title: 2015 m. sausio 28 d. Europos Centrinio Banko rekomendacija dėl dividendų paskirstymo politikos (ECB/2015/2)

text:
               13.2.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 51/1

         EUROPOS CENTRINIO BANKO REKOMENDACIJA
   2015 m. sausio 28 d.
   dėl dividendų paskirstymo politikos
   (ECB/2015/2)
   (2015/C 51/01)
   EUROPOS CENTRINIO BANKO VALDANČIOJI TARYBA,
   atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač jos 127 straipsnio 6 dalį ir 132 straipsnį;
   atsižvelgdama į Europos centrinių bankų sistemos ir Europos Centrinio Banko statutą, ypač į jo 34 straipsnį;
   atsižvelgdama į 2013 m. spalio 15 d. Tarybos reglamentą (ES) Nr. 1024/2013, kuriuo Europos Centriniam Bankui pavedami specialūs uždaviniai, susiję su rizikos ribojimu pagrįstos kredito įstaigų priežiūros politika (1), ypač jo 4 straipsnio 3 dalį;
   atsižvelgdama į 2014 m. balandžio 16 d. Europos Centrinio Banko reglamentą (ES) Nr. 468/2014, kuriuo sukuriama Europos Centrinio Banko, nacionalinių kompetentingų institucijų ir nacionalinių paskirtųjų institucijų bendradarbiavimo Bendrame priežiūros mechanizme struktūra (BPM pagrindų reglamentas) (ECB/2014/17) (2),
   kadangi:

               (1)

               Reglamentu (ES) Nr. 1024/2013 nustatytas Bendras priežiūros mechanizmas (BPM), sudarytas iš Europos Centrinio Banko (ECB) ir dalyvaujančių valstybių narių nacionalinių kompetentingų institucijų (NKI);

               (2)

               kredito įstaigos turi ir toliau rengtis laiku ir visa apimtimi taikyti Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 575/2013 (3) ir Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2013/36/ES (4) sudėtingoje makroekonominėje ir finansinėje aplinkoje, kuri daro spaudimą kredito įstaigų pelningumui, vadinasi, ir jų gebėjimui didinti savo kapitalo pagrindus. Be to, nors reikia, kad kredito įstaigos finansuotų ekonomiką, konservatyvi paskirstymo politika yra tinkamo rizikos valdymo ir patikimos bankų sistemos dalis;

               (3)

               todėl kredito įstaigos turi nustatyti dividendų politiką, pagrįstą konservatyviomis ir riziką ribojančiomis prielaidomis, kad bet kokiu būdu paskirsčius dividendus, būtų tenkinami taikomi kapitalo reikalavimai.

                           i)

                           Kredito įstaigos visais atvejais privalo atitikti taikytinus būtinuosius kapitalo reikalavimus (1 ramsčio reikalavimus). Tai apima 4,5 % bendro 1 lygio nuosavo kapitalo pakankamumo koeficientą, 6 % 1 lygio kapitalo pakankamumo koeficientą ir 8 % bendro kapitalo pakankamumo koeficientą, kaip numatyta Reglamento (ES) Nr. 575/2013 92 straipsnyje, anticiklinį kapitalo rezervą ir sisteminį rezervą, nurodytus Direktyvos 2013/36/ES 128 straipsnio 2 ir 3 dalyse, taip pat visus kitus rezervus, kuriuos nustatė nacionalinės kompetentingos institucijos ir paskirtosios institucijos (5);

                           ii)

                           be to, kredito įstaigos privalo visais atvejais atitikti kapitalo reikalavimus, kurie nustatomi pagal taikytiną sprendimą dėl priežiūrinio tikrinimo ir vertinimo proceso taikant Reglamento (ES) Nr. 1024/2013 16 straipsnio 2 dalies a punktą, ir kurie yra platesni nei 1 ramsčio reikalavimai (2 ramsčio reikalavimus);

                           iii)

                           kredito įstaigos taip pat privalo atitikti reikalaujamą pilną bendro 1 lygio nuosavo kapitalo pakankamumo koeficientą, 1 lygio kapitalo pakankamumo koeficientą ir bendro kapitalo pakankamumo koeficientą iki taikytinos galutinio termino dienos. Tai reiškia, kad po pereinamojo laikotarpio nuostatų šie minėti kapitalo pakankamumo koeficientai bus taikomi visa apimtimi anticikliniam kapitalo rezervui ir sisteminiam rezervui, nurodytiems Direktyvos 2013/36/ES 128 straipsnio 2 ir 3 dalyse, taip pat visiems kitiems rezervams, kuriuos nustatė nacionalinės kompetentingos ir paskirtosios institucijos (6). Pereinamojo laikotarpio nuostatos išdėstytos Direktyvos 2013/36/ES XI antraštinėje dalyje ir Reglamento (ES) Nr. 575/2013 dešimtoje dalyje.

                     Šiuos reikalavimus būtina įvykdyti tiek konsoliduotu lygiu, tiek ir atskirai, išskyrus individualius atvejus, kai prudencinių reikalavimų leista netaikyti, kaip numatyta Reglamento (ES) Nr. 575/2013 7 ir 10 straipsniuose,

         PRIĖMĖ ŠIĄ REKOMENDACIJĄ:

      I.

   2015 m. išmokant dividendus (7) už finansinius 2014 metus, ECB rekomenduoja:

         1 kategorija
      : kredito įstaigos, atitinkančios taikytinus kapitalo reikalavimus, kaip nurodyta 3 konstatuojamosios dalies i ir ii punktuose, ir 2014 m. gruodžio 31 d. jau pasiekusios savo pilnus kapitalo pakankamumo koeficientus, kaip nurodyta 3 konstatuojamosios dalies iii punkte, turėtų dividendams paskirstyti savo grynąjį pelną tik konservatyviai, kad jos ir toliau atitiktų visus reikalavimus net ir pablogėjus ekonominėms ir finansinėms sąlygoms;

         2 kategorija
      : kredito įstaigos, 2014 m. gruodžio 31 d. atitinkančios 3 konstatuojamosios dalies i ir ii punktuose nurodytus taikytinus kapitalo reikalavimus, tačiau 2014 m. gruodžio 31 d. nepasiekusios savo pilnų kapitalo pakankamumo koeficientų, kaip nurodyta 3 konstatuojamosios dalies iii punkte, turėtų dividendams paskirstyti savo grynąjį pelną tik konservatyviai, kad jos ir toliau atitiktų visus reikalavimus net ir pablogėjus ekonominėms ir finansinėms sąlygoms. Be to, iš esmės jos turėtų išmokėti dividendus tik ta apimtimi, kiek būtų užtikrintas bent linijinis būdas (8) reikalaujamiems pilniems kapitalo pakankamumo koeficientams, kaip nurodyta 3 konstatuojamosios dalies iii punkte, pasiekti;

         3 kategorija
      : kredito įstaigos (9), kuriose, remiantis 2014 m. išsamiu vertinimu, yra susidaręs kapitalo trūkumas, kurio iki 2014 m. gruodžio 31 d. nepadengtų kapitalo priemonės, arba kredito įstaigos, neatitinkančios 3 konstatuojamosios dalies i arba ii punktuose nurodytų reikalavimų, iš esmės turėtų nepaskirstyti jokių dividendų (10).

      II.

   Ši rekomendacija skirta svarbiems prižiūrimiems subjektams ir svarbioms prižiūrimoms grupėms, kaip apibrėžta Reglamento (ES) Nr. 468/2014 (ECB/2014/17) 2 straipsnio 16 ir 22 dalyse.
   Ši rekomendacija taip pat skirta nacionalinėms kompetentingoms ir paskirtosioms institucijoms mažiau svarbių prižiūrimų subjektų ir mažiau svarbių prižiūrimų grupių atžvilgiu. Tikimasi, kad prireikus nacionalinės kompetentingos ir paskirtosios institucijos taikys šią rekomendaciją tokiems subjektams ir grupėms.

      Priimta Frankfurte prie Maino 2015 m. sausio 28 d.

            ECB Pirmininkas

         Mario DRAGHI

      (1)  OL L 287, 2013 10 29, p. 63.

      (2)  OL L 141, 2014 5 14, p. 1.

      (3)  2013 m. birželio 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 575/2013 dėl prudencinių reikalavimų kredito įstaigoms ir investicinėms įmonėms ir kuriuo iš dalies keičiamas Reglamentas (ES) Nr. 648/2012 (OL L 176, 2013 6 27, p. 1).

      (4)  2013 m. birželio 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2013/36/ES dėl galimybės verstis kredito įstaigų veikla ir dėl riziką ribojančios kredito įstaigų ir investicinių įmonių priežiūros, kuria iš dalies keičiama Direktyva 2002/87/EB ir panaikinamos direktyvos 2006/48/EB bei 2006/49/EB (OL L 176, 2013 6 27, p. 338).

      (5)  Tai apima, pavyzdžiui, Reglamento (ES) Nr. 575/2013 458, 459 ir 500 straipsniuose nurodytus rezervus bei visus nacionalinių kompetentingų ir paskirtųjų institucijų jau nustatytus rezervus, kurie turi būti įgyvendinti vėliau, jei jie yra taikytini dividendų paskirstymo metu.

      (6)  Žr. 5 išnašą.

      (7)  Kredito įstaigos gali būti įvairių teisinių formų, pvz., biržinės bendrovės ir ne akcinės bendrovės, pvz., savitarpio fondai, kooperatyvai arba taupymo įstaigos. Terminas „dividendai“ šioje rekomendacijoje yra bet kokios rūšies pinigų išmokėjimas, kurį turi patvirtinti visuotinis susirinkimas.

      (8)  Praktiškai tai reiškia, kad per ketverių metų laikotarpį kiekvienais metais kredito įstaigos turėtų nepaskirstyti ne mažiau kaip 25 % atotrūkio nuo pilno bendro 1 lygio nuosavo kapitalo pakankamumo koeficiento, 1 lygio kapitalo pakankamumo koeficiento ir bendro kapitalo pakankamumo koeficiento, kaip nurodyta 3 konstatuojamosios dalies iii punkte.

      (9)  Įskaitant mažiau svarbius prižiūrimus subjektus, kuriems buvo taikomas išsamus vertinimas.

      (10)  Kredito įstaigos, manančios, kad jos pagal įstatymą privalo išmokėti šią sumą viršijančius dividendus, turėtų nedelsdamos kreiptis į savo jungtinę priežiūros grupę. Mažiau svarbūs prižiūrimi subjektai, manantys, kad jie pagal įstatymą privalo išmokėti šią sumą viršijančius dividendus, turėtų nedelsdami kreiptis į savo nacionalinę kompetentingą instituciją.


title: 2009 m. liepos 7 d. Komisijos rekomendacija dėl saugios ir veiksmingos dokumentų ir informacijos perdavimo sistemos, susijusios su Tarybos direktyvos 2006/117/Euratomas nuostatomis

text:
               8.7.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 177/5

      KOMISIJOS REKOMENDACIJA

   2009 m. liepos 7 d.
   dėl saugios ir veiksmingos dokumentų ir informacijos perdavimo sistemos, susijusios su Tarybos direktyvos 2006/117/Euratomas nuostatomis
   (2009/527/Euratomas)
   EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA,
   atsižvelgdama į Europos atominės energijos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 33 straipsnio antrą dalį ir 124 straipsnio antrą įtrauką,
   atsižvelgdama į 2006 m. lapkričio 20 d. Tarybos direktyvą 2006/117/Euratomas dėl radioaktyviųjų atliekų ir panaudoto branduolinio kuro vežimo priežiūros ir kontrolės (1), ypač į jos 19 straipsnio 1 dalį,
   pasikonsultavusi su Patariamuoju komitetu,
   kadangi:

               (1)

               Siekdamos užtikrinti, kad Direktyvos 2006/117/Euratomas 9 straipsnio 2 dalyje nustatyta automatinio sutikimo tvarka veiktų sklandžiai, valstybių narių kompetentingos institucijos turėtų bendradarbiauti.

               (2)

               Atitinkamų valstybių narių kompetentingos institucijos imasi būtinų priemonių užtikrinti, kad visa informacija apie vežimą, kuriam taikoma ta direktyva, būtų tinkamai tvarkoma ir nebūtų naudojama ne pagal paskirtį.

               (3)

               Bendrosios saugumo priemonės turėtų būti taikomos visai informacijai, kurią taikydamos Direktyvą 2006/117/Euratomas apdoroja valstybių narių kompetentingos institucijos,

         REKOMENDUOJA:

               1.

               Visai informacijai, kurią taikydamos Direktyvą 2006/117/Euratomas apdoroja kompetentingos institucijos, turėtų būti užtikrinama tokio lygio apsauga, kokią teikia kitos susijusios kompetentingos institucijos.

               2.

               Siekdamos užtikrinti, kad Direktyvos 2006/117/Euratomas 9 straipsnio 2 dalyje nustatyta automatinio sutikimo tvarka veiktų sklandžiai, kompetentingos institucijos turėtų pasirinkti tinkamiausią apsaugos lygį.

               3.

               Tinkamas apsaugos lygis turėtų būti užtikrinamas įvairiomis priemonėmis, vadovaujantis valstybių narių įstatymais ir kitais teisės aktais, įskaitant diskretiškumo ir konfidencialumo įpareigojimą, kuriuo ribojama įgaliotų darbuotojų teisė gauti informaciją, su asmens duomenimis susijusius duomenų apsaugos reikalavimus bei technines ir administracines priemones, skirtas informacijos saugumui užtikrinti.

               4.

               Apsaugos lygis, prilygstantis tam, kurį perduodamos panašią informaciją ir dokumentus valstybės narės teikia savo teritorijoje, turėtų būti užtikrinamas skirtingų valstybių narių kompetentingų institucijų naudojamomis elektroninio ryšio priemonėmis.

               5.

               Valstybių narių kompetentingos institucijos turėtų susitarti dėl tokioms elektroninio ryšio priemonėms taikytino bendro standarto.

               6.

               Visa valstybių narių įstatymais ir kitais teisės aktais įslaptinta informacija, kurią taikydamos Direktyvą 2006/117/Euratomas apdoroja kompetentingos institucijos, turėtų būti žymima žemiausia slaptumo žyma.

               7.

               Informacija, kuriai būtinos papildomos apsaugos priemonės, turėtų būti žymima aukštesne už žemiausią slaptumo žymą, bet tik jei tai būtina ir tik konkrečiam laikotarpiui; toks įslaptinimas turėtų būti specialiai pažymimas.

               8.

               Kitoms susijusioms kompetentingoms institucijoms informaciją teikiančios kompetentingos institucijos, kaip iniciatorės, turėtų būti atsakingos už tinkamo lygio slaptumo žymos parinkimą ir šiuo tikslu atsižvelgti į:

                           a)

                           savo šalyje galiojančią informacijos įslaptinimo tvarką,

                           b)

                           veiklos lankstumo ir veiksmingumo reikalavimus, kurie turėtų būti keliami taikant automatinio sutikimo tvarką,

                           c)

                           įslaptinimo reikalavimų išskirtinumą.

               9.

               Vadovaudamosi valstybių narių įstatymais ir kitais teisės aktais, kompetentingos institucijos turėtų naudoti slaptumo žymas, išvardytas 2001 m. kovo 19 d. Tarybos sprendimo 2001/264/EB dėl Tarybos saugumo nuostatų patvirtinimo (2) 2 priedėlyje, taip pat 2005 m. vasario 3 d. Komisijos sprendime 2005/94/EB, Euratomas, iš dalies keičiančiame Sprendimą 2001/844/EB, EAPB, Euratomas (3), pateikiamoje nacionalinių slaptumo žymų palyginamojoje lentelėje. Sprendžiant, koks būtų tinkamiausias įslaptinimo lygis, galėtų būti vadovaujamasi Tarybos sprendimo 2001/264/EB 3 priedėlyje, taip pat 2001 m. lapkričio 29 d. Komisijos sprendimo 2001/844/EB, EAPB, Euratomas, iš dalies keičiančio jos darbo tvarkos taisykles (4), 2 priedėlyje pateikiamu Praktiniu slaptumo žymų vadovu.

               10.

               Informaciją teikianti kompetentinga institucija, kaip iniciatorė, turėtų nurodyti laikotarpį, kuriuo būtų taikomas pasirinktas įslaptinimo lygis, ir pranešti apie bet kokius įslaptinimo lygio pakeitimus tam laikotarpiui pasibaigus.

               11.

               Inicijuojančioji kompetentinga institucija galėtų bet kuriuo metu raštu reikalauti, kad įslaptinimo lygis būtų pakeistas, t. y. kad informacija būtų išslaptinta arba kad būtų taikoma žemesnė ar aukštesnė slaptumo žyma.

               12.

               Kompetentingos institucijos, kurioms informacija teikiama, turėtų įsipareigoti paisyti tokio reikalavimo ir atitinkamai panaikinti, pakeisti arba suteikti įslaptinimą.

               13.

               Informaciją teikianti kompetentinga institucija, kaip iniciatorė, turėtų pagal aplinkybes nedelsdama raštu reikalauti, kad būtų taikoma žemesnė slaptumo žyma arba kad informacija būtų apskritai išslaptinta.

               14.

               Vadovaujantis principu „būtina žinoti“, teisė gauti ir turėti informaciją turėtų būti suteikiama tik tiems paskirtųjų kompetentingų institucijų darbuotojams, kuriems ta informacija būtina (susipažinti ar naudotis) einant pareigas ar vykdant įsipareigojimus. Jei valstybių narių įstatymais ar kitais teisės aktais reikalaujama, turėtų būti patikrinamas su atitinkamu įslaptinimo lygiu susijęs tokių asmenų patikimumas.

               15.

               Ši rekomendacija skirta valstybėms narėms.

      Priimta Briuselyje, 2009 m. liepos 7 d.

            Komisijos vardu

         Andris PIEBALGS

            Komisijos narys

      (1)  OL L 337, 2006 12 5, p. 21.

      (2)  OL L 101, 2001 4 11, p. 1.

      (3)  OL L 31, 2005 2 4, p. 66.

      (4)  OL L 317, 2001 12 3, p. 1.


				|

		52012DC0397

			Rekomendacija TARYBOS REKOMENDACIJA siekiant ištaisyti perviršinio valdžios sektoriaus deficito padėtį Ispanijoje /* COM/2012/0397 final */

			   	Rekomendacija
TARYBOS REKOMENDACIJA
siekiant ištaisyti perviršinio valdžios
sektoriaus deficito padėtį Ispanijoje
EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl
Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 126 straipsnio 7 dalį,
atsižvelgdama į Europos Komisijos
rekomendaciją,
kadangi:
(1)       pagal SESV 126 straipsnį
valstybės narės vengia perviršinio valdžios sektoriaus deficito;
(2)       Stabilumo ir augimo pakto
pagrindinis tikslas yra patikimi valstybės finansai – priemonė
sudaryti geresnes sąlygas kainų stabilumui ir dideliam tvariam
augimui, leidžiančiam kurti naujas darbo vietas;
(3)       2009 m. balandžio
27 d. pagal Europos bendrijos steigimo sutarties 104 straipsnio 6
dalį Taryba nusprendė, kad Ispanijoje susidarė perviršinis
deficitas, ir pagal Europos bendrijos steigimo sutarties 104 straipsnio 7
dalį ir 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamento (EB)
Nr. 1467/97 dėl perviršinio deficito procedūros
įgyvendinimo paspartinimo ir paaiškinimo 3 straipsnį pateikė
rekomendaciją dėl perviršinio deficito ištaisymo ne vėliau kaip
2012 m.;
(4)       2009 m. gruodžio
2 d. pagal Tarybos reglamento (EB) Nr. 1467/97 3 straipsnio 5
dalį Taryba nusprendė, kad buvo imtasi veiksmingų
priemonių, bet priėmus tą rekomendaciją kilo
netikėtų neigiamų ekonominių įvykių,
turinčių didelį nepalankų poveikį valstybės
finansams. Todėl Taryba nusprendė pagal SESV 126 straipsnio 7
dalį priimti patikslintą rekomendaciją perviršinį
deficitą ištaisyti ne vėliau kaip 2013 m. Kad nominalus valdžios
sektoriaus deficitas iki 2013 m. būtų sumažintas tiek, kad jis
neviršytų 3 % BVP pamatinės vertės, rekomenduota
2010–2013 m. laikotarpiu imtis daugiau kaip 1,5 % BVP dydžio
vidutinių metinių fiskalinių priemonių. Apskaičiuojant
vidutinių metinių fiskalinių priemonių dydį išeities
tašku laikomas Komisijos tarnybų 2009 m. rudens prognozėje
nurodytas 2011 m. deficitas. Tuomet bendras fiskalinių
priemonių, kurių reikia norint iki nustatyto termino pasiekti
3 % nominalaus deficito tikslą, dydis apskaičiuotas darant
prielaidą, kad gamybos apimties atotrūkis iki 2015 m. bus laipsniškai
panaikintas;
(5)       2010 m. birželio
15 d. Komisija padarė išvadą, kad Ispanija ėmėsi
veiksmingų priemonių atsižvelgdama į 2009 m. gruodžio
2 d. Tarybos rekomendaciją valdžios sektoriaus deficitą
sumažinti tiek, kad jis neviršytų 3 % BVP pamatinės
vertės, todėl jokių papildomų veiksmų pagal
perviršinio deficito procedūrą imtis nereikėjo;
(6)       pagal Reglamento (EB)
Nr. 1467/97 3 straipsnio 5 dalį Taryba, remdamasi Komisijos
rekomendacija, gali nuspręsti pagal SESV 126 straipsnio 7 dalį priimti
patikslintą rekomendaciją, jei imtasi veiksmingų priemonių
ir jei priėmus tą rekomendaciją kyla netikėtų
nepalankių ekonominių įvykių, turinčių
didelį neigiamą poveikį valstybės finansams. Netikėti
nepalankūs ekonominiai įvykiai, turintys didelį neigiamą
poveikį biudžetui, vertinami atsižvelgiant į ekonominę
prognozę, kuria pagrįsta Taryba rekomendacija;
(7)       pagal SESV 126 straipsnio 7
dalį ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 1467/97 3 straipsnį Taryba
turi atitinkamai valstybei narei pateikti rekomendacijas siekiant per
nurodytą laikotarpį ištaisyti perviršinio deficito padėtį.
Rekomendacijoje turi būti nustatytas ne ilgesnis kaip šešių
mėnesių laikotarpis, per kurį atitinkama valstybė narė
turi imtis veiksmingų priemonių perviršiniam deficitui ištaisyti. Be
to, rekomendacijoje dėl perviršinio deficito ištaisymo Taryba
turėtų reikalauti pasiekti metinius biudžeto tikslus, kurie pagal
prognozę, kuria grindžiama rekomendacija, atitinka minimalų
metinį struktūrinio balanso, t. y. pagal ciklą pakoreguoto
balanso atmetus vienkartines ir kitas laikinąsias priemones,
pagerėjimą, kurio lyginamasis dydis būtų ne mažiau kaip
0,5 % BVP;
(8)       po didelio ekonomikos
nuosmukio 2009 m., kai realusis BVP sumažėjo 3,7 %, 2010 m.
ekonomika toliau smuko, nors ir tik −0,1 %. 2011 m. ekonomika
vėl pradėjo augti (0,7 %) – tam įtakos turėjo
Ispanijos eksporto, kurį skatino didėjantis Ispanijos ekonomikos
konkurencingumas, dinamiškumas ir sumažėjęs importas, kartu
sumažėjus vidaus paklausai. Tačiau remiantis Komisijos tarnybų
atnaujinta 2012–2013 m. Ispanijos ekonomine perspektyva, t. y.
atnaujinta 2012 m. pavasario prognoze, į kurią įtrauktos
fiskalinės priemonės, kurių imtasi regionuose 2012 m.
gegužės mėn. pabaigoje, ir naujausi ekonominiai bei biudžeto
pokyčiai, gali vėl prasidėti Ispanijos ekonomikos nuosmukis, o
metinis ekonomikos augimas būtų neigiamas ir 2012, ir 2013 m.
Vidaus paklausos augimą stabdo privačiojo ir viešojo sektorių
finansinio įsiskolinimo mažinimas ir didelis nedarbas. Be to, dėl
pablogėjusių tarptautinių sąlygų išorės paklausa
neatsveria mažos vidaus paklausos, ir tai lemia Ispanijos ekonomikos
nuosmukį;
(9)       valdžios sektoriaus deficitas
sumažėjo nuo 11,2 % BVP 2009 m. iki 9,3 % BVP
2010 m. Daugiausia dėl taikytų diskrecinių priemonių
sumažėjus visoms išlaidoms ir padidėjus visoms pajamoms,
pagerėjo biudžeto balansas. 2011 m. deficitas buvo gerokai didesnis,
nei tikėtasi, t. y. 8,5 % BVP, palyginti su
6 % BVP tikslu. 2012 m. gegužės 17 d. Ispanija Eurostatui
pranešė, kad, atsižvelgiant į naują informaciją apie kai kurias
autonominių regionų išlaidas, kuri nebuvo įtraukta į
2012 m. kovo mėn. pranešimą dėl perviršinio deficito
procedūros, 2011 m. valdžios sektoriaus deficitas gali būti
patikslintas ir padidintas maždaug 0,4 % BVP. Apie du trečdaliai
nuokrypio nuo 2011 m. biudžeto susidarė regioniniu lygmeniu, o
centrinės valdžios ir socialinės apsaugos sistemos nuokrypiai buvo
gerokai mažesni. Biudžeto nuokrypis iš esmės aiškinamas mažesnėmis,
nei tikėtasi, pajamomis susidarius mažiau palankioms ekonominėms
sąlygoms, negu numatyta 2011 m. stabilumo programoje, ir esant mažiau
nuo mokestinių pajamų priklausomai augimo struktūrai, kai
išlaidų perviršis buvo ribotas;
(10)     pagal Komisijos tarnybų
atnaujintą 2012 m. pavasario prognozę numatoma, kad 2012 m.
valdžios sektoriaus deficitas bus 6,3 % BVP, ir tai atitinka
2012 m. stabilumo programoje ir 2012 m. biudžeto įstatymo
projekte numatytą 5,3 % BVP deficitą. Pastarasis rodiklis
grindžiamas pajamų didinimo priemonėmis, kurias iš esmės sudaro
tiesioginių mokesčių didinimas, pavyzdžiui, pajamų ir pelno
mokesčių pakeitimai, ir fiskalinė amnestija. Kai kurios iš
šių priemonių paskelbtos laikinomis, kaip antai pajamų
mokesčio padidinimas (taikomas 2012 ir 2013 m.), arba bus vienkartinio
poveikio, kaip antai įmonių pelno mokesčių dalinių
įmokų sistemos pakeitimas 2012 m. ir fiskalinė amnestija.
Biudžeto įstatymo projekte ir programoje numatyta, kad visos išlaidos
mažės smarkiai sumažinus kapitalo ir einamąsias išlaidas, be kita ko,
susijusias su sutaupytomis lėšomis sveikatos priežiūros ir švietimo
srityse regionuose. Prognozuojamas nuokrypis nuo 2012 m. tikslo daugiausia
susijęs su numatomomis mažesnėmis pajamomis, ypač
socialinės apsaugos srityje, ir didesnėmis socialinėmis
išlaidomis dėl blogesnės makroekonominės perspektyvos, mažiau
nuo mokestinių pajamų priklausomos augimo struktūros ir smarkiau
pablogėjusios padėties darbo rinkoje. Šiai biudžeto prognozei vis dar
kyla didelis pavojus. Dėl toliau gilėjančios ekonomikos
krizės ir įgyvendinimo rizikos regionuose, kadangi dauguma biudžeto
priemonių bus taikomos tik metų dalį, nuokrypis gali būti
dar didesnis. Dėl būtino Ispanijos
ekonomikos perorientavimo daugiau dėmesio skiriant ne užsienio prekybai
uždariems sektoriams, bet užsienio prekybai atviriems sektoriams taip pat esama
pavojaus, kad ekonomikos augimas mažiau priklausys nuo mokestinių
pajamų. Patys naujausi 2012 m.
pirmųjų mėnesių biudžeto rezultatai rodo, kad pajamos
nuolat mažėja ir kad būtina nedelsiant įgyvendinti tolesnes
struktūrines priemones;
(11)     pagal Komisijos tarnybų
atnaujintą 2012 m. pavasario prognozę, remiantis prielaida, kad
politika nesikeis, ir numatant, kad realusis BVP sumažės 0,3 %,
palyginti su ankstesniais metais, prognozuojama, kad 2013 m. valdžios
sektoriaus deficitas bus 6,1 % BVP, palyginti su pradiniu
3 % BVP tikslu. 2012 m. stabilumo programoje numatomos gerokai
didesnės pajamos iš gamybos ir importo mokesčių, tačiau
toks padidėjimas dar nepagrįstas konkrečiomis priemonėmis;
be to, tikimasi, kad jis bus iš dalies kompensuotas mažesniais darbo mokesčiais.
Programoje taip pat numatytas išlaidų mažinimas, visų pirma
susijęs su švietimu ir sveikatos priežiūra regionuose, tačiau
toks mažinimas nėra visapusiškai apibūdintas. 2014 ir 2015 m.
numatomas tolesnis konsolidavimas dar nėra pakankamai pagrįstas priemonėmis,
kurios padėtų siekti siūlomo deficito tikslo, o stabilumo
programoje numatyta nedaug konkrečių priemonių;
(12)     pagal Komisijos tarnybų
atnaujintą 2012 m. pavasario prognozę struktūrinis
deficitas buvo 8,7 % BVP 2009 m., 7,3 % BVP
2010 m. ir 7,0 % BVP 2011 m. Numatoma, kad 2012 m. jis
bus 4,3 % BVP. Tai reiškia, kad 2010–2012 m. laikotarpiu reikia
imtis 1,5 % BVP dydžio vidutinių fiskalinių priemonių,
o tai atitinka Tarybos nustatytas mažiausias būtinas daugiau kaip
1,5 % BVP dydžio vidutines metines fiskalines priemones
2010–2013 m. Atsižvelgiant į makroekonominio scenarijaus
pasikeitimą dėl projekcijų, kuriomis pagrįstos 2009 m.
gruodžio 2 d. Tarybos rekomendacijos, ir dabartinės prognozės
skirtumo, numatytos vidutinės metinės fiskalinės pastangos
2010–2012 m. laikotarpiu būtų 0,5 procentinio punkto BVP
didesnės. Taigi kol kas Ispanija ėmėsi veiksmingų priemonių,
susijusių su struktūrinio deficito pokyčiu iki 2012 m.
(13)     pagal Komisijos tarnybų
2009 m. rudens prognozę, kuria pagrįsta 2009 m. gruodžio
2 d. Tarybos rekomendacija pagal SESV 126 straipsnio 7 dalį, buvo
numatyta, kad 2010 m. Ispanijos ekonomika 0,8 % smuks, o 2011 m.
– 1 % augs. Tas prognozės laikotarpis 2012 ir 2013 m. neapima,
tačiau darant prielaidą, kad didelis neigiamas gamybos apimties
atotrūkis iki 2015 m. bus laipsniškai panaikintas, 2012 ir 2013 m.
buvo numatytas didesnis augimas negu 2011 m. 2010 ir 2011 m.
galutinis realusis BVP buvo šiek tiek geresnis, nei buvo numatyta 2009 m.
rudens prognozėje. Tačiau ekonomikos augimo struktūra nuo
mokestinių pajamų buvo priklausoma mažiau, nei tikėtasi, kadangi
dėl spartesnio užsienio prekybai uždaro sektoriaus sumažėjimo bendras
vidaus paklausos poveikis 2010 ir 2011 m. buvo −2,7 procentinio
punkto BVP, palyginti su −1,1 procentinio punkto prognoze. Remiantis Komisijos tarnybų atnaujintos
2012 m. pavasario prognozės rezultatais 2012 ir 2013 m.,
tikėtina, kad Ispanijos ekonomika patirs didelių sunkumų, kurie
nebuvo numatyti 2009 m. rudens prognozėje. Nors pagal 2009 m.
rudens prognozę numatytas metinis augimo tempas gerokai viršijo 1 %,
pagal naujausias prognozes jis bus atitinkamai −1,9 % ir
−0,3 %, remiantis prielaida, kad politika nesikeis. Be to,
tikėtina, kad augimo struktūra ir toliau bus priklausoma nuo
grynosios išorės paklausos, išliekant neigiamam poveikiui mokestinėms
pajamoms;
(14)     2011 m. bendroji
valstybės skola padidėjo iki 68,5 % BVP, o pagal Komisijos
tarnybų atnaujintą 2012 m. pavasario prognozę, remiantis
scenarijumi, kad politika nesikeis, numatoma, kad ji išaugs iki
80,9 % BVP 2012 m. ir 86,8 % BVP 2013 m.,
todėl visais metais Sutartyje nustatyta pamatinė vertė
viršijama. Tokį skolos santykio padidėjimą daugiausia lemia
didesnės palūkanos ir iš dalies pirminio deficito dinamika.
Atsargų ir srautų koregavimas 2012 m. didelis – dėl jo
skolos santykis didesnis 5,4 procentinio punkto BVP, taip pat toks koregavimas
susijęs su planu apmokėti viešojo sektoriaus institucijų
tiekėjų sąskaitas faktūras ir atlikti kitas
neįvykdytas operacijas. Dėl rizikos, susijusios su makroekonominiu
scenarijumi ir biudžeto tikslais, taip pat su papildomomis finansinės
pagalbos priemonėmis, valstybės skola gali dar padidėti;
(15)     dėl blogesnės, nei
tikėtasi, ekonominės perspektyvos biudžeto būklė smarkiai
pablogėjo, palyginti su tuo laikotarpiu, kai Tarybos rekomendacija buvo
parengta, todėl yra mažiau priklausoma nuo mokestinių pajamų. Be
to, didelis ekonomikos nuosmukis daro labai neigiamą poveikį
užimtumui ir nedarbui. Tai turi neigiamo poveikio ir pajamoms, ir išlaidoms,
sumažėjus socialinio draudimo įmokoms ir padidėjus socialiniams
pervedimams. Atsižvelgiant į visus šiuos veiksnius ir visų pirma
smarkiai pablogėjus fiskalinei perspektyvai nuo pradinės Tarybos
rekomendacijos priėmimo pagal SESV 126 straipsnio 7 dalį,
reikėtų skirti papildomus metus perviršiniam deficitui ištaisyti;
(16)     papildomi metai perviršiniam
deficitui ištaisyti reiškia, kad reikia pasiekti šiuos tarpinius nominalaus
deficito tikslus: 6,3 % BVP 2012 m., 4,5 % BVP
2013 m. ir 2,8 % BVP 2014 m. Pagal Komisijos tarnybų
atnaujintą 2012 m. pavasario prognozę, atsižvelgiant į
šiuos nominalaus deficito tikslus, būtinas struktūrinio fiskalinio balanso
pagerėjimas turi būti 2,7 % BVP 2012 m.,
2,5 % BVP 2013 m. ir 1,9 % BVP 2014 m.
Atsižvelgiant į naujausius 2012 m. pirmųjų
mėnesių fiskalinio rezultato duomenis, reikės imtis
papildomų priemonių, kad būtų pasiektas 2012 m.
deficito tikslas. Padėtį reikės atidžiai stebėti ir kuo
skubiau imtis tolesnių taisomųjų veiksmų, jei
atsirastų tolesnių nuokrypių;
(17)     atsižvelgiant į
didelį rinkos poveikį Ispanijos valstybės skolai, reikia
stiprinti konsolidavimo veiksmų patikimumą ir iki 2012 m. liepos
mėn. pabaigos priimti paskelbtą 2013–2014 m. daugiamečio
biudžeto planą. Tam reikėtų išsamiai apibūdinti visas
struktūrines priemones, būtinas 2013 ir 2014 m. biudžeto
tikslams pasiekti, ir greičiau mažinti deficitą, jei ekonominės
ar biudžeto sąlygos būtų geresnės, nei šiuo metu tikimasi.
Kadangi svarbu laiku imtis atitinkamų priemonių, kad būtų
išvengta vėlesnių nuokrypių rizikos, numatomas trumpesnis –
trijų mėnesių – laikotarpis imtis veiksmingų
priemonių;
(18)     š. m. liepos 10 d.
Taryba priėmė Ispanijai skirtas rekomendacijas; pirmoji rekomendacija
parengta, inter alia, atsižvelgiant į Ispanijos nacionalinę
reformų programą ir 2012–2015 m. Ispanijos stabilumo
programą. Šioje rekomendacijoje raginama griežtai vykdyti Biudžeto
stabilumo įstatymą ir priimti griežtas fiskalines regioninio lygmens
priemones. Dėl to nuokrypio rizika regioniniu lygmeniu sumažėtų.
Atsižvelgiant į tai, kad Ispanijos viešieji finansai decentralizuoti,
labai svarbu turėti tvirtą fiskalinę ir institucinę
sistemą. Ši sistema dar galėtų būti sustiprinta
įsteigiant nepriklausomą fiskalinę instituciją, kuri atliktų
analizes, teiktų konsultacijas ir stebėtų fiskalinę
politiką. Pavojų biudžeto strategijai kelia tai, kaip regioninė
valdžia laikosi biudžeto, turint omenyje naujausius neigiamus duomenis, kartu
su didesniu pajamų nestabilumu vykdant struktūrinį koregavimą,
neaiškiu fiskalinės amnestijos poveikiu pajamoms ir galimomis papildomomis
finansinės pagalbos operacijomis;
(19)     kartu su reguliariomis
Ispanijai skirtos finansinės rekapitalizavimo programos, nurodytos
2012 m. birželio 29 d. euro zonos aukščiausiojo lygio susitikimo
pareiškime, peržiūromis kas tris mėnesius bus stebima pažanga
įgyvendinant įsipareigojimus pagal perviršinio deficito
procedūrą;
(20)     Ispanija atitinka
sąlygas, kuriomis perviršinio deficito padėties ištaisymo terminas
gali būti pratęstas, kaip numatyta Reglamento (EB) Nr. 1467/97
dėl perviršinio deficito procedūros įgyvendinimo paspartinimo ir
paaiškinimo 3 straipsnio 5 dalyje,
PRIĖMĖ
ŠIĄ REKOMENDACIJĄ:
(1)
Ispanijos valdžios institucijos iki 2014 m.
turėtų ištaisyti esamą perviršinio deficito padėtį.
(2)
Ispanijos valdžios institucijos užtikrina
2,7 % BVP dydžio struktūrinio balanso pagerėjimą
2012 m., 2,5 % BVP – 2013 m. ir 1,9 % BVP –
2014 m., kad nominalų valdžios sektoriaus deficitą iki
2014 m. sumažintų tiek, kad jis neviršytų 3 % BVP pamatinės
vertės, remiantis Komisijos tarnybų atnaujinta 2012 m. pavasario
prognoze. Nominalaus deficito tikslai
turėtų būti tokie: 6,3 % BVP 2012 m.,
4,5 % BVP 2013 m. ir 2,8 % BVP 2014 m.
(3)
Ispanijos valdžios institucijos turėtų
įgyvendinti 2012 m. biudžete ir autonominių sričių
subalansavimo planuose patvirtintas priemones ir iki 2012 m. liepos
mėn. pabaigos priimti paskelbtą 2013–2014 m. daugiamečio
biudžeto planą, įskaitant vidutinės trukmės laikotarpio
biudžeto strategiją, kurioje visapusiškai apibūdintos struktūrinės
priemonės, būtinos perviršiniam deficitui iki 2014 m. ištaisyti.
Atsižvelgiant į naujausius 2012 m. pirmųjų
mėnesių fiskalinio rezultato duomenis, 2012 m. reikia nedelsiant
patvirtinti papildomas priemones, kad būtų užtikrintas 2012 m.
biudžeto planų įgyvendinimas. Valdžios institucijos turi būti
pasirengusios imtis tolesnių priemonių, jei kiltų pavojus
biudžeto planams. Reikia sparčiau mažinti deficitą 2013 ir
2014 m., jei ekonomikos ar biudžeto sąlygos būtų
geresnės, nei šiuo metu tikimasi.
(4)
Taryba nustato 3 mėnesių laikotarpį,
per kurį Ispanijos vyriausybė turi imtis veiksmingų
priemonių ir pagal Tarybos reglamento (EB) Nr. 1467/97 3 straipsnio
4a dalį pateikti išsamią ataskaitą apie tiems tikslams pasiekti
numatytą konsolidavimo strategiją.
Be 4 rekomendacijoje numatytos ataskaitos ir
kartu su finansine rekapitalizavimo programa, nurodyta 2012 m. birželio
29 d. euro zonos aukščiausiojo lygio susitikimo pareiškime, Ispanijos
valdžios institucijos kas tris mėnesius turėtų pranešti apie
pažangą įgyvendinant šias rekomendacijas, taip pat tokią
informaciją turėtų pateikti atskirame stabilumo programų,
kurios bus rengiamos iki 2015 m., skyriuje.
Be to, Ispanijos valdžios institucijos
turėtų griežtai taikyti naująsias Biudžeto stabilumo
įstatymo nuostatas dėl skaidrumo ir biudžeto vykdymo kontrolės.
Atsižvelgdama į šaliai skirtas rekomendacijas pagal Europos semestrą,
Taryba taip pat nurodo Ispanijai įsteigti nepriklausomą
fiskalinę instituciją, kuri atliktų analizes, teiktų
konsultacijas ir stebėtų fiskalinę politiką, taip pat
toliau laikytis vidutinės trukmės laikotarpio biudžeto sistemos
įpareigojimų ir visus metus įdėmiai stebėti, kaip
laikomasi biudžeto tikslų visuose valdžios sektoriaus lygmenyse. Ši
rekomendacija skirta Ispanijos Karalystei.
Priimta Briuselyje
                                                                       Tarybos
vardu
                                                                       Pirmininkas


title: 2008 m. gegužės 30 d. Komisijos rekomendacija dėl cinko, cinko chlorido ir cinko distearato keliamos rizikos mažinimo priemonių (pranešta dokumentu Nr. C(2008) 2329) (Tekstas svarbus EEE)

text:
               19.6.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 160/36

      KOMISIJOS REKOMENDACIJA

   2008 m. gegužės 30 d.
   dėl cinko, cinko chlorido ir cinko distearato keliamos rizikos mažinimo priemonių
   (pranešta dokumentu Nr. C(2008) 2329)
   (Tekstas svarbus EEE)
   (2008/464/EB)
   EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA,
   atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį,
   atsižvelgdama į 1993 m. kovo 23 d. Tarybos reglamentą (EEB) Nr. 793/93 dėl esančių medžiagų rizikos įvertinimo ir kontrolės (1), ypač į jo 11 straipsnio 2 dalį,
   kadangi:

               (1)

               Toliau išvardytos medžiagos pagal Reglamento (EEB) Nr. 793/93 nuostatas atrinktos kaip prioritetinės medžiagos, kurias reikia įvertinti pagal 1995 m. rugsėjo 27 d. Komisijos reglamentą (EB) Nr. 2268/95 dėl prioritetinių medžiagų antrojo sąrašo, kaip numatyta Tarybos reglamente (EEB) Nr. 793/93 (2):

                           —

                           cinkas,

                           —

                           cinko chloridas,

                           —

                           cinko distearatas.

               (2)

               Pagal tą reglamentą paskirta valstybė narė pranešėja, vadovaudamasi 1994 m. birželio 28 d. Komisijos reglamentu (EB) Nr. 1488/94, nustatančiu esamų medžiagų keliamos rizikos žmonėms ir aplinkai įvertinimo principus (3), įvertino minėtų medžiagų riziką žmonėms bei aplinkai ir pasiūlė rizikos mažinimo strategiją, kaip numatyta Tarybos reglamente (EEB) Nr. 793/93.

               (3)

               Konsultuotasi su Toksiškumo, ekotoksiškumo ir aplinkos moksliniu komitetu (TEAMK) ir Pavojų sveikatai ir aplinkai moksliniu komitetu (PSAMK); jie pateikė nuomones dėl pranešėjos atliktų rizikos vertinimų. Komitetų nuomonės paskelbtos jų interneto svetainėse.

               (4)

               Rizikos vertinimo rezultatai ir rizikos mažinimo strategijos rezultatai yra išdėstyti atitinkamame Komisijos komunikate (4).

               (5)

               Remiantis minėtu vertinimu yra tikslinga rekomenduoti taikyti šioje rekomendacijoje ir komunikate nurodytų medžiagų keliamos rizikos mažinimo priemones.

               (6)

               Šioje rekomendacijoje numatytos rizikos mažinimo priemonės atitinka Reglamento (EEB) Nr. 793/93 15 straipsnio 1 dalimi įsteigto Komiteto nuomonę,

         REKOMENDUOJA:
   1   SKIRSNIS
   CINKO

         (CAS Nr. 7440-66-6; Einecs Nr. 231-175-3)
      ,
   CINKO CHLORIDO

         (CAS Nr. 7646-85-7; Einecs Nr. 231-592-0)
      ,
   CINKO DISTEARATO

         (CAS Nr. 557-05-1 ir 91051-01-3; Einecs Nr. 209-151-9 ir 293-049-4)

   Aplinkai keliamo pavojaus mažinimo priemonės (1, 2, 3, 4, 5)

               1.

               Jei cinko išmetamieji teršalai gali kelti riziką upių baseinams, atitinkamos valstybės narės turėtų nustatyti aplinkos kokybės standartus (toliau – AKS). Nacionalinės taršos mažinimo priemonės, skirtos 2015 m. įgyvendinti minėtus AKS, turėtų būti įtraukiamos į upių baseinų valdymo planus, kaip numatyta Europos Parlamento ir Tarybos direktyvoje 2000/60/EB (5).

               2.

               Valstybės narės Komisijai turėtų teikti informaciją apie cinko taršos šaltinius ir teršalų patekimo į vandens aplinką būdus, apie galimas kontrolės priemones ir apie cinko koncentraciją vandens aplinkoje, kad ji galėtų apsvarstyti, ar įtraukti cinką į kitą Direktyvos 2000/60/EB X priedo svarstymą.

               3.

               Pagal Parlamento ir Tarybos direktyvą 2008/1/EB (6) išduotuose leidimuose kompetentingos atitinkamų valstybių narių institucijos nustato cinkui ir cinko junginiams taikomas sąlygas, išmetamųjų teršalų ribines vertes arba lygiaverčius parametrus ar technines priemones, kad atitinkami įrenginiai būtų eksploatuojami pagal geriausias esamas technologijas (toliau – GET), atsižvelgiant į tų įrenginių technines charakteristikas, jų geografinę padėtį ir vietos aplinkos sąlygas.

               4.

               Valstybės narės turėtų atidžiai stebėti, kaip įgyvendinamos su cinku ir cinko junginiais susijusios GET ir teikdamos Komisijai informaciją apie GET, pranešti jai apie visus svarbius pokyčius.

               5.

               Į vietos aplinką išmetami teršalai prireikus turėtų būti kontroliuojami taikant nacionalines taisykles, kad būtų užtikrinama, jog nekils jokios rizikos aplinkai.

         2   SKIRSNIS
   ADRESATAI

               6.

               Ši rekomendacija skirta valstybėms narėms.

      Priimta Briuselyje, 2008 m. gegužės 30 d.

            Komisijos vardu

         Stavros DIMAS

            Komisijos narys

      (1)  OL L 84, 1993 4 5, p. 1. Reglamentas su paskutiniais pakeitimais, padarytais Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu Nr. 1882/2003 (OL L 284, 2003 10 31, p. 1).

      (2)  OL L 231, 1995 9 28, p. 18.

      (3)  OL L 161, 1994 6 29, p. 3.

      (4)  OL C 154, 2008 6 19, p. 1.

      (5)  OL L 327, 2000 12 22, p. 1. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Direktyva 2008/32/EB (OL L 81, 2008 3 20, p. 60).

      (6)  OL L 24, 2008 1 29, p. 8.


				|

		52012DC0308

			Rekomendacija TARYBOS REKOMENDACIJA dėl Kipro 2012 m. nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2012–2015 m. Kipro stabilumo programos /* COM/2012/0308 final */

			   	Rekomendacija
TARYBOS REKOMENDACIJA
dėl Kipro 2012 m. nacionalinės
reformų programos
su Tarybos nuomone dėl 2012–2015 m. Kipro stabilumo programos
EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl
Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 121 straipsnio 2
dalį ir 148 straipsnio 4 dalį,
atsižvelgdama į 1997 m. liepos 7 d.
Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto
būklės priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos
priežiūros bei koordinavimo[1],
ypač į jo 5 straipsnio 2 dalį,
atsižvelgdama į 2011 m.
lapkričio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES)
Nr. 1176/2011 dėl makroekonominių disbalansų prevencijos ir
naikinimo[2],
ypač į jo 6 straipsnio 1 dalį,
atsižvelgdama į Europos Komisijos
rekomendaciją[3],
atsižvelgdama į Europos Parlamento rezoliucijas[4],
atsižvelgdama į Europos Vadovų
Tarybos išvadas,
atsižvelgdama į Užimtumo komiteto
nuomonę,
pasikonsultavusi su Ekonomikos ir finansų
komitetu,
kadangi:
(1)
2010 m. kovo 26 d. Europos Vadovų
Taryba pritarė Europos Komisijos pasiūlymui įgyvendinti naują
darbo vietų kūrimo ir augimo strategiją „Europa 2020“,
grindžiamą geresniu ekonomikos politikos koordinavimu, ir daugiausia
dėmesio skirti toms svarbioms sritims, kuriose reikia imtis veiksmų,
kad būtų stiprinamas Europos tvaraus augimo ir konkurencingumo
potencialas;
(2)
2010 m. liepos 13 d. Taryba
priėmė rekomendaciją dėl valstybių narių ir
Sąjungos bendrųjų ekonominės politikos gairių (2010–2014 m.),
o 2010 m. spalio 21 d. – sprendimą dėl valstybių
narių užimtumo politikos gairių[5],
kurios kartu sudaro integruotas gaires. Į šias integruotas gaires
valstybių narių paprašyta atsižvelgti formuojant nacionalinę
ekonomikos ir užimtumo politiką;
(3)
2011 m. liepos 12 d. Taryba
priėmė rekomendaciją dėl Kipro 2011 m.
nacionalinės reformų programos ir pateikė savo nuomonę
dėl atnaujintos 2011–2014 m. Kipro stabilumo programos;
(4)
2011 m. lapkričio 23 d. Komisija
patvirtino antrąją metinę augimo apžvalgą, kuria pradedamas
antras ex ante ir integruoto politikos koordinavimo Europos
semestras, numatytas strategijoje „Europa 2020“. 2012 m. vasario 14 d.
Komisija pagal Reglamentą (ES) Nr. 1176/2011 priėmė
Įspėjimo mechanizmo ataskaitą[6],
kurioje nurodė, kad Kipras yra viena iš valstybių narių,
dėl kurios reikės parengti nuodugnią apžvalgą;
(5)
2012 m. kovo 2 d. Europos Vadovų
Taryba patvirtino prioritetus, kuriais turi būti užtikrintas finansinis
stabilumas, fiskalinis konsolidavimas ir ekonomikos augimo skatinimo veiksmai.
Ji pabrėžė, kad reikia vykdyti diferencijuotą, ekonomikos
augimą skatinantį fiskalinį konsolidavimą, atkurti
įprastas skolinimo ekonomikai sąlygas, skatinti ekonomikos
augimą ir konkurencingumą, spręsti nedarbo problemą,
šalinti krizės sukeltas socialines pasekmes ir modernizuoti
viešąjį administravimą;
(6)
2012 m. kovo 2 d. Europos Vadovų
Taryba taip pat paragino valstybes nares, prisijungusias prie pakto „Euro
plius“, laiku pranešti apie savo įsipareigojimus, kad juos būtų
galima įtraukti į jų stabilumo arba konvergencijos programas ir
nacionalines reformų programas;
(7)
2012 m. gegužės 7 d. Kipras
pateikė savo 2012–2015 m. stabilumo programą, o 2012 m.
gegužės 10 d. – savo 2012 m. nacionalinę reformų
programą. Siekiant atsižvelgti į abiejų programų
sąsają, jos vertintos vienu metu. Atlikdama nuodugnią
apžvalgą pagal Reglamento (ES) Nr. 1176/2011 5 straipsnį
Komisija taip pat įvertino, ar Kipre esama makroekonominio disbalanso.
Nuodugnioje apžvalgoje[7]
Komisija padarė išvadą, kad dėl Kipro bankų sektoriaus ir
įmonių sektoriaus įsiskolinimo šalyje susidaręs vidaus
disbalansas, taip pat stebimas fiskalinės dinamikos ir konkurencingumo
išorės ir vidaus disbalansas, bet jis nėra perviršinis;
(8)
remdamasi 2012 m. stabilumo programos
vertinimu pagal Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97, Taryba mano, kad
makroekonominis scenarijus, kuriuo grindžiamos programoje pateiktos biudžeto
projekcijos, 2012–2014 m. laikotarpiu atrodo optimistinis. Nors augimo
prognozė buvo smarkiai sumažinta, makroekonominiam scenarijui, kuriuo
grindžiamos programoje pateiktos biudžeto projekcijos, gresia rizika, visų
pirma susijusi su vidaus paklausos raida 2012–2013 m. Programoje
apibrėžtos biudžeto strategijos tikslas – iki 2012 m. ištaisyti
perviršinį deficitą, o iki 2014 m. pasiekti vidutinės
trukmės laikotarpio tikslą, nuo kurio nenukrypti ir 2015 m.
Programoje patvirtinamas ankstesnis vidutinės trukmės laikotarpio
biudžeto tikslas – struktūriškai subalansuoti biudžeto būklę –
ir šis tikslas visiškai atitinka Stabilumo ir augimo pakto reikalavimus.
Planuojamas perviršinio deficito ištaisymas atitinka terminą,
nustatytą 2010 m. liepos 13 d. Tarybos rekomendacija dėl
perviršinio deficito procedūros. Remiantis (perskaičiuotu)
struktūriniu deficitu[8],
2011–2012 m. laikotarpio planuojamas vidutinis metinis fiskalinių
priemonių dydis siekia 1,5 % BVP ir atitinka Tarybos
rekomendaciją. Numatyta pažanga siekiant vidutinės trukmės
laikotarpio tikslo 2013 m. yra pakankama, nes viršija Stabilumo ir augimo
pakte nustatytą 0,5 % BVP kriterijų tiek pagal Komisijos 2012 m.
pavasario prognozę, tiek pagal programą. Valdžios sektoriaus
išlaidų augimo tempas, atsižvelgiant į diskrecines pajamų
priemones, atitinka Stabilumo ir augimo pakte nustatytą išlaidų
kriterijų 2013–2014 m. laikotarpiu, tačiau ne 2015 m.
Programoje numatytų biudžeto tikslų įgyvendinimui gresia rizika,
susijusi su per daug optimistiniu 2012–2014 m. makroekonominiu scenarijumi
ir 2013 m. planuojamomis konsolidavimo priemonėmis, kurios ne visos
yra pakankamai sukonkretintos. Remiantis programa, skolos ir BVP santykis, 2011 m.
siekęs 71,6 %, 2012 m. turėtų didėti iki 72,1 %,
o paskui laipsniškai mažėti iki 65,4 % 2015 m. Stabilumo ir
augimo pakte nurodyto skolos mažinimo kriterijaus atžvilgiu Kiprui 2013–2015 m.
nustatytas pereinamasis laikotarpis ir programoje pateiktais planais
turėtų būti užtikrinta pakankama pažanga siekiant atitikti
šį skolos mažinimo kriterijų. Tačiau šiai projekcijai gresia
rizika, susijusi su galimomis finansinių korporacijų gelbėjimo
operacijomis;
(9)
mokesčių administravimas yra
neveiksmingas, nes įplaukų surinkimo administracinės
sąnaudos Kipre yra labai didelės. Mokesčių surinkimas yra
santykinai nedidelis. Mokesčių administravimo išlaidos, išreikštos
BVP dalimi, ir grynųjų įplaukų surinkimo administravimo
sąnaudos yra didžiulės ir vis auga. Būtina imtis priemonių,
kuriomis žmonės būtų skatinami dirbti oficialiai ir
neslėpti mokesčių. Be to, reikėtų stiprinti
iniciatyvas, kuriomis didinamas mokesčių surinkimo veiksmingumas;
(10)
dėl didelės Kipro bankų
priklausomybės nuo Graikijos ekonomikos Graikijos valstybės skolos
pertvarkymas ir suteiktų neveiksnių paskolų Graikijos
skolininkams didėjimas padarė neigiamą poveikį bankų
turto rodikliams, pelningumui, kapitalo ir likvidumo rezervams. Konsoliduoto
Kipro bankų sektoriaus priklausomybė nuo Graikijos yra didžiulė.
2011 m. gruodžio 14 d. Kipro parlamentas priėmė dviejų
įstatymų, kuriais siekiama stiprinti finansų sistemos
atsparumą bankų krizėms, projektus. Tačiau
kooperatinių kredito unijų, kurioms pavesta apie 40 % visų
vidaus indėlių, priežiūros stiprinimo pažanga kol kas
nepatenkinama;
(11)
Kiprui bus sudėtinga užtikrinti ilgalaikį
viešųjų finansų tvarumą, ypač pensijų srityje.
Kipras įgyvendino dvi svarbias struktūrines priemones, kuriomis
reformavo savo pensijų sistemą. Nors patvirtintos priemonės
tinkamos ir patikimos, Kipro atsakas nepakankamai plataus užmojo, kad užtikrintų
tvarumą ir tinkamumą bei ilgainiui padėtų didinti sistemos
teisingumą. Dar vis trūksta priemonių, kuriomis būtų
remiamos darbuotojų galimybės įsidarbinti įmonėse ir
grindžiamas faktinio pensinio amžiaus ilginimas. Kiek tai susiję su
pagyvenusių žmonių skurdu, Kipras tik iš dalies sprendžia didelio
skurdo rizikos lygio problemą. Priimtos priemonės yra nepakankamos
ilgalaikiam pensininkų, kuriems gresia skurdas, pajamų adekvatumui
gerinti;
(12)
sveikatos priežiūros sektoriui būdingos
neteisingumo ir neveiksmingumo problemos nesprendžiamos tinkamai. Nepaisant
praėjusių metų rekomendacijos, iki šiol nebuvo pateikta jokia
aiški Nacionalinės sveikatos draudimo sistemos tvarkymo darbotvarkė.
Tai kelia pavojų ilgalaikei viešųjų finansų kontrolei ir
tvarumui bei teikiamų sveikatos priežiūros paslaugų kokybei;
(13)
Kipro vyriausybė ėmėsi kelių
veiksmų, reaguodama į 2011 m. rekomendaciją dėl darbo
užmokesčio indeksavimo (pragyvenimo išlaidų kompensavimo išmokos,
PIKI), visų pirma, dvejiems metams įšaldė viso viešojo
sektoriaus darbo užmokestį. Be to, vyriausybė ir socialiniai
partneriai sutiko iki 2012 m. birželio mėn. pabaigos pradėti
dialogą dėl PIKI peržiūros. Pasikonsultavus su socialiniais partneriais
ir vadovaujantis nacionaline praktika, reikėtų visapusiškai
pertvarkyti darbo užmokesčio nustatymo sistemą, siekiant sustiprinti
faktinio darbo užmokesčio ir darbo našumo pokyčių ryšį bei
padidinti sistemos teisingumą. Taip ne tik būtų remiamas šalies
konkurencingumas, bet ir sudarytos sąlygos veiksmingesniam darbo
paskirstymui. Nors šie pokyčiai yra pirmieji žingsniai teisinga linkme,
jų tinkamumas ir patikimumas labai priklauso nuo dabar vykdomo socialinio
dialogo dėl darbo užmokesčio indeksavimo sistemos reformos
galutinių išvadų masto ir vykdymo užtikrinimo;
(14)
makroekonominių perspektyvų
prastėjimas padarė neigiamą poveikį Kipro darbo rinkai:
nedarbo lygis padidėjo, jaunimo nedarbas smarkiai išaugo. Kipras šiai
problemai spręsti ėmėsi keleto teigiamų veiksmų. Šios
priemonės yra tinkamos, tačiau nepakankamai plataus užmojo, visų
pirma švietimo ir profesinio rengimo srityse, kuriose jų
įgyvendinimą reikėtų paspartinti. Būtina dėti
daugiau pastangų jaunimo nedarbo problemai spręsti ir darbo
jėgai perkvalifikuoti bei jos kvalifikacijai kelti, kad lengviau
vyktų būtinas darbo rinkos persiskirstymas, daugiausia dėmesio
skiriant grupėms, menkiausiai dalyvaujančioms mokymosi visą
gyvenimą veikloje, kaip antai žemos kvalifikacijos darbuotojams,
bedarbiams ir vyresnio amžiaus darbuotojams;
(15)
paslaugų srityje Kipras perkėlė
Paslaugų direktyvą į nacionalinę teisę horizontaliuoju
įstatymu, kuriam įgyvendinti priimta keletas sektoriui skirtų
taisomųjų įstatymų ir nutarimų. Tačiau kai
kuriems sektoriams (pvz., mažmeninės prekybos, turizmo, statybos
paslaugų) skirtų teisės aktų priėmimo dar laukiama.
Esama reguliuojamų laisvųjų profesijų, kaip antai
teisininkų ir architektų, kurių teikiamoms paslaugoms nustatyti
fiksuoti tarifai;
(16)
remiantis nuodugnios apžvalgos tikslais atlikta
analize, galima daryti išvadą, kad Kipre esama disbalanso. Visų
pirma, siekiant išvengti neigiamo poveikio ekonomikos veikimui bei ekonominei
ir pinigų sąjungai, reikia atidžiai stebėti einamosios
sąskaitos makroekonominius pokyčius, viešuosius finansus ir
finansų sektorių ir dėl jų imtis skubių
ekonominės politikos priemonių. Konkrečiau Kipro ekonomikai
būdingas nuolatinis didelis einamosios sąskaitos deficitas, kurį
lemia prekybos apimties deficitas dėl laipsniškai mažėjančio
kainų ir išlaidų konkurencingumo, valdžios sektoriaus finansų
metinis disbalansas, toliau augantis net ir po nuosmukio atsigavus ekonomikai,
ir didėjantis privačiojo sektoriaus įsiskolinimas. Ne
finansų sektoriaus korporacijos yra ypač pažeidžiamos dėl
didelio įsiskolinimo ir menko pelningumo, todėl šiame sektoriuje
smarkiai daugėja neveiksnių paskolų. Be to, didelė
bankų sektoriaus priklausomybė nuo Graikijos obligacijų ir
Graikijos ekonomikos yra labai rizikinga. Augimo perspektyvos taip pat yra
niūrios ir tai dar labiau trukdo santykinai lėtam disbalanso
panaikinimui;
(17)
Kipras prisiėmė tam tikrų
įsipareigojimų pagal paktą „Euro plius“. Šie
įsipareigojimai, taip pat 2011 m. prisiimti ir įgyvendinami
įsipareigojimai yra susiję su konkurencingumo ir užimtumo gerinimu,
viešųjų finansų tvarumo didinimu ir finansinio tvarumo
stiprinimu. Komisija įvertino, kaip įgyvendinami pagal paktą
„Euro plius“ prisiimti įsipareigojimai. Į šio vertinimo rezultatus
buvo atsižvelgta rengiant rekomendacijas;
(18)
atsižvelgdama į Europos semestrą, Komisija
atliko išsamią Kipro ekonominės politikos analizę.
Įvertinusi stabilumo programą ir nacionalinę reformų
programą, ji pateikė nuodugnią apžvalgą. Komisija
įvertino ne tik jų svarbą tvariai fiskalinei ir socialinei bei
ekonominei Kipro politikai, bet ir tai, kaip laikomasi ES taisyklių ir
gairių, nes ES priemonėmis prisidedant prie būsimų
nacionalinių sprendimų būtina stiprinti bendrą Europos
Sąjungos ekonomikos valdymą. Jos rekomendacijos atsižvelgiant į
Europos semestrą pateiktos rekomendacijų 1–7 punktuose toliau;
(19)
atsižvelgdama į šį vertinimą Taryba
išnagrinėjo Kipro 2012 m. stabilumo programą ir savo
nuomonę[9]
visų pirma pateikė 1 rekomendacijoje;
(20)
atsižvelgdama į Komisijos nuodugnios apžvalgos
ir šio vertinimo rezultatus, Taryba išnagrinėjo Kipro 2012 m.
nacionalinę reformų programą ir Kipro stabilumo programą.
Jos rekomendacijos pagal Reglamento (ES) Nr. 1176/2011 6 straipsnį
pateiktos rekomendacijų 1, 2 ir 7 punktuose toliau,
REKOMENDUOJA Kiprui 2012–2013 m.
imtis šių veiksmų:
1.
Imtis papildomų priemonių, siekiant 2012 m.
tvariai ištaisyti perviršinį deficitą. Griežtai įgyvendinti
biudžeto strategiją, vykdant pakankamai konkrečias priemones 2013 m.
ir vėliau, kad iki 2014 m. būtų įvykdytas
vidutinės trukmės laikotarpio tikslas ir išlaidų kriterijus bei
užtikrinta pakankama pažanga siekiant atitikti skolos mažinimo kriterijų.
Sparčiau laipsniškai diegti teisės aktais nustatytą
privalomą daugiametę biudžeto sistemą ir taisomąjį
mechanizmą. Imtis priemonių kuo skubiau vykdyti griežtą
išlaidų kontrolę, įgyvendinti programą ir veiklos
rezultatais grindžiamą biudžetą. Gerinti mokestinių
prievolių vykdymą ir kovoti su mokesčių slėpimu.
2.
Suderinti kooperatinių kredito unijų
priežiūrą pagal komerciniams bankams taikomus standartus. Griežtinti
reguliavimo nuostatas, taikomas veiksmingam finansų įstaigų
rekapitalizavimui, siekiant riboti išorės sukrėtimų keliamą
pavojų finansų sektoriui.
3.
Toliau gerinti pensijų sistemos ilgalaikį
tvarumą ir adekvatumą bei spręsti didelio pagyvenusių
žmonių skurdo rizikos lygio problemą. Susieti įstatymais
reglamentuojamą pensinį amžių su didėjančia vidutine
tikėtina gyvenimo trukme.
4.
Nedelsiant pagal veiklos planą užbaigti ir
įgyvendinti nacionalinės sveikatos priežiūros sistemą, taip
užtikrinant jos finansinį tvarumą ir visuotinį sveikatos
draudimą.
5.
Tobulinti darbo jėgos įgūdžius, kad
būtų didinamas jos profesinis judumas vykdant veiklą didelio
augimo ir didelės pridėtinės vertės sektoriuose. Imtis
papildomų priemonių jaunimo nedarbo problemai spręsti,
daugiausia dėmesio skiriant mokomajai praktikai įmonėse ir
individualios veiklos skatinimui. Imtis tinkamų politinių
priemonių didinti paklausai, kad būtų skatinamos verslo
inovacijos.
6.
Šalinti nepagrįstas kliūtis paslaugų
rinkoje, ypač gerinant Paslaugų direktyvos įgyvendinimą
paslaugų sektoriuose, kurių augimo potencialas didžiausias
(įskaitant turizmo sektorių), ir sudarant sąlygas
laisvųjų profesijų paslaugoms teikti.
7.
Pasikonsultavus su socialiniais partneriais ir
vadovaujantis nacionaline praktika, didinti konkurencingumą,
įskaitant darbo užmokesčio indeksavimo sistemos pertvarkymą, kad
darbo užmokestis būtų labiau susietas su našumo pokyčiais. Imtis
veiksmų siekiant diversifikuoti ekonomikos struktūrą. Ištaisyti
fiskalinį balansą ribojant išlaidas.
Priimta Briuselyje
                                                                       Tarybos
vardu
                                                                       Pirmininkas
[1]               OL L 209, 1997 8 2,
p. 1.
[2]               OL L 306, 2011 11 23, p. 25.
[3]               COM(2012) 308 final.
[4]               P7_TA(2012) 0048 ir P7_TA(2012) 0047.
[5]               2012 m. balandžio 26 d. Tarybos sprendimas 2012/238/ES.
[6]               COM(2012) 68 final.
[7]               COM(2012) 152 final.
[8]               Pagal ciklą pakoreguotas balansas (atėmus
vienkartines ir laikinąsias priemones), Komisijos tarnybų
perskaičiuotas remiantis programoje pateikta informacija ir taikant
bendrai sutartą metodiką.
[9]               Pagal Tarybos reglamento (EB) Nr. 1466/97 5
straipsnio 2 dalį.


title: Recommendation for a COUNCIL RECOMMENDATION on the National Reform Programme 2011 of Austriaand delivering a Council opinionon the updated Stability Programme of Austria 2011-2014

text:
   EUROPOS KOMISIJA

                                  Briuselis, 2011.6.7
                                  SEK(2011) 801 galutinis

                      Rekomendacija

             TARYBOS REKOMENDACIJA

   dėl Austrijos 2011 m. nacionalinės reformų programos

                      su Tarybos nuomone

dėl atnaujintos 2011–2014 m. Austrijos stabilumo programos

                {SEK(2011) 728 galutinis}
 ---pagebreak---                                                Rekomendacija

                                    TARYBOS REKOMENDACIJA

                        dėl Austrijos 2011 m. nacionalinės reformų programos

                                                su Tarybos nuomone

                     dėl atnaujintos 2011–2014 m. Austrijos stabilumo programos

     EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,

     atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 121 straipsnio 2 dalį ir 148
     straipsnio 4 dalį,

     atsižvelgdama į 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės
     priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei koordinavimo1, ypač į jo
     5 straipsnio 3 dalį,

     atsižvelgdama į Europos Komisijos rekomendaciją2,

     atsižvelgdama į Europos Vadovų Tarybos išvadas,

     atsižvelgdama į Užimtumo komiteto nuomonę,

     pasikonsultavusi su Ekonomikos ir finansų komitetu,

     kadangi:

     (1)        2010 m. kovo 26 d. Europos Vadovų Taryba pritarė Europos Komisijos pasiūlymui
                įgyvendinti naują darbo vietų kūrimo ir augimo strategiją „Europa 2020“, grindžiamą
                geresniu ekonomikos politikos koordinavimu, ir daugiausia dėmesio skirti toms
                svarbioms sritims, kuriose reikia imtis veiksmų, kad būtų stiprinamas Europos
                tvaraus augimo ir konkurencingumo potencialas.

     (2)        2010 m. liepos 13 d. Taryba priėmė rekomendaciją dėl valstybių narių ir Sąjungos
                bendrųjų ekonominės politikos gairių (2010–2014 m.), o 2010 m. spalio 21 d. –
                sprendimą dėl valstybių narių užimtumo politikos gairių3, kurios kartu sudaro
                integruotas gaires. Į šias integruotas gaires valstybių narių paprašyta atsižvelgti
                formuojant nacionalinę ekonomikos ir užimtumo politiką.

     1
            OL L 209, 1997 8 2, p. 1.
     2
            OL C ..., ..., p. ...
     3
            2011 m. gegužės 19 d. Tarybos sprendimu 2011/308/ES taikytina 2011 m.

LT                                                     2                                              LT
 ---pagebreak---      (3)   2011 m. sausio 12 d. Komisija patvirtino pirmąją metinę augimo apžvalgą, kuria
           pradedamas naujas ekonomikos valdymo ES ciklas ir pirmas ex ante bei integruoto
           politikos koordinavimo Europos semestras, numatytas strategijoje „Europa 2020“.

     (4)   2011 m. kovo 25 d. Europos Vadovų Taryba patvirtino fiskalinio konsolidavimo ir
           struktūrinių reformų prioritetus (atsižvelgdama į 2011 m. vasario 15 d. ir kovo 7 d.
           Tarybos išvadas ir Komisijos metinę augimo apžvalgą). Ji pabrėžė, kad pirmenybę
           reikia teikti patikimų biudžetų ir fiskalinio tvarumo atkūrimui, nedarbo mažinimui
           reformuojant darbo rinką ir naujoms ekonomikos augimo skatinimo priemonėms. Ji
           paprašė, kad valstybės narės šiuos prioritetus įgyvendintų konkrečiomis priemonėmis
           ir jas įtrauktų į savo stabilumo ar konvergencijos programas ir į nacionalines reformų
           programas.

     (5)   2011 m. kovo 25 d. Europos Vadovų Taryba taip pat paragino valstybes nares,
           prisijungusias prie pakto „Euro plius“, laiku pranešti apie savo įsipareigojimus, kad
           juos būtų galima įtraukti į stabilumo arba konvergencijos programas ir nacionalines
           reformų programas.

     (6)   2011 m. balandžio 27 d. Austrija pateikė atnaujintą 2011–2014 m. stabilumo
           programą ir 2011 m. gegužės 2 d. – 2011 m. nacionalinę reformų programą. Siekiant
           atsižvelgti į abiejų programų sąsają, jos vertintos vienu metu.

     (7)   Prieš prasidedant krizei Austrijos ekonomika buvo tvirta – nebuvo jokio didelio
           disbalanso ar iškraipymų. Nepaisant to, dėl finansų ir ekonomikos krizės jos
           ekonomika patyrė giliausią nuosmukį per pastaruosius dešimtmečius. 2009 m.
           realusis BVP sumažėjo beveik 4 %. Dėl krizės užimtumo lygis 2009 m. sumažėjo
           maždaug 1% ir nedarbo lygis pasiekė 4,8 % (prieš metus jis buvo 3,8 %), taip pat
           nustojo augti prieš tai nuolat augęs einamosios sąskaitos perteklius. Ekonomikos ir
           finansų krizė pakenkė viešiesiems finansams. Priėmus skatinamųjų priemonių
           rinkinius ir visu pajėgumu veikiant automatiniams stabilizatoriams valdžios
           sektoriaus deficitas 2009 ir 2010 m. atitinkamai pasiekė 4,1 % ir 4,6 % BVP. Tais
           pačiais metais valstybės skola išaugo atitinkamai iki 69,6 % ir 72,3 % BVP. Kadangi
           dauguma skatinamųjų priemonių buvo nuolatinės, fiskalinį konsolidavimą reikėjo
           pradėti vykdyti vos tik pagerėjus ekonominėms sąlygoms. 2011 m. biudžeto įstatyme
           buvo priimtas beveik 1 % BVP vertės konsolidavimo priemonių rinkinys. Nuo
           2009 m. trečiojo ketvirčio ekonomika stabiliai atsigauna padidėjus užsienio paklausai
           ir ypač suaktyvėjus ekonominei veiklai Vokietijoje. 2010 m. realiojo BVP augimas
           pasiekė 2 %.

     (8)   Remdamasi atnaujintos stabilumo programos vertinimu pagal Tarybos reglamento
           (EB) Nr. 1466/97 5 straipsnio 1 dalį, Taryba mano, kad makroekonominis scenarijus,
           kuriuo grindžiamos biudžeto projekcijos, yra tikėtinas, bet programos laikotarpio
           pabaigos – pernelyg palankus. Pagrindinis vidutinės trukmės biudžeto strategijos
           tikslas, kaip nurodyta naujausioje stabilumo programoje, yra iki 2010 m. palaipsniui
           mažinti valdžios sektoriaus deficitą nuo 4,6 % BVP 2010 m. iki 2,4 % 2014 m.,
           daugiausia ribojant išlaidas. Šių tikslų pasiekimui pavojų kelia tai, kad nėra
           detalizuotos priemonės, kuriomis grindžiamas konsolidavimas regionų lygmeniu, ir
           tai, kad kai kurių federaliniu lygmeniu priimtų priemonių rezultatai nebus realizuoti,
           pvz., kovos su sukčiavimu mokesčių srityje kampanijos, kurios numatomas poveikis
           atrodo itin spekuliatyvus, rezultatai. Kita vertus, teigiamą poveikį gali turėti 2009 m.
           federalinės vyriausybės įvesta daugiametė išlaidų sistema, kuri, atrodo, padėjo

LT                                               3                                                    LT
 ---pagebreak---             padidinti biudžeto proceso nuspėjamumą vidutinės trukmės laikotarpiu, nors tik
            federaliniu lygmeniu. Programoje nurodyta, kad skolos ir BVP santykis didės nuo
            72,3 % 2010 m. iki 75,5 % 2013 m., kol 2014 m. pradės mažėti iki 75,1 %. Tačiau
            yra keletas su šia projekcija susijusių pavojų dėl didėjančių valstybės valdomų
            bendrovių, kurios nepriskiriamos valdžios sektoriui, įsiskolinimų ir galimos tolesnės
            naštos dėl paramos priemonių bankų sektoriui. Tačiau kartu gali paaiškėti, kad skolos
            santykis bus mažesnis, nes yra tikimybė, kad bankai, kurie per krizę gavo valstybės
            pagalbą, ją sugrąžins anksčiau negu nurodyta programoje.

     (9)    Programoje nurodyta, kad tikimasi, jog 2013 m. valdžios sektoriaus deficitas bus
            sumažintas iki mažesnės negu 3 % BVP pamatinės vertės, o tai atitinka Tarybos
            nustatytą terminą. Tačiau programoje numatyta 2011–2013 m. vidutinė metinė
            fiskalinių priemonių vertė yra 0,35 % BVP, o tai yra gerokai mažesnė už 0,75 %
            BVP vertę, kurią Taryba Austriją paragino užtikrinti.

     (10)   Nors Austrija yra parengusi ir įgyvendina Nacionalinį stabilumo paktą, dar labiau
            reformavus įvairių valdžios lygmenų fiskalinius santykius būtų galima nemažai
            sutaupyti, paremti fiskalinį konsolidavimą ir gauti papildomų lėšų augimą
            skatinančioms investicijoms į tokias sritis kaip moksliniai tyrimai ir plėtra bei
            švietimas. Daugelis pripažįsta, kad esami santykiai sudėtingi: ne tik pajamos, gautos
            iš atskirų mokesčių, kurie nustatyta proporcija išdalinti skirtingiems teritoriniams
            lygmenims, bet ir daugelio sričių sprendimai priimami įvairiuose valdžios
            lygmenyse. Atsakomybė už pajamas, surenkamas iš daugybės veiklos sričių, ir šiose
            veiklos srityse patiriamas išlaidas nepriklauso tam pačiam valdžios lygmeniui.
            Sveikatos priežiūros ir švietimo sektoriuose galima rasti tokių fiskalinių santykių
            neefektyvumą iliustruojančių pavyzdžių.

     (11)   Austrijoje mokesčių pleištas yra vienas didžiausių ES. Palyginti su kitomis ES
            valstybėmis, darbuotojų mokamos socialinio draudimo įmokos labai didelės. 2008 m.
            sumažinus nedarbo draudimo įmokas mažus atlyginimus gaunantiems darbuotojams
            ir 2009 m. įgyvendinus pajamų mokesčio reformą darbo mokesčių pleištas kiek
            sumažėjo, tačiau tai nepadėjo užkirsti kelio nedideliam mokesčių padidėjimui mažus
            ir vidutinio dydžio atlyginimus gaunantiems darbuotojams, palyginti su situacija
            praėjusio dešimtmečio pradžioje. Šis mokesčių pleištas turi neigiamą poveikį
            užimtumui, ypač mažus darbo užmokesčius gaunantiems ir žemos kvalifikacijos
            darbuotojams.

     (12)   Nepaisant to, kad pastarąjį dešimtmetį Austrijoje gerokai padidėjo vyresnio amžiaus
            darbuotojų užimtumo lygis, jis vis tiek išlieka mažesnis už ES vidurkį. Vis dar
            plačiai naudojama išankstinės senatvės pensijos sistema ir skiriamos invalidumo
            pensijos. 2010 m. 72 % visų naujai skirtų pensijų sudarė pensijos teisės aktais
            nustatyto pensinio amžiaus nepasiekusiems asmenims. Kitas veiksnys, turintis įtakos
            mažam vyresnio amžiaus darbuotojų lygiui, yra tai, kad teisės aktais nustatytas
            moterų pensinis amžius išlieka palyginti žemas – 60 metų. Atsižvelgiant į
            demografinius pokyčius Austrijoje, tam, kad būtų užtikrintas viešųjų finansų
            tvarumas ir padidinta darbo jėgos pasiūla, kuri, kaip prognozuojama, nuo 2020 m.
            turėtų mažėti, labai svarbu padidinti faktinį pensinį amžių ir patobulinti sistemą,
            pagal kurią vyresnio amžiaus darbuotojams būtų sudarytos sąlygos ilgiau pasilikti
            darbo rinkoje.

LT                                               4                                                  LT
 ---pagebreak---      (13)    Moterų užimtumo lygis Austrijoje palyginti aukštas, tai susiję su faktu, kad Austrijos
             darbo ne visą dieną rodiklis yra vienas didžiausių. Moterys dažniausiai dirba mažai
             apmokamą darbą. Dėl šių modelių vyrų ir moterų darbo užmokesčio skirtumas yra
             25,4 % (antras didžiausias ES) ir vienas iš veiksnių, dėl kurių moterų skurdo rizika
             yra palyginti didelė. Priežastis, dėl kurios moterys dirba ne visą darbo dieną, yra ta,
             kad moterys ir vyrai prisiima nevienodai įsipareigojimų rūpintis vaikais ir vyresnio
             amžiaus žmonėmis, ir vaiko priežiūros bei ilgalaikės priežiūros paslaugų trūkumas.

     (14)    Švietimo sistema pasižymi ankstyvu skirstymu – sulaukę 10 metų moksleiviai turi
             pasirinkti būsimą mokymosi kryptį, skirtingos kryptys retai kada susikerta, be to
             plačiai paplitusi praktika mokykloje mokytis tik pusę dienos. Dėl to pažeidžiamo
             jaunimo, ypač iš migrantų šeimų, mokymosi rezultatai gali būti prasti. Ankstyvas
             pasirinkimas daugiausia lemia būsimą mokymosi kryptį, todėl vėliau yra sudėtingiau
             siekti aukštesnės studijų pakopos. Bendrojo lavinimo mokykla visiems 10–14 metų
             vaikams padėtų švietimo sistemoje sudaryti vienodas galimybes ir mažinti mokyklos
             nebaigusių jaunuolių skaičių.

     (15)    Paslaugų sektoriuje, ypač tinklo paslaugų, kaip telekomunikacijos, transportas,
             komunalinės paslaugos ir mažmeninė prekyba bei laisvosios profesijos, konkurencija
             nepakankama. Našumo augimas buvo vangus, rinkos struktūra neskatino
             perkamosios galios ir vartotojų paklausos augimo. Palengvinus patekimą į rinką,
             supaprastinus teisinį amatų ir profesijų reglamentavimą ir užtikrinus konkurencingas
             kainas būtų skatinama konkurencija, vartotojams būtų suteikta daugiau galimybių
             rinktis už prieinamą kainą. Austrija smarkiai vėluoja įgyvendinti Paslaugų direktyvą.
             Išsprendus šiuos klausimus augimas paspartėtų. Svarbiausia, kad vis dar nepriimtas
             horizontalusis įstatymas, t. y. federalinis įstatymas, kuriuo įgyvendinami esminiai
             direktyvos principai.

     (16)    Austrija prisiėmė tam tikrų įsipareigojimų pagal paktą „Euro plius“4. Šie
             įsipareigojimai susiję su trimis iš keturių pakto sričių. Fiskalinėje srityje priemonės
             skirtos faktiniam pensiniam amžiui didinti ir įvairiais valdžios lygmenimis
             efektyviau kontroliuoti viešąsias išlaidas. Kalbant apie užimtumą, svarbiausia spręsti
             jaunimo nedarbo klausimą; konkurencingumui didinti – toliau investuoti į mokslinius
             tyrimus ir techninį ugdymą, taip pat kurti prailgintos dienos grupes mokyklose
             modelius. Siekiant įgyvendinti paktą pateiktos iniciatyvos atitinka nacionalinę
             reformų programą, federalinį biudžeto sistemos įstatymą ir stabilumo programą. Nors
             priemonėmis sprendžiamos kai kurios svarbiausios šalies socialinės ir ekonominės
             problemos, lieka kitų didelių problemų, kurias buvo galima spręsti prisiimant
             įsipareigojimų fiskalinės politikos, švietimo, konkurencijos ir inovacijų srityse. Šie
             įsipareigojimai pagal paktą „Euro plius“ buvo įvertinti ir į juos atsižvelgta rengiant
             rekomendacijas.

     (17)    Komisija įvertino stabilumo programą ir nacionalinę reformų programą, taip pat
             Austrijos įsipareigojimus pagal paktą „Euro plius“5. Komisija įvertino ne tik jų
             svarbą tvariai fiskalinei ir socialinei bei ekonominei Austrijos politikai, bet ir tai,
             kaip laikomasi ES taisyklių ir gairių, nes būtina stiprinti bendrą Europos Sąjungos

     4
            Daugiau informacijos apie įsipareigojimus, prisiimtus pagal paktą „Euro plius“, galima rasti dokumente
            SEC(2011) 728.
     5
            SEC(2011) 728.

LT                                                       5                                                           LT
 ---pagebreak---              ekonomikos valdymą ES priemonėmis prisidedant prie būsimų nacionalinių
             sprendimų. Jos manymu, esant palankioms ekonominėms sąlygoms, fiskalinio
             konsolidavimo pastangas reikėtų padidinti, ypač 2012 m., ir toliau reformuoti įvairių
             valdžios lygmenų fiskalinius santykius. Mokesčių pleišto mažinimas, mokymosi
             rezultatų gerinimas ir skirtumų, susijusių su lytimis, mažinimas būtų naudingas darbo
             rinkos dinamikai, o konkurencijos didinimas ir inovacijų skatinimas galėtų padidinti
             konkurencingumą.

     (18)    Atsižvelgdama į šį vertinimą, taip pat į 2009 m. gruodžio 2 d. Tarybos
             rekomendaciją pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 126 straipsnio 7 dalį,
             Taryba išnagrinėjo 2011 m. atnaujintą Austrijos stabilumo programą ir nuomonę6
             pateikė visų pirma toliau pateikiamos rekomendacijos 1 ir 2 punktuose.

     REKOMENDUOJA Austrijai 2011–2012 m. imtis šių veiksmų:

     (1)     Pasinaudoti šiuo metu vykstančio ekonomikos atsigavimo privalumais perviršiniam
             deficitui skubiau panaikinti. Tam reikia priimti ir įgyvendinti reikiamas priemones,
             įskaitant regionų lygmens priemones, kad būtų užtikrinta, jog 2012 ir 2013 m.
             vidutinė metinė fiskalinių priemonių vertė būtų ne mažesnė kaip 0,75 % BVP.

     (2)     Imtis veiksmų toliau stiprinti nacionalinę biudžeto sistemą suderinant atskirų
             valdžios lygmenų atsakomybę už teisėkūrą, administravimą, surenkamas pajamas ir
             išlaidas, ypač sveikatos priežiūros srityje.

     (3)     Remiantis konsultacijomis su socialiniais partneriais ir vadovaujantis nacionaline
             praktika imtis priemonių, padėsiančių palaipsniui atsisakyti esamos ankstyvo išėjimo
             į pensiją sistemos darbuotojams, kurių draudimo laikotarpis ilgas, ir pateikti
             pasiūlymą dėl teisės aktais nustatyto moterų pensinio amžiaus ilginimo, kad būtų
             užtikrintas pensijų sistemos tvarumas ir adekvatumas. Griežtai laikytis sąlygų,
             kuriomis gali būti skiriama invalidumo pensija.

     (4)     Imtis priemonių, skirtų aktyvesniam dalyvavimui darbo rinkoje užtikrinti, įskaitant:
             mažinti darbuotojų mokesčių ir socialinio draudimo naštą, ypač mažas ir vidutines
             pajamas gaunantiems asmenims, nedarant poveikio biudžetui; įgyvendinti
             nacionalinį veiksmų planą dėl vienodo požiūrio į moteris ir vyrus darbo rinkoje, visų
             pirma, pagerinti priežiūros paslaugų ir prailgintos dienos grupių mokyklose
             prieinamumą, kad moterys turėtų daugiau galimybių dirbti visą darbo dieną, ir
             mažinti didelį moterų ir vyrų darbo užmokesčio skirtumą; imtis priemonių mokymosi
             rezultatams gerinti ir mažinti mokyklos nebaigusių jaunuolių skaičių.

     6
            Numatyta Tarybos reglamento (EB) Nr. 1466/97 5 straipsnio 3 dalyje.

LT                                                      6                                            LT
 ---pagebreak---      (5)     Imtis tolesnių priemonių konkurencingumui didinti, visų pirma paslaugų sektoriuje,
             šalinant kliūtis patekti į rinką ir nepagrįstus amatams ir profesijoms taikomus
             apribojimus ir didinant konkurencijos institucijų galias. Paspartinti iki šiol nepriimto
             horizontaliojo teisės akto, kuriuo įgyvendinama Paslaugų direktyva, priėmimą.

     Priimta Briuselyje

                                                 Tarybos vardu
                                                 Pirmininkas

LT                                                 7                                                    LT


title: 2006 m. gegužės 11 d. ELPA priežiūros institucijos rekomendacija Nr. 144/06/COL dėl dioksinų, furanų ir PCB sumažinimo pašaruose ir maisto produktuose

text:
               21.12.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 366/93

      ELPA PRIEŽIŪROS INSTITUCIJOS REKOMENDACIJA

   Nr. 144/06/COL
   2006 m. gegužės 11 d.
   dėl dioksinų, furanų ir PCB sumažinimo pašaruose ir maisto produktuose
   ELPA PRIEŽIŪROS INSTITUCIJA,
   atsižvelgdama į Europos ekonominės erdvės susitarimą, ypač į jo 109 straipsnį ir 1 protokolą,
   atsižvelgdama į ELPA valstybių susitarimą dėl Priežiūros institucijos ir Teisingumo Teismo įsteigimo, ypač į jo 5 straipsnio 2 dalies b punktą ir 1 protokolą,
   atsižvelgdama į EEE susitarimo I priedo II skyriaus 33 punkte nurodytą teisės aktą (2002 m. gegužės 7 d. Tarybos direktyva 2002/32/EB dėl nepageidaujamų medžiagų gyvūnų pašaruose
       (1) su pakeitimais ir suderintą su EEE susitarimu jo 1 protokolu,
   atsižvelgdama į EEE susitarimo II priedo XII skyriaus 54zn punkte nurodytą teisės aktą (2001 m. kovo 8 d. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 466/2001, nustatantis didžiausius leistinus tam tikrų teršalų maisto produktuose kiekius
       (2) su pakeitimais ir suderintą su EEE susitarimu jo 1 protokolu,
   atsižvelgdama į 2006 m. balandžio 6 d. ELPA priežiūros institucijos sprendimą 84/06/COL, kuriame kompetentingam kolegijos nariui nurodoma patvirtinti rekomendaciją, jei rekomendacijos projektas atitinka ELPA augalų ir gyvūnų pašarų komiteto bei ELPA maisto produktų komiteto nuomonę,
   kadangi:

               (1)

               Ši rekomendacija yra bendros dioksinų, furanų ir PCB mažinimo aplinkoje, pašaruose bei maisto produktuose strategijos dalis. Jos tikslas – rekomenduoti veikimo koncentracijas pašaruose ir maisto produktuose.

               (2)

               Nors toksikologiniu požiūriu bet kokia didžiausia koncentracija turėtų būti taikoma tiek dioksinams, tiek dioksinų tipo PCB, 2001 m., atsižvelgiant į labai ribotus dioksinų tipo PCB paplitimo duomenis, didžiausios pašaruose leidžiamos koncentracijos vertės buvo nustatytos tik dioksinams, bet ne dioksinų tipo PCB. Didžiausios pašaruose leistinos koncentracijos tik dioksinams, bet ne dioksinų tipo PCB 2001 m. buvo nustatytos ir EEE susitarimo I priedo II skyriaus 33 punkte nurodytame teisės akte (direktyva 2002/32/EB).

               (3)

               Pagal Reglamentą (EB) Nr. 466/2001 Europos Komisija, atsižvelgdama į naują informaciją apie dioksinų ir dioksinų tipo PCB paplitimą, turėtų pirmą kartą ne vėliau kaip iki 2004 m. pabaigos persvarstyti nuostatas dėl dioksinų maisto produktuose, ypač siekdama nustatytas koncentracijos vertes taikyti dioksinų tipo PCB. EEE susitarimo I priedo II skyriaus 33 punkte nurodytame teisės akte (direktyva 2002/32/EB) taip pat yra panaši pašaruose esančių dioksinų koncentracijos persvarstymo sąlyga.

               (4)

               Pastaruoju metu gauta daugiau informacijos apie dioksinų tipo PCB paplitimą pašaruose ir maisto produktuose. Todėl nustatytos didžiausios leistinos dioksinų ir dioksinų tipo PCB sumos, išreikštos Pasaulio sveikatos organizacijos (PSO) nustatytais toksiškumo ekvivalentais, taikant PSO-TEF, koncentracijos vertės, nes toksikologiniu požiūriu tai tinkamiausias metodas. Siekiant užtikrinti sklandų perėjimą prie naujų nuostatų, pereinamuoju laikotarpiu kartu su naujai nustatyta dioksinų ir dioksinų tipo PCB sumos koncentracija turėtų būti ir toliau taikoma dabartinė didžiausia leistina dioksinų koncentracija.

               (5)

               Visuotinai pripažinta, kad, norint labai sumažinti dioksinų ir dioksinų tipo PCB maisto produktuose bei pašaruose, reikėtų ne tik nustatyti didžiausias leistinas koncentracijas, bet ir imtis prevencinį požiūrį skatinančių priemonių, tarp jų – nustatyti veikimo koncentracijas maisto produktams ir pašarams. Šios veikimo koncentracijos turėtų būti kompetentingų institucijų ir ūkio subjektų priemonė, skirta nustatyti atvejus, kai reikia nustatyti taršos šaltinį ir imtis priemonių taršai sumažinti arba panaikinti. Kadangi dioksinų ir dioksinų tipo PCB šaltiniai yra skirtingi, dioksinams ir dioksinų tipo PCB būtų tikslinga nustatyti atskiras veikimo koncentracijas.

               (6)

               Be to, veikimo koncentracijos turėtų būti periodiškai koreguojamos atsižvelgiant į dioksinų ir dioksinų tipo PCB paplitimo mažėjimo tendenciją ir aktyvųjį metodą, kuriuo siekiama sumažinti jų paplitimą pašaruose bei maisto produktuose.

               (7)

               Reikės įvertinti, ar ELPA valstybės, dalyvaujančios programose šios rekomendacijos I priede nustatytoje srityje, bus atleistos nuo EEE susitarimo I priedo II skyriaus taikymo.

               (8)

               Šioje rekomendacijoje nustatytos priemonės atitinka ELPA maisto produktų komiteto ir ELPA priežiūros institucijai padedančio ELPA augalų ir gyvūnų pašarų komiteto nuomonę,

         REKOMENDUOJA:

               (1)

               Kad ELPA valstybės proporcingai jų pašarinių žaliavų, pašarų ir maisto produktų gamybai, naudojimui bei vartojimui atliktų dioksinų, dioksinų tipo PCB ir, jei įmanoma, ne dioksinų tipo PCB žaliavose, pašaruose ir maisto produktuose atsitiktinę stebėseną.
               Ši stebėsena turėtų būti atliekama laikantis ELPA priežiūros institucijos 2005 m. sausio 19 d. rekomendacijos Nr. 3/05/COL dėl dioksinų ir dioksinų tipo PCB foninės koncentracijos pašaruose stebėsenos ir 2004 m. spalio 11 d. Komisijos rekomendacijos 2004/705/EB dėl dioksinų ir dioksinų tipo PCB foninės koncentracijos maisto produktuose stebėsenos (3).

               (2)

               Kad tada, kai nesilaikoma EEE susitarimo I priedo II skyriaus 33 punkte nurodyto teisės akto (direktyva 2002/32/EB) bei Reglamento (EB) Nr. 466/2001 nuostatų, ir (pagal 3 punktą) tada, kai nustatoma, kad dioksinų ir (arba) dioksinų tipo PCB koncentracijos viršija šios rekomendacijos I priede maisto produktams ir EEE susitarimo I priedo II skyriaus 33 punkte nurodyto teisės akto (direktyva 2002/32/EB) II priede pašarams nustatytas veikimo koncentracijas, kartu su ūkio subjektais

                           a)

                           pradėtų tyrimus, skirtus nustatyti taršos šaltinį,

                           b)

                           imtųsi priemonių sumažinti taršą arba pašalinti taršos šaltinį,

                           c)

                           tikrintų, ar tai ne dioksinų tipo PCB.

               (3)

               Kad ELPA valstybės, kuriose dioksinų ir dioksinų tipo PCB foninė koncentracija yra ypač didelė, vietinei pašarinių žaliavų, pašarų ir maisto produktų produkcijai nustatytų tokias nacionalines veikimo koncentracijos vertes, kad taršos šaltiniui nustatyti skirtas tyrimas sudarytų apie 5 % 1 punkte nurodytos stebėsenos metu gautų rezultatų.

               (4)

               kad ELPA valstybės praneštų ELPA priežiūros institucijai ir kitoms ELPA valstybėms apie savo išvadas, tyrimų rezultatus ir priemones, kurių jos ėmėsi siekdamos sumažinti taršą arba pašalinti taršos šaltinį.

               (5)

               Kad ELPA valstybės kasmet ne vėliau kaip iki kovo 31 d. perduotų 4 punkte minėtą informaciją apie maisto produktus ir kartu su metine ataskaita, teikiama minėtai institucijai pateikta pagal EEE susitarimo I priedo II skyriaus 31a punkte nurodyto teisės akto (1995 m. spalio 25 d. Tarybos direktyva 95/53/EB, nustatanti principus, reglamentuojančius gyvūnų mitybos srityje atliekamų oficialių patikrinimų organizavimą
                   (4)
                  ) 22 straipsnio 2 dalį, apie pašarus, išskyrus tuos atvejus, kai ši informacija kitoms EEE valstybėms yra ypač svarbi ir todėl turėtų būti perduota nedelsiant. Pagal Susitarimo dėl priežiūros institucijos ir teismo 1 protokolo 2 straipsnio 1 dalį ELPA priežiūros institucija perduoda tą informaciją Europos Komisijai.

      Priimta Briuselyje, 2006 m. gegužės 11 d.

            ELPA priežiūros institucijos vardu

         Kristján Andri STEFÁNSSON

            Kolegijos narys

         Niels FENGER

            Direktorius

      (1)  OL L 140, 2002 5 30, p. 10. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Komisijos direktyva 2006/77/EB (OL L 271, 2006 9 30, p. 53).

      (2)  OL L 77, 2001 3 16, p. 1. Reglamentas su paskutiniais pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 199/2006 (OL L 32, 2006 2 4, p. 34).

      (3)  OL L 321, 2004 10 22, p. 45.

      (4)  OL L 265, 1995 11 8, p. 17. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2001/46/EB (OL L 234, 2001 9 1, p. 55).

      PRIEDAS
      Dioksinai (polichlorintų dibenzo-para-dioksinų (PCDD) ir polichlorintų dibenzofuranų (PCDF) suma, išreikšta Pasaulio sveikatos organizacijos (PSO) toksiškumo ekvivalentais, taikant PSO-TEF (toksinio ekvivalentiškumo faktorius, 1997 m.), ir dioksinų tipo PCB (polichlorintų bifenilų suma, Pasaulio sveikatos organizacijos (PSO) toksiškumo ekvivalentais, taikant PSO-TEF (toksinio ekvivalentiškumo faktorius, 1997 m.)).

                  Maisto produktas

                  Dioksinų ir furanų veikimo koncentracija (PSO-TEQ) (1)

                  Dioksinų tipo PCB veikimo koncentracija (PSO-TEQ) (1)

                  Mėsa ir mėsos produktai

                              —

                              atrajotojų (galvijų, avių)

                  1,5 pg/g riebalų (2)

                  1,0 pg/g riebalų (2)

                              —

                              naminių paukščių ir ūkiuose auginamų medžiojamųjų gyvūnų

                              —

                              kiaulių

                  1,5 pg/g riebalų (2)

                  1,5 pg/g riebalų (2)

                  Sausumos gyvūnų kepenys ir jų antriniai produktai

                  0,6 pg/g riebalų (2)

                  4,0 pg/g riebalų (2)

                  0,5 pg/g riebalų (2)

                  4,0 pg/g riebalų (2)

                  Žuvų raumenų mėsa, žuvininkystės produktai ir jų antriniai produktai, išskyrus ungurius (3)
                      (4)

                  3,0 pg/g gyvojo svorio

                  3,0 pg/g gyvojo svorio

                  Ungurio (Anguilla anguilla) raumenų mėsa ir jo produktai (3)
                      (4)

                  3,0 pg/g gyvojo svorio

                  6,0 pg/g gyvojo svorio

                  Pienas ir pieno produktai, įskaitant sviesto riebalus

                  2,0 pg/g riebalų (2)

                  2,0 pg/g riebalų (2)

                  Vištų kiaušiniai ir kiaušinių produktai

                  2,0 pg/g riebalų (2)

                  2,0 pg/g riebalų (2)

                  Aliejus ir riebalai

                              –

                              Gyvūnų riebalai

                              –

                              – atrajotojų

                  1,5 pg/g riebalų

                  1,0 pg/g riebalų

                              –

                              – naminių paukščių ir ūkiuose auginamų medžiojamųjų gyvūnų

                  1,5 pg/g riebalų

                  1,5 pg/g riebalų

                              –

                              – kiaulių

                  0,6 pg/g riebalų

                  0,5 pg/g riebalų

                              –

                              – gyvūnų riebalų mišiniai

                  1,5 pg/g riebalų

                  0,75 pg/g riebalų

                              –

                              – Augalinis aliejus ir riebalai

                  0,5 pg/g riebalų

                  0,5 pg/g riebalų

                              –

                              Jūros gyvūnų taukai (žuvų, žuvų kepenų ir kitų jūros organizmų taukai, skirti žmonėms vartoti)

                  1,5 pg/g riebalų

                  6,0 pg/g riebalų

                  Vaisiai, daržovės ir grūdai

                  0,4 ng/kg produkto

                  0,2 ng/kg produkto

         (1)  Viršutinė ribinė koncentracija: viršutinė ribinė koncentracija apskaičiuojama darant prielaidą, kad visos giminingų junginių vertės, mažesnės už kiekybinio nustatymo ribą, yra lygios kiekybinio nustatymo ribai.

         (2)  Veikimo koncentracija netaikoma maisto produktams, kurių sudėtyje yra < 1 % riebalų.

         (3)  Jei žuvis skirta valgyti visa, veikimo koncentracija taikoma visai žuviai.

         (4)  Kai veikimo koncentracija viršijama, kai kuriais atvejais nebūtina ištirti taršos šaltinio, nes kai kuriuose rajonuose kai kurių rūšių žuvims nustatyta foninė koncentracija siekia arba viršija veikimo koncentraciją. Tačiau tuo atveju, kai veikimo koncentracija yra viršijama, būtina registruoti visą informaciją, pvz., mėginių ėmimo laikotarpį, geografinę kilmę ir žuvų rūšis, kad ateityje būtų galima imtis priemonių dėl dioksinų ir dioksinų tipo junginių žuvyje ir žuvų produktuose.


title: 2008 m. gegužės 30 d. Komisijos rekomendacija dėl benzilbutilftalato, 2-furaldehido (furfurolo) ir peroksoborato rūgšties, natrio druskos keliamos rizikos mažinimo priemonių (pranešta dokumentu Nr. C(2008) 2328) (Tekstas svarbus EEE)

text:
               14.6.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 156/24

      KOMISIJOS REKOMENDACIJA

   2008 m. gegužės 30 d.
   dėl benzilbutilftalato, 2-furaldehido (furfurolo) ir peroksoborato rūgšties, natrio druskos keliamos rizikos mažinimo priemonių
   (pranešta dokumentu Nr. C(2008) 2328)
   (Tekstas svarbus EEE)
   (2008/447/EB)
   EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA,
   atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį,
   atsižvelgdama į 1993 m. kovo 23 d. Tarybos reglamentą (EEB) Nr. 793/93 dėl esančių medžiagų rizikos įvertinimo ir kontrolės (1), ypač jo 11 straipsnio 2 dalį,
   kadangi:

               (1)

               Toliau išvardytos medžiagos pagal Reglamento (EEB) Nr. 793/93 nuostatas buvo atrinktos kaip prioritetinės medžiagos, kurias reikia įvertinti pagal Komisijos reglamentus (EB) Nr. 2268/95 (2) ir (EB) Nr. 143/97 (3) dėl atitinkamai antrojo ir trečiojo prioritetinių medžiagų sąrašo, numatytų Reglamente (EEB) Nr. 793/93:

                           —

                           benzilbutilftalatas (BBP),

                           —

                           2-furaldehidas (furfurolas),

                           —

                           peroksoborato rūgštis, natrio druska.

                     Pagal tuos reglamentus paskirta valstybė narė pranešėja, vadovaudamasi 1994 m. birželio 28 d. Komisijos reglamentu (EB) Nr. 1488/94, nustatančiu esamų medžiagų keliamos rizikos žmonėms ir aplinkai įvertinimo principus (4), įvertino tų medžiagų keliamą riziką žmonėms bei aplinkai ir pasiūlė rizikos mažinimo strategiją, kaip numatyta Tarybos reglamente (EEB) Nr. 793/93.

               (2)

               Konsultuotasi su Toksiškumo, ekotoksiškumo ir aplinkos moksliniu komitetu (TEAMK) ir Pavojų sveikatai ir aplinkai moksliniu komitetu (PSAMK); jie paskelbė nuomones dėl pranešėjų atliktų rizikos vertinimų. Šios nuomonės paskelbtos šių mokslinių komitetų interneto svetainėse.

               (3)

               Rizikos vertinimo rezultatai ir rizikos mažinimo strategijų rezultatai yra išdėstyti atitinkamame Komisijos komunikate (5).

               (4)

               Remiantis minėtu vertinimu yra tikslinga rekomenduoti taikyti tam tikras kai kurių šių medžiagų keliamos rizikos mažinimo priemones.

               (5)

               Rekomenduojamas rizikos darbuotojams mažinimo priemones reikėtų svarstyti atsižvelgiant į darbuotojų apsaugą reglamentuojančius teisės aktus, kurie laikomi tinkama sistema, leidžiančia tiek, kiek reikia, sumažinti atitinkamų medžiagų keliamą riziką.

               (6)

               Šioje rekomendacijoje numatytos rizikos mažinimo priemonės atitinka Reglamento (EEB) Nr. 793/93 15 straipsnio 1 dalimi įsteigto Komiteto nuomonę,

         REKOMENDUOJA:
   1   SKIRSNIS
   BENZILBUTILFTALATAS (BBP)

      (CAS Nr. 85–68–7; Einecs Nr. 201–622–7)

   Aplinkai keliamos mažinimo priemonės (1, 2)

               1.

               Į vietinę aplinką išmetami BBP teršalai prireikus turėtų būti kontroliuojami taikant nacionalines taisykles, kad būtų užtikrinta, jog nekils jokios rizikos aplinkai.

               2.

               Jei išmetami BBP teršalai gali kelti riziką upių baseinams, atitinkama(-os) valstybė(-ės) narė(-ės) nustato aplinkos kokybės standartus (AKS), o nacionalines taršos mažinimo priemones toms AKS vertėms pasiekti iki 2015 m. įtraukiamos į upės baseino tvarkymo planus pagal Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2000/60/EB (6) (Vandens politikos pagrindų direktyvos) nuostatas.

         2   SKIRSNIS
   2-FURALDEHIDAS (FURFUROLAS)

      (CAS Nr. 98–01–1; Einecs Nr. 202–627–7)

   Aplinkai keliamos rizikos mažinimo priemonės (3, 4, 5, 6)

               3.

               Vertinant riziką buvo nustatyti kiti 2-furalaldehido išmetimo šaltiniai (pvz., pagrindinis užteršimo šaltinis yra sulfitiniai plaušienos gamybos procesai, naudojami plaušienos ir popieriaus pramonėje), bet ne pati pagaminta arba importuota cheminė medžiaga. Jei reikia ištirti, ar būtina imtis papildomų rizikos valdymo priemonių, geriausiai tai galima padaryti pagal Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2008/1/EB (7) ir Direktyvą 2000/60/EB, naudojant išsamios rizikos vertinimo ataskaitos informaciją.

               4.

               Pagal Tarybos direktyvą 2008/1/EB išduotuose leidimuose kompetentingos atitinkamų valstybių narių institucijos turėtų nustatyti 2-furalaldehidui taikomas sąlygas, išmetamųjų teršalų ribines vertes arba lygiaverčius parametrus ar technines priemones, kad būtų dirbama pagal geriausias esamas technologijas (toliau – GET), atsižvelgiant į atitinkamų įrenginių technines charakteristikas, jų geografinę padėtį ir vietos aplinkos sąlygas.

               5.

               Valstybės narės turėtų atidžiai stebėti, kaip įgyvendinamos su 2-furalaldehidu susijusios GET, ir naudodamosi informacijos apie GET keitimosi sistema Komisijai pranešti apie bet kokius svarbius faktus.

               6.

               Į vietinę aplinką išmetami 2-furalaldehido teršalai prireikus turėtų būti kontroliuojami taikant nacionalines taisykles, kad būtų užtikrinta, jog nekils jokios rizikos aplinkai.

         3   SKIRSNIS
   PEROKSOBORATO RŪGŠTIS, NATRIO DRUSKA

      (CAS Nr. 11138–47–9; Einecs Nr. 234–390–0)

   Rizikos darbuotojams mažinimo priemonės (7)

               7.

               Darbdaviai, naudojantys natrio peroksoboratus, turėtų atkreipti dėmesį į visas sektoriui taikomas nacionalines rekomendacijas, parengtas pagal neprivalomojo pobūdžio Komisijos praktines rekomendacijas, kaip numatyta Tarybos direktyvos 98/24/EB (8) 12 straipsnio 2 dalyje.

         4   SKIRSNIS
   ADRESATAI

               8.

               Ši rekomendacija skirta visiems sektoriams, kuriuose šios medžiagos importuojamos, gaminamos, vežamos, saugomos, iš jų ruošiami preparatai arba jos kitaip perdirbamos, naudojamos, šalinamos arba regeneruojamos, ir valstybėms narėms.

      Priimta Briuselyje, 2008 m. gegužės 30 d.

            Komisijos vardu

         Stavros DIMAS

            Komisijos narys

      (1)  OL L 84, 1993 4 5, p. 1.

      (2)  OL L 231, 1995 9 28, p. 18.

      (3)  OL L 25, 1997 1 28, p. 13.

      (4)  OL L 161, 1994 6 29, p. 3.

      (5)  OL C 149, 2008 6 14, p. 14.

      (6)  OL L 327, 2000 12 22, p. 1. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais direktyva 2008/32/EB (OL L 81, 2008 3 20, p. 60).

      (7)  OL L 24, 2008 1 29, p. 8.

      (8)  OL L 131, 1998 5 5, p. 11. Direktyva su pakeitimais, padarytais Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2007/30/EB (OL L 165, 2007 6 27, p. 21).