title: 2014/117/ES: 2014 m. kovo 3 d. Komisijos rekomendacija dėl gamybos ir prekybos planų parengimo ir įgyvendinimo pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 1379/2013 dėl bendro žvejybos ir akvakultūros produktų rinkų organizavimo

text:
               5.3.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 65/31

      KOMISIJOS REKOMENDACIJA

   2014 m. kovo 3 d.
   dėl gamybos ir prekybos planų parengimo ir įgyvendinimo pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 1379/2013 dėl bendro žvejybos ir akvakultūros produktų rinkų organizavimo
   (2014/117/ES)
   EUROPOS KOMISIJA,
   atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 292 straipsnį,
   kadangi:

               (1)

               gamintojų organizacijos savo kompetentingoms nacionalinėms valdžios institucijoms turi pateikti gamybos ir prekybos planus pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1379/2013 (1) (toliau – BRO reglamentas) 28 straipsnį, kad padėtų siekti bendro žvejybos ir akvakultūros produktų rinkų organizavimo tikslų;

               (2)

               gamybos ir prekybos planai gamintojų organizacijoms yra privaloma priemonė;

               (3)

               siekiant skatinti vienodą gamybos ir prekybos planų įgyvendinimą būtina, kad Komisija pateiktų išsamesnes rekomendacijas dėl Komisijos įgyvendinimo reglamente (ES) Nr. 1418/2013 (2) bendrais bruožais nusakytų formos, struktūros ir terminų, kad valstybėms narėms ir gamintojų organizacijoms būtų pateiktos aiškios ir išsamios gairės;

               (4)

               siekiant padėti gamintojų organizacijoms prisidėti prie bendro žvejybos ir akvakultūros produktų rinkų organizavimo tikslų, Komisija gamintojų organizacijoms turėtų pateikti rekomendacijas, kaip pateikti savo norimą gamybos ir rinkos reikalavimų suderinimo strategiją, visų pirma nurodant sukursimą gamybos programą ir prekybos strategiją;

               (5)

               Komisija taip pat turėtų pateikti įvairių priemonių, kurias gamintojų organizacijos galėtų įgyvendinti, pavyzdžių, iliustruojančių, kokiu konkrečiu būdu jos galėtų padėti siekti įvairių Reglamento (ES) Nr. 1379/2013 7 straipsnyje nurodytų gamintojų organizacijų tikslų, kurie bus numatyti gamybos ir prekybos planuose;

               (6)

               turėtų būti rekomenduota naudoti atitinkamus rodiklius, kurie gamintojų organizacijoms palengvintų gamybos ir prekybos planų įgyvendinimo stebėseną ir leistų kompetentingoms nacionalinės valdžios institucijoms įvertinti įvairių gamybos ir prekybos planų priemonių indėlį siekiant bendro rinkos organizavimo tikslų ir įgalintų jas patikrinti, ar gamintojų organizacijos laikosi įpareigojimų, susijusių su tų planų įgyvendinimu;

               (7)

               turėtų būti rekomenduojama į gamybos ir prekybos planus įtraukti finansinį grafiką, kad gamintojų organizacijoms ir kompetentingoms nacionalinėms valdžios institucijoms būtų lengviau apskaičiuoti finansinius poreikius, susijusius su priemonių, įtrauktų į gamybos ir prekybos planus, įgyvendinimu;

               (8)

               kad kompetentingos nacionalinės valdžios institucijos galėtų įvertinti, kaip gamintojų organizacijos įgyvendina gamybos ir prekybos planus, Komisija turėtų rekomenduoti į gamintojų organizacijų teikiamą metinę ataskaitą įtraukti atitinkamus rodiklius, kurių pagrindu būtų vertinamas suplanuotų priemonių įgyvendinimas ir nustatomas jų indėlis siekiant gamintojų organizacijų tikslų;

               (9)

               ši rekomendacija prireikus bus iš dalies pakeista arba peržiūrėta, visų pirma atsižvelgiant į būsimo Sąjungos teisės akto, kuriuo nustatomos finansinės paramos jūrų reikalų ir žuvininkystės politikai 2014–2020 m. laikotarpiu sąlygos, priėmimą,

         PRIĖMĖ ŠIĄ REKOMENDACIJĄ:
   gamintojų organizacijoms ir gamintojų organizacijų asociacijoms laikytis:

               a)

               šios rekomendacijos dėl gamybos ir prekybos planų, nurodytų Reglamento (ES) Nr. 1379/2013 28 straipsnio 1 dalyje (toliau – planai), A dalyje nustatytos formos ir struktūros;

               b)

               šios rekomendacijos B dalyje pateiktų išsamių nurodymų dėl terminų ir metinės ataskaitos procedūros, kaip nurodyta Reglamento (ES) Nr. 1379/2013 28 straipsnio 5 dalyje (toliau – metinė ataskaita).

         Kai šioje rekomendacijoje minimos gamintojų organizacijos, kartu turimos omenyje ir gamintojų organizacijų asociacijos.

      A   DALIS

   GAMYBOS IR PREKYBOS PLANŲ FORMA IR STRUKTŪRA
   Į nacionalinėms institucijoms pateiktus žvejybos ir akvakultūros produktų gamintojų organizacijų planus turėtų būti įtraukta taip išdėstyta informacija:
   1.   Bendra informacija apie gamintojų organizaciją

         Pavadinimas

   Pilnas gamintojų organizacijos pavadinimas.

         Tipas

   Akvakultūros produktų gamintojų organizacija arba žvejybos produktų gamintojų organizacija.

         Identifikavimo kodas

   Nacionalinis identifikavimo kodas.

         Vieta

   Vieta, kurioje gamintojų organizacija oficialiai registruota (pvz., miestas ar uostas), ir jos kompetencijos zona nurodant susijusį NUTS (Teritorinių statistinių vienetų nomenklatūros) vienetą.

         Narių skaičius

   Gamintojų organizacijoje oficialiai registruotų gamintojų skaičius.

         Apyvarta (išsamiai apie kiekvieną rūšį)

   Lentelė, rodanti gamintojų organizacijos paskutinių trejų metų bendrą apyvartą, taip pat pateikiant atskirų rūšių apyvartą.
   Apyvarta turėtų būti apskaičiuojama arba kaip pirmą kartą rinkoje parduotos produkcijos vidutinė metinė vertė paskutinių trejų metų laikotarpiu, arba – naujai pripažintų gamintojų organizacijų atveju – kaip kiekvienos gamintojų organizacijos narės pirmą kartą rinkoje parduotos produkcijos suma tuo pačiu laikotarpiu.

         Sužvejotų ir surinktų žuvų kiekis (išsamiai apie kiekvieną rūšį)

   Lentelė, kurioje išsamiai pateikiamas kiekvienos rūšies sužvejotų arba surinktų žuvų kiekis ir vertė paskutinių trejų metų laikotarpiu tonomis ir eurais per metus.

         Gamintojų organizacijos pagrindinių parduodamų žuvų rūšių nustatymas [ex. 2.1]

   Nustatant pagrindines parduodamų žuvų rūšis, rekomenduojama naudoti ankstesniame poskirsnyje aprašytą lentelę. Pagrindinės komercinės rūšys turėtų atspindėti kiekvienos gamintojų organizacijos pagrindinę produkcijos dalį pagal sužvejotų žuvų ir išaugintų rūšių apyvartą ir kiekį. Reikėtų remtis Komisijos reglamento (EB) Nr. 2508/2000 (3) 2 straipsnyje nustatytomis taisyklėmis.
   2.   Gamybos programa ir prekybos strategija

   2.1.   Įvadas

   Gamintojų organizacija turėtų paaiškinti bendrą ketinamų įgyvendinti priemonių ir plano tikslų suderinamumą.
   Planai turėtų būti grindžiami gamintojų organizacijos turto, galimybių, grėsmių ir trūkumų įvertinimu ir pateikti pristatant gamintojų organizacijos numatomą strategiją, pagal kurią jos gamyba būtų plėtojama ir derinama pagal rinkos poreikius, remiantis BRO reglamento 3 ir 7 straipsniuose gamintojų organizacijoms numatytais tikslais.
   Šiame pristatyme turėtų būti aiškiai nustatyta sąsaja tarp gamybos programos ir prekybos strategijos, kurią įgyvendins gamintojų organizacija.
   2.2.   Gamybos programa

   Gamybos programą turėtų sudaryti orientacinis tiekimo grafikas, paskirstytas per metus ir pagrįstas sezoninėmis rinkos tendencijomis (kaina, gamyba ir paklausa). Visų pirma jame turėtų būti atsižvelgta į šiuos elementus:
   2.2.1.   taikoma visoms gamintojų organizacijoms

               —

               gamybos veiklos planavimą,

               —

               veiklos koordinavimą su kitais gamintojais;

         taikoma žvejybos produktų gamintojų organizacijoms:

               —

               gamintojų organizacijos narių žvejybos teisių ir prieigos valdymą remiantis gamybos planavimu,

               —

               įpareigojimo iškrauti visą laimikį įgyvendinimą ir valdymą;

         2.2.2.   taikoma akvakultūros produktų gamintojų organizacijoms

               —

               tausių akvakultūros metodų plėtojimą.

         2.3.   Prekybos strategija

   Prekybos strategijoje turėtų būti aprašyta, kaip gamintojų organizacija ketina užtikrinti tiekimo adekvatumą pagal rinkos poreikius kokybės, kiekio ir pateikimo atžvilgiu.Visų pirma joje turėtų būti atsižvelgta į šiuos elementus:

               —

               rinkos poreikių (kokybės, kiekio ir pateikimo) nustatymą,

               —

               naujų rinkų ir kitų komercinių galimybių nustatymą,

               —

               koordinavimą ir dialogą su kitais tiekimo grandinės veiklos vykdytojais.

         3.   Priemonės, skirtos BRO reglamento 7 straipsnyje nustatytiems tikslams įgyvendinti

   3.1.   Taikoma žvejybos produktų gamintojų organizacijoms

   3.1.1.   Skatinti tausią žvejybos veiklą
       (4)

   Šiame punkte į planus turėtų būti įtrauktos viena arba kelios iš šių priemonių:

               —

               vykdyti kolektyvinį gamintojų organizacijos narių žvejybos teisių ir prieigos valdymą, pagrįstą galiojančiomis įvairių išteklių, jų žvejybos ir žvejybos zonų valdymo taisyklėmis,

               —

               koordinuoti dialogą ir bendradarbiavimą su susijusiomis mokslo organizacijomis žuvininkystės srityje ir bendradarbiauti rengiant mokslines rekomendacijas, skirtas žuvų išteklių valdymo sprendimams paremti,

               —

               rengti ir valdyti mokslines ir technines kampanijas, kurių tikslas – pagerinti žinias resursų, poveikio ekosistemai ir tausių žvejybos metodų plėtros klausimais,

               —

               atlikti poveikio tyrimus, susijusius su naujų valdymo priemonių taikymu,

               —

               nustatyti pavojus, susijusius su sauga darbe ir sauga jūroje, ir imtis kolektyvinės prevencijos priemonių,

               —

               gamintojų organizacijoms teikti pagalbą ir mokymus, susijusius su žuvininkystės reglamentavimu, tausių žvejybos metodų propagavimu ar saugumu laive,

               —

               veiksmingai dalyvauti įvairių atitinkamų žuvininkystės valdymo įstaigų veikloje nacionaliniu, regioniniu, europiniu ir tarptautiniu lygmenimis,

               —

               koordinuoti gamintojų organizacijų, įskaitant organizacijas iš skirtingų valstybių narių, dialogą.

         3.1.2.   Vengti nepageidaujamos priegaudos ir ją mažinti
       (5)

   Šiame punkte į planus turėtų būti įtrauktos viena arba kelios iš šių priemonių:

               —

               nustatyti ir skatinti žvejybos metodus, padedančius išvengti nepageidaujamos priegaudos arba ją sumažinti,

               —

               kurti ir įgyvendinti planus ir kolektyvinius veiksmus, kurių tikslas – išvengti nepageidaujamos priegaudos arba ją sumažinti,

               —

               nustatyti geriausius tokios priegaudos panaudojimo būdus (6).

         3.1.3.   Padėti didinti žvejybos produktų atsekamumą ir gerinti vartotojų galimybes gauti aiškią ir išsamią informaciją

   Šiame punkte į planus turėtų būti įtrauktos viena arba kelios iš šių priemonių:

               —

               gerinti atsekamumo metodus,

               —

               įvertinti komunikacijos poreikius ir vartotojų informavimo veiklą,

               —

               pagerinti produktų ženklinimą, įskaitant sertifikavimo procesų vykdymą, siekiant pagrįsti privalomą ir papildomą savanoriškai teikiamą informaciją, kaip nurodyta BRO reglamento 38 ir 39 straipsniuose,

               —

               parengti ir įgyvendinti komunikacijos ir vartotojų informavimo veiklą.

         3.1.4.   Padėti panaikinti neteisėtą, nedeklaruojamą ir nereglamentuojamą žvejybos praktiką

   Šiame punkte į planus turėtų būti įtrauktos viena arba kelios iš šių priemonių:

               —

               mokyti ir šviesti gamintojus,

               —

               vykdyti stebėsenos programas ir gamintojų organizacijų narių veiklos kontrolę.

         3.1.5.   Gerinti savo narių žvejybos produktų pateikimo rinkai sąlygas

   Šiame punkte į planus turėtų būti įtrauktos viena arba kelios iš šių priemonių:

               —

               nustatyti rinkas produkcijos pardavimui ir tarpininkauti tiekiant savo narių produkciją,

               —

               nustatyti strategijas, kaip geriau parduoti produkciją, įskaitant produktų sertifikavimą,

               —

               plėtoti sertifikavimo procesus, tarp jų mitybos ir kokybės srityse,

               —

               remti papildomą savanoriškai teikiamą informaciją pagal BRO reglamento 39 straipsnį,

               —

               kurti ir plėtoti naujus metodus ir naujas prekybos priemones,

               —

               gamintojų organizacijos nariams teikti pagalbą ir mokymus, susijusius su rinkodaros metodais,

               —

               dalyvauti prekybos mugėse nacionaliniu, europiniu ir tarptautiniu lygmenimis siekiant propaguoti gamintojų organizacijos narių produkciją.

         3.1.6.   Didinti ekonominę grąžą

   Šiame punkte į planus turėtų būti įtrauktos viena arba kelios iš šių priemonių:

               —

               rengti ir stebėti mokslines ir technines kampanijas, kurių tikslas – sumažinti veiklos sąnaudas,

               —

               gamintojų organizacijos nariams teikti pagalbą ir mokymus, susijusius su žvejybos verslo valdymu,

               —

               gamintojų organizacijos nariams kurti paslaugas, susijusias su sąnaudų apskaita.

         3.1.7.   Stabilizuoti rinkas

   Šiame punkte į planus turėtų būti įtrauktos viena arba kelios iš šių priemonių:

               —

               padėti gerinti sektoriaus rinkos informacinę bazę,

               —

               gerinti gamintojų organizacijų narių žinias apie pagrindinius ekonominius veiksnius tiekimo grandinėje,

               —

               teikti praktinę paramą gamintojams siekiant geriau koordinuoti informacijos mainus su klientais ir kitais dalyviais (visų pirma perdirbėjais, mažmenininkais ir aukcionų dalyviais).

         3.1.8.   Prisidėti prie maisto tiekimo ir propaguoti aukštus maisto produktų kokybės bei saugos standartus, kartu prisidedant prie užimtumo pakrantės regionuose ir kaimo vietovėse

   Šiame punkte į planus turėtų būti įtrauktos viena arba kelios iš šių priemonių:

               —

               rengti ir vykdyti kampanijas, kuriomis siekiama skatinti su prekybos standartais (kokybe, dydžiu ar svoriu, pakavimu, pateikimu ir ženklinimu) susijusias iniciatyvas,

               —

               rengti ir vykdyti kampanijas siekiant propaguoti naujas rūšis, kurios gali būti tausiai naudojamos,

               —

               rengti ir vykdyti kampanijas, kuriomis siekiama kurti naujus procesus ir produktus,

               —

               rengti ir vykdyti kampanijas, kuriomis siekiama propaguoti žvejybos produktus,

               —

               rengti ir vykdyti kampanijas, kuriomis siekiama skatinti užimtumą žuvininkystės sektoriuje.

         3.1.9.   Mažinti žvejybos poveikį aplinkai, be kita ko, taikant priemones, kuriomis siekiama gerinti žvejybos įrankių selektyvumą

   Šiame punkte į planus turėtų būti įtrauktos viena arba kelios iš šių priemonių:

               —

               rengti ir vykdyti mokslinius tyrimus ir eksperimentines programas, kuriomis siekiama įvertinti ir sumažinti žvejybos veiklos poveikį aplinkai,

               —

               rengti ir vykdyti eksperimentines programas, kuriomis siekiama kurti žvejybos įrankius, mažinančius poveikį aplinkai,

               —

               teikti mokymus ir paramą gamintojams siekiant sudaryti palankesnes sąlygas taikyti tokius žvejybos metodus ir naudoti tokius įrankius, kurie mažina poveikį aplinkai.

         3.2.   Taikoma akvakultūros produktų gamintojų organizacijoms

   3.2.1.   Skatinti tausią akvakultūros veiklą
       (7)

   Šiame punkte į planus turėtų būti įtrauktos viena arba kelios iš šių priemonių:

               —

               rengti ir valdyti mokslines ir technines kampanijas siekiant pagerinti žinias rūšių ir akvakultūros veiklos poveikio aplinkai srityse ir skatinti tausių akvakultūros metodų plėtrą,

               —

               koordinuoti dialogą ir bendradarbiavimą su susijusiomis mokslo organizacijomis akvakultūros srityje ir bendradarbiauti rengiant mokslines rekomendacijas, skirtas akvakultūros valdymo sprendimams paremti,

               —

               gamintojų organizacijos nariams teikti pagalbą ir mokymus, susijusius su tausiais akvakultūros metodais,

               —

               nustatyti pavojus, susijusius su sauga darbe, ir imtis kolektyvinės prevencijos priemonių,

               —

               veiksmingai dalyvauti įvairių atitinkamų akvakultūros įstaigų veikloje nacionaliniu, regioniniu, europiniu ir tarptautiniu lygmenimis,

               —

               koordinuoti gamintojų organizacijų, įskaitant organizacijas iš skirtingų valstybių narių, dialogą.

         3.2.2.   Nustatyti, ar jų narių veikla atitinka nacionalinius strateginius planus
       (8)

   Šiame punkte į planus turėtų būti įtrauktos viena arba kelios iš šių priemonių:

               —

               dalyvauti rengiant nacionalinius strateginius planus,

               —

               rengti tausiu būdu pagamintų pašarų sertifikavimo schemas.

         3.2.3.   Siekti užtikrinti, kad akvakultūros pašarams naudojami žuvų kilmės produktai būtų tiekiami tausiai valdomos žvejybos

   Šiame punkte į planus turėtų būti įtrauktos viena arba kelios iš šių priemonių:

               —

               dalyvauti kuriant atsekamumo procedūras,

               —

               rengti tausiu būdu pagamintų pašarų sertifikavimo schemas.

         3.2.4.   Gerinti savo narių akvakultūros produktų pateikimo rinkai sąlygas

   Šiame punkte į planus turėtų būti įtrauktos viena arba kelios iš šių priemonių:

               —

               nustatyti pardavimo rinkas ir (arba) tarpininkauti tiekiant savo narių produkciją,

               —

               nustatyti strategijas, kaip geriau parduoti produkciją, įskaitant produktų sertifikavimą,

               —

               remti papildomą savanoriškai teikiamą informaciją pagal BRO reglamento 39 straipsnį,

               —

               plėtoti sertifikavimo procesus, tarp jų mitybos ir kokybės srityse,

               —

               kurti ir plėtoti naujus metodus ir naujas prekybos priemones,

               —

               gamintojų organizacijos nariams teikti pagalbą ir mokymus, susijusius su rinkodaros metodais,

               —

               dalyvauti prekybos mugėse nacionaliniu, europiniu ir tarptautiniu lygmenimis siekiant propaguoti gamintojų organizacijos narių produkciją.

         3.2.5.   Didinti ekonominę grąžą

   Šiame punkte į planus turėtų būti įtrauktos viena arba kelios iš šių priemonių:

               —

               rengti ir stebėti mokslines ir technines kampanijas, kurių tikslas – sumažinti veiklos sąnaudas,

               —

               gamintojų organizacijos nariams teikti pagalbą ir mokymus, susijusius su akvakultūros verslo valdymu,

               —

               gamintojų organizacijos nariams kurti paslaugas, susijusias su sąnaudų apskaita.

         3.2.6.   Stabilizuoti rinkas

   Šiame punkte į planus turėtų būti įtrauktos viena arba kelios iš šių priemonių:

               —

               koordinuoti skirtingų gamintojų organizacijų ekonominės informacijos, susijusios su gamintojų organizacijų narių gamyba, įskaitant įveisimo informaciją ir pirmojo pardavimo kainas, rinkimą, tvarkymą, mainus ir naudojimą,

               —

               padėti gerinti sektoriaus rinkos informacinę bazę,

               —

               gerinti gamintojų organizacijos narių žinias apie pagrindinius ekonominius veiksnius tiekimo grandinėje,

               —

               teikti praktinę paramą gamintojams siekiant geriau koordinuoti informacijos mainus su perdirbėjais.

         3.2.7.   Prisidėti prie maisto tiekimo ir propaguoti aukštus maisto produktų kokybės bei saugos standartus, kartu prisidedant prie užimtumo pakrantės regionuose ir kaimo vietovėse

   Šiame punkte į planus turėtų būti įtrauktos viena arba kelios iš šių priemonių:

               —

               rengti ir vykdyti kampanijas, kuriomis siekiama vystyti su prekybos standartais (kokybe, dydžiu ar svoriu, pakavimu, pateikimu ir ženklinimu) susijusias iniciatyvas,

               —

               rengti ir vykdyti kampanijas, kuriomis siekiama skatinti užimtumą akvakultūros sektoriuje,

               —

               rengti ir vykdyti kampanijas, kuriomis siekiama propaguoti akvakultūros produktus.

         4.   Priemonės, skirtos tam tikrų rūšių tiekimui koreguoti
       (9)

   Šiame skirsnyje į planus turėtų būti įtrauktos viena arba kelios iš šių priemonių:

               —

               nustatyti žvejybos produktus, kurių pardavimo sunkumų patiriama tam tikrais metų laikotarpiais,

               —

               parengti specialias gamybos bei pardavimo strategijas ir priemones.

         5.   Sankcijos ir kontrolės priemonės

   Pagal BRO reglamento 8 straipsnio 1 dalies d punktą šiame skirsnyje turėtų būti aprašytos sankcijos, taikomos nariams, pažeidžiantiems sprendimus, priimtus siekiant įgyvendinti planus (10), ir priemonės, kurias gamintojų organizacija įgyvendins siekdama kontroliuoti, kad jų narių veikla atitiktų jų nustatytas taisykles (11). Šiame skirsnyje į planus turėtų būti įtrauktos viena arba kelios iš šių priemonių:

               —

               parengti sankcijų, proporcingų gamintojų organizacijų narių padarytiems pažeidimams, sistemą,

               —

               parengti strategijas ir programas, užtikrinančias gamintojų organizacijos priimtų taisyklių vykdymą,

               —

               vykdyti rizikos vertinimus, susijusius su gamintojų organizacijos priimtų taisyklių įgyvendinimu,

               —

               parengti ir vykdyti kontrolės operacijas, užtikrinančias gamintojų organizacijos priimtų taisyklių vykdymą,

               —

               mokyti stebėtojus ir tikrintojus,

               —

               sukurti ir išplatinti gaires, pagal kurias įgyvendinami:

                           a)

                           reglamentai, parengti atsižvelgiant į bendrą žuvininkystės politiką;

                           b)

                           gamintojų organizacijos priimtos taisyklės ir valdymo priemonės.

         6.   Išlaidos, į kurias reikia atsižvelgti

   6.1.   Finansavimo planas

   Gamintojų organizacijoms rekomenduojama į savo planus įtraukti finansavimo planą, išsamiai informuojantį apie kiekvieną ketinamą įgyvendinti priemonę, sąnaudas, išlaidas ir numatomus finansinius išteklius.
   Finansavimo plane reikėtų išskirti dviejų tipų veiklą:

               a)

               pasirengimo, stebėsenos ir iniciatyvinę veiklą, susijusią su planuojamomis priemonėmis („projekto savininko veiklą“), ir

               b)

               veiklą, susijusią su kiekvienos planuojamos konkrečios priemonės realizavimu („projekto valdymo veiklą“).

         6.2.   Projekto savininko veikla

   Projekto savininko veiklos išlaidas visų pirma turėtų sudaryti išlaidos, susijusios su rinkos tyrimais, vertinimo tyrimais, projekto planu, rizikos analize ir bet kuria galimybių studija, atlikta prieš taikant priemonę, susijusią su vieno iš plano tikslų įgyvendinimu. Tas išlaidas taip pat turėtų sudaryti išlaidos, susijusios su stebėsenos ir kontrolės veikla, kurią gamintojų organizacija atliko įgyvendindama konkrečią priemonę.
   Aptariamosios išlaidos gali apimti įvairias kategorijas, kaip antai darbą, paslaugų teikimą ar prekių įsigijimą.
   6.3.   Projekto valdymo veikla

   Projekto valdymo veiklos išlaidas visų pirma turėtų sudaryti išlaidos tiems įgyvendintų priemonių elementams, kurie nėra visiškai susiję su projekto savininko veikla, kaip antai moksliniai ir techniniai eksperimentai, reklamos kampanijos, naujų techninių priemonių, skirtų selektyvumui didinti, pirkimas ir įdiegimas, atsekamumo sukūrimas arba tausių akvakultūros metodų skatinimas.
   7.   Įgyvendinimo grafikas

   Į planus turėtų būti įtrauktas planuojamų priemonių ir susijusių išlaidų grafikas, suskirstytas pagal metines įmokų dalis, jei planai daugiamečiai.
   Grafike turėtų būti nurodyti kiekvienos priemonės išdirbio ir rezultatų rodikliai, kaip rekomenduojama 8 skirsnyje.
   8.   Rodikliai

   Kaip rekomenduojama 7 skirsnyje, turėtų būti pateikiami kiekvienos suplanuotos priemonės išdirbio ir rezultatų rodikliai, kad gamintojų organizacijos ir kompetentingos nacionalinės institucijos galėtų kontroliuoti jų įgyvendinimą. Šiuos rodiklius reikėtų naudoti teikiant metinę ataskaitą, numatytą BRO reglamento 28 straipsnio 5 dalyje. Šiais rodikliais reikėtų vertinti strateginių plano tikslų įgyvendinimą atsižvelgiant į plano įvadinėje dalyje nustatytą pradinę padėtį.
   Atsižvelgiant į įvairias suplanuotas priemones pagal poreikį reikėtų naudoti šiuos rodiklius:
   8.1.   Išdirbio rodikliai, taikomi vertinant suplanuotų priemonių įgyvendinimą

   8.1.1.   Taikoma žvejybos produktų gamintojų organizacijoms

   Šiame punkte į planus turėtų būti įtraukti išdirbio rodikliai, kurių pagrindu vertinama atitiktis:

               —

               numatytai laivų veiklai, kuri išreikšta, inter alia, dienų jūroje skaičiumi, sužvejotų tikslinių rūšių kiekiais,

               —

               preliminariam grafikui, kuris skirtas produktų prekybai pagal rūšis ir pateikimą,

               —

               numatytų veiksmų planui, kuriuo siekiama nustatyti rinkos galimybes,

               —

               numatytų veiksmų planui, kuris skirtas produktų sertifikavimui ir (arba) ženklinimui,

               —

               preliminariam grafikui, kuris skirtas žvejybos pastangoms ir (arba) pajėgumui pagal žvejybos zonas valdyti,

               —

               numatytų priemonių planui, kuriuo siekiama sumažinti nepageidaujamą priegaudą,

               —

               mokymų apie atitiktį, taisykles, informavimą ir gamintojų kontrolę grafikui.

         Šie išdirbio rodikliai taip pat turėtų parodyti:

               —

               nustatytas produktų pardavimo ciklų prognozes,

               —

               gamintojų vidutinių mėnesio pajamų atitiktį numatomam pajamų lygiui.

         8.1.2.   Taikoma akvakultūros produktų gamintojų organizacijoms

   Šiame punkte į planus turėtų būti įtraukti išdirbio rodikliai, kurių pagrindu vertinama atitiktis:

               —

               numatytam auginamų rūšių įveisimui ir surinkimui,

               —

               preliminariam grafikui, kuris skirtas produktų prekybai pagal rūšis ir pateikimą,

               —

               numatytų veiksmų planui, kuriuo siekiama nustatyti rinkos galimybes,

               —

               numatytų veiksmų planui, kuris skirtas produktų sertifikavimui ir (arba) ženklinimui,

               —

               planui, kuriuo siekiama mažinti ekosistemų, susijusių su akvakultūros veikla, taršą,

               —

               planui, kuris skirtas įdiegti auginamų žuvų šėrimo tausios gamybos pašarais metodus,

               —

               mokymų apie atitiktį, taisykles, informavimą ir kontrolę grafikui.

         Šie išdirbio rodikliai taip pat turėtų parodyti:

               —

               nustatytas produktų pardavimo ciklų prognozes,

               —

               gamintojų vidutinių mėnesio pajamų atitiktį numatomam pajamų lygiui.

         8.2.   Rezultatų rodikliai, taikomi vertinant taikytų priemonių indėlį siekiant gamybos ir pardavimo planų tikslų

   8.2.1.   Taikoma žvejybos produktų gamintojų organizacijoms

   Šiame punkte į planus turėtų būti įtraukti rezultatų rodikliai, kurių pagrindu vertinama:

               —

               sužvejotų arba parduotų žuvų kiekis ir (arba) vertė,

               —

               sužvejotų arba parduotų žuvų vidutinis dydis,

               —

               pardavimo augimas pagal rūšis ir (arba) produktą palyginti su ex ante padėtimi,

               —

               parduotų naujų produktų skaičius ir kiekis ir (arba) vertė palyginti su praėjusiais metais,

               —

               žvejybos pastangų ir (arba) pajėgumo pokyčiai,

               —

               iškrautų žuvų kiekių pagal rūšis ir (arba) nepageidaujamos priegaudos kiekio pokyčiai,

               —

               iškrautos ar surinktos produkcijos įvertinimo „vienam gyventojui“ pokyčiai,

               —

               gamybos sąnaudų vienam produkcijos vienetui pokyčiai,

               —

               pardavimo sąnaudų vienam produkcijos vienetui pokyčiai,

               —

               gamintojų vidutinių mėnesio pajamų pokyčiai,

               —

               neparduotų produktų kiekio pokyčiai palyginti su ex ante padėtimi,

               —

               „jautrių“ produktų vertės pokyčiai palyginti su ex ante padėtimi,

               —

               nelaimingų atsitikimų (su sužalojimais ir žūtimis) skaičius,

               —

               gamintojų organizacijos taisyklių registruotų pažeidimų skaičiaus pokyčiai.

         8.2.2.   Taikoma akvakultūros produktų gamintojų organizacijoms

   Šiame punkte į planus turėtų būti įtraukti rezultatų rodikliai, kurių pagrindu vertinama:

               —

               surinktų arba parduotų žuvų kiekis ir (arba) vertė,

               —

               pardavimo augimas pagal rūšis ir (arba) produktą palyginti su ex ante padėtimi,

               —

               parduotų naujų produktų skaičius ir kiekis ir (arba) vertė palyginti su praėjusiais metais,

               —

               surinktos produkcijos įvertinimo „vienam gyventojui“ pokyčiai,

               —

               auginamoms žuvims naudojamų pašarų, gautų iš tvarių arba atsinaujinančių išteklių, dalies pokyčiai,

               —

               užterštų atliekų ir nuotekų kiekių pokyčiai,

               —

               gamybos sąnaudų vienam produkcijos vienetui pokyčiai,

               —

               pardavimo sąnaudų vienam produkcijos vienetui pokyčiai,

               —

               gamintojų vidutinių mėnesio pajamų pokyčiai,

               —

               neparduotų produktų kiekio pokyčiai palyginti su ex ante padėtimi,

               —

               „jautrių“ produktų vertės pokyčiai palyginti su ex ante padėtimi,

               —

               nelaimingų atsitikimų (su sužalojimais ir žūtimis) skaičius,

               —

               gamintojų organizacijos taisyklių registruotų pažeidimų skaičiaus pokyčiai.

      B   DALIS

   METINĖS ATASKAITOS PATEIKIMAS IR TURINYS
   Įgyvendinusios planus gamintojų organizacijos turėtų pateikti metinę ataskaitą. Jeigu planas daugiametis, ataskaitą reikėtų teikti kasmet.
   Į metinę ataskaitą turėtų būti įtraukti išdirbio ir rezultatų rodikliai, kaip numatyta planų, pateiktų tvirtinti kompetentingoms nacionalinėms institucijoms, įgyvendinimo grafike.

      Priimta Briuselyje 2014 m. kovo 3 d.

            Komisijos vardu

         Maria DAMANAKI

            Komisijos narė

      (1)  2013 m. gruodžio 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 1379/2013 dėl bendro žvejybos ir akvakultūros produktų rinkų organizavimo, kuriuo iš dalies keičiami Tarybos reglamentai (EB) Nr. 1184/2006 ir (EB) Nr. 1224/2009 ir panaikinamas Tarybos reglamentas (EB) Nr. 104/2000 (OL L 354, 2013 12 28, p. 1).

      (2)  2013 m. gruodžio 17 d. Komisijos įgyvendinimo reglamentas (ES) Nr. 1418/2013 dėl gamybos ir prekybos planų pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 1379/2013 dėl bendro žvejybos ir akvakultūros produktų rinkų organizavimo (OL L 353, 2013 12 28, p. 40).

      (3)  2000 m. lapkričio 15 d. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 2508/2000, nustatantis išsamias Tarybos reglamento (EB) Nr. 104/2000 dėl veiklos programų žuvininkystės sektoriuje išsamias taikymo taisykles (OL L 289, 2000 11 16, p. 8).

      (4)  Skatinti tausią savo narių žvejybos veiklą, suteikiant jiems galimybes plėstis visapusiškai laikantis išteklių išsaugojimo politikos, nustatytos Europos Parlamento ir Tarybos reglamente (ES) Nr. 1380/2013 dėl bendros žuvininkystės politikos (OL L 354, 2013 12 28, p. 22) (Reglamentas dėl bendros žuvininkystės politikos) ir aplinkosaugos teisės aktuose, ir kartu atsižvelgiant į socialinę politiką.

      (5)  Kiek įmanoma vengti nepageidaujamos komercinių išteklių priegaudos bei ją mažinti ir, jei būtina, kuo geriau panaudoti tokią priegaudą nesukuriant rinkos toms sužvejotoms žuvims, kurios yra mažesnės už mažiausio išteklių išsaugojimą užtikrinančio dydžio žuvis pagal Bendrosios žuvininkystės politikos reglamento 15 straipsnį.

      (6)  Nesukuriant rinkos toms sužvejotoms žuvims, kurios yra mažesnės už mažiausio išteklių išsaugojimą užtikrinančio dydžio žuvis.

      (7)  Skatinti tausią savo narių akvakultūros veiklą, suteikiant jiems galimybes plėstis visapusiškai laikantis išteklių išsaugojimo politikos, nustatytos Reglamente dėl bendros žuvininkystės politikos ir aplinkosaugos teisės aktuose, ir kartu atsižvelgiant į socialinę politiką.

      (8)  Nurodyta Bendros žuvininkystės politikos reglamento 34 straipsnyje.

      (9)  BRO reglamento 28 straipsnio 2 dalies d punkte nurodoma į „rūšis, kurios paprastai yra sunkiai parduodamos atitinkamais metais“.

      (10)  Sankcijos, numatytos BRO reglamento 28 straipsnio 2 dalies e punkte.

      (11)  Priemonės, numatytos BRO reglamento 8 straipsnio 1 dalies d punkte.


title: 2005 m. balandžio 5 d.  ELPA priežiūros institucijos rekomendacija Nr. 59/05/COL, dėl koordinuotos patikrinimo programos gyvūnų mitybos srityje 2005 m.

text:
               25.5.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 137/19

         ELPA PRIEŽIŪROS INSTITUCIJOS REKOMENDACIJA

   Nr. 59/05/COL
   2005 m. balandžio 5 d.
   dėl koordinuotos patikrinimo programos gyvūnų mitybos srityje 2005 m.
   ELPA PRIEŽIŪROS INSTITUCIJA,
   atsižvelgdama į Europos ekonominės erdvės susitarimą, ypač į 109 straipsnį ir 1 protokolą,
   atsižvelgdama į ELPA valstybių susitarimą dėl Priežiūros institucijos ir Teisingumo Teismo įsteigimo, ypač į jo 5 straipsnio 2 dalies b punktą ir 1 protokolą,
   atsižvelgdama į EEE susitarimo I priedo II skyriaus 31a punkte nurodytą Aktą (1995 m. spalio 25 d. Tarybos direktyva 95/53/EB, nustatanti principus, reglamentuojančius gyvūnų mitybos srityje atliekamų oficialių patikrinimų organizavimą (1)) su pakeitimais, padarytais 1 protokolu, ir suderintu su EEE susitarimu 1 protokolu, ypač į 22 straipsnio 3 dalį,
   kadangi:

               (1)

               2004 m. ELPA valstybės nusprendė, kad dėl tam tikrų problemų verta 2005 m. įvykdyti koordinuotą patikrinimo programą.

               (2)

               Nors EEE susitarimo I priedo II skyriaus 31 punkte nurodytame Akte (2002 m. gegužės 7 d. Tarybos direktyva 2002/32/EB dėl nepageidaujamų medžiagų gyvūnų pašaruose (2)) su pakeitimais nustatytas didžiausias pašaruose leidžiamas aflatoksino B1 kiekis, nėra EEE taisyklių dėl kitų mikotoksinų, pavyzdžiui, ochratoksino A, zearalenono, deoksinivalenolio ir fumonizinų. Renkant informaciją ir siekiant nustatyti ar yra mikotoksinų, kai imami atsitiktiniai mėginiai galima gauti naudingų duomenų, reikalingų siekiant įvertinti situaciją pagal teisės aktų raidą. Be to, kai kurie pašarai, kaip, pavyzdžiui, grūdai ir aliejinių augalų sėklos, dėl derliaus nuėmimo, saugojimo ir transportavimo sąlygų ypač gali būti apnuodyti mikotoksinais. Kadangi mikotoksinų koncentracija kasmet kinta, tinkamiausias būdas yra kelerius metus iš eilės rinkti duomenis apie visus minėtus mikotoksinus.

               (3)

               Antibiotikai, išskyrus kokcidiostatus ir histomonostatus, gali būti tiekiami į rinką ir naudojami pašarų prieduose tik iki 2005 m. gruodžio 31 d. Ankstesni patikrinimai siekiant nustatyti ar yra antibiotikų ir kokcidiostatų kai kuriuose pašaruose, kuriuose kai kurios šios medžiagos nėra leidžiamos, rodo, kad šio tipo pažeidimų vis dar pasitaiko. Kadangi tai nustatoma reguliariai ir šis reikalas yra jautrus, vykdomi tolesni patikrinimai. Svarbu užtikrinti, kad atitinkamuose EEE teisės aktuose nustatyti gyvūninės kilmės priedų naudojimo pašaruose apribojimai yra veiksmingai taikomi.

               (4)

               Norvegijos ir Islandijos dalyvavimas programose taikant šios rekomendacijos II priedą, susijusį su medžiagomis, kurių negalima naudoti kaip pašarų priedų, turės būti įvertinti atsižvelgiant į išimtis, numatytas EEE susitarimo I priedo II skyriuje ir ypač numatytas EEE susitarimo I priedo II skyriaus 1a punkte nurodytame Akte, 2003 m. rugsėjo 22 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamente (EB) Nr. 1831/2003 dėl priedų, skirtų naudoti gyvūnų mityboje.

               (5)

               Islandijos dalyvavimas programose taikant šios rekomendacijos III priedą, susijusį su gyvūninės kilmės priedų gamyba ir naudojimu, turės būti įvertintas atsižvelgiant į išimtis, numatytas EEE susitarimo I priedo I skyriuje.

               (6)

               Tikslinga užtikrinti, kad mikroelementų vario ir cinko lygiai kiaulėms skirtuose kombinuotuosiuose pašaruose neviršytų didžiausio kiekio, nustatyto EEE susitarimo I priedo II skyriaus 1zq punkte nurodytame Akte (2003 m. liepos 25 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1334/2003, iš dalies pakeičiantis sąlygas dėl kelių pašarų priedų, priklausančių mikroelementų grupei, leidimo (3)) su pakeitimais. Norvegijos dalyvavimas programose taikant IV priedą, turės būti įvertintas atsižvelgiant į išimtis, numatytas EEE susitarimo I priedo II skyriuje.

               (7)

               Šioje rekomendacijoje numatytos priemonės atitinka ELPA augalų ir gyvūnų pašarų komiteto, padedančio ELPA priežiūros institucijai, nuomonę.

         REKOMENDUOJA:

               1)

               Rekomenduojama, kad ELPA valstybės 2005 m. įvykdytų koordinuotą patikrinimo programą, skirtą patikrinti:

                           a)

                           mikotoksinų (aflatoksino B1, ochratoksino A, zearalenono, deoksinivalenolio ir fumonizinų) koncentraciją pašaruose, nurodant analizės metodus; turėtų būti taikomas ir atsitiktinis, ir tikslinis mėginių ėmimo metodai; tikslinės mėginių atrankos atveju mėginiai turėtų būti pašarinės žaliavos, kuriose, kaip įtariama, yra didesnė mikotoksinų koncentracija, pavyzdžiui, javų grūdai, aliejinių augalų sėklos, aliejiniai vaisiai, jų produktai ir šalutiniai produktai bei ilgai sandėliuojamos ar dideliais atstumais jūra gabenamos pašarinės žaliavos; dėl aflatoksino B1 ypatingas dėmesys turėtų būti kreipiamas į kombinuotuosius pašarus, skirtus pieniniams gyvuliams arba kitiems pieniniams galvijams; patikrinimų rezultatai turėtų būti pranešami pagal I priede nurodytą modelį;

                           b)

                           antibiotikus, kokcidiostatus ir (arba) histomonostatus, kaip pašarų priedai leistinus arba neleistinus tam tikroms gyvūnų rūšims ir kategorijoms, kurie dažnai būna nevaistiniuose premiksuose ir kombinuotuosiuose pašaruose, kuriuose šios vaistinės medžiagos yra neleistinos; turėtų būti ieškoma vaistinių medžiagų priemaišose ir kombinuotuosiuose pašaruose, jeigu kompetentinga institucija mano, kad yra didesnė tikimybė rasti neatitikimų; patikrinimų rezultatai turėtų būti pranešami pagal II priede nurodytą modelį;

                           c)

                           gyvūninės kilmės pašarinių žaliavų gamybos ir naudojimo apribojimų įgyvendinimą, kaip nurodyta III priede;

                           d)

                           vario ir cinko kiekį kiaulėms skirtuose kombinuotuosiuose pašaruose, kaip nustatyta IV priede.

               2)

               Rekomenduojama, kad valstybės narės, kaip numatyta 1 dalyje, įtrauktų suderintos patikrinimų programos rezultatus į atskirą kasmetinės patikrinimo veiklos ataskaitos, kuri turi būti perduota ELPA priežiūros institucijai iki 2006 m. balandžio 1 d., remiantis EEE susitarimo I priedo II skyriaus 31a punkte nurodyto Akto 22 straipsnio 2 dalimi (1995 m. spalio 25 d. Tarybos direktyva 95/53/EB, nustatanti principus, reglamentuojančius gyvūnų mitybos srityje atliekamų oficialių patikrinimų organizavimą) skyrių ir į naujausią suderinto ataskaitų patekimo modelio versiją.

      Priimta Briuselyje, 2005 m. balandžio 5 d.

            ELPA priežiūros institucijos vardu

         Niels FENGER

            Direktorius

         Bernd HAMMERMANN

            Kolegijos narys

      (1)  OL L 265, 1995 11 8, p. 17. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2001/46/EB (OL L 234, 2001 9 1, p. 55).

      (2)  OL L 140, 2002 5 30, p. 10. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Komisijos direktyva 2003/100/EB (OL L 285, 2003 11 1, p. 33).

      (3)  OL L 187, 2003 7 26, p. 11.

      I PRIEDAS
      Tam tikrų mikotoksinų (aflatoksino B1, ochratoksino A, zearalenono, deoksinivalenolio, fumonizinų) koncentracija pašaruose
      Visų ištirtų mėginių atskiri rezultatai; naudojamas 1 dalies a) punkte nurodytas ataskaitų modelis

                  Pašarai

                  Mėginių ėmimas
                  (atsitiktinis arba tikslinis)

                  Mikotoksinų tipas ir koncentracija (μg/kg pašaruose, kurių drėgnis 12 %)

                  Tipas

                  Kilmės šalis

                  Aflatoksinas B1

                  Ochratoksinas A

                  Zearalenonas

                  Deoksinivalenolis

                  Fumonizinai (1)

            Kompetentinga institucija taip pat turėtų nurodyti:

                  —

                  veiksmus, kurių imamasi, kai viršijami didžiausi leistini aflatoksino B1 kiekiai,

                  —

                  taikytus analizės metodus,

                  —

                  aptikimo ribą.

         (1)  Fumonizinų koncentraciją sudaro fumonizinų B1, B2 ir B3 bendra suma.

      II PRIEDAS
      Ar yra tam tikrų vaistinių medžiagų, kurių negalima naudoti kaip pašarų priedų
      Tam tikri antibiotikai, kokcidiostatai ir kitos vaistinės medžiagos gali būti teisiškai leistini kaip priedai premiksuose ir kombinuotuosiuose pašaruose, skirtuose tam tikrų gyvūnų rūšims ir kategorijoms, kai jie atitinka EEE susitarimo I priedo II skyriaus 1a punkte nurodyto Akto 10 straipsnyje nustatytus reikalavimus (2003 m. rugsėjo 22 d. Europos Parlamento ir Tarybos Reglamentas (EB) Nr. 1831/2003 dėl priedų, skirtų naudoti gyvūnų mityboje (1)).
      Jei pašaruose yra neleistinų vaistinių medžiagų, tai laikoma pažeidimu.
      Vaistinės medžiagos, kurios turi būti patikrintos, turėtų būti pasirinktos iš šių:

                  1)

                  Vaistinės medžiagos, leistinos kaip pašarų priedai tik tam tikroms gyvūnų rūšims ir kategorijoms:

                              avilamicinas

                              dekoginatas

                              diklazurilas

                              flavofosfolipolas

                              hidrobromido halofuginonas

                              natrio lazalocidas A

                              alfa amonio maduramicinas

                              natrio monezinas

                              narazinas

                              narazinas-nikarbazinas

                              robenidino hidrochloridas

                              natrio salinomicinas

                              natrio semduramicinas

                  2)

                  Vaistinės medžiagos, jau neleistinos kaip pašarų papildai:

                              amproliumas

                              amproliumas (etopabatas)

                              arprinocidas

                              avoparacinas

                              karbadoksas

                              dimetridazolas

                              dinitolmidas

                              ipronidazolas

                              metiklorpindolas

                              metiklorpindolas (metilbenzoatas)

                              nikarbazinas

                              nifurzolas

                              olakvindoksas

                              ronidazolis

                              spiramicinas

                              tetraciklinai

                              tilozino fosfatas

                              virginiamicinas

                              cinko bacitracinas

                              kitos inhibitorinės medžiagos

                  3)

                  Vaistinės medžiagos, niekada neleistinos kaip pašarų priedai:

                              kitos medžiagos
                              Visų reikalavimų neatitinkančių mėginių atskiri rezultatai; naudojami ataskaitų modeliai, kaip nurodyta 1 dalies b punkte

                                          Pašaro tipas (gyvūnų rūšis ir kategorija)

                                          Aptikta medžiaga

                                          Aptiktas medžiagos kiekis

                                          Pažeidimo priežastis (2)

                                          Veiksmai, kurių imtasi

                                    Kompetentinga institucija taip pat turėtų nurodyti:

                                          —

                                          bendrą ištirtų mėginių skaičių;

                                          —

                                          ištirtų medžiagų pavadinimus;

                                          —

                                          taikytus analizės metodus;

                                          —

                                          aptikimo ribas.

         (1)  OL L 268, 2003 10 18, p. 29.

         (2)  Priežastis, dėl kurios pašare aptikta neleistinos medžiagos, kaip pateikiama išvadose po kompetentingos institucijos atlikto tyrimo.

      III PRIEDAS
      Gyvūninės kilmės pašarų gamybos ir naudojimo apribojimai
      Nepažeisdamos Direktyvos 95/53/EB 3–13 ir 15 straipsnių, ELPA valstybės per 2005 metus turėtų įgyvendinti suderintą patikrinimų programą, kad nustatytų, ar buvo laikomasi gyvūninės kilmės pašarinių žaliavų gamybos ir naudojimo apribojimų.
      Pirmiausia, siekiant užtikrinti, kad būtų veiksmingai taikomas draudimas šerti tam tikrus gyvūnus perdirbtais gyvūniniais baltymais, kaip numatyta EEE susitarimo I priedo I skyriaus 7.1.12 punkte nurodyto Akto IV priede (2001 m. gegužės 22 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 999/2001, nustatantis tam tikrų užkrečiamųjų spongiforminių encefalopatijų prevencijos, kontrolės ir likvidavimo taisykles (1)), ELPA valstybės turėtų įgyvendinti specialią tiksliniais patikrinimais pagrįstą kontrolės programą. Pagal Direktyvos 95/53/EB 4 straipsnį ši kontrolės programa turėtų remtis rizika pagrįsta strategija, apimančia visus gamybos etapus ir visus patalpų, kuriose gaminami, parduodami ir tvarkomi pašarai, tipus. ELPA valstybės turėtų atkreipti ypatingą dėmesį į kriterijų, kurie gali būti susiję su rizika, apibrėžimą. Kiekvieno kriterijaus įvertinimas turėtų būti proporcingas rizikai. Patikrinimų dažnis ir patalpose ištirtų mėginių skaičius turėtų sietis su toms patalpoms skirtų įvertinimų suma.
      Rengiant kontrolės programą, reikėtų atsižvelgti į šias preliminarias patalpas ir kriterijus:

                  Patalpos

                  Kriterijai

                  Įvertinimas

                  Pašarų gamyklos

                              —

                              Dvisrautės pašarų gamyklos, gaminančios kombinuotuosius pašarus atrajotojams ir ne atrajotojams skirtus kombinuotuosius pašarus su atrajotojams šerti perdirbtais gyvūniniais baltymais

                              —

                              Pašarų gamyklos, anksčiau pažeidusios reikalavimus arba įtariamos nesilaikančios reikalavimų

                              —

                              Pašarų gamyklos, turinčios daug importuotų pašarų su dideliu kiekiu baltymų, pavyzdžiui, žuvų miltų, sojų miltų, grūdų glitimo miltų ir baltyminių koncentratų

                              —

                              Daug kombinuotųjų pašarų gaminančios pašarų gamyklos

                              —

                              Kryžminės taršos rizika, kylanti dėl vidaus veiklos procedūrų (siloso skyrimo, efektyvaus takų atskyrimo kontrolės, sudedamųjų medžiagų, vidaus laboratorijos, mėginių ėmimo procedūrų kontrolės ir t. t.)

                  Pasienio kontrolės postai ir kiti įvažiavimo į Bendriją punktai

                              —

                              Didelis (mažas) importuotų pašarų kiekis

                              —

                              Daug baltymų turintys pašarai

                  Ūkiai

                              —

                              Stacionarūs maišytuvai, naudojantys atrajotojams šerti perdirbtus gyvūninius baltymus

                              —

                              Ūkiai, laikantys atrajotojus ir kitų rūšių gyvūnus (šėrimo tais pačiais pašarais rizika)

                              —

                              Ūkiai, perkantys nepakuotus pašarus

                  Prekiautojai

                              —

                              Sandėliai ir daug baltymų turinčių pašarų tarpinis laikymas

                              —

                              Daug prekiaujama nepakuotais pašarais

                              —

                              Prekiautojai, prekiaujantys užsienyje pagamintais kombinuotaisiais pašarais

                  Mobilieji maišytuvai

                              —

                              Maišytuvai, gaminantys pašarus ir atrajotojams, ir ne atrajotojams

                              —

                              Maišytuvai, anksčiau neatitikę reikalavimų arba įtariami neatitinkantys reikalavimų

                              —

                              Maišytuvai, įmaišantys daug baltymų turinčių pašarų

                              —

                              Daug pašarų gaminantys maišytuvai

                              —

                              Daug aptarnaujamų ūkių, įskaitant atrajotojus laikančius ūkius

                  Transportavimo priemonės

                              —

                              Transporto priemonės, naudojamos perdirbtiems gyvūniniams baltymams ir pašarams gabenti

                              —

                              Transporto priemonės, anksčiau neatitikusios reikalavimų arba įtariamos neatitinkančios reikalavimų

            Vietoj šių orientacinių patalpų ir kriterijų, ELPA valstybės iki 2005 m. kovo 31 d. gali nusiųsti savo pačių atliktą rizikos įvertinimą ELPA priežiūros institucijai.
      Mėginiai turėtų būti imami iš siuntos arba tada, kai tarša draudžiamais perdirbtais baltymais labiausiai tikėtina (pirma siunta po pašarų, kuriuose yra šiai siuntai draudžiamų gyvūninių baltymų, transporto, techninės problemos arba gamybos linijų, laikymo aruodų arba siloso birioms medžiagoms pakeitimai).
      2005 m. ELPA valstybės turėtų suteikti dėmesį į cukrinių runkelių išspaudų ir įvežamų pašarinių žaliavų analizę.
      Kiekviena ELPA valstybė per metus turėtų atlikti mažiausiai dešimt kiekvienos 100 000 tonų kombinuotųjų pašarų patikrinimų. Kiekviena ELPA valstybė per metus turėtų paimti mažiausiai dvidešimt oficialių kiekvienos 100 000 tonų kombinuotųjų pašarų partijos mėginių. Kol bus patvirtinti alternatyvūs metodai, tiriant mėginius turėtų būti naudojamas mikroskopinis nustatymas ir įvertinimas, kaip aprašoma EEE susitarimo I priedo II skyriaus 31i punkte nurodytame Akte (Komisijos direktyva 2003/126/EB dėl gyvūninės kilmės sudedamųjų dalių nustatymo analizės metodo, taikomo valstybinei pašarų kontrolei (2)). Jei pašaruose yra bet kurių draudžiamų gyvūninės kilmės sudedamųjų dalių, tai turėtų būti laikoma pašarų draudimo pažeidimu.
      ELPA priežiūros institucijai patikrinimo programų rezultatus reikėtų pateikti naudojant šias formas.
      Patikrinimų, susijusių su šėrimo gyvūninės kilmės pašarais (šėrimo draudžiamais perdirbtais gyvūniniais baltymais) apribojimais, apžvalga
      A.   Dokumentuoti patikrinimai

                  Etapas

                  Patikrinimų skaičius, siekiant nustatyti ar yra perdirbtų gyvūninių baltymų

                  Pažeidimų, pagrįstų dokumentų tikrinimu ir t. t., o ne laboratoriniais tyrimais, skaičius

                  Pašarinių žaliavų importas

                  Pašarinių žaliavų laikymas

                  Pašarų gamyklos

                  Stacionarūs maišytuvai (mobilieji maišytuvai)

                  Pašarų tarpininkai

                  Transporto priemonės

                  Ūkiai, laikantys ne atrajotojus

                  Atrajotojus laikantys ūkiai

                  Kiti: ...

      B.   Pašarinių žaliavų ir kombinuotųjų pašarų mėginių ėmimas ir tyrimas, siekiant nustatyti, ar yra perdirbtų gyvūninių baltymų

                  Patalpos

                  Ištirtų oficialių mėginių perdirbtų gyvūninių baltymų buvimui nustatyti skaičius

                  Reikalavimų neatitinkančių mėginių skaičius

                  Ar yra iš sausumos gyvūnų gautų perdirbtų gyvūninių baltymų

                  Ar yra iš žuvų gautų perdirbtų gyvūninių baltymų

                  Pašarinės medžiagos

                  Kombinuotieji pašarai

                  Pašarinės medžiagos

                  Kombinuotieji pašarai

                  Pašarinės medžiagos

                  Kombinuotieji pašarai

                  atrajotojams

                  ne atrajotojams

                  atrajotojams

                  ne atrajotojams

                  atrajotojams

                  ne atrajotojams

                  Importuojant

                  Pašarų gamyklos

                  Tarpininkai (laikymas)

                  Transporto priemonės

                  Stacionarūs maišytuvai (mobilieji maišytuvai)

                  Ūkyje

                  Kiti: ...

      C.   Draudžiamų perdirbtų gyvūninių baltymų, rastų atrajotojams skirtų pašarų mėginiuose, apžvalga

                  Mėginių ėmimo mėnuo

                  Užteršimo tipas, laipsnis ir kilmė

                  Taikytos sankcijos (arba kitos priemonės)

                  1

                  2

                  3

                  4

                  5

                  …

         (1)  OL L 147, 2001 5 31, p. 1. Reglamentas su paskutiniais pakeitimais, padarytais Komisijos reglamentu (EB) Nr. 1993/2004 (OL L 344, 2004 11 20, p. 12).

         (2)  OL L 339, 2003 12 24, p. 78.

      IV PRIEDAS
      Visų mėginių (ir reikalavimų neatitinkančių, ir reikalavimus atitinkančių) atskiri rezultatai, susiję su vario ir cinko kiekiu kiaulėms skirtuose kombinuotuosiuose pašaruose

                  Kombinuotųjų pašarų tipas (gyvūnų kategorija)

                  Mikroelementas (varis arba cinkas)

                  Aptiktas kiekis (mg/kg visame pašare)

                  Didžiausio leistino kiekio viršijimo priežastis (1)

                  Veiksmai, kurių imtasi

         (1)  Kaip pateikiama išvadose po kompetentingos institucijos atlikto tyrimo.


title: 2015 m. liepos 14 d. Tarybos rekomendacija dėl 2015 m. Liuksemburgo nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2015 m. Liuksemburgo stabilumo programos

text:
               18.8.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 272/73

         TARYBOS REKOMENDACIJA
   2015 m. liepos 14 d.
   dėl 2015 m. Liuksemburgo nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2015 m. Liuksemburgo stabilumo programos
   (2015/C 272/19)
   EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
   atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 121 straipsnio 2 dalį ir 148 straipsnio 4 dalį,
   atsižvelgdama į 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei koordinavimo (1), ypač į jo 5 straipsnio 2 dalį,
   atsižvelgdama į Europos Komisijos rekomendaciją,
   atsižvelgdama į Europos Parlamento rezoliucijas,
   atsižvelgdama į Europos Vadovų Tarybos išvadas,
   atsižvelgdama į Užimtumo komiteto nuomonę,
   atsižvelgdama į Ekonomikos ir finansų komiteto nuomonę,
   atsižvelgdama į Socialinės apsaugos komiteto nuomonę,
   atsižvelgdama į Ekonominės politikos komiteto nuomonę,
   kadangi:

               (1)

               2010 m. kovo 26 d. Europos Vadovų Taryba pritarė Komisijos pasiūlymui įgyvendinti naują ekonomikos augimo ir darbo vietų kūrimo strategiją „Europa 2020“, grindžiamą geresniu ekonominės politikos koordinavimu. Šioje strategijoje daugiausia dėmesio skiriama pagrindinėms sritims, kuriose reikia imtis veiksmų, kad būtų stiprinamas Europos tvaraus augimo ir konkurencingumo potencialas;

               (2)

               remdamasi Komisijos pasiūlymais, 2015 m. liepos 14 d. Taryba priėmė rekomendaciją dėl valstybių narių ir Sąjungos ekonominės politikos bendrų gairių, o 2010 m. spalio 21 d. – sprendimą dėl valstybių narių užimtumo politikos gairių (2). Abejos gairės kartu sudaro integruotas gaires, ir į jas valstybių narių buvo paprašyta atsižvelgti formuojant nacionalinę ekonominę ir užimtumo politiką;

               (3)

               2014 m. liepos 8 d. Taryba priėmė rekomendaciją dėl 2014 m. Liuksemburgo nacionalinės reformų programos (3) ir nuomonę dėl atnaujintos 2014 m. Liuksemburgo stabilumo programos. 2014 m. lapkričio 28 d. pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 473/2013 (4) Komisija pateikė nuomonę dėl Liuksemburgo 2015 m. biudžeto plano projekto;

               (4)

               2014 m. lapkričio 28 d. Komisija priėmė metinę augimo apžvalgą, kuria pradedamas 2015 m. Europos ekonominės politikos koordinavimo semestras. Tą pačią dieną Komisija, remdamasi Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (ES) Nr. 1176/2011 (5), priėmė Įspėjimo mechanizmo ataskaitą, kurioje Liuksemburgas nenurodytas kaip viena iš valstybių narių, dėl kurių reikės parengti nuodugnią apžvalgą;

               (5)

               2014 m. gruodžio 18 d. Europos Vadovų Taryba patvirtino prioritetus, pagal kuriuos reikia skatinti investuoti, sparčiau vykdyti struktūrines reformas ir vykdyti atsakingą augimui palankų fiskalinį konsolidavimą;

               (6)

               2015 m. vasario 26 d. Komisija paskelbė 2015 m. šaliai skirtą ataskaitą dėl Liuksemburgo. Joje įvertinta Liuksemburgo pažanga įgyvendinant 2014 m. liepos 8 d. priimtas šaliai skirtas rekomendacijas;

               (7)

               2015 m. balandžio 30 d. Liuksemburgas pateikė 2015 m. nacionalinę reformų programą ir 2015 m. stabilumo programą. Siekiant atsižvelgti į abiejų programų tarpusavio sąsajas, jos vertintos vienu metu;

               (8)

               šiuo metu Liuksemburgui taikoma Stabilumo ir augimo pakto prevencinė dalis. 2015 m. stabilumo programoje Vyriausybė planuoja sumažinti nominalaus biudžeto perteklių nuo 0,6 % BVP 2014 m. iki 0,1 % BVP 2015 m. Vėliau, 2018 m., ji planuoja vėl jį padidinti iki 0,9 % BVP. Per programos laikotarpį Vyriausybė planuoja laikytis vidutinio laikotarpio tikslo – 0,5 % BVP struktūrinio pertekliaus. Pagal stabilumo programą Vyriausybė planuoja išlaikyti valdžios sektoriaus skolos ir BVP santykį gerokai mažesnį už Sutartyje nurodytą 60 % pamatinę vertę. Numatoma, kad skolos santykis bus maždaug 24 % visu programos laikotarpiu, 2016 m. jis bus didžiausias – šiek tiek viršys 24 %, o vėliau mažės ir 2019 m. bus mažesnis už 24 % BVP. Makroekonominis scenarijus, kuriuo grindžiamos šios biudžeto projekcijos, 2015 m. yra palankus, o vėliau – tikėtinas. Tačiau nuo 2016 m. kyla rizika, susijusi su biudžeto priemonių įgyvendinimu. Komisijos 2015 m. pavasario prognozėje numatoma, kad 2015 ir 2016 m. struktūrinis balansas toliau atitiks vidutinio laikotarpio tikslą. Remdamasi stabilumo programos vertinimu ir atsižvelgdama į Komisijos 2015 m. pavasario prognozę, Taryba mano, kad Liuksemburgas, kaip numatoma, atitiks Stabilumo ir augimo pakto nuostatas. Liuksemburgo fiskalinė sistema buvo gerokai sustiprinta patvirtinus vidutinio laikotarpio biudžeto sistemą ir įsteigus fiskalinę tarybą. Vis dėlto reikėtų pašalinti svarbius trūkumus, susijusius su reguliariu metų fiskalinių statistinių duomenų skelbimu, nes tai yra itin svarbu siekiant tikruoju laiku stebėti biudžeto pokyčius;

               (9)

               numatytas pajamų, gaunamų iš vartojimo mokesčių, sumažėjimas dėl su e. prekyba susijusio reglamentavimo pokyčių parodė, kad bent viena fiskalinių pajamų dalis yra pažeidžiama. Siekiant užtikrinti geresnį šių pajamų nuspėjamumą, yra galimybių toliau plėsti mokesčių bazę ir derinti apmokestinimą, visų pirma peržiūrint šiuo metu mažus būsto nuosavybės mokesčius, ir geriau panaudoti alternatyvius šaltinius, įskaitant aplinkosaugos mokesčius. Pradėtas visapusiškos mokesčių reformos (siekiant, kad ji įsigaliotų 2017 m.) parengiamasis darbas;

               (10)

               nors pensijų sistema buvo neseniai reformuota, ilgalaikiam viešųjų finansų tvarumui kyla grėsmė dėl išlaidų pensijoms augimo, taip pat dėl nuolat didėjančių ilgalaikės priežiūros išlaidų. Prognozuojama, kad 2015 m. susidarys ilgalaikės priežiūros draudimo deficitas (6), taip pat numatoma, kad jo rezervai laipsniškai mažės, todėl jau 2017 m. jie bus mažesni už teisiškai privalomus 10 % išlaidų. Tvirtinant 2015 m. biudžetą buvo patvirtintos kai kurios priemonės (7), kurios gali padėti sutaupyti lėšų. Tačiau kol kas planuota ilgalaikės priežiūros draudimo reforma, kurios tikslas – teikti žmonėms, kuriems reikalinga ilgalaikė priežiūra, atitinkamo lygio paslaugas, ir užtikrinti atitinkamą finansavimą, dar neperkelta į teisės aktus. 2012 m. pensijų reformos užmojis nebuvo pakankamai platus, nes didelio teisės aktais nustatyto ir faktinio pensinio amžiaus atotrūkio klausimas buvo sprendžiamas tik iš dalies. Ir toliau galima naudotis keliais ankstyvo išėjimo į pensiją būdais. Palyginti su kitomis valstybėmis narėmis, vyresnio amžiaus darbuotojų dalyvavimas darbo rinkoje išlieka labai mažas. Parengtas teisės akto, kuris yra susijęs su pensijų reforma ir kuriuo iš dalies keičiamas darbo kodeksas (amžiaus paktas), projektas. Šis projektas apima priemonių, kurių tikslas – išlaikyti vyresnio amžiaus darbuotojų užimtumą, rinkinį;

               (11)

               Liuksemburgo ekonomikai būdingas didelis skirtingų ekonomikos sektorių darbo našumo skirtumas – finansų sektoriaus našumas yra du kartus didesnis už ne finansų sektorių našumą. Todėl galima manyti, kad didesnis sektorių realaus darbo užmokesčio kitimas, atitinkantis sektorių darbo našumą, galėtų padėti perskirstyti darbo jėgą į naujus konkurencingus sektorius arba sektorius, kurie patiria nuostolių dėl sąnaudų konkurencingumo praradimo. Ilguoju laikotarpiu išlieka būtino sektorių darbo užmokesčių koregavimo kliūčių;

               (12)

               nepaisant iš esmės gerai veikiančių darbo rinkų ir aukštų tretinio išsilavinimo įgijimo rodiklių, vyresnio amžiaus darbuotojų, moterų ir jaunų žemos kvalifikacijos darbuotojų užimtumo lygis yra palyginti žemas. Efektyviai aktyvumo skatinimo politikai vis dar kyla institucinių kliūčių. Toliau vykdoma svarbi reforma, skirta valstybinėms užimtumo tarnyboms, kad pastarosios teiktų asmenines konsultacijas darbo ieškantiems asmenims; šią reformą Vyriausybė ketina užbaigti iki 2015 m. pabaigos. Profesinio mokymo ir rengimo reformos ir vidurinių mokyklų reformos projektai siekiant pagerinti švietimo rezultatus, visų pirma mokinių iš mažiau socialinių ir ekonominių galimybių turinčių šeimų, nebuvo priimti. Tikimasi, kad paskelbtos priemonės dėl motinystės ir mokymosi išmokų ir planuojama vaiko priežiūros atostogų reforma paskatins aktyvesnį moterų dalyvavimą darbo rinkoje. Menkos antrojo šeimoje uždirbančio asmens paskatos dirbti susijusios su bendro apmokestinimo sistema ir su socialinių išmokų sistemos sandara. Nors tretinį išsilavinimą įgyjančių asmenų dalis didelė, švietimo rezultatai tebėra nepatenkinami, taip pat tebėra sunku pagerinti migrantų kilmės asmenų ir jaunų žemos kvalifikacijos darbuotojų padėtį. Darbo rinkos pasiūlos klausimai, susiję su instituciniais veiksniais ir su socialinių išmokų sistemos sandara, lieka neišspręsti ir tebėra darbo rinkos problemų šaltinis;

               (13)

               atsižvelgdama į Europos semestrą, Komisija atliko išsamią Liuksemburgo ekonominės politikos analizę ir ją paskelbė 2015 m. šalies ataskaitoje. Be to, ji įvertino stabilumo programą ir nacionalinę reformų programą, taip pat įvertino veiksmus, kurių Liuksemburgas ėmėsi atsižvelgdamas į ankstesniais metais jam skirtas rekomendacijas. Komisija įvertino ne tik jų svarbą tvariai fiskalinei ir socialinei bei ekonominei Liuksemburgo politikai, bet ir tai, kaip laikomasi ES taisyklių ir gairių, nes ES priemonėmis prisidedant prie būsimų nacionalinių sprendimų būtina stiprinti bendrą Sąjungos ekonomikos valdymą. Jos rekomendacijos atsižvelgiant į Europos semestrą pateiktos toliau išdėstytose 1–3 rekomendacijose;

               (14)

               atsižvelgdama į šį vertinimą, Taryba išnagrinėjo stabilumo programą ir mano (8), kad Liuksemburgas laikosi Stabilumo ir augimo pakto;

               (15)

               atsižvelgdama į Europos semestrą, Komisija taip pat atliko visos euro zonos ekonominės politikos analizę. Remdamasi šia analize, Taryba pateikė konkrečias rekomendacijas, skirtas valstybėms narėms, kurių valiuta yra euro (9). Liuksemburgas, kaip šalis, kurios valiuta yra euro, taip pat turėtų užtikrinti, kad tos rekomendacijos būtų visiškai ir laiku įgyvendintos,

         REKOMENDUOJA Liuksemburgui 2015–2016 m. imtis šių veiksmų:

               1.

               Išplėsti mokesčių, visų pirma vartojimo mokesčių, periodinio nekilnojamojo turto apmokestinimo ir aplinkosaugos mokesčių, bazę.

               2.

               Panaikinti teisės aktais nustatyto ir faktinio pensinio amžiaus atotrūkį apribojant ankstyvą išėjimą į pensiją ir susiejant teisės aktais nustatytą pensinį amžių su tikėtina gyvenimo trukme.

               3.

               Konsultuojantis su socialiniais partneriais ir pagal nacionalinę praktiką reformuoti darbo užmokesčio nustatymo sistemą siekiant užtikrinti, kad darbo užmokesčio raida atitiktų našumo lygį, visų pirma sektorių lygmeniu.

      Priimta Briuselyje 2015 m. liepos 14 d.

            Tarybos vardu

            Pirmininkas

         P. GRAMEGNA

      (1)  OL L 209, 1997 8 2, p. 1.

      (2)  Toliau taikomos pagal 2014 m. gegužės 6 d. Tarybos sprendimą 2014/322/ES dėl valstybių narių užimtumo politikos gairių 2014 m. (OL L 165, 2014 6 4, p. 49).

      (3)  2014 m. liepos 8 d. Tarybos rekomendacija dėl 2014 m. Liuksemburgo nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2014 m. Liuksemburgo stabilumo programos (OL C 247, 2014 7 29, p. 72).

      (4)  2013 m. gegužės 21 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 473/2013 dėl euro zonos valstybių narių biudžeto planų projektų stebėsenos bei vertinimo ir perviršinio deficito padėties ištaisymo užtikrinimo bendrųjų nuostatų (OL L 140, 2013 5 27, p. 11).

      (5)  2011 m. lapkričio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 1176/2011 dėl makroekonominių disbalansų prevencijos ir naikinimo (OL L 306, 2011 11 23, p. 25).

      (6)  CNS (Nacionalinė ligonių kasa), Budget de l'Assurance Dépendance, 2015 finansiniai metai, informaciją galima rasti http://cns.lu/files/publications/Budget_AD_2015.pdf.

      (7)  2015 m. biudžeto 255 ir 256 priemones galima rasti http://www.budget.public.lu/.

      (8)  Pagal Reglamento (EB) Nr. 1466/97 5 straipsnio 2 dalį.

      (9)  OL C 272, 2015 8 18, p. 98.


title: 2008 m. gegužės 30 d. Komisijos rekomendacija dėl trichloretileno, benzeno ir 2-metoksi-2-metilbutano (TAME) keliamos rizikos mažinimo priemonių (pranešta dokumentu Nr. C(2008) 2271) (Tekstas svarbus EEE)

text:
               21.6.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 162/34

      KOMISIJOS REKOMENDACIJA

   2008 m. gegužės 30 d.
   dėl trichloretileno, benzeno ir 2-metoksi-2-metilbutano (TAME) keliamos rizikos mažinimo priemonių
   (pranešta dokumentu Nr. C(2008) 2271)
   (Tekstas svarbus EEE)
   (2008/471/EB)
   EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA,
   atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį,
   atsižvelgdama į 1993 m. kovo 23 d. Tarybos reglamentą (EEB) Nr. 793/93 dėl esančių medžiagų rizikos įvertinimo ir kontrolės (1), ypač į jo 11 straipsnio 2 dalį,
   kadangi:

               (1)

               Toliau išvardytos medžiagos pagal Reglamento (EEB) Nr. 793/93 nuostatas buvo atrinktos kaip prioritetinės medžiagos, kurias reikia įvertinti pagal Komisijos reglamentus (EB) Nr. 1179/94 (2) ir (EB) Nr. 2364/2000 (3) dėl atitinkamai pirmojo ir ketvirtojo prioritetinių medžiagų sąrašo, kaip numatyta Reglamente (EEB) Nr. 793/93:

                           —

                           trichloretilenas,

                           —

                           benzinas,

                           —

                           2-metoksi-2-metilbutanas (TAME).

               (2)

               Pagal tuos reglamentus paskirtos valstybės narės pranešėjos, vadovaudamosi 1994 m. birželio 28 d. Komisijos reglamentu (EB) Nr. 1488/94, nustatančiu esamų medžiagų keliamos rizikos žmonėms ir aplinkai įvertinimo principus (4), įvertino tų medžiagų keliamą riziką žmonėms bei aplinkai ir pasiūlė rizikos mažinimo strategiją, kaip numatyta Reglamente (EEB) Nr. 793/93.

               (3)

               Konsultuotasi su Toksiškumo, ekotoksiškumo ir aplinkos moksliniu komitetu (TEAMK) ir Pavojų sveikatai ir aplinkai moksliniu komitetu (PSAMK); jie pateikė nuomones apie pranešėjų atliktą rizikos vertinimą. Šios nuomonės paskelbtos tų mokslinių komitetų interneto svetainėse.

               (4)

               Rizikos vertinimo rezultatai ir rizikos mažinimo strategijos rezultatai yra išdėstyti atitinkamame Komisijos komunikate (5).

               (5)

               Remiantis minėtu vertinimu yra tikslinga rekomenduoti taikyti tam tikras kai kurių šių medžiagų keliamos rizikos mažinimo priemones.

               (6)

               Rekomenduojamas rizikos darbuotojams mažinimo priemones reikėtų svarstyti atsižvelgiant į darbuotojų apsaugą reglamentuojančius teisės aktus, kurie laikomi tinkama sistema, leidžiančia tiek, kiek reikia, sumažinti atitinkamų medžiagų keliamą riziką.

               (7)

               Šioje rekomendacijoje numatytos rizikos mažinimo priemonės atitinka Reglamento (EEB) Nr. 793/93 15 straipsnio 1 dalimi įsteigto Komiteto nuomonę,

         REKOMENDUOJA:
   1   SKIRSNIS
   TRICHLORETILENAS

         (CAS Nr. 79-01-6; Einecs Nr. 201-167-4)

   Darbuotojams keliamos rizikos mažinimo priemonės (1)

               1.

               Europos chlorintų tirpiklių asociacijos, atstovaujančios šios medžiagos Europos gamintojams, ir platintojų bei vartotojų savanorišku susitarimu medžiaga parduodama tik pirkėjams, atitinkantiems metalams valyti naudojamo trichloretileno saugaus naudojimo chartiją. Šioje chartijoje reikalaujama, kad naudotojai trichloretileną naudotų tik metalams valyti sandariose arba uždarose sistemose, kaip apibrėžta Europos standarto EN 12921 4 dalyje, ir trečioji šalis atliktų atitikties stebėseną.

         2   SKIRSNIS
   BENZENAS

         (CAS Nr. 71-43-2; Einecs Nr. 200-753-7)

   Aplinkai keliamos rizikos mažinimo priemonės (2, 3, 4, 5)

               2.

               Siekiant pašalinti galimą riziką pramoniniams nuotekų valymo įrenginiams benzeno gamybos ir (arba) perdirbimo vietose, rekomenduojama, kad pagal Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2008/1/EB (6) (Integruotoji taršos prevencija ir kontrolė) išduotuose leidimuose kompetentingos atitinkamų valstybių narių institucijos nustatytų benzenui taikomas sąlygas, išmetamųjų teršalų ribines vertes arba lygiaverčius parametrus ar technines priemones, kad atitinkami įrenginiai būtų eksploatuojami pagal geriausias esamas technologijas (GET), atsižvelgiant į tų įrenginių technines charakteristikas, jų geografinę padėtį ir vietos aplinkos sąlygas.

               3.

               Valstybės narės turėtų atidžiai stebėti, kaip įgyvendinamos su benzinu susijusios GET, ir Komisijai teikdamos informaciją apie GET, praneštų jai apie visus svarbius pokyčius.

               4.

               Siekiant palengvinti leidimų išdavimą ir stebėseną pagal Direktyvą 2008/1/EB (Integruotoji taršos prevencija ir kontrolė), benzeną reikėtų įtraukti į GET gairių rengimo procesą.

               5.

               Poveikis mikroorganizmams pramoniniuose nuotekų valymo įrenginiuose prireikus turėtų būti kontroliuojamas taikant nacionalines taisykles, kurios užtikrintų, kad nekils jokios rizikos mikroorganizmams ir aplinkai.

         3   SKIRSNIS
   2-METOKSI-2-METILBUTANAS (TAME)

         (CAS Nr. 994-05-8; Einecs Nr. 213-611-4)

   Rizikos aplinkai mažinimo priemonės (6-11)

               6.

               Pagrindinis dabartinių Bendrijos teisės aktų tikslas (7) yra visų dėl žmogaus veiklos į gruntinius vandenis patenkančių medžiagų, įskaitant TAME, išmetimo prevencija. Todėl rekomenduojama prireikus pradėti vykdyti stebėsenos programas, kad būtų galima anksti nustatyti gruntinio vandens taršą TAME.

               7.

               Be to, rekomenduojama plačiai taikyti geriausias esamas technologijas statant ir eksploatuojant požeminius benzino laikymo ir dozavimo įrenginius degalinėse. Valstybės narės turėtų apsvarstyti, ar reikia nustatyti su tuo susijusius privalomus reikalavimus, visų pirma, visoms toms degalinėms, kurios yra gruntinio vandens papildymo vietose.

               8.

               Pagal Tarybos direktyvą 2008/1/EB išduotuose leidimuose kompetentingos atitinkamų valstybių narių institucijos turėtų nustatyti TAME naudojimo sąlygas, išmetamųjų teršalų ribines vertes arba lygiaverčius parametrus ar technines priemones, kad atitinkami įrenginiai būtų eksploatuojami pagal geriausias esamas technologijas (GET), atsižvelgiant į tų įrenginių technines charakteristikas, jų geografinę padėtį ir vietos aplinkos sąlygas.

               9.

               Valstybės narės turėtų atidžiai stebėti, kaip įgyvendinamos su TAME susijusios GET ir Komisijai teikdamos informaciją apie GET, praneštų jai apie visus svarbius pokyčius.

               10.

               Į vietos paviršinius vandenis išmetami teršalai prireikus turėtų būti kontroliuojami taikant nacionalines taisykles, kuriomis būtų užtikrinama, kad nekils jokios rizikos aplinkai.

               11.

               Manoma, kad rekomenduojamų rizikos mažinimo priemonių gruntiniam vandeniui apsaugoti pakanka per aplinką veikiamiems žmonėms apsaugoti.

         4   SKIRSNIS
   ADRESATAI

               12.

               Ši rekomendacija skirta visiems sektoriams, kuriuose šios medžiagos importuojamos, gaminamos, vežamos, saugomos, iš jų ruošiami preparatai arba jos kitaip perdirbamos, naudojamos, šalinamos arba regeneruojamos, ir valstybėms narėms.

      Priimta Briuselyje, 2008 m. gegužės 30 d.

            Komisijos vardu

         Stavros DIMAS

            Komisijos narys

      (1)  OL L 84, 1993 4 5, p. 1. Reglamentas su pakeitimais, padarytais Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (EB) Nr. 1882/2003 (OL L 284, 2003 10 31, p. 1).

      (2)  OL L 131, 1994 5 26, p. 3.

      (3)  OL L 273, 2000 10 26, p. 5.

      (4)  OL L 161, 1994 6 29, p. 3.

      (5)  OL C 157, 2008 6 21, p. 1.

      (6)  OL L 24, 2008 1 29, p. 8.

      (7)  2000 m. spalio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2000/60/EB, nustatanti Bendrijos veiksmų vandens politikos srityje pagrindus (OL L 327, 2000 12 22, p. 1).


title: 2011/336/ES: 2011 m. gegužės 17 d. Tarybos rekomendacija dėl Europos Centrinio Banko pirmininko skyrimo

text:
               9.6.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 150/8

         TARYBOS REKOMENDACIJA
   2011 m. gegužės 17 d.
   dėl Europos Centrinio Banko pirmininko skyrimo
   (2011/336/ES)
   EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
   atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 283 straipsnio 2 dalį,
   atsižvelgdama į Protokolą dėl Europos centrinių bankų sistemos ir Europos Centrinio Banko statuto, ypač į jo 11.2 straipsnį,
   EUROPOS VADOVŲ TARYBAI REKOMENDUOJA:
   Paskirti Mario DRAGHI Europos Centrinio Banko pirmininku aštuonerių metų kadencijai nuo 2011 m. lapkričio 1 d.

      Priimta Briuselyje 2011 m. gegužės 17 d.

            Tarybos vardu

            Pirmininkas

         MATOLCSY Gy.


Rekomendacija Tarybos nuomonė pagal 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1466/97 5 straipsnio 3 dalį dėl atnaujintos 2005-2009 m. Italijos stabilumo programos


				|

		52013DC0375

			Rekomendacija TARYBOS REKOMENDACIJA dėl 2013 m. Slovakijos nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2012–2016 m. Slovakijos stabilumo programos /* COM/2013/0375 final - 2013/ () */

Rekomendacija
TARYBOS REKOMENDACIJA
dėl 2013 m. Slovakijos
nacionalinės reformų programos
su Tarybos nuomone dėl 2012–2016 m. Slovakijos stabilumo programos

EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl
Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 121 straipsnio 2 dalį
ir 148 straipsnio 4 dalį,
atsižvelgdama į 1997 m. liepos 7 d.
Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės
priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei
koordinavimo[1],
ypač į jo 5 straipsnio 2 dalį,
atsižvelgdama į Europos Komisijos
rekomendaciją[2],
atsižvelgdama į Europos Parlamento
rezoliucijas[3],
atsižvelgdama į Europos Vadovų
Tarybos išvadas,
atsižvelgdama į Užimtumo komiteto
nuomonę,
pasikonsultavusi su Ekonomikos ir finansų
komitetu,
kadangi:
(1)       2010 m. kovo 26 d.
Europos Vadovų Taryba pritarė Komisijos pasiūlymui
įgyvendinti naują augimo ir darbo vietų kūrimo
strategiją „Europa 2020“, grindžiamą geresniu ekonominės
politikos koordinavimu, ir daugiausia dėmesio skirti toms svarbioms
sritims, kuriose reikia imtis veiksmų, kad būtų stiprinamas
Europos tvaraus augimo ir konkurencingumo potencialas;
(2)       remdamasi Komisijos
pasiūlymais, 2010 m. liepos 13 d. Taryba priėmė
rekomendaciją dėl valstybių narių ir Sąjungos
bendrųjų ekonominės politikos gairių (2010–2014 m.), o 2010
m. spalio 21 d. – sprendimą dėl valstybių narių užimtumo
politikos gairių[4],
kurios kartu sudaro integruotas gaires. Į šias integruotas gaires
valstybių narių paprašyta atsižvelgti formuojant nacionalinę
ekonominę ir užimtumo politiką;
(3)       2012 m. birželio
29 d. valstybių ar vyriausybių vadovai nusprendė priimti
Susitarimą dėl ekonomikos augimo ir darbo vietų kūrimo,
kuriuo nustatė nuoseklią nacionalinių, ES ir euro zonos
veiksmų, naudojant visus galimus svertus, priemones ir politikos strategijas,
sistemą. Jie nutarė, kokių veiksmų reikėtų imtis
valstybių narių lygmeniu, visų pirma išreikšdami tvirtą
įsipareigojimą siekti strategijos „Europa 2020“ tikslų ir
įgyvendinti konkrečioms šalims skirtas rekomendacijas;
(4)       2012 m. liepos 6 d.
Taryba priėmė rekomendaciją dėl Slovakijos 2012 m.
nacionalinės reformų programos ir nuomonę dėl atnaujintos
2011–2015 m. Slovakijos stabilumo programos;
(5)       2012 m. lapkričio
28 d. Komisija priėmė metinę augimo apžvalgą[5], kuria pradedamas 2013 m.
Europos ekonominės politikos koordinavimo semestras. Be to, 2012 m.
lapkričio 28 d. Komisija pagal Reglamentą (ES)
Nr. 1176/2011 priėmė Įspėjimo mechanizmo
ataskaitą[6],
kurioje nenurodė, kad Slovakija yra viena iš valstybių narių,
dėl kurios reikės parengti nuodugnią apžvalgą;
(6)       2013 m. kovo 14 d. Europos
Vadovų Taryba patvirtino prioritetus, kuriais turi būti užtikrintas
finansinis stabilumas, fiskalinis konsolidavimas ir ekonomikos augimo skatinimo
veiksmai. Ji pabrėžė, kad reikia vykdyti diferencijuotą,
ekonomikos augimą skatinantį fiskalinį konsolidavimą,
atkurti įprastas skolinimo ekonomikai sąlygas, skatinti ekonomikos
augimą ir konkurencingumą, spręsti nedarbo problemą,
šalinti socialines krizės pasekmes ir modernizuoti viešąjį
administravimą;
(7)       2013 m. balandžio 24 d.
Slovakija pateikė 2013 m. nacionalinę reformų programą, o
2013 m. balandžio 30 d. – 2013 m. atnaujintą 2012–2016 m. stabilumo
programą. Siekiant atsižvelgti į abiejų programų
sąsają, jos vertintos vienu metu;
(8)       remdamasi 2013 m.
stabilumo programos vertinimu pagal Tarybos reglamentą (EB)
Nr. 1466/97, Taryba mano, kad Slovakija sumažino valdžios sektoriaus
deficitą nuo 7,7 % BVP 2010 m. iki 4,3 % BVP 2012 m.,
nes ėmėsi esminių konsolidavimo priemonių, ir remiantis
dabartiniais planais panaikins perviršinį deficitą. Makroekonominis
scenarijus, kuriuo grindžiamos programoje pateiktos biudžeto projekcijos, yra
tikėtinas. Palyginti su Komisijos prognozėmis, valdžios
institucijų numatomas BVP augimas bus panašus, bet jo struktūra šiek
tiek skirsis. Programoje apibrėžtas biudžeto strategijos tikslas –
pasiekti tokią fiskalinę būklę, kuria būtų
užtikrintas ilgalaikis viešųjų finansų tvarumas. Šiam tikslui
pasiekti Vyriausybė patvirtina tikslą nominalų deficitą
2013 m. sumažinti tiek, kad jis neviršytų 3 % BVP pamatinės
vertės, laikantis Tarybos rekomendacijos pagal perviršinio deficito
procedūrą. Vidutinis metinis fiskalinių priemonių dydis
2010–2013 m. siekia 1,4 % BVP, t. y. gerokai daugiau už Tarybos
rekomenduotą 1 % BVP privalomą dydį. Tikimasi, kad už didžiąją
išlaidų sumažinimo dalį 2013 m. bus atsakinga vietos valdžia ir
kiti valdžios sektoriaus vienetai, kuriems centrinė valdžia neturi
tiesioginės įtakos. Todėl kyla rizika, kad tikslas gali
būti nepasiektas, taip pat turint omenyje praeityje pasitaikiusį išlaidų
perviršį. Programoje patvirtinama, kad ankstesnis -0,5 %
vidutinės trukmės tikslas bus pasiektas 2018 m. Vidutinės
trukmės laikotarpio tikslas atitinka Stabilumo ir augimo pakto
reikalavimus. Kalbant apie metus, einančius po numatomos perviršinio deficito
panaikinimo datos, (perskaičiuoto) struktūrinio biudžeto balanso
pagerėjimas yra tinkamas 2014 ir 2015 m. (atitinkamai 0,6 ir 0,7
proc. punkto BVP), bet būtų nepakankamas 2016 m. (0,3 proc.
punkto BVP). Numatoma, kad Slovakija laikysis išlaidų kriterijaus. Pagal
programą numatoma, kad valdžios sektoriaus skola iki 2016 m. ir
toliau neviršys Sutartyje nustatytos 60 % BVP pamatinės vertės.
Komisijos pavasario prognozėje numatomas skolos santykio padidėjimas
iki 54,6 % BVP 2013 m. ir 56,7 % BVP 2014 m.
                Siekdamos iš esmės sumažinti nominalų deficitą nuo
2011 m., valdžios institucijos taip pat mažino iš valdžios sektoriaus
biudžeto finansuojamas investicijas – tai gali būti netvaru ir
nepageidautina vidutinės trukmės ir ilguoju laikotarpiu, be to,
ėmėsi vienkartinių priemonių. Vykdant konsolidavimą ir
konvergenciją ateityje reikės neliesti išlaidų augimą
skatinančiose kategorijose, pavyzdžiui, švietimo, inovacijų ir
transporto infrastruktūros srityse;
(9)       Slovakija turi galimybių
surinkti papildomų išteklių išplėsdama mokesčių
bazę, apribodama mokestinių prievolių nevykdymo bei
mokesčių slėpimo galimybes ir didindama mokesčių,
kurie mažiau kenkia augimui, pvz., nekilnojamojo turto ir aplinkos mokesčių,
vaidmenį. 2012 m. priimtas kovos su mokestiniu sukčiavimu
veiksmų planas, kuriame daugiausia dėmesio skiriama PVM. Kad
strategija būtų sėkminga, reikia papildomų priemonių,
kuriomis visų pirma gerinama IT infrastruktūra, plečiama
valdžios institucijų kompetencija bei audito gebėjimai ir
užtikrinamos tolesnės teisminės procedūros;
(10)     2012 m. Slovakija patvirtino
pensijų reformą ilgalaikiam viešųjų finansų tvarumui
didinti. Vis dėlto 4,9 % BVP ilgalaikio tvarumo atotrūkis
tebėra gerokai didesnis už 3 % BVP ES vidurkį. Iš esmės jis
rodo visuomenės senėjimo poveikį – pensijų išlaidos prie jo
prisideda 1,5 proc. punkto BVP, o sveikatos priežiūros išlaidos –
2 proc. punktais BVP. Turint omenyje tai, kad ilguoju laikotarpiu
Slovakijos sveikatos priežiūros išlaidos turėtų gerokai išaugti,
pažangą, daromą didinant pensijų tvarumą, reikės
derinti su sveikatos priežiūros reforma, kad būtų užtikrintas
viešųjų finansų tvarumas. Veiksmingų skatinamųjų
struktūrų ir kontrolės mechanizmų įvedimas
padėtų didinti sveikatos priežiūros sistemos išlaidų
veiksmingumą;
(11)     nedarbas tebėra viena iš
pagrindinių Slovakijos ekonomikos problemų. Pastaraisiais
mėnesiais Slovakija ėmėsi veiksmų aktyviai darbo rinkos
politikai reformuoti. Tačiau reformos sėkmė labai priklausys nuo
viešųjų užimtumo tarnybų gebėjimo ją veiksmingai
įgyvendinti. Reikia papildomų tikslingesnių priemonių,
skirtų nepalankiausioje padėtyje esantiems bedarbiams.
Socialinės paramos skyrimas turėtų būti geriau susietas su
aktyvumo skatinimu, be to, mokesčių ir pašalpų sistemoje reikia
panaikinti neigiamas paskatas asmenims, kurie imasi mažai apmokamo darbo.
Moterų ir vyresnio amžiaus žmonių dalyvavimo darbo rinkoje didinimas
padėtų didinti bendrą užimtumą ir pasiekti 2020 m.
nacionalinį užimtumo tikslą, kuris yra 72 %. Vis dėlto
motinoms sunkiau grįžti į darbo rinką, kol nėra
tinkamų vaikų, visų pirma mažesnių negu trejų
metų vaikų, priežiūros galimybių;
(12)     jaunimo nedarbas Slovakijoje
yra vienas iš didžiausių Europos Sąjungoje. Nepaisant 2012 m.
reformos veiksmų švietimo kokybei ir atitikčiai darbo rinkos
poreikiams gerinti, perėjimas iš švietimo sistemos į darbo rinką
tebėra sudėtingas, o švietimo sistema lėtai reaguoja į
darbo rinkos poreikius. Švietimo finansavimas vienam gyventojui yra labiau
palankus siekiant kiekybės, o ne kokybės, ir mažai lėšų
skiriama mokymo veiklai (mokytojams, medžiagai ir įrangai). Aukštojo
mokslo kokybės ir įmonių bei švietimo įstaigų
bendradarbiavimo gerinimas taip pat padėtų kurti tinkamai
veikiantį žinių trikampį, užtikrinti didesnį
investicijų į MTTP veiksmingumą bei patrauklumą ir didinti
Slovakijos ekonomikos inovacinius gebėjimus;
(13)     ne iki galo išnaudojamas darbo
jėgos potencialas aktualus ir nuo visuomenės atskirtoms
bendruomenėms, kurioms kyla didelių kliūčių patekti
į darbo rinką ir pasinaudoti švietimo sistema. Vis dėlto
2012 m. nesiimta veiksmingų priemonių ir nuo visuomenės
atskirtų bendruomenių, įskaitant romus, gyvenimo sąlygos
tebėra sudėtingos. Svarbu sparčiau gerinti nuo visuomenės
atskirtų grupių mokymosi rezultatus, taip pat taikyti tikslines
suaugusiesiems skirtas aktyvumo skatinimo priemones;
(14)     nors ir padaryta didelė
pažanga, Slovakija yra penktoje vietoje tarp daugiausia energijos
suvartojančių valstybių narių, tai galima iš dalies
paaiškinti tuo, kad pramonė jos ūkio struktūroje užima
didžiausią dalį (25,9 % BVP). Kartu elektros kainos yra
palyginti aukštos, visų pirma mažiesiems ir vidutiniams pramoniniams
vartotojams. Keletą pastarųjų metų Slovakija dėjo
pastangas iš dalies liberalizuoti energijos rinką, bet vis dar yra
galimybių pagerinti rinkos veikimą; visų pirma didinant
skaidrumą (taip pat ir tinklų tarifų nustatymo atžvilgiu) ir
gerinant reguliavimo sprendimų ekonominį pagrindą bei
nuspėjamumą. Taip pat yra galimybių gerinti tiekimo saugumą
ir nustatyti didesnio užmojo energijos vartojimo efektyvumo tikslus;
(15)     2012 m. Slovakija
pradėjo didelę viešojo administravimo reformą, kad
pagerėtų piliečiams ir įmonėms skirtų
viešųjų paslaugų orientavimasis į klientą. Tačiau
šiuo etapu reforma netaikoma centrinei valdžiai ir bendrai jos kokybei bei
veiksmingumui. Kadangi nepadaryta teismų sistemos reformavimo pažangos,
teisminės procedūros vis dar ilgai trunka, visų pirma nemokumo
bylose, ir nepakankamai naudojamasi alternatyviais ginčų sprendimo
būdais. Pastaruoju metu Slovakija reformavo viešojo pirkimo taisykles,
taip pat padidino Viešųjų pirkimų tarnybos nepriklausomumą,
vis dėlto ES struktūrinių fondų lėšų įsisavinimo
patirtis rodo, kad veiksmingas viešųjų pirkimų taisyklių taikymas
tebėra problema;
(16)     atsižvelgdama
į Europos semestrą, Komisija atliko išsamią Slovakijos
ekonominės politikos analizę. Ji įvertino stabilumo
programą ir nacionalinę reformų programą. Komisija
įvertino ne tik jų svarbą tvariai fiskalinei ir socialinei bei
ekonominei Slovakijos politikai, bet ir tai, kaip laikomasi ES taisyklių
ir gairių, nes ES priemonėmis prisidedant prie būsimų
nacionalinių sprendimų būtina stiprinti bendrą Europos
Sąjungos ekonomikos valdymą. Jos rekomendacijos atsižvelgiant į
Europos semestrą pateiktos toliau išdėstytose 1–6 rekomendacijose;
(17)     atsižvelgdama į šį
vertinimą, Taryba išnagrinėjo Slovakijos stabilumo programą ir
savo nuomonę[7]
visų pirma pateikė toliau išdėstytose 1 ir 2 rekomendacijose;
(18)     atsižvelgdama į Europos
semestrą, Komisija atliko visos euro zonos ekonominės politikos
analizę. Tuo remdamasi Taryba pateikė valstybėms narėms,
kurių valiuta yra euro, skirtas rekomendacijas. Slovakija taip pat
turėtų užtikrinti, kad šios rekomendacijos būtų visiškai ir
laiku įgyvendintos,
REKOMENDUOJA Slovakijai 2013–2014 m.
imtis šių veiksmų:
1.           Pagal planą
įgyvendinti 2013 m. biudžetą, kad būtų tvariai
panaikintas perviršinis deficitas ir užtikrintos fiskalinės
priemonės, kurias Taryba nurodė rekomendacijose pagal perviršinio
deficito procedūrą. Panaikinus perviršinį deficitą, vykdyti
struktūrines koregavimo priemones, kurios Slovakijai sudarytų
sąlygas iki 2017 m. pasiekti vidutinės trukmės laikotarpio
tikslą. Stengtis nemažinti augimą didinančių išlaidų
ir aktyviau didinti valstybės išlaidų veiksmingumą. Remiantis
jau patvirtinta pensijų reforma, toliau didinti ilgalaikį
viešųjų finansų tvarumą mažinant finansavimo
atotrūkį viešojoje pensijų sistemoje ir didinant sveikatos
priežiūros sektoriaus išlaidų veiksmingumą.
2.           Sparčiau
įgyvendinti kovos su mokestiniu sukčiavimu veiksmų planą ir
toliau gerinti PVM surinkimą, visų pirma stiprinant
mokesčių administratoriaus analitinius ir audito gebėjimus.
Gerinti mokestinių prievolių vykdymą. Susieti nekilnojamojo
turto mokesčius su jo rinkos verte.
3.           Imtis priemonių siekiant
padidinti viešųjų užimtumo tarnybų galimybes bedarbiams teikti
individualizuotas paslaugas, taip pat sustiprinti aktyvumo skatinimo
priemonių ir socialinės paramos sąsają. Veiksmingiau mažinti
ilgalaikį nedarbą taikant aktyvumo skatinimo priemones ir teikiant
individualiems poreikiams pritaikytą mokymą. Gerinti vaikų,
visų pirma mažesnių negu trejų metų vaikų,
priežiūros galimybes. Mažinti mažai uždirbantiems darbuotojams
susidarantį mokesčių pleištą ir pritaikyti išmokų
sistemą.
4.           Aktyviau mažinti didelį
jaunimo nedarbą, pvz., įgyvendinant Jaunimo garantijų
iniciatyvą. Imtis veiksmų paskatinti jaunimą tapti mokytojais ir
gerinti mokymosi rezultatus. Profesinio rengimo ir mokymo srityje sudaryti geresnes
galimybes mokytis darbo vietoje. Aukštojo mokslo srityje sukurti labiau į
darbo rinką orientuotų bakalauro programų. Skatinti
veiksmingą žinių perdavimą skatinant akademikų,
mokslininkų ir įmonių sektoriaus bendradarbiavimą. Aktyviau
gerinti nuo visuomenės atskirtų bendruomenių, įskaitant
romus, galimybes gauti kokybišką ir įtraukųjį
ikimokyklinį ir mokyklinį ugdymą.
5.           Aktyviau gerinti energijos
rinkos veikimą; visų pirma gerinti tarifų nustatymo mechanizmo
skaidrumą, didinti reguliavimo institucijos atskaitomybę. Stiprinti
jungtis su kaimyninėmis šalimis. Didinti energijos vartojimo
efektyvumą, visų pirma statybų ir pramonės sektoriuose.
6.           Iš dalies pakeisti
įstatymą dėl valstybės tarnybos, kad sustiprėtų
valstybės tarnybos nepriklausomumas. Gerinti žmogiškųjų išteklių
valdymą viešojo administravimo įstaigose. Aktyviau stiprinti
pagrindinių ministerijų analitinius gebėjimus, be kita ko,
siekiant gerinti ES lėšų įsisavinimą. Įgyvendinti
priemones teismų sistemos veiksmingumui gerinti. Populiarinti
alternatyvaus ginčų sprendimo procedūras ir skatinti dažniau
jomis naudotis.
Priimta Briuselyje
                                                                       Tarybos
vardu
                                                                       Pirmininkas
[1]               OL L 209, 1997 8 2, p. 1.
[2]               COM(2013) 375 final.
[3]               P7_TA(2013)0052 ir P7_TA(2013)0053.
[4]               2012 m. balandžio 26 d. Tarybos sprendimas 2012/238/ES.
[5]               COM(2012) 750 final.
[6]               COM(2012) 751 final.
[7]               Pagal Tarybos reglamento (EB) Nr. 1466/97 5 straipsnio 2
dalį.