeninių įgūdžių, o bendras suaugusiųjų dalyvavimas mokymosi procese yra gerokai mažesnis nei Sąjungos vidurkis. Naujausios profesinio mokymo reformos nepakankamai paskatino darbdavius jame dalyvauti, o mokymosi darbo vietoje galimybės tebėra nepakankamai išnaudojamos. Atsirandantis mokytojų trūkumas rodo, kad reikia didinti mokytojo profesijos patrauklumą;

               (22)COVID-19 protrūkis labai paveikė įmonių, ypač mažųjų ir vidutinių įmonių (MVĮ) ir labai mažų įmonių, darbo sąlygas. Sudaryti susitarimus dėl nuotolinio darbo yra sudėtinga ir tik dešimtadalis Lenkijos įmonių yra pakankamai suskaitmenintos, kad galėtų greitai prisitaikyti prie naujų sąlygų. Viena iš pagrindinių MVĮ skaitmeninimo kliūčių yra žemas vadovų ir darbuotojų skaitmeninio raštingumo lygis. Skaitmeninių technologijų naudojimas viešojo administravimo srityje yra labai svarbus siekiant užtikrinti viešųjų paslaugų teikimą ir kontroliuoti krizei stebėti ir valdyti reikalingas priemones. Be to, dėl veiksmingų skaitmeninių viešųjų paslaugų mažėja nereikalinga reglamentavimo ir administracinė našta, o tai gali būti itin svarbu ekonomikos atsigavimo etapu;

               (23)siekdama sušvelninti krizės poveikį, Lenkijos vyriausybė nukentėjusioms įmonėms siūlo didelę likvidumo paramą garantijomis, paskolomis ir sąlyginėmis dotacijomis, daugiausia dėmesio skirdama MVĮ ir labai mažoms įmonėms. Vyriausybės priemones remia Lenkijos nacionalinis bankas, be kita ko, taikydamas iždo obligacijų pirkimo antrinėje rinkoje programą ir labai sumažintas palūkanų normas. Veiksmingas ir greitas šių priemonių įgyvendinimas ir veiksmingas tarpininkų vykdomas jų perdavimas yra labai svarbūs siekiant padėti verslo sektoriui tęsti veiklą ir sudaryti palankesnes sąlygas ekonomikai atsigauti. Rengiant ir įgyvendinant šias priemones reikia atsižvelgti į bankų sektoriaus atsparumą ir stebėti finansų sistemos stabilumą. Pagerinti nukentėjusių įmonių pinigų srautus taip pat padėtų galimybė atidėti mokesčių bei socialinių įmokų mokėjimą ir viešųjų institucijų sutartinių mokėjimų paspartinimas;

               (24)siekiant paremti ekonomikos atsigavimą, bus svarbu paankstinti brandžių viešųjų investicinių projektų įgyvendinimą ir skatinti privačiąsias investicijas, be kita ko, imantis atitinkamų reformų. Lenkijos ekonomika išskiria daug anglies dioksido, o oro kokybė yra viena prasčiausių Sąjungoje ir tai kelia didelį susirūpinimą dėl aplinkos ir sveikatos. Todėl labai svarbu laiku planuoti ir priimti plataus užmojo priemones, kuriomis siekiama pereiti prie švarios energijos pagal Europos žaliąjį kursą ir nacionalinį energetikos ir klimato srities veiksmų planą. Nors šviesolaidinio ryšio diegimo rodiklis Lenkijoje viršija ES vidurkį ir ankstesniais metais padaryta didelė pažanga didinant itin spartaus ir judriojo plačiajuosčio ryšio skverbtį, Lenkija dar toli gražu nėra pasiekusi savo nustatytų sujungiamumo tikslų. Atsigavimą taip pat būtų galima paremti didelėmis investicijomis į darniojo transporto infrastruktūrą, kuriomis būtų siekiama pagerinti susisiekimą tarp periferinių vietovių ir ekonominės veiklos centrų. Kad užtikrintų ilgalaikį tvarų ekonomikos augimą ir konkurencingumą, Lenkija vis labiau pasikliaus mokslu ir inovacijomis. Bendrosios išlaidos moksliniams tyrimams ir plėtrai, palyginti su BVP, tebėra mažesnės už ES vidurkį ir, nepaisant akivaizdžios pažangos daugelyje šalies inovacijų ekosistemos politikos sričių, mokslo ir verslo subjektų bendradarbiavimas tebėra pagrindinė kliūtis, trukdanti Lenkijai stiprinti inovacijas. Lenkijai reaguoti į kai kuriuos dėl perėjimo prie neutralizuoto poveikio klimatui ekonomikos kylančius iššūkius, visų pirma šalies ataskaitos
                  8
                D priede nurodytose teritorijose, turėtų padėti 2021–2027 m. Teisingos pertvarkos fondo programavimas. Tai suteiktų Lenkijai galimybę optimaliai pasinaudoti tuo fondu;

               (25)stabili ir nuspėjama verslo aplinka ir palanki investavimo aplinka yra svarbūs ekonomikos atsigavimo po pandemijos veiksniai. Šiuo atžvilgiu esminiai elementai yra teisingumo sistemos nepriklausomumas, veiksmingumas ir kokybė. Teisinis tikrumas, įskaitant galimybę kreiptis į nepriklausomus teismus, ir pasitikėjimas reglamentavimo politikos ir institucijų kokybe bei nuspėjamumu taip pat yra itin svarbūs bendrosios rinkos veikimo ir Lenkijos padėties Europos tiekimo grandinėse po pandemijos užtikrinimo veiksniai. Be Komisijos ne kartą pareikšto susirūpinimo dėl teisinės valstybės principo laikymosi Lenkijoje, į kurį jau buvo atsižvelgta Europos Sąjungos Teisingumo Teismo sprendimuose, susirūpinimą kelia ir pastarojo meto įvykiai, dėl kurių kyla pavojus Lenkijos ir Sąjungos teisinės sistemos veikimui;

               (26)tvirta ir stabili reglamentavimo aplinka yra tvaraus ekonomikos augimo ir privačiųjų investicijų pagrindas. Tinkamų viešų konsultacijų ir konsultacijų su socialiniais partneriais trūkumas daro neigiamą poveikį verslo aplinkos stabilumui ir tvirtumui, taip pat teisės aktų kokybei. Viešos konsultacijos tapo privalomos dėl Ministrų Tarybos siūlomų įstatymų projektų, tačiau jos arba nevyksta, arba nėra privalomos dėl pasiūlymų, pateiktų alternatyviais būdais, pavyzdžiui, kai pasiūlymą pateikia Parlamento nariai. Šis nenuoseklumas toliau lemia prastesnę priimamų teisės aktų kokybę. Be to, pastaraisiais metais pablogėjo socialinio dialogo kokybė, visų pirma dėl to, kad politikos formavimo procese konsultacijos nevyko arba jos buvo labai trumpos. Užtikrinant pakankamai laiko konsultacijoms, geriau atsižvelgiant į suinteresuotųjų subjektų nuomones dėl teisės aktų ir politikos dokumentų panaudojimą ir kuo labiau sumažinant teisės aktų, dėl kurių galima nesikonsultuoti, skaičių, suaktyvėtų socialinių partnerių dalyvavimas ir pagerėtų teisėkūros kokybė. Socialinio dialogo taryba yra institucinė trišalio socialinio dialogo struktūra. Tačiau 2020 m. balandžio mėn. priimtos teisinės nuostatos silpnina socialinių partnerių savarankiškumą Socialinio dialogo taryboje, o tai gali dar labiau sumažinti socialinio dialogo veiksmingumą šalyje;

               (27)nors šiose rekomendacijose dėmesys sutelktas į pandemijos socioekonominio poveikio švelninimą ir palankesnių sąlygų ekonomikai atsigauti sudarymą, 2019 m. liepos 9 d. Tarybos priimtose 2019 m. konkrečioms šalims skirtose rekomendacijose taip pat aptartos reformos, būtinos siekiant reaguoti į vidutinio laikotarpio ir ilgalaikius struktūrinius iššūkius. Tos rekomendacijos tebėra aktualios, o jų įgyvendinimas bus toliau stebimas per visą kitų metų Europos semestro metinį ciklą. Taip pat bus stebimas ir rekomendacijų dėl ekonominės politikos, susijusios su investicijomis, įgyvendinimas. Į pastarąsias rekomendacijas turėtų būti atsižvelgta strateginio sanglaudos politikos finansavimo po 2020 m. programavimo procese, be kita ko, rengiant dabartinės krizės poveikio švelninimo priemones ir išėjimo iš jos strategijas;

               (28)Europos semestras yra nuolatinio Sąjungos ekonominės ir užimtumo politikos koordinavimo sistema, galinti prisidėti prie tvarios ekonomikos. 2020 m. nacionalinėse reformų programose valstybės narės įvertino pažangą, padarytą įgyvendinant Jungtinių Tautų darnaus vystymosi tikslus (DVT). Užtikrindama, kad būtų visapusiškai įgyvendintos toliau pateiktos rekomendacijos, Lenkija prisidės prie pažangos, daromos siekiant DVT, ir bendrų pastangų užtikrinti konkurencingą tvarumą Sąjungoje;

               (29)per 2020 m. Europos semestrą Komisija atliko išsamią Lenkijos ekonominės politikos analizę ir ją paskelbė 2020 m. šaliai skirtoje ataskaitoje. Be to, ji įvertino 2020 m. konvergencijos programą ir 2020 m. nacionalinę reformų programą, taip pat veiksmus, kurių Lenkija ėmėsi atsižvelgdama į ankstesniais metais jai skirtas rekomendacijas. Komisija įvertino ne tik jų svarbą tvariai fiskalinei ir socialinei bei ekonominei Lenkijos politikai, bet ir tai, kaip ji atitinka Sąjungos taisykles ir gaires, nes būtina stiprinti bendrą Sąjungos ekonomikos valdymą Sąjungos lygio priemonėmis prisidedant prie būsimų nacionalinių sprendimų;

               (30)atsižvelgdama į tą vertinimą, Taryba išnagrinėjo 2020 m. konvergencijos programą, o jos nuomonė
                  9
                pateikta visų pirma toliau išdėstytoje 1 rekomendacijoje,

               REKOMENDUOJA Lenkijai 2020 ir 2021 m. imtis šių veiksmų:

               1.Laikantis bendrosios nukrypti leidžiančios išlygos, imtis visų būtinų priemonių, kad būtų veiksmingai kovojama su pandemija, palaikoma ekonomika ir remiamas būsimas atsigavimas. Kai leis ekonominės sąlygos, vykdyti fiskalinę politiką, kuria siekiama užtikrinti apdairią vidutinio laikotarpio fiskalinę būklę ir skolos tvarumą, kartu didinant investicijas. Didinti sveikatos sistemos atsparumą, prieinamumą ir veiksmingumą, be kita ko, suteikiant pakankamai išteklių ir spartinant e. sveikatos paslaugų diegimą.

               2.Mažinti krizės poveikį užimtumui, visų pirma sudarant geresnes sąlygas taikyti lanksčią sutrumpinto darbo laiko tvarką. Tikslingiau skirstyti socialines išmokas ir užtikrinti galimybes gauti jas tiems, kam jų reikia. Gerinti skaitmeninius įgūdžius. Toliau skatinti įmonių ir viešojo administravimo skaitmeninę transformaciją.

               3.Toliau dėti pastangas, kad įmonėms būtų užtikrintos galimybės gauti finansavimą ir likvidumą. Siekiant paremti ekonomikos atsigavimą, paankstinti brandžių viešųjų investicinių projektų įgyvendinimą ir skatinti privačiąsias investicijas. Investicijas sutelkti į žaliąją ir skaitmeninę pertvarką, visų pirma, į skaitmeninę infrastruktūrą, švarią ir veiksmingą energijos gamybą ir naudojimą, taip pat į darnųjį transportą, prisidedant prie laipsniško ekonomikos priklausomybės nuo iškastinio kuro mažinimo, be kita ko, anglių pramonės regionuose.

               4.Gerinti investavimo aplinką, visų pirma užtikrinant teismų nepriklausomumą. Užtikrinti veiksmingas viešas konsultacijas ir socialinių partnerių dalyvavimą politikos formavimo procese.

               Priimta Briuselyje

                     Tarybos vardu

                     Pirmininkas

                     (1)

                        OL L 209, 1997 8 2, p. 1.

                     (2)

                        SWD(2020) 520 final.

                     (3)

                        OL C 301, 2019 9 5, p. 117.

                     (4)

                        COM(2020) 112 final.

                     (5)

                        COM(2020) 123 final.

                     (6)

                        2020 m. kovo 30 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) 2020/460, kuriuo dėl konkrečių priemonių investicijoms į valstybių narių sveikatos priežiūros sistemas ir kitus jų ekonomikos sektorius sutelkti reaguojant į COVID-19 protrūkį iš dalies keičiami reglamentai (ES) Nr. 1301/2013, (ES) Nr. 1303/2013 ir (ES) Nr. 508/2014 (Atsako į koronaviruso grėsmę investicijų iniciatyva) (OL L 99, 2020 3 31, p. 5) ir 2020 m. balandžio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) 2020/558, kuriuo iš dalies keičiami reglamentai (ES) Nr. 1301/2013 ir (ES) Nr. 1303/2013, kiek tai susiję su konkrečiomis priemonėmis, kuriomis sudaromos išskirtinės lanksčios sąlygos naudoti Europos struktūrinių ir investicijų fondų lėšas reaguojant į COVID-19 protrūkį (OL L 130, 2020 4 24, p. 1).

                     (7)

                        Grynąsias pirmines valdžios sektoriaus išlaidas sudaro visos valdžios sektoriaus išlaidos atmetus palūkanų išlaidas, Sąjungos fondų pajamomis visiškai kompensuojamas išlaidas Sąjungos programoms ir išlaidų nedarbo išmokoms nediskrecinius pokyčius. Nacionaliniu lygmeniu finansuojamas bendrojo pagrindinio kapitalo formavimas išlyginamas per ketverių metų laikotarpį. Įskaičiuojamos diskrecinės su pajamomis susijusios priemonės arba įstatymais nustatytas pajamų padidėjimas. Vienkartinės priemonės, susijusios tiek su pajamomis, tiek su išlaidomis, neįskaičiuojamos.

                     (8)

                        SWD(2020) 520 final.

                     (9)

                        Pagal Tarybos reglamento (EB) Nr. 1466/97 5 straipsnio 2 dalį.


               EUROPOS KOMISIJA
            Briuselis, 2020 05 20
            COM(2020) 511 final
            Rekomendacija
            TARYBOS REKOMENDACIJA
            dėl 2020 m. Kroatijos nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2020 m. Kroatijos konvergencijos programos

               Rekomendacija

               TARYBOS REKOMENDACIJA

               dėl 2020 m. Kroatijos nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2020 m. Kroatijos konvergencijos programos

               EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,

               atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 121 straipsnio 2 dalį ir 148 straipsnio 4 dalį,

               atsižvelgdama į 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei koordinavimo
                  1
               , ypač į jo 9 straipsnio 2 dalį,

               atsižvelgdama į 2011 m. lapkričio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 1176/2011 dėl makroekonominių disbalansų prevencijos ir naikinimo
                  2
               , ypač į jo 6 straipsnio 1 dalį,

               atsižvelgdama į Europos Komisijos rekomendaciją,

               atsižvelgdama į Europos Parlamento rezoliucijas,

               atsižvelgdama į Europos Vadovų Tarybos išvadas,

               atsižvelgdama į Užimtumo komiteto nuomonę,

               atsižvelgdama į Ekonomikos ir finansų komiteto nuomonę,

               atsižvelgdama į Socialinės apsaugos komiteto nuomonę,

               atsižvelgdama į Ekonominės politikos komiteto nuomonę,

               kadangi:

               (1)2019 m. gruodžio 17 d. Komisija priėmė metinę tvaraus augimo strategiją, kuria pradedamas 2020 m. Europos ekonominės politikos koordinavimo semestras. Ji tinkamai atsižvelgė į 2017 m. lapkričio 17 d. Europos Parlamento, Tarybos ir Komisijos paskelbtą Europos socialinių teisių ramstį. 2019 m. gruodžio 17 d. Komisija pagal Reglamentą (ES) Nr. 1176/2011 taip pat priėmė įspėjimo mechanizmo ataskaitą, kurioje Kroatija nurodyta kaip viena iš valstybių narių, dėl kurių reikės parengti nuodugnią apžvalgą;

               (2)2020 m. vasario 26 d. paskelbta 2020 m. Kroatijai skirta ataskaita
                  3
               . Joje įvertinta Kroatijos pažanga, padaryta įgyvendinant 2019 m. liepos 9 d. Tarybos priimtas konkrečiai šaliai skirtas rekomendacijas
                  4
               , veiksmai, kurių šalis ėmėsi atsižvelgdama į ankstesniais metais priimtas rekomendacijas, ir Kroatijos pažanga siekiant nacionalinių tikslų pagal strategiją „Europa 2020“. Į ją įtraukti ir nuodugnios apžvalgos pagal Reglamento (ES) Nr. 1176/2011 5 straipsnį rezultatai, kurie taip pat buvo paskelbti 2020 m. vasario 26 d. Atlikusi analizę Komisija padarė išvadą, kad Kroatijoje yra susidaręs makroekonominis disbalansas, siejamas su didele viešojo bei privačiojo sektorių ir išorės skola esant mažam potencialiam augimui;

               (3)2020 m. kovo 11 d. Pasaulio sveikatos organizacija COVID-19 protrūkį oficialiai paskelbė pasauline pandemija. Dėl pandemijos piliečiai, visuomenės ir ekonomika pateko į ekstremalią didelio pavojaus visuomenės sveikatai situaciją. Ji kelia didžiulį spaudimą nacionalinėms sveikatos sistemoms, trikdo pasaulines tiekimo grandines, kelia finansų rinkų nestabilumą, lemia vartotojų paklausos sukrėtimus ir neigiamai veikia įvairius sektorius. Ji kelia grėsmę žmonių darbo vietoms, jų pajamoms ir įmonių verslui. Jos sukeltas didelis ekonominis sukrėtimas jau turi skaudžių pasekmių Europos Sąjungoje. 2020 m. kovo 13 d. Komisija priėmė komunikatą
                  5
               , kuriuo raginama užtikrinti suderintą ekonominį atsaką į krizę, įtraukiant visus nacionalinio ir Sąjungos lygmens suinteresuotuosius subjektus;

               (4)kelios valstybės narės paskelbė nepaprastąją padėtį arba ėmėsi neatidėliotinų priemonių. Visos neatidėliotinos priemonės turėtų būti griežtai proporcingos, būtinos ir ribotos trukmės, be to, turėtų atitikti Europos ir tarptautinius standartus. Joms turėtų būti taikoma demokratinė priežiūra ir nepriklausoma teisminė peržiūra;

               (5)2020 m. kovo 20 d. Komisija priėmė Komunikatą dėl Stabilumo ir augimo pakte nustatytos bendrosios išvengimo sąlygos taikymo
                  6
               . Pagal Reglamento (EB) Nr. 1466/97 5 straipsnio 1 dalyje, 6 straipsnio 3 dalyje, 9 straipsnio 1 dalyje bei 10 straipsnio 3 dalyje ir Reglamento (EB) Nr. 1467/97 3 straipsnio 5 dalyje bei 5 straipsnio 2 dalyje nustatytą išlygą sudaromos palankesnės sąlygos koordinuoti biudžeto politiką esant dideliam ekonomikos nuosmukiui. Komunikate Komisija pritarė Tarybos nuomonei, kad, atsižvelgiant į numatomą didelį ekonomikos nuosmukį dėl COVID-19 protrūkio, dabartinės sąlygos leidžia pradėti taikyti šią išlygą. 2020 m. kovo 23 d. valstybių narių finansų ministrai pritarė Komisijos vertinimui. Pradėjus taikyti bendrąją nukrypti leidžiančią išlygą leidžiama laikinai nukrypti nuo vidutinio laikotarpio biudžeto tikslui pasiekti numatyto koregavimo plano, jei tai nekelia pavojaus fiskaliniam tvarumui vidutiniu laikotarpiu. Kalbant apie korekcinę dalį, Taryba taip pat gali, remdamasi Komisijos rekomendacija, priimti patikslintą fiskalinę trajektoriją. Taikant bendrąją nukrypti leidžiančią išlygą Stabilumo ir augimo pakto procedūros nestabdomos. Ji suteikia galimybę valstybėms narėms nukrypti nuo paprastai taikomų biudžetinių reikalavimų, o Komisijai ir Tarybai – imtis būtinų politikos koordinavimo priemonių laikantis Pakto;

               (6)siekiant apriboti ir kontroliuoti pandemijos plitimą, padidinti nacionalinių sveikatos sistemų atsparumą, verslui bei namų ūkiams teikiamos paramos priemonėmis sušvelninti socioekonominius padarinius ir užtikrinti adekvačias sveikatos ir saugos sąlygas darbo vietoje, kad būtų galima atnaujinti ekonominę veiklą, reikia nuolatinių veiksmų. Kad paremtų valstybių narių pastangas tose srityse, ES turėtų visapusiškai išnaudoti įvairias turimas priemones. Be to, valstybės narės ir Sąjunga turėtų bendradarbiaudamos rengti priemones, kurios yra būtinos, kad galėtume grįžti prie įprasto savo visuomenės ir ekonomikos funkcionavimo ir tvaraus augimo, įtraukdamos, inter alia, žaliąją pertvarką bei skaitmeninę transformaciją ir naudodamosi visa krizės metu įgyta patirtimi;

               (7)dėl COVID-19 krizės išryškėjo bendrosios rinkos gebėjimas lanksčiai prisitaikyti prie išskirtinių aplinkybių. Vis dėlto siekiant užtikrinti greitą ir sklandų perėjimą prie atsigavimo etapo ir laisvo prekių, paslaugų bei darbuotojų judėjimo, išskirtines priemones, neleidžiančias normaliai veikti bendrajai rinkai, būtina panaikinti, kai tik jos bus nebebūtinos. Dabartinė krizė parodė, kad sveikatos sektoriuje reikia pasirengimo krizėms planų, visų pirma apimančių geresnes pirkimo strategijas, diversifikuotas tiekimo grandines ir strateginius būtiniausių prekių rezervus. Jie yra esminiai platesnių pasirengimo krizėms planų rengimo elementai;

               (8)kad visus nenaudojamus Europos struktūrinių ir investicijų fondų išteklius valstybės narės galėtų sutelkti išskirtiniam COVID-19 pandemijos poveikiui švelninti, Sąjungos teisės aktų leidėjas jau priėmė atitinkamų teisės aktų pakeitimus
                  7
               . Tais pakeitimais bus suteikta papildomų lankstumo galimybių ir nustatytos supaprastintos ir racionalizuotos procedūros. Siekiant sumažinti pinigų srautų sunkumus, valstybėms narėms taip pat suteikta galimybė 2020–2021 finansiniais metais pasinaudoti 100 % bendru finansavimu iš Sąjungos biudžeto. Kroatija raginama visapusiškai pasinaudoti tomis galimybėmis, kad padėtų asmenims ir sektoriams, kuriuos šie iššūkiai paveikė labiausiai;

               (9)tikėtina, kad socioekonominiai pandemijos padariniai bus didelio masto ir dėl skirtingų specializacijos modelių skirtinguose Kroatijos regionuose jie bus nevienodi. Ypač nukentės pakrančių regionai ir salos, labai priklausantys nuo turizmo. Todėl dabartinėmis aplinkybėmis reikia tikslinių atsakomųjų politikos priemonių;

               (10)2020 m. balandžio 30 d. Kroatija pateikė 2020 m. nacionalinę reformų programą ir 2020 m. konvergencijos programą. Siekiant atsižvelgti į jų tarpusavio sąsajas, abi programos vertintos vienu metu;

               (11)šiuo metu Kroatijai taikoma Stabilumo ir augimo pakto prevencinė dalis ir skolos taisyklė;

               (12)2020 m. konvergencijos programoje Vyriausybė numato nominaliojo balanso pablogėjimą nuo 0,4 % BVP pertekliaus 2019 m. iki 6,8 % BVP deficito 2020 m. ir pagerėjimą iki 2,4 % BVP deficito 2021 m. 2020 m. konvergencijos programoje numatoma, kad iki 73,2 % BVP 2019 m. sumažėjęs valdžios sektoriaus skolos santykis su BVP 2020 m. išaugs iki 86,7 % BVP. Makroekonominę ir fiskalinę perspektyvą veikia didelis neapibrėžtumas dėl COVID-19 pandemijos;

               (13)reaguodama į COVID-19 pandemiją ir laikydamasi suderinto Sąjungos požiūrio, Kroatija ėmėsi biudžetinių priemonių, kad padidintų sveikatos sistemos pajėgumą, suvaldytų pandemiją ir suteiktų pagalbą labiausiai nukentėjusiems asmenims bei įmonėms. Pagal 2020 m. konvergencijos programą tos biudžetinės priemonės sudarė 2,8 % BVP. Dvi pagrindinės priemonės yra subsidija, išmokėta įmonėms už darbuotojų išlaikymą, ir labiausiai nukentėjusių įmonių atleidimas nuo mokesčių. Be to, Kroatija priėmė 1,3 % BVP dydžio (2020 m. konvergencijos programos duomenimis) priemones, kurios, nors ir nedaro tiesioginio poveikio biudžetui, bet padės didinti įmonių likvidumą. Tos priemonės apima gyventojų ir įmonių pajamų mokesčių ir socialinių įmokų atidėjimą. Apskritai priemonės, kurių ėmėsi Kroatija, atitinka Komisijos komunikate dėl suderinto ekonominio atsako į COVID-19 protrūkį išdėstytas gaires. Visiškas tų priemonių įgyvendinimas, o vėliau, kai leis ekonominės sąlygos, fiskalinės politikos perorientavimas siekiant užtikrinti apdairią vidutinio laikotarpio fiskalinę būklę padės išsaugoti fiskalinį tvarumą vidutiniu laikotarpiu;

               (14)remiantis Komisijos 2020 m. pavasario prognoze, grindžiama nesikeičiančios politikos scenarijumi, Kroatijos valdžios sektoriaus balansas bus −7,1 % BVP 2020 m. ir −2,2 % BVP 2021 m. Numatoma, kad valdžios sektoriaus skolos santykis 2020 m. pasieks 88,6 % BVP, o 2021 m. sumažės iki 83,4 % BVP;

               (15)dėl 2020 m. Kroatijos planuojamo 3 % BVP deficito ribos viršijimo 2020 m. gegužės 20 d. Komisija paskelbė pranešimą, parengtą pagal Sutarties 126 straipsnio 3 dalį. Apskritai analizė rodo, kad Sutartyje ir Reglamente (EB) Nr. 1467/1997 apibrėžtas deficito kriterijus nėra įvykdytas;

               (16)reaguodama į pandemiją Kroatija skubiai ėmėsi plataus užmojo priemonių, kad apsaugotų savo piliečius ir sustabdytų viruso plitimą. Dėl pandemijos (ir susijusių jos plitimo valdymo priemonių) labai sutriko verslo veikla ir tai turi neigiamų padarinių darbo rinkai. Numatoma, kad 2020 m. realusis BVP sumažės 9,1 % ir 2021 m. padidės 7,5 %, o nedarbo lygis, remiantis Komisijos prognoze, 2020 m. padidės iki 10,2 % ir 2021 m. sumažės iki 7,4 %. Didelį poveikį pajus turizmo sektorius, sudarantis labai didelę Kroatijos ekonomikos dalį. Tuo pačiu metu Kroatijai taip pat teko šalinti didelio žemės drebėjimo, įvykusio 2020 m. kovo 22 d. Zagrebe, padarinius. Siekdama sušvelninti neigiamą poveikį ekonomikai, Kroatija ėmėsi plataus užmojo priemonių, įskaitant darbo užmokesčio rėmimo priemones, atleidimą nuo mokesčių ir socialinių įmokų bei jų mokėjimo atidėjimą, paramą MVĮ, papildomas eksporto draudimo garantijas ir paskolų dalių mokėjimo moratoriumą, taip pat konkrečias turizmui ir kitiems itin nukentėjusiems sektoriams skirtas priemones;

               (17)COVID-19 protrūkis tapo Kroatijos sveikatos sistemos atsparumo išbandymu. Nors sveikatos priežiūros prieinamumas Kroatijoje apskritai yra geras, dėl atstumo nepatenkinami medicininiai poreikiai yra vieni didžiausių Sąjungoje. Geresnes galimybes pasinaudoti sveikatos priežiūros paslaugomis sudarytų tolygesnis geografinis sveikatos priežiūros darbuotojų ir įstaigų pasiskirstymas. Dar galėtų būti tobulinamas Kroatijos centrinės valdžios ir apskričių valdžios institucijų atsakomybės už sveikatos priežiūros įstaigas pasidalijimas. Centrinė valdžia turi padengti apskritims priklausančių ligoninių skolas, tačiau turi mažai galimybių daryti įtaką jų valdymui. Siekiant užtikrinti ypatingos svarbos medicinos produktų tiekimą ir galimybę imtis veiksmų COVID-19 plitimui apriboti, labai svarbu, kad centrinė valdžia ir apskritys bendradarbiautų glaudžiau. Naudojant e. sveikatos priemones galima sumažinti sveikatos priežiūros darbuotojų ir pacientų tiesioginių kontaktų skaičių, taip sumažinama ir infekcijų rizika. Elektroninių receptų naudojimas plačiai paplitęs, tačiau tik nedidelė dalis siuntimų ir sveikatos įrašų yra skaitmeniniai;

               (18)sulėtėjus ekonominei veiklai, darbdaviams sunku mokėti darbo užmokestį, todėl galima tikėtis, kad padidės nedarbo bei skurdo lygis ir dar labiau išryškės teritoriniai skirtumai. Aktyvios darbo rinkos politikos priemonėmis paprastai naudojamasi vangiai, tačiau dabartinėmis aplinkybėmis tokių programų svarba išaugo. Siekiant paremti darbdavius ir kuo labiau sumažinti atleidžiamų darbuotojų skaičių, reikėtų stiprinti tokias priemones, kaip ir kitas ribotos trukmės paramos schemas, visų pirma sutrumpinto darbo laiko schemas. Trumpuoju laikotarpiu jos padeda išsaugoti darbo vietas, tačiau ir vidutinės trukmės laikotarpiu dar yra galimybių geriau numatyti darbo rinkos poreikius ekonomikai atsigaunant. Kroatijos valstybinė užimtumo tarnyba turėtų dėti daugiau pastangų, kad padėtų darbo jėgai ugdyti tinkamus įgūdžius (pvz., skaitmeninius įgūdžius), parengtų neaktyviems gyventojams skirtas informavimo strategijas ir kovotų su nedeklaruojamu darbu. Bedarbio pašalpa nesuteikia minimalios socialinės apsaugos atleistiems darbuotojams, nes tiek jos aprėptis, tiek adekvatumas yra maži. Galimybės mažinti skurdą skiriant minimalių pajamų išmokas taip pat vertinamos kaip prastos, turint omenyje aukštą skurdo ir socialinės atskirties lygį, teritorinius skirtumus ir rizikos veiksnius, susijusius su amžiumi, lytimi ir negalia;

               (19)susirūpinimą kelia interneto ryšio patikimumas. Daugelis Kroatijos namų ūkių neturi namuose prieigos prie spartaus interneto. Apie 70 % namų ūkių naudojasi fiksuotuoju plačiajuosčiu ryšiu ir tik 6 % naudojasi ne mažiau kaip 100 Mbps spartos fiksuotuoju plačiajuosčiu ryšiu. Ypač kaimo vietovėse tai gali užkirsti kelią nuotoliniam darbui ir mokymuisi, visų pirma pažeidžiamoms grupėms, pavyzdžiui, studentams iš palankių sąlygų neturinčių šeimų arba neįgaliesiems. Kyla pavojus, kad pereinant prie labiau skaitmenizuotos visuomenės šios grupės gali likti nuošalyje. Glaudžiai bendradarbiaujant su socialiniais partneriais reikėtų sudaryti geresnes alternatyvias darbo sąlygas, kuriomis naudojamos skaitmeninės technologijos, nes nuotoliniu būdu dirbančių darbuotojų dalis (6–7 %) dabar tesiekia pusę ES vidurkio;

               (20)kai kuriuos ekonomikos sektorius nuolat neigiamai veikė darbo jėgos trūkumas, daugiausia nulemtas įgūdžių stokos. Įgūdžių stoka galėtų sumažėti, o našumas – padidėti, jei darbuotojai būtų skatinami įgyti tinkamų įgūdžių, įskaitant skaitmeninius, pirminio švietimo ir mokymo metu, o vėliau persikvalifikuojant ir keliant kvalifikaciją. Švietimo ir mokymo sistemos kokybė bei įtraukumas turi būti gerinami visais lygmenimis, taip pat turi būti tęsiama mokymo programų reforma. Šios krizės metu jau įsitikinta, koks vertingas yra skaitmeninio švietimo įvedimas; reikia toliau plėtoti skaitmeninio švietimo ir mokymo infrastruktūrą ir medžiagą, taip pat mokytojų, mokinių ir suaugusiųjų skaitmeninius įgūdžius;

               (21)Kroatija turėtų remti nuolatinį kreditų ir kito finansavimo (įskaitant ne bankų), skirto perspektyviems skolininkams, kuriuos neigiamai paveikė krizė, srautą. Kroatija priėmė keletą mažosioms ir vidutinėms įmonėms (MVĮ) skirtų skatinamųjų priemonių ir paramos schemų. Kad būtų įveikta krizė ir užtikrintas sklandus ekonomikos atsigavimas, turėtų būti toliau dedamos pastangos greitai ir nuolat didinti įmonių likvidumą teikiant paskolas ir garantijas, visų pirma valstybės garantijas, daugiausia dėmesio skiriant MVĮ. Norėdamos patenkinti savo finansavimo poreikius, Kroatijos įmonės labai priklauso nuo bankų paskolų ir grynųjų pinigų srautų. Bankų sistema turėtų būti remiama garantijomis, kad būtų atverti nauji MVĮ finansavimo šaltiniai ir pagerintos galimybės gauti finansavimą. Rengiant ir įgyvendinant šias priemones reikia atsižvelgti į bankų sektoriaus atsparumą. Didinti įmonių likvidumą taip pat padėjo atleidimas nuo mokesčių bei socialinių įmokų mokėjimo ir leidimas juos atidėti;

               (22)vėl dedamos pastangos mažinti administracinę naštą ir reguliavimo apribojimus. Tačiau apskritai įmonių veiklą ir toliau stabdo vis dar didelė reglamentavimo ir administracinė našta, pavyzdžiui, susijusi su leidimais, ataskaitų teikimo reikalavimais ir mokesčių procedūromis. Konsultuojantis su suinteresuotosiomis šalimis ir tam skirtoje interneto svetainėje vis geriau identifikuojama administracinė ir finansinė našta, taip pat diegiamos priemonės, kuriomis siekiama sumažinti sunkiausias prievoles. Taip pat labai svarbu užtikrinti galimybes be kliūčių užsiimti profesine veikla supaprastinant reglamentavimo sistemas ir susijusias administracines procedūras, visų pirma MVĮ ir labai mažoms įmonėms, įskaitant atskirai praktikuojančius specialistus. Buvo atlikta parafiskalinių mokesčių peržiūra ir 2020 m. gegužės mėn. Vyriausybė priėmė pirmąjį veiksmų planą;

               (23)siekiant paremti ekonomikos atsigavimą, bus svarbu paankstinti brandžių viešųjų investicinių projektų įgyvendinimą ir skatinti privačiąsias investicijas, be kita ko, imantis atitinkamų reformų. Kroatija turėtų skatinti investicijas į augimą didinančius sektorius, prisidedančius prie žaliosios ir skaitmeninės pertvarkos. Viešojo administravimo ir įmonių skaitmeninei transformacijai labai svarbi moderni ir tvirta skaitmeninė infrastruktūra. Vykdant skaitmeninę pertvarką būtina sąlyga – investicijos į itin didelio pralaidumo tinklus, įskaitant 5G. Investicijos turėtų padėti Kroatijai siekti priklausomybės nuo iškastinio kuro mažinimo ir energetikos pertvarkos tikslų, nustatytų jos nacionaliniame energetikos ir klimato srities veiksmų plane. Kroatijai ypač reikia ir ji turi galimybių investuoti į tvarų miesto ir geležinkelių transportą, energijos vartojimo efektyvumą, atsinaujinančiuosius energijos išteklius ir aplinkos infrastruktūrą. Be to, kalbant apie vandens ir atliekų tvarkymą, Kroatija gerokai atsilieka nuo ES vidurkio, todėl investicijos būtinos jos ekonominiam vystymuisi palaikyti. Kroatijai reaguoti į kai kuriuos dėl perėjimo prie neutralizuoto poveikio klimatui ekonomikos kylančius iššūkius, visų pirma šalies ataskaitos D priede nurodytose teritorijose, turėtų padėti 2021–2027 m. Teisingos pertvarkos fondo programavimas. Tai suteiktų Kroatijai galimybę kuo geriau pasinaudoti tuo fondu;

               (24)Kroatijos viešojo administravimo veiksmingumas yra mažesnis už ES vidurkį. Veiksmingumą ir spartą mažina menki politikos ir projektų rengimo ir įgyvendinimo gebėjimai – tai tapo akivaizdu per krizę įgyvendinant struktūrinius ir investicijų fondus, kurie Kroatijai suteikia puikią galimybę sušvelninti krizės padarinius ir paremti ekonomikos atsigavimą. Nepasistūmėta įgyvendinant nei naują strateginio planavimo sistemą, nei paskelbtą Nacionalinę vystymosi strategiją. Be to, esama didelio viešojo administravimo įstaigų teritorinio susiskaidymo ir trūksta vietos lygmens pusiausvyros tarp pareigų ir išteklių. Tai prisideda prie nevienodos visoje šalyje teikiamų viešųjų paslaugų kokybės ir didina administracines išlaidas;

               (25)verslo aplinką ir toliau neigiamai veikia daug neišnagrinėtų bylų ir ilgos procedūros civiliniuose ir komerciniuose teismuose ir tai neleidžia veiksmingai spręsti nemokumo bylų, o baudžiamosios teisenos kokybės ir efektyvumo problemos trukdo kovoti su ekonominiais ir finansiniais pažeidimais. Padaryta pažanga sprendžiant seniausias nebaigtas teismo bylas ir naudojant elektroninį ryšį teismuose, tačiau dar yra ką tobulinti;

               (26)nors šiose rekomendacijose dėmesys sutelktas į pandemijos socioekonominio poveikio švelninimą ir palankesnių sąlygų ekonomikai atsigauti sudarymą, 2019 m. liepos 9 d. Tarybos priimtose 2019 m. konkrečioms šalims skirtose rekomendacijose taip pat aptartos reformos, būtinos siekiant reaguoti į vidutinio laikotarpio ir ilgalaikius struktūrinius iššūkius. Tos rekomendacijos tebėra aktualios, o jų įgyvendinimas bus toliau stebimas per visą kitų metų Europos semestro metinį ciklą. Taip pat bus stebimas ir rekomendacijų dėl ekonominės politikos, susijusios su investicijomis, įgyvendinimas. Į pastarąsias rekomendacijas turėtų būti atsižvelgta strateginio sanglaudos politikos finansavimo po 2020 m. programavimo procese, be kita ko, rengiant dabartinės krizės poveikio švelninimo priemones ir išėjimo iš jos strategijas;

               (27)Kroatijos finansų sektorius yra pakankamai kapitalizuotas ir pelningas, o bankų sektoriaus turto kokybė per pastaruosius kelerius metus pagerėjo. Tačiau finansų įstaigos greičiausiai patirs tam tikrą įtampą dėl jų pozicijų sektoriuose, kurie yra labiausiai pažeidžiami COVID-19 protrūkio. Nustatytos priemonės, kuriomis siekiama sumažinti neigiamą viruso plitimo valdymo priemonių poveikį įmonėms. Labai svarbu, kad šios priemonės būtų laikinos, susijusios tik su protrūkiu ir pakankamos, kad padėtų finansinių sunkumų patiriančioms įmonėms atkurti gyvybingumą. Toks požiūris padės įmonėms ir nesumenkins Kroatijos padarytos pažangos didinant finansų sektoriaus stabilumą;

               (28)labai svarbios tolesnės pastangos stiprinti korupcijos prevencijos ir sankcijų už ją sistemą siekiant užtikrinti atsigavimą po COVID-19 krizės ir pasiekti veiksmingą, atskaitingą ir skaidrų lėšų ir išteklių skyrimą ir paskirstymą. Nepaisant to, kad iš dalies įgyvendinti keli veiksmų planai, įmonėse tebėra daug korupcijos ir interesų konfliktų. Siekiant užtikrinti skaidrų ir veiksmingą viešųjų lėšų panaudojimą, reikia toliau stiprinti korupcijos prevencijos ir sankcijų už ją sistemą. Reikia veiksmingesnių korupcijos prevencijos ir sankcijų už ją skyrimo priemonių, ypač vietos lygmens. Vis dar reikia stiprinti vietos pareigūnų ir į vietos viešąsias įmones paskirtų asmenų priežiūros mechanizmus, taip pat užtikrinti, kad savo esminį prevencinį vaidmenį galėtų atlikti Interesų konfliktų prevencijos komisija. Skaidrumo didinimo iniciatyvos, pavyzdžiui, teisėjų ir prokurorų turto viešinimas, turėtų būti pradėtos įgyvendinti 2020 m.;

               (29)Europos semestras yra nuolatinio Sąjungos ekonominės ir užimtumo politikos koordinavimo sistema, galinti prisidėti prie tvarios ekonomikos. 2020 m. nacionalinėse reformų programose valstybės narės įvertino pažangą, padarytą įgyvendinant Jungtinių Tautų darnaus vystymosi tikslus (DVT). Užtikrindama, kad būtų visapusiškai įgyvendintos toliau pateiktos rekomendacijos, Kroatija prisidės prie pažangos, daromos siekiant DVT, ir bendrų pastangų užtikrinti konkurencingą tvarumą Sąjungoje;

               (30)per 2020 m. Europos semestrą Komisija atliko išsamią Kroatijos ekonominės politikos analizę ir ją paskelbė 2020 m. šaliai skirtoje ataskaitoje. Be to, ji įvertino 2020 m. konvergencijos programą ir 2020 m. nacionalinę reformų programą, taip pat veiksmus, kurių Kroatija ėmėsi atsižvelgdama į ankstesniais metais jai skirtas rekomendacijas. Komisija įvertino ne tik jų svarbą tvariai fiskalinei ir socialinei bei ekonominei Kroatijos politikai, bet ir tai, kaip jie atitinka Sąjungos taisykles ir gaires, nes būtina stiprinti bendrą Sąjungos ekonomikos valdymą Sąjungos lygio priemonėmis prisidedant prie būsimų nacionalinių sprendimų;

               (31)atsižvelgdama į tą vertinimą, Taryba išnagrinėjo 2020 m. konvergencijos programą, o jos nuomonė
                  8
                pateikta visų pirma toliau išdėstytoje 1 rekomendacijoje;

               (32)atsižvelgdama į Komisijos nuodugnios apžvalgos ir šio vertinimo rezultatus, Taryba išnagrinėjo 2020 m. nacionalinę reformų programą ir 2020 m. konvergencijos programą. Šiose rekomendacijose atsižvelgiama į poreikį kovoti su pandemija ir sudaryti palankesnes sąlygas ekonomikai atsigauti, nes tai pirmas būtinas žingsnis, kuris leistų koreguoti disbalansą. Rekomendacijos, kuriomis tiesiogiai mažinamas Komisijos pagal Reglamento (ES) Nr. 1176/2011 6 straipsnį nustatytas makroekonominis disbalansas, atspindėtos 1, 2, 3 ir 4 rekomendacijose,

               REKOMENDUOJA Kroatijai 2020 ir 2021 m. imtis šių veiksmų:

               1.Laikantis bendrosios nukrypti leidžiančios išlygos, imtis visų būtinų priemonių, kad būtų veiksmingai kovojama su pandemija, palaikoma ekonomika ir remiamas būsimas atsigavimas. Kai leis ekonominės sąlygos, vykdyti fiskalinę politiką, kuria siekiama užtikrinti apdairią vidutinės trukmės fiskalinę būklę ir skolos tvarumą, kartu skatinant investicijas. Didinti sveikatos priežiūros sistemos atsparumą. Skatinti subalansuotą geografinį sveikatos priežiūros darbuotojų ir įstaigų pasiskirstymą, glaudesnį visų lygmenų administracijos bendradarbiavimą ir investicijas į e. sveikatą.

               2.Stiprinti darbo rinkos priemones bei institucijas ir didinti bedarbio pašalpų ir minimalių pajamų sistemų adekvatumą. Gerinti prieigą prie skaitmeninės infrastruktūros ir paslaugų. Skatinti ugdyti įgūdžius.

               3.Toliau taikyti likvidumo užtikrinimo mažosioms ir vidutinėms įmonėms ir savarankiškai dirbantiems asmenims priemones. Toliau mažinti parafiskalinius mokesčius ir prekių bei paslaugų rinkos reguliavimo apribojimus. Siekiant paremti ekonomikos atsigavimą, paankstinti brandžių viešųjų investicinių projektų įgyvendinimą ir skatinti privačiąsias investicijas. Investicijas sutelkti į žaliąją ir skaitmeninę pertvarką, visų pirma į aplinkosaugos infrastruktūrą, tvarų miesto ir geležinkelių transportą, švarią ir veiksmingą energijos gamybą bei vartojimą ir spartų plačiajuostį ryšį.

               4.Centriniu ir vietos lygmenimis stiprinti viešojo administravimo įstaigų gebėjimus ir veiksmingumą rengiant ir įgyvendinant viešuosius projektus ir politiką. Didinti teismų sistemos veiksmingumą.

               Priimta Briuselyje

                     Tarybos vardu

                     Pirmininkas

                     (1)

                        OL L 209, 1997 8 2, p. 1.

                     (2)

                        OL L 306, 2011 11 23, p. 25.

                     (3)

                        SWD(2020) 510 final.

                     (4)

                        OL C 301, 2019 9 5, p. 117.

                     (5)

                        COM(2020) 112 final.

                     (6)

                        COM(2020) 123 final.

                     (7)

                        2020 m. kovo 30 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) 2020/460 , kuriuo dėl konkrečių priemonių investicijoms į valstybių narių sveikatos priežiūros sistemas ir kitus jų ekonomikos sektorius sutelkti reaguojant į COVID-19 protrūkį iš dalies keičiami reglamentai (ES) Nr. 1301/2013, (ES) Nr. 1303/2013 ir (ES) Nr. 508/2014 (Atsako į koronaviruso grėsmę investicijų iniciatyva) (OL L 99, 2020 3 31, p. 5), ir 2020 m. balandžio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) 2020/558 , kuriuo iš dalies keičiami reglamentai (ES) Nr. 1301/2013 ir (ES) Nr. 1303/2013, kiek tai susiję su konkrečiomis priemonėmis, kuriomis sudaromos išskirtinės lanksčios sąlygos naudoti Europos struktūrinių ir investicijų fondų lėšas reaguojant į COVID-19 protrūkį (OL L 130, 2020 4 24, p. 1).

                     (8)

                        Pagal Tarybos reglamento (EB) Nr. 1466/97 9 straipsnio 2 dalį.


               EUROPOS KOMISIJA
            Briuselis, 2020 05 20
            COM(2020) 516 final
            Rekomendacija
            TARYBOS REKOMENDACIJA
            dėl 2020 m. Liuksemburgo nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2020 m. Liuksemburgo stabilumo programos

               Rekomendacija

               TARYBOS REKOMENDACIJA

               dėl 2020 m. Liuksemburgo nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2020 m. Liuksemburgo stabilumo programos

               EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,

               atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 121 straipsnio 2 dalį ir 148 straipsnio 4 dalį,

               atsižvelgdama į 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei koordinavimo
                  1
               , ypač į jo 5 straipsnio 2 dalį,

               atsižvelgdama į Europos Komisijos rekomendaciją,

               atsižvelgdama į Europos Parlamento rezoliucijas,

               atsižvelgdama į Europos Vadovų Tarybos išvadas,

               atsižvelgdama į Užimtumo komiteto nuomonę,

               atsižvelgdama į Ekonomikos ir finansų komiteto nuomonę,

               atsižvelgdama į Socialinės apsaugos komiteto nuomonę,

               atsižvelgdama į Ekonominės politikos komiteto nuomonę,

               kadangi:

               (1)2019 m. gruodžio 17 d. Komisija priėmė metinę tvaraus augimo strategiją, kuria pradedamas 2020 m. Europos ekonominės politikos koordinavimo semestras. Ji tinkamai atsižvelgė į 2017 m. lapkričio 17 d. Europos Parlamento, Tarybos ir Komisijos paskelbtą Europos socialinių teisių ramstį. 2019 m. gruodžio 17 d. Komisija pagal Reglamentą (ES) Nr. 1176/2011 priėmė ir įspėjimo mechanizmo ataskaitą – joje Liuksemburgas nenurodytas kaip viena iš valstybių narių, dėl kurių reikės parengti nuodugnią apžvalgą. Tą pačią dieną Komisija taip pat priėmė rekomendaciją dėl Tarybos rekomendacijos dėl euro zonos ekonominės politikos;

               (2)2020 m. vasario 26 d. paskelbta 2020 m. Liuksemburgui skirta ataskaita
                  2
               . Joje įvertinta Liuksemburgo pažanga, padaryta įgyvendinant 2019 m. liepos 9 d. Tarybos priimtas šaliai skirtas rekomendacijas
                  3
               , veiksmai, kurių šalis ėmėsi atsižvelgdama į ankstesniais metais priimtas rekomendacijas, ir Liuksemburgo pažanga siekiant nacionalinių tikslų pagal strategiją „Europa 2020“;

               (3)2020 m. kovo 11 d. Pasaulio sveikatos organizacija COVID-19 protrūkį oficialiai paskelbė pasauline pandemija. Dėl pandemijos piliečiai, visuomenė ir ekonomika pateko į ekstremalią didelio pavojaus visuomenės sveikatai situaciją. Ji kelia didžiulį spaudimą nacionalinėms sveikatos sistemoms, trikdo pasaulines tiekimo grandines, kelia finansų rinkų nestabilumą, lemia vartotojų paklausos sukrėtimus ir neigiamai veikia įvairius sektorius. Ji kelia grėsmę žmonių darbo vietoms, jų pajamoms ir įmonių verslui. Jos sukeltas didelis ekonominis sukrėtimas jau turi skaudžių pasekmių Europos Sąjungoje. 2020 m. kovo 13 d. Komisija priėmė komunikatą
                  4
               , kuriuo raginama užtikrinti suderintą ekonominį atsaką į krizę, įtraukiant visus nacionalinio ir Sąjungos lygmens suinteresuotuosius subjektus;

               (4)kelios valstybės narės paskelbė nepaprastąją padėtį arba ėmėsi neatidėliotinų priemonių. Visos neatidėliotinos priemonės turėtų būti griežtai proporcingos, būtinos, ribotos trukmės ir atitikti Europos bei tarptautinius standartus. Joms turėtų būti taikoma demokratinė priežiūra ir nepriklausoma teisminė peržiūra;

               (5)2020 m. kovo 20 d. Komisija priėmė Komunikatą dėl Stabilumo ir augimo pakte nustatytos bendrosios išvengimo sąlygos taikymo
                  5
               . Pagal Reglamento (EB) Nr. 1466/97 5 straipsnio 1 dalyje, 6 straipsnio 3 dalyje, 9 straipsnio 1 dalyje bei 10 straipsnio 3 dalyje ir Reglamento (EB) Nr. 1467/97 3 straipsnio 5 dalyje bei 5 straipsnio 2 dalyje nustatytą išlygą sudaromos palankesnės sąlygos koordinuoti biudžeto politiką esant dideliam ekonomikos nuosmukiui. Komunikate Komisija pritarė Tarybos nuomonei, kad, atsižvelgiant į numatomą didelį ekonomikos nuosmukį dėl COVID-19 protrūkio, dabartinės sąlygos leidžia pradėti taikyti šią išlygą. 2020 m. kovo 23 d. valstybių narių finansų ministrai pritarė Komisijos vertinimui. Pradėjus taikyti bendrąją nukrypti leidžiančią išlygą leidžiama laikinai nukrypti nuo vidutinio laikotarpio biudžeto tikslui pasiekti numatyto koregavimo plano, jei tai nekelia pavojaus fiskaliniam tvarumui vidutiniu laikotarpiu. Kalbant apie korekcinę dalį, Taryba taip pat gali, remdamasi Komisijos rekomendacija, priimti patikslintą fiskalinę trajektoriją. Taikant bendrąją nukrypti leidžiančią išlygą Stabilumo ir augimo pakto procedūros nestabdomos. Ji suteikia galimybę valstybėms narėms nukrypti nuo paprastai taikomų biudžetinių reikalavimų, o Komisijai ir Tarybai – imtis būtinų politikos koordinavimo priemonių laikantis Pakto;

               (6)siekiant apriboti ir kontroliuoti pandemijos plitimą, padidinti nacionalinių sveikatos sistemų atsparumą, verslui bei namų ūkiams teikiamos paramos priemonėmis sušvelninti socioekonominius padarinius ir užtikrinti adekvačias sveikatos ir saugos sąlygas darbo vietoje, kad būtų galima atnaujinti ekonominę veiklą, reikia nuolatinių veiksmų. Kad paremtų valstybių narių pastangas tose srityse, ES turėtų visapusiškai išnaudoti įvairias turimas priemones. Be to, valstybės narės ir Sąjunga turėtų bendradarbiaudamos rengti priemones, kurios yra būtinos, kad galėtume grįžti prie įprasto savo visuomenės ir ekonomikos funkcionavimo ir tvaraus augimo, įtraukdamos, inter alia, žaliąją bei skaitmeninę transformaciją ir naudodamosi visa krizės metu įgyta patirtimi;

               (7)dėl COVID-19 krizės išryškėjo bendrosios rinkos gebėjimas lanksčiai prisitaikyti prie išskirtinių aplinkybių. Vis dėlto siekiant užtikrinti greitą ir sklandų perėjimą prie atsigavimo etapo ir laisvo prekių, paslaugų bei darbuotojų judėjimo, išskirtines priemones, neleidžiančias įprastai veikti bendrajai rinkai, būtina panaikinti, kai tik jos bus nebebūtinos. Dabartinė krizė parodė, kad sveikatos sektoriuje reikia pasirengimo krizėms planų, visų pirma apimančių geresnes pirkimo strategijas, diversifikuotas tiekimo grandines ir strateginius būtiniausių prekių rezervus. Jie yra esminiai platesnių pasirengimo krizėms planų rengimo elementai;

               (8)kad visus nenaudojamus Europos struktūrinių ir investicijų fondų išteklius valstybės narės galėtų sutelkti išskirtiniam COVID-19 pandemijos poveikiui švelninti, Sąjungos teisės aktų leidėjas jau priėmė atitinkamų teisės aktų pakeitimus
                  6
               . Tais pakeitimais bus suteikta papildomų lankstumo galimybių ir nustatytos supaprastintos ir racionalizuotos procedūros. Siekiant sumažinti pinigų srautų sunkumus, valstybėms narėms taip pat suteikta galimybė 2020–2021 finansiniais metais pasinaudoti 100 % bendru finansavimu iš Sąjungos biudžeto. Liuksemburgas raginamas visapusiškai pasinaudoti tomis galimybėmis, kad padėtų asmenims ir sektoriams, kuriuos šie iššūkiai paveikė labiausiai;

               (9)2020 m. balandžio 30 d. Liuksemburgas pateikė 2020 m. nacionalinę reformų programą, o 2020 m. balandžio 29 d. – 2020 m. stabilumo programą. Siekiant atsižvelgti į jų tarpusavio sąsajas, abi programos vertintos vienu metu;

               (10)šiuo metu Liuksemburgui taikoma Stabilumo ir augimo pakto prevencinė dalis;

               (11)2020 m. stabilumo programoje vyriausybė planuoja, kad nominalusis balansas pablogės nuo 2,2 % BVP pertekliaus 2019 m. iki 8,5 % BVP deficito 2020 m. Numatoma, kad 2021 m. deficitas sumažės iki 3,0 % BVP. 2020 m. stabilumo programoje numatoma, kad iki 22,1 % BVP 2019 m. padidėjęs valdžios sektoriaus skolos santykis su BVP 2020 m. išaugs iki 28,7 %. Makroekonominę ir fiskalinę perspektyvas veikia didelis neapibrėžtumas dėl COVID-19 pandemijos;

               (12)reaguodamas į COVID-19 pandemiją ir laikydamasis suderinto Sąjungos požiūrio, Liuksemburgas ėmėsi biudžetinių priemonių, kad padidintų sveikatos sistemos pajėgumą, suvaldytų pandemiją ir suteiktų pagalbą labiausiai nukentėjusiems asmenims ir sektoriams. Pagal 2020 m. stabilumo programą tos biudžetinės priemonės sudarė 5,5 % BVP. Šios priemonės yra, be kita ko: sveikatos priežiūros paslaugų stiprinimas, parama sunkumų patiriančioms įmonėms, grąžintinos paskolos ir sutrumpinto darbo laiko tvarka, taip pat taikoma savarankiškai dirbantiems asmenims ir tarpvalstybiniams darbuotojams. Be to, Liuksemburgas paskelbė apie priemones, kurios, nors ir nedaro tiesioginio poveikio biudžetui, padės palaikyti įmonių likvidumą. Tos priemonės apima mokesčių atidėjimą, paskolas laikinų finansinių sunkumų patiriančioms mažosioms ir vidutinėms įmonėms ir garantijas. Priešingai, nei nurodyta 2020 m. stabilumo programoje, Komisijos vertinimu, paketo poveikis yra mažesnis, nes mokesčių atidėjimo ir grąžintinų paskolų teikimo ji nelaiko diskrecinėmis priemonėmis, turinčiomis poveikį biudžetui. Tačiau valdžios institucijos mano, kad tiesioginių mokesčių atidėjimas galiausiai turėtų poveikį biudžetui, ir jis įtrauktas į pirmiau minėtą 5,5 % BVP sumą. Be to, dalis sumos, susijusios su sutrumpinto darbo laiko sistemomis, jau laikoma automatinių stabilizavimo priemonių veikimo dalimi. Apskritai priemonės, kurių ėmėsi Liuksemburgas, atitinka Komisijos komunikate dėl suderinto ekonominio atsako į COVID-19 protrūkį išdėstytas gaires. Visiškas tų priemonių įgyvendinimas, o vėliau, kai leis ekonominės sąlygos, fiskalinės politikos perorientavimas siekiant užtikrinti apdairią vidutinio laikotarpio fiskalinę būklę padės išsaugoti fiskalinį tvarumą vidutiniu laikotarpiu;

               (13)remiantis Komisijos 2020 m. pavasario prognoze, grindžiama nesikeičiančios politikos scenarijumi, Liuksemburgo valdžios sektoriaus balansas bus 4,8 % BVP deficitas 2020 m. ir 0,1 % BVP perteklius 2021 m. Numatoma, kad 2020 ir 2021 m. valdžios sektoriaus skolos santykis vis dar neviršys 60 % BVP. Palyginti su Komisijos prognozėmis, stabilumo programa pagrįsta atsargesnėmis tiek pajamų, tiek išlaidų prielaidomis;

               (14)dėl 2020 m. Liuksemburgo numatomo 3 % BVP deficito ribos viršijimo 2020 m. gegužės 20 d. Komisija paskelbė pranešimą, parengtą pagal Sutarties 126 straipsnio 3 dalį. Apskritai analizė rodo, kad Sutartyje ir Reglamente (EB) Nr. 1467/1997 apibrėžtas deficito kriterijus nėra įvykdytas;

               (15)Liuksemburgo sveikatos sistema yra viena iš geriausiai veikiančių ES. Tačiau 49 % gydytojų ir 62 % sveikatos priežiūros darbuotojų yra užsieniečiai, todėl sistemos kritinio pažeidžiamumo riba gerokai viršijama (pagal Pasaulio sveikatos organizacijos rodiklį). Šiomis aplinkybėmis poveikį Liuksemburgo sveikatos sistemai krizės metu gali daryti vienašaliai kaimyninių šalių sprendimai. Liuksemburgas per rekordiškai trumpą laiką turėjo imtis trumpalaikių priemonių, kad dėl COVID-19 krizės padidintų savo sveikatos priežiūros sistemos atsparumą, pavyzdžiui, mobilizuoti medicinos infrastruktūrą ir įrengti laikiną ligoninės priestatą, taip pat apgyvendinti Liuksemburge tarpvalstybinius sveikatos priežiūros darbuotojus ir jų šeimas;

               (16)numatoma, kad, be pastaraisiais metais augančio sveikatos priežiūros darbuotojų laisvų darbo vietų skaičiaus, sveikatos sistemai ateityje kils daugiau iššūkių. Konkretūs iššūkiai – tai numatomas sveikatos priežiūros paslaugų poreikio didėjimas senėjant visuomenei ir planuojamas 59–69 % medicinos darbuotojų išėjimas į pensiją per kitus 15 metų. Įgūdžių derinimo inovacijos ir profesinių vaidmenų, užduočių pasidalijimo ir pakeitimo kaita atliks svarbų vaidmenį užtikrinant, kad sveikatos sektorius išliktų patraukli darbo vieta. Apskritai dar yra galimybių gerinti sveikatos sistemos valdymą, įskaitant bendradarbiavimą su kaimyninėmis šalimis, ir vyriausybė neseniai pradėjo reikšmingą šios srities reformą. Nors Liuksemburgo skaitmeninė infrastruktūra jau ir taip pažangi, vis dar dedamos pastangos įgyvendinti e. sveikatos sprendimus, pavyzdžiui, skaitmeninius atlyginimo paslaugų teikėjams sprendimus. Liuksemburgas daug dėmesio skyrė skaitmeninėms technologijoms, tokioms kaip superkompiuterija, dirbtinis intelektas, blokų grandinės technologija ir didieji duomenys, ir turi galimybių pasinaudodamas šiais pajėgumais ir bendradarbiaudamas Sąjungos lygmeniu daug prisidėti prie mokslinių tyrimų, kuriais siekiama neutralizuoti virusą bei sumažinti užsikrėtimo atvejų skaičių. Liuksemburgas taip pat nustatė naują paramos schemą, skirtą kovos su COVID-19 produktų mokslinių tyrimų ir plėtros investiciniams projektams, kurie yra būtini siekiant veiksmingai suvaldyti dabartinį protrūkį, kuriant veiksmingus gydymo būdus ir vakcinas;

               (17)pagal Komisijos prognozę numatoma, kad nedarbas 2020 m. išaugs iki 6,4 %, o 2021 m. sumažės iki 6,1 %. Liuksemburgas ėmėsi tam tikrų priemonių, skirtų darbo vietoms išsaugoti (visų pirma dėl sutrumpinto darbo laiko). Tačiau atsižvelgiant į tai, kad dėl naujos minimalių pajamų sistemos (pranc. revenu d'inclusion sociale, REVIS) jau padidėjo valstybinės užimtumo tarnybos užregistruotų bedarbių skaičius, nes nuo 2019 m. sausio mėn. įvestas privalomas reikalavimas registruoti jos paramos gavėjus, ypatingą dėmesį reikėtų skirti labiau pažeidžiamoms grupėms, kaip antai vyresnio amžiaus ir žemos kvalifikacijos darbuotojams. Tie labiau pažeidžiami žmonės labiausiai nukentės dėl COVID-19 krizės padidėjusios konkurencijos darbo rinkoje. Kiti nuo krizės galintys nukentėti pažeidžiami žmonės yra laikini darbuotojai, taip pat žemos kvalifikacijos darbuotojai apskritai. Kaip nustatyta ankstesniais metais Liuksemburgui skirtose rekomendacijose, žemas vyresnio amžiaus darbuotojų užimtumo lygis tebėra struktūrinė Liuksemburgo problema, taip pat daranti poveikį ilgalaikiam pensijų sistemos tvarumui. Dabartinėmis aplinkybėmis vyresnio amžiaus darbuotojams kyla dar didesnė rizika būtų atleistiems iš darbo dėl krizės; dabar labiau nei kada nors anksčiau būtina didinti jų gebėjimą prisitaikyti, kad galėtų dirbti kitus darbus ir kituose sektoriuose, be kita ko, keliant jų kvalifikaciją ir juos perkvalifikuojant. Liuksemburgo socialinės įtraukties rezultatai artimi ES vidurkiui, tačiau nelygybės ir dirbančiųjų skurdo rodikliai pastaraisiais metais prastėjo, o studentų galimybėms ir toliau įtakos turi jų socioekonominė padėtis. Šiomis aplinkybėmis visų pirma reikėtų remti labiau pažeidžiamas grupes, siekiant sumažinti socialinį krizės poveikį;

               (18)Liuksemburgas į savo stabilizavimo planą įtraukė tam tikrų priemonių, siekdamas per COVID-19 krizę paremti įmones, visų pirma mažąsias ir vidutines įmones, be kita ko, savarankiškai dirbančius asmenis ir labai mažas įmones. Vienas iš labiausiai paveiktų sektorių yra mažmeninė prekyba: dėl drastiško paklausos sumažėjimo ir dabar taikomų priemonių daugelis įmonių iš viso negali veikti arba apribojo savo veiklą. Mažmeninės prekybos atsigavimą po krizės paskatintų reguliavimo lankstumas. Be to, būtų naudinga remti mažąsias ir vidutines įmones joms diegiant veiklos tęstinumą užtikrinančias skaitmenines technologijas, tokias kaip e. prekyba. Tinkamas priemones reikėtų išlaikyti per visą atsigavimo laikotarpį, taip pat laipsniškai ir lanksčiai jų atsisakyti ir nustatyti labiausiai paveiktus sektorius, kad būtų galima parengti konkrečius paramos planus, suteikiančius galimybę tiems sektoriams atsigavimo etapu mažinti atsilikimą. Įgyvendinant šias priemones reikia atsižvelgti į bankų sektoriaus atsparumą. Po sunkiausio krizės etapo siekiant paremti mažųjų ir vidutinių įmonių pertvarką ir naujų mažųjų ir vidutinių įmonių kūrimą augimą skatinančiuose sektoriuose, Liuksemburgo nemokumo sistemos reforma gali padėti įmonėms gauti antrą galimybę, jei bankrotas joms gresia ne dėl jų pačių kaltės;

               (19)siekiant paremti ekonomikos atsigavimą, bus svarbu paankstinti brandžių viešųjų investicinių projektų įgyvendinimą ir skatinti privačiąsias investicijas, be kita ko, imantis atitinkamų reformų, visų pirma skaitmeniniame ir žaliajame sektoriuose. Liuksemburgas jau ėmėsi iniciatyvų skaitmeninimui ir inovacijoms skatinti, tačiau technologijų integracijos verslo sektoriuje ir privačiųjų investicijų, taip pat viešųjų paslaugų skaitmeninimo lygis tebėra žemas, atsižvelgiant į didelio potencialo aplinką ir šalies užmojį pereiti prie duomenimis grindžiamos ekonomikos. Siekiant paremti mažąsias ir vidutines įmones ir paskatinti augimą ir konkurencingumą, bus labai svarbu investuoti į skaitmeninimą, aukšto lygio skaitmeninius įgūdžius ir inovacijas, taip pat parengti integruotą mokslinių tyrimų ir inovacijų strategiją. Atsigavimą taip pat reikėtų toliau remti trumpuoju laikotarpiu sparčiau vykdant plataus užmojo žaliąsias investicijas. Pagrindiniai sektoriai galėtų būti, visų pirma, darnusis transportas, įskaitant geležinkelius, darni statyba, ypač kiek tai susiję su pastatų (ir esamų, ir naujų) energiniu naudingumu ir atsinaujinančiąja energija. Visa tai galėtų būti tvirta paskata žaliajai ekonomikai ir padėtų Liuksemburgui priartėti prie 2030 m. šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekio sumažinimo, energijos vartojimo efektyvumo ir atsinaujinančiosios energijos tikslų, taip pat pasirengti pereiti prie neutralizuoto poveikio klimatui ekonomikos. Ir toliau būtina nustatyti investicinius poreikius ir ieškoti investicijų finansavimo šaltinių, be kita ko, atsižvelgiant į COVID-19 protrūkio poveikį ekonomikai ir viešiesiems finansams. Liuksemburgui reaguoti į kai kuriuos dėl perėjimo prie neutralizuoto poveikio klimatui ekonomikos kylančius iššūkius, visų pirma šalies ataskaitos D priede nurodytose teritorijose, turėtų padėti 2021–2027 m. Teisingos pertvarkos fondo programavimas. Tai suteiktų Liuksemburgui galimybę kuo geriau pasinaudoti tuo fondu;

               (20)atsižvelgiant į didelius tiesioginių užsienio investicijų srautus ir sudėtingas teisines struktūras, kuriose dalyvauja užsienio rėmėjai, Liuksemburgui kyla didelė pinigų plovimo rizika. Ši rizika, visų pirma susijusi su specialistais, teikiančiais paslaugas įmonėms ir patikos fondams arba investicines paslaugas, atsispindi ir nacionaliniame rizikos vertinime. Dėl trūkumų, kurių atsiranda šiems specialistams taikant kovos su pinigų plovimu sistemą, parengiamos neadekvačios rizikos analizės, o pranešimo apie įtartiną veiklą lygis yra žemas. Šių specialistų priežiūros intensyvumas yra nepakankamas šiems trūkumams ištaisyti. Siekiant apriboti įmonių slaptumą ir nustatyti tikruosius savininkus, buvo sudarytas nacionalinis tikrųjų savininkų registras. Pateiktos informacijos kokybę ir registro veiksmingumą būtina nuolat stebėti;

               (21)kaip pripažinta 2020 m. euro zonai skirtoje rekomendacijoje, kova su agresyviu mokesčių planavimu tebėra labai svarbi siekiant padidinti mokesčių sistemų veiksmingumą ir teisingumą. Mokesčių mokėtojų agresyvaus mokesčių planavimo strategijų šalutinis poveikis kitoms valstybėms narėms skatina imtis koordinuotų nacionalinės politikos priemonių, kurios papildytų Sąjungos teisės aktus. Liuksemburgas ėmėsi priemonių kovoti su agresyviu mokesčių planavimu, t. y. įgyvendino anksčiau sutartas tarptautines ir europines iniciatyvas, tačiau turint omenyje aukštą dividendų, palūkanų ir autorinių atlyginimų mokėjimų, kaip BVP dalies, lygį galima daryti prielaidą, kad agresyviu mokesčių planavimu užsiimančios bendrovės naudojasi šalies mokesčių taisyklėmis. Dauguma tiesioginių užsienio investicijų tenka specialiosios paskirties subjektams. Kadangi palūkanų ir autorinių atlyginimų mokėjimai į užsienį (t. y. mokėjimai, kuriuos ES rezidentai atlieka trečiųjų valstybių rezidentams) išskaičiuojamaisiais mokesčiais neapmokestinami, o dividendų mokėjimai išskaičiuojamaisiais mokesčiais neapmokestinami tam tikromis aplinkybėmis, tie mokėjimai, jei jie nėra apmokestinami gavėjo šalyje, gali būti neapmokestinami iš viso. Liuksemburgas pateikė teisės akto projektą, pagal kurį numatyta neatskaityti palūkanų ir autorinių atlyginimų mokėjimų jurisdikciją turintiems subjektams, įtrauktiems į mokesčių tikslais nebendradarbiaujančių jurisdikciją turinčių subjektų ES sąrašą, laikydamasis įsipareigojimo tų jurisdikciją turinčių subjektų atžvilgiu nustatyti apsaugos priemones;

               (22)nors šiose rekomendacijose dėmesys sutelktas į pandemijos socioekonominio poveikio švelninimą ir palankesnių sąlygų ekonomikai atsigauti sudarymą, 2019 m. liepos 9 d. Tarybos priimtose 2019 m. konkrečioms šalims skirtose rekomendacijose taip pat aptartos reformos, būtinos siekiant reaguoti į vidutinio laikotarpio ir ilgalaikius struktūrinius iššūkius. Tos rekomendacijos tebėra aktualios, o jų įgyvendinimas bus toliau stebimas per visą kitų metų Europos semestro metinį ciklą. Taip pat bus stebimas ir rekomendacijų dėl ekonominės politikos, susijusios su investicijomis, įgyvendinimas. Į pastarąsias rekomendacijas turėtų būti atsižvelgta strateginio sanglaudos politikos finansavimo po 2020 m. programavimo procese, be kita ko, rengiant dabartinės krizės poveikio švelninimo priemones ir išėjimo iš jos strategijas;

               (23)Europos semestras yra nuolatinio Sąjungos ekonominės ir užimtumo politikos koordinavimo sistema, galinti prisidėti prie tvarios ekonomikos. 2020 m. nacionalinėse reformų programose valstybės narės įvertino pažangą, padarytą įgyvendinant Jungtinių Tautų darnaus vystymosi tikslus (DVT). Užtikrindamas, kad būtų visapusiškai įgyvendintos toliau pateiktos rekomendacijos, Liuksemburgas prisidės prie pažangos, daromos siekiant DVT, ir bendrų pastangų užtikrinti konkurencingą tvarumą Sąjungoje;

               (24)siekiant greitai atsigauti nuo ekonominio COVID-19 poveikio, labai svarbu glaudžiai koordinuoti ekonominės ir pinigų sąjungos šalių ekonomiką. Liuksemburgas, kaip valstybė narė, kurios valiuta yra euro, atsižvelgdamas į Euro grupės politines gaires, turėtų užtikrinti, kad jo politika ir toliau atitiktų rekomendacijas euro zonai ir būtų koordinuojama su kitų euro zonos valstybių narių politika;

               (25)per 2020 m. Europos semestrą Komisija atliko išsamią Liuksemburgo ekonominės politikos analizę ir ją paskelbė 2020 m. šaliai skirtoje ataskaitoje. Be to, ji įvertino 2020 m. stabilumo programą ir 2020 m. nacionalinę reformų programą, taip pat veiksmus, kurių Liuksemburgas ėmėsi atsižvelgdamas į ankstesniais metais jam skirtas rekomendacijas. Komisija įvertino ne tik jų svarbą tvariai fiskalinei ir socialinei bei ekonominei Liuksemburgo politikai, bet ir tai, kaip jie atitinka Sąjungos taisykles ir gaires, nes būtina stiprinti bendrą Sąjungos ekonomikos valdymą Sąjungos lygio priemonėmis prisidedant prie būsimų nacionalinių sprendimų;

               (26)atsižvelgdama į tą vertinimą, Taryba išnagrinėjo 2020 m. stabilumo programą, o jos nuomonė
                  7
                pateikta visų pirma toliau išdėstytoje 1 rekomendacijoje,

               REKOMENDUOJA Liuksemburgui 2020 ir 2021 m. imtis šių veiksmų:

               1.Laikantis bendrosios nukrypti leidžiančios išlygos, imtis visų būtinų priemonių, kad būtų veiksmingai kovojama su pandemija, palaikoma ekonomika ir remiamas būsimas atsigavimas. Kai leis ekonominės sąlygos, vykdyti fiskalinę politiką, kuria siekiama užtikrinti apdairią vidutinio laikotarpio fiskalinę būklę ir skolos tvarumą, kartu didinant investicijas. Didinti sveikatos sistemos atsparumą užtikrinant, kad būtų pakankamai sveikatos priežiūros darbuotojų. Sparčiau įgyvendinti reformas, skirtas sveikatos sistemos ir e. sveikatos valdymui gerinti.

               2.Švelninti krizės poveikį užimtumui, ypatingą dėmesį skiriant žmonėms, kurių padėtis darbo rinkoje sudėtinga.

               3.Užtikrinti, kad būtų veiksmingai įgyvendinamos priemonės, kuriomis remiamas įmonių, visų pirma mažųjų ir vidutinių įmonių ir savarankiškai dirbančių asmenų, likvidumas. Siekiant paremti ekonomikos atsigavimą, paankstinti brandžių viešųjų investicinių projektų įgyvendinimą ir skatinti privačiąsias investicijas. Investicijas sutelkti į žaliąją ir skaitmeninę pertvarką, visų pirma į darnųjį transportą ir pastatus, švarią ir veiksmingą energijos gamybą ir vartojimą, taip prisidedant prie laipsniško ekonomikos priklausomybės nuo iškastinio kuro mažinimo. Skatinti inovacijas ir skaitmeninimą, visų pirma verslo sektoriuje.

               4.Užtikrinti veiksmingą kovos su pinigų plovimu sistemos taikymo priežiūrą ir vykdymą, kiek tai susiję su specialistais, kurie teikia paslaugas įmonėms ir patikos fondams, taip pat investicines paslaugas. Aktyviau imtis veiksmų, kuriais siekiama spręsti problemas, susijusias su mokesčių sistemos aspektais, dėl kurių sudaromos palankesnės sąlygos agresyviai planuoti mokesčius, visų pirma pasinaudojant mokėjimais į užsienį.

               Priimta Briuselyje

                     Tarybos vardu

                     Pirmininkas

                     (1)

                        OL L 209, 1997 8 2, p. 1.

                     (2)

                        SWD(2020) 515 final.

                     (3)

                        OL C 301, 2019 9 5, p. 117.

                     (4)

                        COM(2020) 112 final.

                     (5)

                        COM(2020) 123 final.

                     (6)

                        2020 m. kovo 30 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) 2020/460, kuriuo dėl konkrečių priemonių investicijoms į valstybių narių sveikatos priežiūros sistemas ir kitus jų ekonomikos sektorius sutelkti reaguojant į COVID-19 protrūkį iš dalies keičiami reglamentai (ES) Nr. 1301/2013, (ES) Nr. 1303/2013 ir (ES) Nr. 508/2014 (Atsako į koronaviruso grėsmę investicijų iniciatyva) (OL L 99, 2020 3 31, p. 5), ir 2020 m. balandžio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) 2020/558, kuriuo iš dalies keičiami reglamentai (ES) Nr. 1301/2013 ir (ES) Nr. 1303/2013, kiek tai susiję su konkrečiomis priemonėmis, kuriomis sudaromos išskirtinės lanksčios sąlygos naudoti Europos struktūrinių ir investicijų fondų lėšas reaguojant į COVID-19 protrūkį (OL L 130, 2020 4 24, p. 1).

                     (7)

                        Pagal Tarybos reglamento (EB) Nr. 1466/97 5 straipsnio 2 dalį.