title: Komisijos rekomendacija (ES) 2022/867 2022 m. birželio 1 d. dėl valstybių narių privalomųjų naftos atsargų naudojimo po invazijos į Ukrainą

text:
               2022 6 2

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 151/72

      KOMISIJOS REKOMENDACIJA (ES) 2022/867
      2022 m. birželio 1 d.
      dėl valstybių narių privalomųjų naftos atsargų naudojimo po invazijos į Ukrainą
      EUROPOS KOMISIJA,
      atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 292 straipsnį,
      kadangi:

                  (1)

                  Tarybos direktyva 2009/119/EB (1) siekiama užtikrinti aukšto lygio naftos tiekimo saugumą Sąjungoje taikant patikimus ir skaidrius mechanizmus, grindžiamus valstybių narių solidarumu. Konkrečiai, jame nustatytos taisyklės ir procedūros, taikytinos ekstremaliose situacijose. 2022 m. kovo 1 d. ir balandžio 1 d. Tarptautinė energetikos agentūros valdyba priėmė planus, pagal kuriuos numatoma koordinuotai panaudoti atitinkamai 60 ir 120 mln. barelių ekstremalioms situacijoms skirtų naftos atsargų (2);

                  (2)

                  Komisija ir valstybės narės keturiuose Naftos koordinavimo grupės posėdžiuose (vasario 22 ir 25 d. ir kovo 2 ir 31 d.) aptarė Tarptautinės energetikos agentūros kolektyvinių veiksmų galimybę, tikėtiną naudą ir poveikį. 2022 m. kovo 4 d. ir balandžio 5 d. raštais Naftos koordinavimo grupei Komisijos tarnybos priminė valstybėms narėms atitinkamas nuostatas ir pareigas pagal Sąjungos teisę;

                  (3)

                  aštuoniolika valstybių narių (įskaitant dvi valstybes nares, kurios nėra Tarptautinės energetikos agentūros narės) įsitraukė į Tarptautinės energetikos agentūros kolektyvinį veiksmą ir pažadėjo savanoriškai patiekti maždaug 40 mln. žalios naftos ekvivalento barelių;

                  (4)

                  šiuo metu Sąjungoje privalomųjų naftos atsargų laikoma mažiausiai nuo 2013 m. Kaip numatyta Direktyvos 2009/119/EB 3 straipsnyje, jos atspindi 2020 m. grynąjį žalios naftos ir naftos produktų importą, kuris dėl sanitarinių kovos su COVID-19 pandemija priemonių (izoliacijos ir judėjimo suvaržymų) sumažėjus vartojimui buvo neįprastai mažas. Tikimasi, kad žalios naftos ir naftos produktų kiekio, reikalingo siekiant įvykdyti naują metinį atsargų saugojimo įpareigojimą, galiosiantį 12 mėnesių nuo 2022 m. liepos 1 d., padidėjimas kai kuriose valstybėse narėse sieks iki 30 %;

                  (5)

                  dabar tvyrant netikrumui dėl karo Ukrainoje raidos, itin svarbu kuo labiau riboti žalios naftos ir naftos produktų paklausą ir vengti papildomo spaudimo naftos rinkoje. Todėl nepageidautina, kad valstybės narės artimiausiu laikotarpiu pildytų tas privalomąsias naftos atsargas, kurios naudojamos arba bus naudojamos pagal Direktyvos 2009/119/EB 20 straipsnį, nebent kiltų pavojus jų parengčiai užtikrinti tiekimo saugumą. Nustatyti galutinį atsargų papildymo terminą dar per anksti;

                  (6)

                  rengdamosi vykdyti naują nuo 2022 m. liepos mėn. galiosiantį metinį atsargų saugojimo įpareigojimą, valstybės narės turėtų vengti pirkti papildomą žalią naftą ir naftos produktus, nes dėl to neišvengiamai padidėtų dabartinė šių žaliavų paklausa. Remdamasi Direktyvos 2009/119/EB 20 straipsnio 6 dalimi, Komisija pagal dabartinės krizės pokyčius persvarstys laikotarpį, per kurį valstybės narės privalo užtikrinti, kad jų atsargos atitiktų minimalius reikalaujamus lygius;

                  (7)

                  Komisija dėl šios rekomendacijos 2021 m. kovo 14 d. posėdyje konsultavosi su Naftos koordinavimo grupe, dalyvaujant Tarptautinės energetikos agentūros sekretoriato atstovams,

            REKOMENDUOJA:

                  (1)

                  Valstybės narės iki 2022 m. lapkričio 1 d. neturėtų atkurti privalomųjų naftos atsargų iki Direktyvoje 2009/119/EB reikalaujamo minimalaus lygio, jei tai nekelia pavojaus jų parengčiai užtikrinti tiekimo saugumą.

                  (2)

                  Konsultuodamasi su Naftos koordinavimo grupe ir koordinuodama veiksmus su Tarptautine energetikos agentūra, Komisija persvarstys šią rekomendaciją, kad pagal dabartinės krizės pokyčius nustatytų atsargų saugojimo įpareigojimo taikymo datą.

         Priimta Briuselyje 2022 m. birželio 1 d.

               Komisijos vardu

            Kadri SIMSON

               Komisijos narė

         (1)  2009 m. rugsėjo 14 d. Tarybos direktyva 2009/119/EB, kuria valstybės narės įpareigojamos išlaikyti privalomąsias žalios naftos ir (arba) naftos produktų atsargas (OL L 265, 2009 10 9, p. 9).

         (2)  277-asis ir 279-asis neeiliniai valdybos posėdžiai.


title: Komisijos rekomendacija 2022 m. birželio 10 d. dėl nanomedžiagos apibrėžties (Tekstas svarbus EEE) 2022/C 229/01

text:
               2022 6 14

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 229/1

      KOMISIJOS REKOMENDACIJA
      2022 m. birželio 10 d.
      dėl nanomedžiagos apibrėžties
      (Tekstas svarbus EEE)
      (2022/C 229/01)
      EUROPOS KOMISIJA,
      atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 292 straipsnį,
      kadangi:

                  (1)

                  Komisijos rekomendacija 2011/696/ES (1) taikoma kaip pamatinis dokumentas nustatant, ar medžiaga turėtų būti laikoma nanomedžiaga teisėkūros ir politikos tikslais Sąjungoje, ir taip remiamas efektyvus ir nuoseklus įgyvendinimas visuose sektoriuose. Rekomendacijoje 2011/696/ES daroma nuoroda į vėlesnę nanomedžiagos apibrėžties peržiūrą atsižvelgiant į patirtį ir mokslo pažangą;

                  (2)

                  tokią Rekomendacijos 2011/696/ES peržiūrą Komisija atliko 2013–2021 m.: peržiūrėtas nanomedžiagos apibrėžties tikslas, aprėptis, aiškumas ir taikymas. Persvarstant apibrėžtį visų pirma vertinta, ar reikėtų padidinti arba sumažinti dalelių dydžio skirstinio 50 % slenkstį, taip pat ar turėtų būti įtrauktos medžiagos, kurių vidaus arba paviršiaus struktūra atitinka nanoskalę, pavyzdžiui, kompleksinių nanokomponentų medžiagos, įskaitant kai kuriuose sektoriuose galimas naudoti akytąsias ir kompozicines nanomedžiagas;

                  (3)

                  techniniai ir moksliniai elementai, kuriais grindžiama Rekomendacijoje 2011/696/ES pateiktos nanomedžiagos apibrėžties peržiūra, buvo apibendrinti ir paskelbti Komisijos Jungtinio tyrimų centro (JRC) politikos formavimo reikmėms skirtoje mokslo ataskaitoje „Towards a review of the EC Recommendation for a definition of the term „nanomaterial“ (1 (2), 2 (3) ir 3 (4) dalyse) dėl suinteresuotųjų subjektų patirties taikant apibrėžtį ir nustatant galimus peržiūrėtinus aspektus. Be to, JRC paskelbė dvi ataskaitas, kuriose pateiktos apibrėžties taikymo gairės (5)
                     , (6), taip pat nurodomi Tarptautinės standartizacijos organizacijos (ISO) ir Europos standartizacijos komiteto (CEN) įgyvendinti atitinkami standartizacijos srities pakeitimai, Komisijos 7-osios bendrosios mokslinių tyrimų programos projekto „NanoDefine“ (7), rezultatai ir papildomi viešojoje erdvėje prieinami duomenys;

                  (4)

                  2021 m. gegužės 6 d.–birželio 30 d. dėl potencialiai keistinų apibrėžties elementų vyko tikslinės konsultacijos su suinteresuotaisiais subjektais. Į tų konsultacijų metu gautą informaciją Komisija atsižvelgė atlikdama nanomedžiagos apibrėžties peržiūrą;

                  (5)

                  peržiūros ir konsultacijų su suinteresuotaisiais subjektais rezultatai paaiškinti, padarytų pakeitimų aprašymas ir jų pagrindimas pateikti prie šios rekomendacijos pridedamame Komisijos tarnybų darbiniame dokumente (SWD(2022)150);

                  (6)

                  turėtų būti rekomenduojama tokia nanomedžiagos apibrėžtis, kuri yra tinkama atsižvelgiant į bendrą Sąjungos politikos ir teisės aktų kontekstą (toliau – apibrėžtis) ir kuri apima gamtines, šalutines arba dirbtines medžiagas;

                  (7)

                  apibrėžtis turėtų būti grindžiama santykine į nustatytą intervalą patenkančių dalelių dalimi medžiagą sudarančių dalelių išorinio matmens skirstinyje, grindžiamame dalelių skaičiumi, ir neturėtų būti atsižvelgiama į potencialias būdingąsias pavojingas medžiagos savybes ar riziką žmonių sveikatai ir aplinkai;

                  (8)

                  apibrėžtis ir jos pagrindiniai terminai, kai taikytina, turėtų būti grindžiami esama moksliškai apibrėžta ir standartizuota terminija, patvirtinta tarptautinės bendruomenės (ISO, CEN). Pagrindiniai apibrėžtyje vartojami terminai turėtų išlikti pakankamai konkretūs ir turėtų būti tokie, kad būtų sudarytos sąlygos praktiškai taikyti apibrėžtį Sąjungos reglamentavimo kontekste. Taikymas turėtų būti grindžiamas gairėmis, kurias turėtų parengti JRC ir kurios turėtų būti atnaujinamos atsižvelgiant į mokslo ir technikos pažangą; jose turėtų būti nurodyti rekomenduojami matavimo metodai ir geriausia praktika grindžiamos priemonės7;

                  (9)

                  terminas „nanomedžiaga“ turėtų apimti medžiagas, sudarytas iš kietosios būsenos dalelių, kurios yra nesusietos arba susietos kaip sudedamosios agregatų ar aglomeratų dalys. Pripažįstama, kad dalelės yra pagrindinė medžiagos sudedamoji dalis, todėl reikėtų vartoti žodį „sudaryta“, o ne žodžius „kurioje yra“. Kiti galimi prie dalelių nepriskiriami komponentai (pavyzdžiui, priedai, būtini medžiagos stabilumui išlaikyti, arba tirpikliai, kurie gali būti atskirti nedarant poveikio dalelių dydžio skirstiniui) yra (nano)medžiagos dalis, tačiau į juos neturėtų būti atsižvelgiama vertinant, ar medžiaga yra nanomedžiaga;

                  (10)

                  į apibrėžtį neturėtų būti įtrauktos nekietosios (t. y. skystos ir dujinės) dalelės. Tai turėtų užtikrinti, kad itin dinamiškas nekietųjų dalelių, pavyzdžiui, micelių arba nanoskalės lašelių emulsijose ar purškaluose, išorinių matmenų pobūdis nebūtų kliūtis apibrėžtyje naudoti išorinį matmenį kaip pagrindinį skiriamąjį požymį;

                  (11)

                  apibrėžtis neturėtų apimti didelių kietųjų produktų ar komponentų, net jei jų vidinė ar paviršiaus struktūra atitinka nanoskalę, pavyzdžiui, dangų, tam tikrų keraminių medžiagų ir kompleksinių nanokomponentų, įskaitant akytąsias ir kompozicines nanomedžiagas. Kai kurie iš šių produktų ar komponentų gali būti pagaminti naudojant nanomedžiagas ir tų medžiagų vis dar gali būti jų sudėtyje;

                  (12)

                  apibrėžtis ir toliau turėtų atitikti 2010 m. Komisijos Atsirandančių ir nustatomų naujų pavojų sveikatai mokslinio komiteto (SCENIHR) nuomonę (8), t. y. joje turėtų būti nustatyta, kad terminas „nanoskalė“ reiškia dydžio intervalą nuo 1 iki 100 nm;

                  (13)

                  peržiūrėjus apibrėžtį nenustatyta mokslinių įrodymų, kad reikėtų padidinti arba sumažinti dalelių, kurių išoriniai matmenys atitinka nanoskalę, 50 % numatytąjį slenkstį ir taip išspręsti tam tikrus susirūpinimą keliančius klausimus arba įtraukti ar pašalinti konkrečių rūšių medžiagas. Rekomendacijoje 2011/696/ES numatyta galimybė konkrečiais atvejais lanksčiai taikyti numatytąjį slenkstį turėtų būti panaikinta, siekiant užtikrinti reguliavimo nuoseklumą ir darną, taip pat užtikrinti, kad tam tikra medžiaga pagal vieną reguliavimo sistemą nebūtų laikoma nanomedžiaga, o pagal kitą reguliavimo sistemą būtų ja laikoma, taip išvengiant teisinio netikrumo ekonominės veiklos vykdytojams, vartotojams ir reguliavimo institucijoms;

                  (14)

                  apibrėžtis turėtų apimti nesusietąsias daleles ir įmanomas identifikuoti sudedamąsias aglomeratų arba agregatų daleles. Peržiūrėjus apibrėžtį paaiškėjo, kad identifikuoti ir išmatuoti agregatų sudedamąsias daleles gali būti labai sudėtinga. Taigi požymis „įmanomas identifikuoti“ susijęs su praktiniais tų dalelių identifikavimo aspektais. Šie aspektai turėtų būti išsamiau išdėstyti gairėse;

                  (15)

                  terminas „dalelė“ turėtų būti apibrėžiamas kaip mažas medžiagos gabalėlis, turintis apibrėžtas fizines ribas, t. y. pagal standarte ISO 26824:2013 pateiktą termino „dalelė“ apibrėžtį. Visi techniniai dalelės apibrėžties aspektai, pavyzdžiui, susiję su jos judumu, turėtų būti išsamiau paaiškinti gairėse;

                  (16)

                  dalele neturėtų būti laikoma pavienė molekulė, įskaitant makromolekulę (pavyzdžiui, baltymo), kuri gali būti didesnė kaip 1 nm. Labai specifiniais atvejais priskyrimą prie dalelių gali lemti tiksli termino „pavienė molekulė“ samprata. Iliustraciniai pavyzdžiai ir paaiškinimai turėtų būti pateikti gairėse;

                  (17)

                  SCENIHR nurodė, kad, nustačius 1–100 nm intervalą, prie nanomedžiagų galėtų būti nepriskiriamos kai kurios medžiagos, pavyzdžiui, (nano)vamzdeliai, kurių skersmuo mažesnis nei 1 nm, o ilgis viršija 100 nm. Siekiant pašalinti šį galimą praleidimą, Rekomendacijoje 2011/696/ES į apibrėžtį kaip nanomedžiagos įtraukti fulerenai, grafeno dribsniai ir vienasieniai anglies nanovamzdeliai, kurių vienas ar keli išoriniai matmenys yra mažesni kaip 1 nm. Tačiau tokias pačias dydžio charakteristikas kaip šios anglies medžiagos gali turėti ir kitos medžiagos. Be to, tikėtina, kad dėl mokslo pažangos ir inovacijų bus gaminama daugiau panašių medžiagų, todėl apibrėžties aprėptį reikės reguliariai ir nuolat atnaujinti. Todėl, siekiant to išvengti, į apibrėžtį turėtų būti įtrauktos visos kietosios dalelės, kurių bent vienas išorinis matmuo yra mažesnis kaip 1 nm, visame nanoskalės dalelių kiekyje, kuris lyginamas su 50 % slenksčiu, jei bent vienas iš kitų šių dalelių matmenų viršija 100 nm;

                  (18)

                  kadangi dalelių, kurių bent du ortogonalūs išoriniai matmenys yra didesni kaip 100 μm, skaičius visose pagrįstai numatomose ir svarbiose situacijose yra daug mažesnis, jos neturi reikšmingos įtakos santykinei 1–100 nm kietųjų dalelių daliai, palyginti su bendru kietųjų dalelių skaičiumi, todėl neturi reikšmingo poveikio medžiagų klasifikavimui. Apibrėžtis turėtų padėti užtikrinti, kad nustatant dalelių dydžio skirstinį būtų apsiribojama tik sudedamosiomis dalelėmis, kurių bent du ortogonalūs išoriniai matmenys yra mažesni kaip 100 μm, jei pasirinkimas pagrindžiamas atitinkamais matavimo rezultatais. Praktinis šios galimybės taikymas turėtų būti pristatytas gairėse;

                  (19)

                  patirtis parodė (9), kad kaip medžiagos nustatymo kriterijų naudojant vienetinio paviršiaus plotą gali kilti aiškinimo ir techninių sunkumų, pavyzdžiui, didelį vienetinio paviršiaus plotą gali lemti vidaus nanostruktūra, t. y. jis nebūtinai rodo, kad esama daug mažų sudedamųjų dalelių. Todėl peržiūrėjus apibrėžtį nustatyta, kad susijusi galimybė, numatyta Rekomendacijos 2011/696/ES 5 punkte, buvo netinkama ir neturėtų būti naudojama kaip požymis nanomedžiagos apibrėžtyje;

                  (20)

                  įgyvendinant projektą „NanoDefine“9 ištyrus įvairiausias pramonines medžiagas nenustatyta, kad nanomedžiagomis nelaikomos medžiagos būtų nenuosekliai klasifikuojamos, remiantis atitinkamai mediana, nustatyta pagal dalelių dydžio skirstinius, ir vienetinio tūrio paviršiaus plotu, kuris yra mažesnis kaip 6 m2/cm3 (net jei dalelės forma nėra žinoma). Todėl medžiaga, kurios vienetinio tūrio paviršiaus plotas yra mažesnis kaip 6 m2/cm3, neturėtų būti laikoma nanomedžiaga;

                  (21)

                  dėl šios priežasties Rekomendacijoje 2011/696/ES pateikta nanomedžiagos apibrėžtis turėtų būti atnaujinta;

                  (22)

                  mokslo ir technikos pažanga tęsiasi ir gali turėti įtakos nanomedžiagai nustatyti naudojamų elementų loginiam pagrindui. Todėl reikėtų apsvarstyti galimybę peržiūrėti apibrėžtį, kai nauji moksliniai įrodymai arba reglamentavimo patirtis parodys, kad apibrėžtis yra nebetinkama;

                  (23)

                  apibrėžtis neturėtų daryti poveikio Sąjungos teisės aktuose numatytos priemonės ar bet kokių nuostatų, kuriomis medžiagų grupei nustatomi papildomi arba specialūs reikalavimai (įskaitant saugos reikalavimus), taikymo sričiai ir neturėtų atspindėti tos priemonės ar nuostatų taikymo srities. Kai kuriais atvejais gali būti laikoma, kad būtina tam tikroms medžiagoms netaikyti konkrečių teisės aktų ar teisės aktų nuostatų, net jei jos pagal šią rekomendaciją laikomos nanomedžiagomis. Taip pat gali būti laikoma, kad būtina parengti reguliavimo reikalavimus papildomoms medžiagoms, kurių neaprėpia šioje rekomendacijoje pateikta apibrėžtis, atsižvelgiant į konkrečių Sąjungos teisės aktų arba teisės aktų nuostatų, susijusių su nanomedžiagomis, taikymo sritį. Tačiau tokiais teisės aktais turėtų būti siekiama atskirti „nanomedžiagą“ ir tokio pogrupio elementą, kad būtų išlaikytas nuoseklumas su apibrėžtimi ir atitinkamai su kitais teisės aktais;

                  (24)

                  šioje rekomendacijoje pateikta apibrėžtis gali būti naudojama įvairiais politikos, teisėkūros ir mokslinių tyrimų tikslais, kai aptariamos medžiagos ar klausimai, susiję su nanotechnologijų produktais. Ji net gali būti naudojama kitame Komisijos ar Sąjungos teisės aktų leidėjo priimtame akte, kuriame pateikiama nanomedžiagos apibrėžtis horizontaliosios politikos ir teisėkūros tikslais; tokiu atveju toks aktas pakeistų šią rekomendaciją,

            PRIĖMĖ ŠIĄ REKOMENDACIJĄ:

                  1.

                  Nanomedžiaga – gamtinė, šalutinė arba dirbtinė medžiaga, sudaryta iš kietųjų dalelių, kurios yra nesusietos arba kurias įmanoma identifikuoti kaip agregatų ar aglomeratų daleles, o dalelių dydžio skirstinyje ne mažiau kaip 50 % šių dalelių atitinka bent vieną iš šių sąlygų:

                              (a)

                              vienas arba daugiau dalelės išorinių matmenų atitinka 1–100 nm intervalą;

                              (b)

                              dalelė yra pailgos formos (pavyzdžiui, strypelio, skaidulos arba vamzdelio); jos du išoriniai matmenys yra mažesni kaip 1 nm, o kitas matmuo yra didesnis kaip 100 nm;

                              (c)

                              dalelė yra plokštelės formos; jos vienas išorinis matmuo yra mažesnis kaip 1 nm, o kiti matmenys yra didesni kaip 100 nm.

                        Nustatant dalelių dydžio skirstinį, į daleles, kurių bent du ortogonalūs išoriniai matmenys yra didesni nei 100 μm, neatsižvelgiama.
                  Tačiau medžiaga, kurios vienetinio tūrio paviršiaus plotas yra < 6 m2/cm3, nelaikoma nanomedžiaga.

                  2.

                  1 punkte vartojamų sąvokų apibrėžtys:

                              (a)

                              dalelė – mažas medžiagos gabalėlis, turintis apibrėžtas fizines ribas; pavienės molekulės dalelėmis nelaikomos;

                              (b)

                              agregatas – dalelė, sudaryta iš tvirtai sujungtų arba sulydytų dalelių;

                              (c)

                              aglomeratas – silpnai sujungtų dalelių arba agregatų sankaupa, kurios išorės paviršiaus plotas apytiksliai lygus atskirų komponentų paviršiaus plotų sumai.

                  3.

                  Termino „nanomedžiaga“ apibrėžtį, pateiktą naujausioje rekomendacijoje ar kitame Komisijos ar Sąjungos teisės aktų leidėjo priimtame akte, kuriame horizontaliosios politikos ir teisėkūros tikslais pateikiama nanomedžiagos apibrėžtis, rekomenduojama naudoti aptariant medžiagas ar klausimus, susijusius su nanotechnologijų produktais:

                              (a)

                              Komisijai rengiant teisės aktus, politikos programas ar mokslinių tyrimų programas ir įgyvendinant tokius teisės aktus ar programas, taip pat su kitomis Sąjungos institucijomis ir agentūromis;

                              (b)

                              valstybėms narėms rengiant teisės aktus, politikos programas ar mokslinių tyrimų programas ir įgyvendinant tokius teisės aktus ar programas;

                              (c)

                              ekonominės veiklos vykdytojams rengiant ir vykdant savo politiką ir mokslinius tyrimus.

                  4.

                  Šia rekomendacija atnaujinama Rekomendacija 2011/696/ES.

         Priimta Briuselyje 2022 m. birželio 10 d.

               Komisijos vardu

            Virginijus SINKEVIČIUS

               Komisijos narys

         (1)  2011 m. spalio 18 d. Komisijos rekomendacija 2011/696/ES dėl nanomedžiagos apibrėžties (OL L 275, 2011 10 20, p. 38).

         (2)  Towards a review of the EC Recommendation for a definition of the term “nanomaterial; Part 1: Compilation of information concerning the experience with the definition; EUR 26567 EN; doi:10.2788/36237 (2014).

         (3)  Towards a review of the EC Recommendation for a definition of the term “nanomaterial; Part 2: Assessment of collected information concerning the experience with the definition; EUR 26744 EN; doi: 10.2787/97286 (2014).

         (4)  Towards a review of the EC Recommendation for a definition of the term “nanomaterial; Part 3: Scientific-technical evaluation of options to clarify the definition and to facilitate its implementation; EUR 27240 EN; doi:10.2788/678452 (2015).

         (5)  An overview of concepts and terms used in the European Commission’s definition of nanomaterial; EUR 29647 EN; doi:10.2760/459136 (2019).

         (6)  Identification of nanomaterials through measurements ; EUR 29942 EN; doi:10.2760/053982 (2019).

         (7)  The NanoDefine Methods Manual ; EUR 29876 EN; doi:10.2760/79490 (2020).

         (8)  http://ec.europa.eu/health/scientific_committees/emerging/docs/ scenihr_o_032.pdf

         (9)  NanoDefine, Evaluation report on the applicability ranges of the volume specific surface area (VSSA) method and the quantitative relation to particle number-based size distribution for real-world samples, Deliverable number 3.5, 2015 and Reliable nanomaterial classification of powders using the volume-specific surface area method”, J Nanopart Res 19, 61 (2017); DOI: 10.1007/s11051-017-3741-x.


title: Tarybos narių, atstovaujančių valstybėms narėms, kurių valiuta yra euro, rekomendacija 2022 m. birželio 17 d. Tarybai dėl euro įvedimo Kroatijoje 2023 m. sausio 1 d. 2022/C 238/01

text:
               2022 6 21

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 238/1

      TARYBOS NARIŲ, ATSTOVAUJANČIŲ VALSTYBĖMS NARĖMS, KURIŲ VALIUTA YRA EURO, REKOMENDACIJA
      2022 m. birželio 17 d.
      Tarybai dėl euro įvedimo Kroatijoje 2023 m. sausio 1 d.
      (2022/C 238/01)
      EUROPOS SĄJUNGOS TARYBOS NARIAI, ATSTOVAUJANTYS VALSTYBĖMS NARĖMS, KURIŲ VALIUTA YRA EURO,
      atsižvelgdami į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 140 straipsnio 2 dalies antrą pastraipą,
      atsižvelgdami į Europos Komisijos pasiūlymą,
      atsižvelgdami į Europos Komisijos ataskaitą,
      atsižvelgdami į Europos Centrinio Banko ataskaitą,
      kadangi:

                  (1)

                  Tarybos nariai, atstovaujantys valstybėms narėms, kurių valiuta yra euro, atsižvelgdami į savo atliktą vertinimą, pritaria Komisijos nuomonei, kad Kroatija pasiekė teisinį suderinamumą ir atitinka konvergencijos kriterijus, ir, be kita ko, atsižvelgdami į papildomus veiksnius, mano, kad Kroatija tenkina eurui įvesti būtinas sąlygas;

                  (2)

                  Tarybos nariai, atstovaujantys valstybėms narėms, kurių valiuta yra euro, atsižvelgdami, be kita ko, į Komisijos ir Europos Centrinio Banko atliktą konvergencijos įvertinimą, taip pat akcentuoja įsipareigojimų, prisiimtų įsigaliojus Valiutų kurso mechanizmui II, sėkmingo įvykdymo svarbą ir pabrėžia, jog reikia, kad įgyvendinama politika būtų visapusiškai siekiama ilguoju laikotarpiu išlaikyti tvarią Kroatijos ekonomikos konvergenciją, visų pirma infliacijos konvergenciją. Tuo tikslu jie ragina Kroatijos valdžios institucijas toliau vykdyti fiskalinę politiką, kurios tikslas – pasiekti apdairią vidutinio laikotarpio fiskalinę būklę ir toliau įgyvendinti Kroatijos ekonomikos gaivinimo ir atsparumo didinimo planą, kad būtų užtikrintas sėkmingas dalyvavimas euro zonoje;

                  (3)

                  Tarybos nariai, atstovaujantys valstybėms narėms, kurių valiuta yra euro, tikisi, kad Kroatija konstruktyviai bendradarbiaus dėl klausimų, susijusių su Europos stabilumo mechanizmo valdymu, euro zonos krizės valdymu bei ekonominės ir pinigų sąjungos struktūros užbaigimu,

            REKOMENDUOJA EUROPOS SĄJUNGOS TARYBAI:
      2012 m. Stojimo akto (1) 5 straipsnyje nurodyta Kroatijai taikyta nukrypti leidžianti nuostata, kaip tai suprantama Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 139 straipsnio 1 dalyje, turėtų būti panaikinta nuo 2023 m. sausio 1 d.

         Priimta Liuksemburge 2022 m. birželio 17 d.

               Tarybos vardu

               Pirmininkas

            B. LE MAIRE

         (1)  OL L 112, 2012 4 24, p. 21.


title: Europos centrinio banko rekomendacija 2022 m. gegužės 19 d. dėl centrinės vertybinių popierių duomenų bazės ir vertybinių popierių emisijų statistikos rengimo, kuriomis panaikinamos Gairės ECB/2012/22 (ECB/2022/26) 2022/C 240/01

text:
                  2022 6 22

                  LT

                  Europos Sąjungos oficialusis leidinys

                  C 240/1

         EUROPOS CENTRINIO BANKO REKOMENDACIJA
         2022 m. gegužės 19 d.
         dėl centrinės vertybinių popierių duomenų bazės ir vertybinių popierių emisijų statistikos rengimo, kuriomis panaikinamos Gairės ECB/2012/22
         (ECB/2022/26)
         (2022/C 240/01)
         EUROPOS CENTRINIO BANKO VALDANČIOJI TARYBA,
         atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,
         atsižvelgdama į Europos centrinių bankų sistemos ir Europos Centrinio Banko statutą, ypač į jo 5 straipsnio 1 dalį ir 34 straipsnio 1 dalies trečią įtrauką,
         atsižvelgdamas į 1998 m. lapkričio 23 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 2533/98 dėl Europos centrinio banko renkamos statistinės informacijos (1), ypač į jo 4 straipsnį,
         atsižvelgdama į Europos Centrinio Banko bendrosios tarybos indėlį,
         kadangi:

                     (1)

                     centrinė vertybinių popierių duomenų bazė (CVPDB) yra bendra informacinių technologijų infrastruktūra, kurią kartu valdo Europos centrinių bankų sistemos (ECBS) nariai, įskaitant CVPDB valdyme savanoriškai dalyvaujančius valstybių narių, kurių valiuta nėra euro, nacionalinius centrinius bankus (toliau – ne euro zonos NCB), kai tokie ne euro zonos NCB savanoriškai dalyvauja naudojant CVPDB. CVPDB saugomi duomenys apie kiekvieną straipsnį, visų pirma duomenys apie vertybinius popierius, jų emitentus, kainas ir reitingus. Pagrindiniai CVPDB valdymo procesai apima pradinių duomenų teikimą, šių pradinių duomenų tvarkymą, duomenų kokybės valdymo (DKV) vykdymą ir išvedimo duomenų, kuriuos sudaro duomenys apie kiekvieną straipsnį ir suvestinės informacijos, rengimą ir sklaidą. Šiuos procesus nuolat apibrėžia ir tobulina atitinkamas ECBS statistikos komiteto padalinys ir kaip įmanoma juos labiau automatizuoja, siekdamas užtikrinti veiksmingą CVPDB veikimą. Atsižvelgiant į įvairius šių procesų pakeitimus, reikia priimti naujas gaires ir panaikinti Gaires ECB/2012/21, kurios iki šiol reglamentavo CVPDB duomenų kokybės valdymo sistemą. Taip pat reikėtų panaikinti Rekomendaciją ECB/2012/22 (2), kurioje euro zonai nepriklausantys NCB raginami laikytis Gairių ECB/2012/21 nuostatų;

                     (2)

                     siekiant gerinti piniginio ir finansinio stabilumo euro zonoje ir Sąjungoje analizės kokybę, prisidėti rengiant antrinę statistiką, įvykdyti euro zonos ataskaitų apie skolos vertybinių popierių emisijų statistiką teikimo įpareigojimus pagal G 20 duomenų spragų iniciatyvą ir siekiant įvertinti euro vaidmenį tarptautinėse finansų rinkose, CVPDB rengiama mėnesinė vertybinių popierių emisijų statistika apie kiekvieną straipsnį, kurią sudaro suvestinė informacija apie vertybinių popierių emisijų likučius ir srautą (toliau – CSEC suvestinė statistika). Atitinkamai CSEC suvestinė statistika turėtų būti kaupiama CVPDB ir nacionaliniuose centriniuose bankuose (NCB), o Europos Centrinis Bankas (ECB) turėtų būti atsakingas už CSEC suvestinės statistikos patikrinimą ir pagrindinius CVPDB DKV duomenis apie kiekvieną straipsnį;

                     (3)

                     bendrą CVPDB duomenų apie kiekvieną straipsnį kokybę galima įvertinti tik išvedimo duomenų lygmeniu, o ne individualių pradinių duomenų rinkinių lygmeniu. Siekiant užtikrinti išvedimo duomenų išsamumą, tikslumą ir nuoseklumą, Europos Centrinio Banko (ECB/2022/25) (3) gairėse 2022/971 nustatyta įvesties duomenų pateikimo, išvedimo duomenų sklaidos sistema ir nustatomas DKV, kuris taikomas atnaujintiems išvedimo duomenims, kurie yra išvedimo duomenų, kuriuos galima naudoti rengiant statistiką arba kitais tikslais, poaibis, CSEC suvestinei statistikai ir ją pagrindžiantiems CVPDB duomenims;

                     (4)

                     tais atvejais, kai kompetentingos institucijos, išskyrus NCB, į CVPDB teikia įvesties duomenis arba CVPDB atlieka DKV, tokios institucijos ir jų atitinkami NCB privalo tarpusavyje bendradarbiauti, siekdami užtikrinti, kad būtų laikomasi Gairėse (ES) 2022/971 (ECB/2022/25) nustatytų reikalavimų. Toks bendradarbiavimas turėtų apimti nuolatinės duomenų perdavimo struktūros sukūrimą, nebent nacionalinė teisė jau būtų pasiekusi tokį patį rezultatą;

                     (5)

                     veiksmingas CVPDB DKV sistemos taikymas grindžiamas visų ECBS, dalyvaujančių naudojant CVPDB, narių bendradarbiavimu ir tokių narių taikomais vienodais kokybės standartais. Ne euro zonos NCB, dalyvaujantys naudojant CVPDB, turėtų bendradarbiauti tarpusavyje, su eurą įsivedusių valstybių narių NCB (toliau – euro zonos NCB) ir ECB, taikant CVPDB DKV sistemą pagal Gaires (ES) 2022/971 (ECB/2022/25),

               PRIĖMĖ ŠIĄ REKOMENDACIJĄ:
         I.   Apibrėžtys

         Šioje rekomendacijoje sąvokos „centrinė vertybinių popierių duomenų bazė“ arba „CVPDB“ ir „duomenų kokybės valdymas“ arba „DKV“ turi tokią pat reikšmę, kuri nustatyta Gairių (ES) 2022/971 (ECB/2022/25) 1 straipsnyje.
         II.   Statistinės informacijos teikimas

                     1.

                     Adresatų prašoma laiku laikytis euro zonos NCB įpareigojimų, kaip nustatyta Gairių (ES) 2022/971 (ECB/2022/25) 2–13 ir 16 straipsniuose.

                     2.

                     Rengiant CSEC suvestinę statistiką, kaip nustatyta Gairių (ES) 2022/971 (ECB/2022/25) 10 straipsnyje, CSEC suvestinės statistikos, susijusios su ne euro zonos valstybėmis narėmis ir visa Sąjunga, suskirstymas nurodytas šios rekomendacijos I priede.

               III.   Panaikinimas

         Rekomendacija ECB/2012/22 panaikinama.
         IV.   Baigiamoji nuostata

         Ši rekomendacija skirta ne euro zonos valstybių narių NCB tiek, kiek ji jiems taikoma.

            Priimta Frankfurte prie Maino 2022 m. gegužės 19 d.

                  ECB Pirmininkė

               Christine LAGARDE

            (1)  OL L 318, 1998 11 27, p. 8.

            (2)  2012 m. rugsėjo 26 d. Europos Centrinio Rekomendacija ECB/2012/22 dėl centrinės vertybinių popierių duomenų bazės duomenų kokybės valdymo sistemos (OL C 339, 2012 11 7, p. 1).

            (3)  2022 m. gegužės 19 d. Europos Centrinio Banko gairės (ES) 2022/971 dėl centrinės vertybinių popierių duomenų bazės ir vertybinių popierių emisijų statistikos rengimo, kuriomis panaikinamos Gairės 2012/689/ES (ECB/2012/21) ir Gairės (ES) 2021/834 (ECB/2022/25) (OL L 166, 2022 6 22, p. 147.).

            I PRIEDAS
            CSEC suvestinė statistika: Suskirstymas pagal ne euro zonos valstybes nares ir visoje Sąjungoje
            Nors CSEC suvestinės statistikos pagal kiekvieną atskirą euro zonos šalį ir visoje euro zonoje suskirstymas apibrėžtas Gairių (ES) 2022/971 (ECB/2022/25) IV priede, šiame priede pateikiamas CSEC suvestinės statistikos pagal valstybes nares kurių valiuta nėra euras (toliau – ne euro zonos valstybės narės) ir visoje Sąjungoje suskirstymas.
            Dėl kiekvienos atskiros ne euro zonos valstybės narės emisijų CSEC suvestinė statistika turi būti išreikšta nacionaline valiuta ir parengiama atsižvelgiant į toliau pateiktose lentelėse apibrėžtus suskirstymus. Be to, suvestinė statistika, nurodyta „visomis valiutomis“ ir „eurais“ taip pat turi būti išreikšta eurais. Dėl visos Sąjungos emisijų CSEC suvestinė statistika turi būti išreikšta eurais ir parengta tik dėl toliau pateiktose lentelėse apibrėžtų suskirstymų „visomis valiutomis“. Lentelėse naudojami sektoriaus kodai turi 1 skirsnyje „Aprėptis ir klasifikacija“ apibrėžtas reikšmes, kaip nustatyta Gairių (ES) 2022/971 (ECB/2022/25) IV priede.

               A1 Lentelė

               Skolos vertybinių popierių hierarchija 1. Pagrindinis terminų ir palūkanų normų rūšies suskirstymas pagal atskiras euro zonos valstybes nares ir visoje Sąjungoje

               A2 lentelė

               Skolos vertybinių popierių hierarchija 2. Išsamus palūkanų normų rūšies suskirstymas pagal atskiras euro zonos valstybes nares ir visoje Sąjungoje

               A3 lentelė

               Skolos vertybinių popierių hierarchija 3. Išsamus pradinio termino suskirstymas pagal atskiras euro zonos valstybes nares ir visoje Sąjungoje

               A4 lentelė

               Skolos vertybinių popierių hierarchija 4. Išsamus likusio termino suskirstymas pagal atskiras euro zonos valstybes nares ir visoje Sąjungoje

               A5 lentelė

               Išsamus biržinių akcijų suskirstymas pagal atskiras ne euro zonos valstybes nares ir visoje Sąjungoje


title: Tarybos rekomendacija 2022 m. birželio 16 d. dėl mokymosi siekiant žaliosios pertvarkos ir darnaus vystymosi 2022/C 243/01 (Tekstas svarbus EEE)

text:
               2022 6 27

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 243/1

      TARYBOS REKOMENDACIJA
      2022 m. birželio 16 d.
      dėl mokymosi siekiant žaliosios pertvarkos ir darnaus vystymosi
      (2022/C 243/01)
      (Tekstas svarbus EEE)
      EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
      atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 165 ir 166 straipsnius,
      atsižvelgdama į Europos Komisijos pasiūlymą,
      kadangi:

                  1.

                  nors visoje Sąjungoje daugelis valstybių narių padarė didelę pažangą įgyvendindamos mokymosi politiką ir programas, kad paremtų žaliąją pertvarką ir skatintų mokymąsi siekiant darnaus vystymosi, vis dėlto reikia toliau dėti ir intensyvinti pastangas šioje srityje. Reikėtų toliau skatinti ir remti tokio pobūdžio mokymosi politiką ir praktiką. Būtina pripažinti, kad reikia tarpusavyje susieti mokymąsi visų darnaus vystymosi aplinkosaugos, ekonominio ir socialinio ramsčių kontekste, ypatingą dėmesį skiriant aplinkosaugos ramsčiui;

                  2.

                  Europos žaliajame kurse (1), 2030 m. ES biologinės įvairovės strategijoje (2), Jungtinių Tautų švietimo, mokslo ir kultūros organizacijos (UNESCO) strategijoje „Švietimas siekiant darnaus vystymosi iki 2030 m.“ ir susijusiame Jungtinių Tautų Europos ekonomikos komisijos (UNECE) darbe (3) pabrėžiamas pagrindinis mokyklų, aukštojo mokslo institucijų ir kitų švietimo ir mokymo įstaigų vaidmuo palaikant dialogą su besimokančiaisiais, tėvais, pedagogais (4) ir platesne bendruomene apie pokyčius, kurių reikia siekiant sėkmingos, teisingos ir įtraukios žaliosios pertvarkos. Išvadose „Biologinė įvairovė – poreikis imtis skubių veiksmų“ (5) Taryba pabrėžė, kad investicijos į švietimą, be kitų sričių, yra labai svarbios siekiant surinkti geriausius duomenis ir rasti geriausius sprendimus šioje srityje. ES jaunimo strategijoje nustatytas tvarios žaliosios Europos tikslas ir raginama, kad visi jaunuoliai būtų aplinkosaugos požiūriu aktyvūs ir apsišvietę;

                  3.

                  mokymusi siekiant žaliosios pertvarkos ir darnaus vystymosi padedama visų amžiaus grupių besimokantiesiems įgyti žinių bei įgūdžių ir formuoti nuostatas, kurių reikia, kad galėtų gyventi tvariau, keisti vartojimo ir gamybos įpročius, siekti sveikesnės gyvensenos ir tiek individualiai, tiek bendrai prisidėti prie tvaresnės ekonomikos ir visuomenės. Jis taip pat padeda ugdyti įgūdžius ir kompetencijas, kurių vis labiau reikia darbo rinkoje. Jis padeda suprasti tarpusavyje susijusius pasaulinius iššūkius, su kuriais susiduriame, įskaitant klimato krizę, aplinkos būklės blogėjimą ir biologinės įvairovės nykimą, kurie visi apima aplinkosaugos, socialinį, ekonominį ir kultūrinį aspektus;

                  4.

                  JT darnaus vystymosi tiksluose, visų pirma 4.7 tiksle, visi besimokantieji raginami iki 2030 m. įgyti žinių ir įgūdžių, reikalingų darniam vystymuisi skatinti, pasitelkiant, be kitų dalykų, švietimą darnaus vystymosi ir darnios gyvensenos, žmogaus teisių, lyčių lygybės, taikos ir nesmurtinės kultūros skatinimo, pasaulinės pilietybės bei kultūrų įvairovės ir kultūros indėlio į darnų vystymąsi vertinimo klausimais (6);

                  5.

                  Komunikate dėl Europos švietimo erdvės (7), Europos socialinių teisių ramstyje (8), Europos bendradarbiavimo švietimo ir mokymo srityje strateginėje programoje siekiant sukurti Europos švietimo erdvę ir imtis veiksmų vėlesniu laikotarpiu (2021–2030 m.) (9) ir Komunikate dėl naujos Europos mokslinių tyrimų ir inovacijų erdvės (10) raginama, kad švietimo ir mokymo politika ir investicijos būtų nukreiptos į įtraukią žaliąją ir skaitmeninę pertvarką siekiant būsimo atsparumo ir klestėjimo;

                  6.

                  bendrosios kompetencijos, kaip apibrėžiama dokumente „Bendrosios mokymosi visą gyvenimą kompetencijos. Europos orientaciniai metmenys“ (11), yra skirtos padėti žmonėms visoje Europoje įgyti žinių, įgūdžių ir suformuoti nuostatas, kurių reikia asmeniniam pasitenkinimui ir vystymuisi, įsidarbinamumui, socialinei įtraukčiai, darnaus gyvenimo būdui, sėkmingam gyvenimui taikiose visuomenėse, gebėjimui gyventi rūpinantis sveikata ir aktyviam pilietiškumui didelių sparčių pokyčių laikotarpiu;

                  7.

                  Europos įgūdžių darbotvarkėje (12) numatyta, kad Komisija parems darbo rinkai skirtų pagrindinių žaliųjų įgūdžių ugdymą, siekiant suformuoti atsakingai aplinkos klausimus vertinančių specialistų ir žaliųjų ekonominės veiklos vykdytojų kartą, ir padės integruoti aplinkos apsaugos ir klimato klausimus į bendrojo lavinimo, aukštojo mokslo, profesinio švietimo ir mokymo, taip pat mokslinių tyrimų programas. Europai reikia itin kompetentingų specialistų, kad galėtų įgyvendinti žaliąją pertvarką ir tapti pasaulio lydere tvarių technologijų srityje;

                  8.

                  Tarybos rekomendacijoje dėl profesinio rengimo ir mokymo siekiant tvaraus konkurencingumo, socialinio sąžiningumo ir atsparumo (13) ir Osnabriuko deklaracijoje pripažįstama profesinio rengimo ir mokymo sektoriaus svarba įgyvendinant skaitmeninę ir žaliąją pertvarką;

                  9.

                  Europos klimato pakte asmenys, bendruomenės ir organizacijos raginami dalyvauti klimato srities veiksmuose ir kurti žalesnę Europą, suteikiant galimybių daugiau sužinoti apie klimato kaitą, kurti ir įgyvendinti sprendimus ir užmegzti ryšius su kitais, kad būtų padidintas šių sprendimų poveikis. Koalicijos „Švietimas klimato labui“ tikslas – sukurti bendruomenę, kuriai vadovautų studentai ir mokytojai kartu su mokyklomis ir tinklais bei kitais švietimo srities subjektais, siekiant pasimokyti iš kuo daugiau aktualios patirties ir sumažinti švietimo sektorių, sričių ir žmonių susiskaidymą;

                  10.

                  Skaitmeninio švietimo veiksmų plane (14) pateikiama kokybiško, įtraukaus ir prieinamo Europos skaitmeninio švietimo ir mokymo vizija ir pabrėžiama skaitmeninių technologijų, kurios labai padeda įgyvendinti žaliąją pertvarką ir kartu sudaro palankesnes sąlygas pereiti prie tvaraus elgesio tiek kuriant, tiek naudojant skaitmeninius produktus, svarba;

                  11.

                  Naujojo europinio bauhauzo iniciatyva Europos žaliajam kursui suteikia kultūrinį ir kūrybinį aspektą. Ja siekiama parodyti, kaip tvarios inovacijos mūsų kasdieniame gyvenime užtikrina apčiuopiamų teigiamų pokyčių, bet kita ko, susijusių su mokyklų pastatais ir kita mokymosi aplinka;

                  12.

                  UNESCO, vykdydama savo Švietimo darniam vystymuisi programą, siekia užtikrinti, kad švietimas ir mokymas taptų svarbesne ir labiau matoma tarptautinio atsako į klimato krizę dalimi ir įgyvendinti visus darnaus vystymosi tikslus, ypač 4.7 tikslą dėl švietimo darniam vystymuisi. JT bendrosios klimato kaitos konvencijos ir Paryžiaus susitarimo šalys įsipareigoja skatinti klimato kaitos klausimus darnaus vystymosi visais aspektais kontekste, visų pirma švietimą, mokymą, visuomenės sąmoningumą, dalyvavimą juos sprendžiant ir galimybę visuomenei susipažinti su atitinkama informacija, o taip pat įsipareigoja bendradarbiauti šiais klausimais;

                  13.

                  jaunimo informuotumas didėja ir jaunimas vis labiau nori įsitraukti į darnaus vystymosi klausimų, visų pirma aplinkosaugos ir klimato klausimų, sprendimo procesą. 2022 m. gegužės mėn. paskelbtos „Eurobarometro“ apklausos rezultatai rodo, kad ES jaunimas mano, jog „aplinkos apsauga ir kova su klimato kaita“ turėtų būti vienas iš pagrindinių Europos jaunimo metų (2022 m.) prioritetų. Iš 2018 m. EBPO duomenų (15) jau buvo matyti, kad penkiolikmečiai labai gerai suvokia su klimato kaita ir aplinkos krize susijusias problemas ir būtinybę imtis veiksmų. Kita vertus, tie patys EBPO duomenys rodo, kad žymiai mažiau studentų mano iš tiesų galintys ką nors pakeisti. Dėl klimato ir aplinkos krizės masto besimokantieji gali pasijusti priblokšti ir bejėgiai, o šį jausmą gali pagilinti netiksli ir neteisinga informacija;

                  14.

                  labai svarbu, kad švietimo ir mokymo sistemos ir įstaigos reaguotų į vis aktyviau reiškiamą jaunimo nuomonę apie klimato kaitos ir biologinės įvairovės krizes ir įtrauktų jaunimą rengdamos sprendimus, susijusius su mokymusi siekiant žaliosios pertvarkos ir darnaus vystymosi, ir įtrauktų jaunimą imtis veiksmų siekiant tvarios ateities. Iniciatyva „2022-ieji – Europos jaunimo metai“ – atlieka svarbų vaidmenį toliau skatinant jaunimo dalyvavimą;

                  15.

                  per COVID-19 pandemiją išryškėjo mūsų glaudus ryšys su gamta ir poreikis vėl susitelkti į švietimo ir mokymo sistemas. Įgyta patirties apie naujas švietimo ir mokymo galimybes, pavyzdžiui, mišrųjį mokymąsi įvairioje aplinkoje (ir internetu), besimokančiųjų įtraukimą ir savarankiškumą, sąsajas tarp formaliojo švietimo ir platesnės bendruomenės. Dėl pandemijos sustiprėjo ir ilgalaikis susirūpinimas fizine, psichikos ir emocine vaikų, jaunimo ir suaugusiųjų gerove;

                  16.

                  atskiri ikimokyklinio ugdymo ir priežiūros centrai, mokyklos, aukštojo mokslo institucijos, mokslinių tyrimų organizacijos, profesinio rengimo ir mokymo paslaugų teikėjai ir vietos bendruomenės vis aktyviau dalyvauja sprendžiant klimato kaitos ir biologinės įvairovės krizių klausimus. Tačiau tvarumas vis dar nėra sisteminis ES švietimo ir mokymo aspektas;

                  17.

                  daugelyje šalių į politiką, strategijas ir mokymo programas įtrauktas mokymasis siekiant tvarumo ir lygiai taip pat įgyvendinamos koncepcijos, pavyzdžiui, švietimas siekiant darnaus vystymosi ir pasaulinio pilietiškumo ugdymas. Tačiau pedagogams reikia tolesnės tikslinės paramos, ekspertinių žinių ir mokymo galimybių, kad jie į savo mokymo praktiką įtrauktų žaliosios pertvarkos ir darnaus vystymosi principus. Jie dažnai teigia esantys nepakankamai pasirengę kovoti su ekologiniu nerimu ir pesimizmu ekologijos srityje ir padėti besimokantiesiems tinkamai prisidėti sprendžiant klimato ir aplinkosaugos problemas;

                  18.

                  visos institucijos bendruomenės dalyvavimu grindžiamas požiūris į tvarumą, įtraukiant visas veiklos sritis, ne visada pakankamai taikomas. Toks požiūris gali apimti mokymą ir mokymąsi, valdymą, mokslinius tyrimus bei inovacijas ir infrastruktūrą, patalpas bei veiklą, taip pat taikomas besimokantiesiems, darbuotojams, tėvams ir vietos bei platesnėms bendruomenėms;

                  19.

                  būtina plačiau įvertinti potencialą ir galimybes papildyti ir sustiprinti kitas švietimo ir mokymo darbotvarkes. Mokymas ir mokymasis siekiant žaliosios pertvarkos ir darnaus vystymosi visapusiškai dera su sveikatos, gerovės ir įtraukties, aktyvaus ir pasaulinio pilietiškumo, solidarumo, į besimokančiuosius orientuoto mokymosi, mokslinių tyrimų bei inovacijų ir skaitmeninės pertvarkos, įskaitant dirbtinį intelektą (16), politika ir programomis;

                  20.

                  sistemingas švietimo ir mokymo aspekto integravimas į kitas politikos sritis, susijusias su žaliąja pertvarka ir darniu vystymusi, iš mokymosi visą gyvenimą perspektyvos gali padėti įgyvendinti tą politiką. Šia integracija taip pat gali būti susiejami įvairūs visuomenės ir ekonomikos sektoriai ir veiksmingai įtvirtintas tvarumo aspektas švietimo ir mokymo srityje;

                  21.

                  šioje rekomendacijoje visapusiškai paisoma subsidiarumo ir proporcingumo principų. Joje pripažįstama, kad švietimo ir mokymo įstaigų autonomijos lygis valstybėse narėse labai skiriasi. Kai kuriose valstybėse narėse švietimo ir mokymo įstaigoms, mokytojų rengimo institucijoms, taip pat mokytojams ir profesijos mokytojams suteikta daug autonomijos. Rekomendacija bus įgyvendinama atsižvelgiant į nacionalines aplinkybes ir bendradarbiaujant su valstybėmis narėmis,

            REKOMENDUOJA VALSTYBĖMS NARĖMS, visapusiškai laikantis subsidiarumo ir proporcingumo principų ir pripažįstant skirtingą švietimo ir mokymo įstaigų autonomijos laipsnį, atsižvelgiant į nacionalines aplinkybes:

                  1.

                  suintensyvinti ir sustiprinti pastangas remti švietimo ir mokymo sistemas joms imantis veiksmų žaliajai pertvarkai ir darniam vystymuisi įgyvendinti, kad bet kurioms amžiaus grupėms ir bet kurioms visuomenės grupėms priklausantys besimokantieji turėtų prieigą prie kokybiško, lygiateisiško ir įtraukaus švietimo ir mokymo tvarumo, klimato kaitos, aplinkos apsaugos ir biologinės įvairovės klausimais, deramai atsižvelgiant į aplinkosauginį, socialinį ir ekonominį aspektus;

                  2.

                  nustatyti, kad mokymasis siekiant žaliosios pertvarkos ir darnaus vystymosi būtų viena iš prioritetinių švietimo ir mokymo politikos ir programų sričių, kad sektorius gautų paramą ir galėtų prisidėti prie tvarios ateities, grindžiamos holistiniu švietimo supratimu. Įgyvendinti ir toliau plėtoti išsamius ir bendradarbiavimu grindžiamus požiūrius į mokymą ir mokymąsi siekiant žaliosios pertvarkos ir darnaus vystymosi, įtraukiant visas atitinkamas švietimo ir mokymo sistemos šalis ir kitų atitinkamų sektorių suinteresuotuosius subjektus;

                  3.

                  suteikti įvairių mokymosi galimybių formalioje, neformalioje ir savaiminio mokymosi aplinkoje tiek ikimokyklinio ugdymo, tiek suaugusiųjų mokymosi srityse, kad visų amžiaus grupių asmenys galėtų pasirengti žaliajai pertvarkai ir prie jos aktyviai prisidėti, taip pat imtis veiksmų kuriant aplinkos požiūriu tvirtą, tvarią, žiedinę ir neutralaus poveikio klimatui ekonomiką bei teisingą, įtraukią ir taikią visuomenę;

                  4.

                  apsvarstyti galimybę sistemos lygmeniu taikyti šias priemones:

                              a)

                              glaudžiai bendradarbiaujant su atitinkamais suinteresuotaisiais subjektais, suderinti švietimo ir mokymo strategijas ir planus su žaliosios pertvarkos ir darnaus vystymosi tikslais, įskaitant susijusias su mokymo programomis ir vertinimu ir pirminiu pedagogų rengimu bei tęstiniu profesiniu tobulėjimu; pasitelkiant mechanizmus dėl tolesnių veiksmų ir stebėsenos remti nacionalinių ir kitų strategijų ir politikos (be kita ko, taikomų susijusioms koncepcijoms, tokioms kaip švietimas siekiant darnaus vystymosi) įgyvendinimą;

                              b)

                              investuoti, kai tikslinga, į ekologišką ir tvarią įrangą, išteklius ir infrastruktūrą (pastatus, aplinką ir technologijas), skirtą mokymuisi, bendravimui ir rekreacinei veiklai, kad būtų užtikrinta sveika, saugi, įtrauki, kūrybinga ir atspari mokymosi aplinka, ir teikti mokymą šiais klausimais;

                              c)

                              didinti informuotumą apie mokymosi siekiant žaliosios pertvarkos ir darnaus vystymosi naudą ir galimybes ir remti formaliojo ir neformaliojo švietimo ir mokymo įstaigas, įskaitant ikimokyklinį ugdymą ir priežiūrą, kad klimato kaitos, aplinkos apsaugos, biologinės įvairovės ir tvarumo klausimai būtų aktualūs besimokančiųjų kasdieniam gyvenimui ir būtų puoselėjama tvarumo kultūra;

                              d)

                              plėtoti visų amžiaus grupių besimokančiųjų žinias, įgūdžius ir formuoti nuostatas, kad jie galėtų gyventi tvariau, skatinti tvarius vartojimo ir gamybos modelius, rinktis sveikesnę ir labiau aplinką tausojančią gyvenseną ir individualiai bei bendrai prisidėti prie mūsų visuomenės pokyčių;

                              e)

                              remti ir stiprinti mokymą ir mokymąsi siekiant žaliosios pertvarkos ir darnaus vystymosi, suteikiant infrastruktūrą, skaitmenines priemones bei išteklius ir remiant pedagogų skaitmeninius gebėjimus;

                              f)

                              prasmingu ir koordinuotu būdu įtraukti visus besimokančiuosius siūlant ir kartu rengiant metodus, susijusius su tuo, ką, kaip ir kur jie mokysis apie žaliąją pertvarką ir darnų vystymąsi ir siekiant žaliosios pertvarkos ir darnaus vystymosi. Skatinti proporcingą įvairioms visuomenės grupėms priklausančių abiejų lyčių besimokančiųjų, įskaitant tuos, kurie turi mažiau galimybių, dalyvavimą. Įgalinti visus besimokančiuosius dalyvauti ir įsitraukti priimant sprendimus savo institucijos lygmeniu, taip pat vietos ir platesnių bendruomenių lygmeniu;

                              g)

                              glaudžiai bendradarbiaujant su atitinkamais suinteresuotaisiais subjektais, parengti ir remti mokymo programas ir sistemas, kad besimokantieji turėtų pakankamai erdvės ir laiko nuo ankstyvo amžiaus įgyti tvarumo kompetencijų (17). Jei į mokymo programas būtų įtraukta kartų tarpusavio mokymosi ir vietos pavyzdžių, problemų ir jų sprendimo būdų, tos programos taptų aktualesnės besimokantiesiems, nes būtų parodyta, kad klimato kaitos, biologinės įvairovės, aplinkos apsaugos ir tvarumo klausimai yra vietos lygmens ir gali būti sprendžiami;

                              h)

                              remti bendradarbiavimą ir tinklų kūrimą tvarumo, aplinkos apsaugos ir biologinės įvairovės klausimais, įtraukiant, pavyzdžiui, vietos valdžios institucijas, darbo su jaunimu ir jaunimo organizacijas, švietimo ir mokymo aplinkos klausimais centrus, pasaulinio mokymosi centrus, miškus, parkus, ūkius, muziejus, bibliotekas, nevyriausybines organizacijas, mokslinių tyrimų organizacijas, vartotojų organizacijas ir įmones, taip stiprinant formaliojo, neformaliojo mokymosi ir savaiminio mokymosi ryšius;

                              i)

                              remti geros praktikos plėtrą ir pedagoginių tyrimų apie mokymą ir mokymąsi siekiant žaliosios pertvarkos ir darnaus vystymosi visų rūšių ir lygmenų švietimo ir mokymo atveju masto didinimą;

                  5.

                  toliau remti besimokančiuosius – apsvarstyti galimybę taikyti šias priemones:

                              a)

                              visiems besimokantiesiems nuo ikimokyklinio amžiaus suteikti galimybių suprasti gamtą ir biologinę įvairovę, tuo domėtis ir tai vertinti, skatinti smalsumą bei susidomėjimą ir mokytis veikti siekiant tvarumo tiek asmeniškai, tiek kartu su kitais;

                              b)

                              stiprinti, be kita ko, teikiant finansinę paramą pagal nacionalines finansinės paramos sistemas, aukštos kokybės mokymąsi visą gyvenimą siekiant žaliosios pertvarkos ir darnaus vystymosi, įskaitant stažuotes, pameistrystę, savanorišką veiklą, užklasinę veiklą, darbo su jaunimu veiklą ir kitų formų formalųjį, neformalųjį mokymąsi bei savaiminį mokymąsi ir jų tarpusavio ryšius. Skatinti ir pripažinti su tuo susijusius pilietinio angažuotumo veiksmus ir programas;

                              c)

                              sudaryti palankesnes sąlygas bendradarbiavimu grindžiamiems, patirtiniams, į praktiką orientuotiems ir vietos kontekstams bei tradicijoms aktualiems mokymosi metodams ir būdams, taip pat remti tarpdalykinę ir įvairias mokymo programas apimančią veiklą. Tai taip pat reiškia, kad besimokantiesiems turėtų būti suteiktos praktinės galimybės stebėti gamtą ir ja rūpintis ir mažinti vartojimą, taisyti gaminius, juos pakartotinai naudoti ir perdirbti, taip padedant jiems suprasti tvarios gyvensenos ir žiedinės ekonomikos svarbą;

                              d)

                              teikti faktais pagrįstą ir prieinamą informaciją apie klimato, aplinkos ir biologinės įvairovės krizę ir jos veiksnius, kaip susitarta pagal Orhuso konvenciją (18);

                              e)

                              ugdyti problemų sprendimo ir bendradarbiavimo įgūdžius, puoselėti kritinį mąstymą, gebėjimo naudotis žiniasklaidos priemonėmis įgūdžius ir sisteminį mąstymą, remti pozityvius veiksmus, įskaitant savanorišką veiklą, kad besimokantieji atlaikytų akistatą su baime ir galių netekimu, kuriuos jie galėtų patirti pasaulinio masto krizių akivaizdoje, ir ši baimė bei galių netekimas būtų mažinami;

                  6.

                  toliau remti pedagogus, kad būtų sudarytos palankesnės sąlygos mokymuisi siekiant žaliosios pertvarkos ir darnaus vystymosi – apsvarstyti galimybę taikyti šias priemones:

                              a)

                              pripažinti, kad visi pedagogai, nepaisant jų dėstomo dalyko ar švietimo sektoriaus, yra pedagogai tvarumo klausimais, turintys padėti besimokantiesiems pasirengti žaliajai pertvarkai. Sudaryti jiems sąlygas didinti besimokančiųjų informuotumą apie darnaus vystymosi tikslus. Įtraukti, konsultuoti ir remti pedagogus kuriant mokymo bei kitas programas ir kitas švietimo reformas, susijusias su žaliąja pertvarka ir darniu vystymusi, ir rengiant tinkamo profesinio tobulėjimo veiklą;

                              b)

                              remti žaliosios pertvarkos ir darnaus vystymosi klausimų įtraukimą į pirminio mokytojų ir profesijos mokytojų rengimo programas, tęstinio profesinio tobulėjimo programas ir mokytojų profesinius standartus bei sistemas, siekiant paremti pedagogų kompetencijos tvarumo klausimais ugdymą;

                              c)

                              remti mentorystės schemas ir profesinio tobulėjimo programas institucijų lygmeniu. Remti pedagogus, kad jie savo praktikoje naudotų skaitmenines priemones ir technologijas, kad pagerintų mokymą ir mokymąsi siekiant žaliosios pertvarkos ir darnaus vystymosi;

                              d)

                              toliau plėtoti ir nagrinėti galimybes ir iniciatyvas, skirtas pedagogams dalyvauti su tvarumu susijusiose profesinio tobulėjimo programose, pavyzdžiui, į minėtas programas atsižvelgiant karjeros darymo bei karjeros raidos kontekste ir pedagogams skiriant tam tikras pareigas, pavyzdžiui, tvarumo koordinatoriaus;

                              e)

                              remti pedagogus, be kita ko, suteikiant pakankamai laiko ir erdvės, kad jie taikytų pedagogikos metodus, gerinančius tarpdalykinį mokymą ir mokymąsi siekiant žaliosios pertvarkos ir darnaus vystymosi ir plėtojančius socioemocinius mokymosi aspektus, kad visi besimokantieji galėtų įgyvendinti pokyčius ir išmokti mąstyti ir veikti tiek atskirai, tiek bendrai, tiek vietiniu, tiek pasauliniu mastu, kuriant tvaresnį pasaulį;

                              f)

                              kai tikslinga, skatinti pokyčius lemiantį tarpdalykinį mokymą bei mokymąsi ir sudaryti tam sąlygas taikant ir tradicinius, ir naujoviškus mokymosi metodus, įskaitant praktinį mokymąsi, MTIMM metodą (19), hakatonus, mokymąsi teikiant paslaugas ir žaidimizaciją;

                              g)

                              parengti ir pateikti išteklius, kurie padėtų pedagogams, be kita ko, vertinimo srityje. Remti pedagogus, kad jie naudotų tradicines ir naujas priemones bei medžiagą mokymui ir ugdymui siekiant žaliosios pertvarkos ir darnaus vystymosi įvairiomis sąlygomis – vidaus, lauko, skaitmeninėje ir neskaitmeninėje aplinkoje. Suteikti galimybes naudotis kompetencijos centrų, įskaitant švietimo ir mokymo aplinkosaugos klausimais centrus, paslaugomis;

                              h)

                              skatinti mokslinių tyrimų ir inovacijų bendruomenę bendradarbiauti su formaliojo bei neformaliojo švietimo bei mokymo ir savaiminio mokymosi paslaugų teikėjais, kad būtų remiami pedagogai žaliosios pertvarkos ir darnaus vystymosi srityje. Remti dalyvavimą su kritine klimato padėtimi, aplinkosaugos krize ir tvarumu susijusiuose projektuose ir moksliniuose tyrimuose;

                  7.

                  toliau remti formaliojo ir neformaliojo švietimo ir mokymo įstaigas, kad, kai tinkama, žalioji pertvarka ir darnus vystymasis būtų veiksmingai integruoti į visą jų veiklą ir operacijas – apsvarstyti galimybę taikyti šias priemones:

                              a)

                              skatinti ir palengvinti veiksmingą visos institucijos bendruomenės dalyvavimu grindžiamą požiūrį į tvarumą, kuris apima mokymą ir mokymąsi, viziją, planavimą ir valdymą, aktyvų besimokančiųjų ir darbuotojų dalyvavimą, šeimų dalyvavimą, pastatų ir išteklių valdymą, partnerystę su vietos ir platesne bendruomene, mokslinius tyrimus ir inovacijas. Remti švietimo srities vadovus, jiems valdant organizacinius pokyčius – suteikti konkrečias profesinio tobulėjimo galimybes ir gaires, kad jie galėtų atlikti savo pareigas;

                              b)

                              remti švietimo ir mokymo įstaigas, joms rengiant, stebint ir įvertinant savo tvarumo strategijas ir (arba) įtvirtinant tvarumo aspektą esamuose procesuose ir priemonėse (pavyzdžiui, mokyklų vystymo planuose, aukštojo mokslo institucijų tiksluose ir strategijose). Pripažinti, kad tai yra ilgalaikis procesas, reikalaujantis nedidelio masto išmatuojamų veiksmų, kurie turėtų būti nuolat stebimi ir įvertinami (įskaitant pačių institucijų įsivertinimą);

                              c)

                              atsižvelgiant į ikimokyklinio ugdymo ir priežiūros centrų, mokyklų, aukštojo mokslo institucijų, profesinio rengimo ir mokymo paslaugų teikėjų, suaugusiųjų mokymosi įstaigų ir kitų švietimo paslaugų teikėjų institucinę autonomiją, skatinti juos dalyvauti ekologinio ženklo iniciatyvose, kurios gali būti naudingos aplinkosaugos, socialiniu, švietimo ir ekonomikos požiūriu, ir juos remti. Sukurti paramos struktūras tokioms programoms įgyvendinti, pavyzdžiui, agentūras ar įstaigas, kurios remtų visos institucijos bendruomenės dalyvavimu grindžiamą požiūrį, mentorystės ir tinklų kūrimo veiklą, šablonus bei gaires ir finansinės paramos teikimą;

                              d)

                              dalį švietimo ir mokymo organizacijų vidaus ir /arba išorės peržiūros ir kokybės užtikrinimo mechanizmų sutelkti į tvarumą. Tinkamomis priemonėmis, įskaitant, pavyzdžiui, finansavimo mechanizmus, pripažinti veiksmingą aukštojo mokslo institucijų įsitraukimą;

                              e)

                              toliau integruoti žaliosios pertvarkos ir darnaus vystymosi aspektus į profesinio rengimo ir mokymo bei aukštojo mokslo programas, mokymo programas ir modulius (atsižvelgiant į institucinę autonomiją ir akademinę laisvę) įvairiose disciplinose, įskaitant verslo studijas, socialinius mokslus, pedagogikos mokslus, humanitarinius mokslus, menus, architektūrą ir inžineriją, žemės naudojimo planavimą ir žemėtvarką. Pasinaudoti ištekliais ir medžiaga, kuriuos parengė aplinkosaugos ir švietimo nevyriausybinės organizacijos ir kitos susijusios įstaigos;

                              f)

                              remti aukštojo mokslo, profesinio rengimo ir mokymo ir suaugusiųjų mokymosi įstaigas, kad jos rengtų trumpus ir specializuotus mokymosi kursus žaliosios pertvarkos ir darnaus vystymosi klausimais, už kuriuos, be kita ko, gali būti suteikiami mikrokredencialai, siekiant pagilinti, išplėsti ir atnaujinti profesines kompetencijas;

                              g)

                              skatinti partnerystę su visomis disciplinomis ir veikėjais, įskaitant, verslo ir meno subjektus, ūkius, kultūros paveldo, sporto ir jaunimo organizacijas, mokslinių tyrimų institutus, pilietinės visuomenės organizacijas, švietimo išteklių (įskaitant technologijas, leidybą ir kitą mokymo programoms reikalingą įrangą) sektorių ir švietimo mokslinių tyrimų įstaigas. Remti užklasinės veiklos, vasaros ir kitų programų rengimą ir teikti paramą stažuotėms, pavyzdžiui, laboratorijose, įmonėse, mokslinių tyrimų institucijose ir nevyriausybinėse organizacijose;

                              h)

                              remti programas, kuriomis skatinamos inovacijos ir verslumas tvarumo srityje. Stiprinti aukštojo mokslo institucijas ir profesinio rengimo ir mokymo įstaigas, kad būtų įsteigti arba sustiprinti tvarumo centrai, kurie skatintų inovacijas ir verslumą siekiant žaliosios pertvarkos ir darnaus vystymosi, žiedinės ekonomikos ir biologinės įvairovės;

                  8.

                  kai tinkama, sutelkti nacionalinį ir ES finansavimą investicijoms į infrastruktūrą, mokymus, priemones ir išteklius, skirtus formaliojo ir neformaliojo švietimo ir mokymo sektoriaus atsparumui ir pasirengimui žaliajai pertvarkai įgyvendinti, ypač pagal „Erasmus+“, Ekonomikos gaivinimo ir atsparumo didinimo priemonę, Europos solidarumo korpusą, „Europos socialinį fondą +“, Europos prisitaikymo prie globalizacijos padarinių fondą, Europos regioninės plėtros fondą, Techninės paramos priemonę, Skaitmeninės Europos programą, programas „Europos horizontas“ ir „InvestEU“;

                  9.

                  investuoti į politikos įgyvendinimo iššūkių ir tokių iniciatyvų poveikio stebėseną, tyrimus ir įvertinimą, siekiant pasinaudoti įgyta patirtimi ir į ją atsižvelgti formuojant politiką. Tai gali apimti esamų rodiklių ir tikslų įgyvendinimą, taip pat ir tarptautiniu lygmeniu,

            PRAŠO KOMISIJOS, DERAMAI ATSIŽVELGIANT Į SUBSIDIARUMO PRINCIPĄ IR NACIONALINES APLINKYBES:

                  1.

                  sudaryti palankesnes sąlygas valstybėms narėms ir suinteresuotiesiems subjektams bendradarbiauti ir vykdyti tarpusavio mokymosi veiklą, kiek tai susiję su mokymusi siekiant žaliosios pertvarkos ir darnaus vystymosi, ir tuo tikslu:

                              a)

                              įgyvendinti Europos bendradarbiavimo švietimo ir mokymo srityje strateginę programą siekiant sukurti Europos švietimo erdvę ir imtis veiksmų vėlesniu laikotarpiu (2021–2030 m.) (20), kurios vienas iš svarbiausių prioritetų – švietimas ir mokymas siekiant žaliosios pertvarkos;

                              b)

                              skleisti informaciją ir skatinti išnaudoti galimybes propaguoti ir remti formalųjį ir neformalųjį švietimą ir mokymą siekiant žaliosios pertvarkos ir darnaus vystymosi ir tam sudaryti sąlygas pagal ES finansavimo programas, tokias kaip „Erasmus+“, Europos solidarumo korpusas, LIFE, „Europos socialinis fondas +“, Europos prisitaikymo prie globalizacijos padarinių fondas, „Europos horizontas“, įskaitant programą „Marie Skłodowskos-Curie veiksmai“, Švietimo ir sąmoningumo ugdymo vystymosi klausimais programa ir Techninės paramos priemonė;

                              c)

                              dalytis „Erasmus+“ darbuotojų mainų, projektų ir tinklų geros praktikos pavyzdžiais, be kita ko, pagal Europos universitetų tinklų iniciatyvą, per internetinę „eTwinning“ bendruomenę, „Erasmus+“ mokytojų akademijas, profesinės kompetencijos centrus, pagal programą „Marie Skłodowskos-Curie veiksmai“ ir per Europos inovacijos ir technologijos institutą;

                              d)

                              nustatyti ir dokumentuoti geros praktikos pavyzdžius ir jais dalytis, be kita ko, esamose internetinėse platformose (21) ir remti nacionalinių ir kitų organizacijų, veikiančių švietimo ir žaliosios pertvarkos bei darnaus vystymosi srityse formaliojo ir neformaliojo švietimo ir mokymo kontekste, tinklaveiką;

                              e)

                              įtraukti jaunimą į rekomendacijos įgyvendinimą, ypač vykdant iniciatyvą „2022-ieji – Europos jaunimo metai“ ir ES jaunimo dialogą, siekiant užtikrinti, kad būtų visiškai atsižvelgta į jaunimo ir jaunimo organizacijų nuomonę, požiūrį ir poreikius;

                              f)

                              užtikrinti koalicijos „Švietimas klimato labui“ ir Naujojo europinio bauhauzo iniciatyvos sąveiką;

                  2.

                  bendradarbiaujant su valstybėmis narėmis plėtoti išteklius, medžiagą ir mokslinius tyrimus, susijusius su mokymusi siekiant žaliosios pertvarkos ir darnaus vystymosi, jais dalytis ir juos teikti savanoriško naudojimosi tikslu, be kita ko, kiek tai susiję su naująja Europos tvarumo kompetencijos programa „GreenComp“;

                  3.

                  remti pedagogus mokymo siekiant žaliosios pertvarkos ir darnaus vystymosi kontekste ir šiuo tikslu:

                              a)

                              teikti išteklius ir pagalbinę medžiagą savarankiško naudojimosi tikslu Europos mokyklinio ugdymo platformoje, platformoje EPALE ir Europos jaunimo portale;

                              b)

                              taikant ES apdovanojimų schemas, be kita ko, skiriant Europos novatoriško mokymo apdovanojimą, „eTwinning“ apdovanojimą ir Europos profesinių gebėjimų apdovanojimus, pripažinti išskirtines pastangas mokymo ir mokymosi siekiant žaliosios pertvarkos ir darnaus vystymosi srityje;

                  4.

                  stebėti aukštojo mokslo institucijų ir profesinio rengimo ir mokymo įstaigų absolventų ir pradedančiųjų mokslo darbuotojų žaliųjų įgūdžių ir nuostatų dėl aplinkos tvarumo raidą (nesukuriant naujų pareigų teikti ataskaitas ar bet kokios papildomos naštos valstybėms narėms), vykdant esamus Europos tyrimus, tokius kaip Europos absolventų karjeros stebėjimo iniciatyva, pavyzdžiui, į šiuos tyrimus įtraukiant klausimų apie tokias nuostatas;

                  5.

                  stebėti švietimo siekiant žaliosios pertvarkos ir darnaus vystymosi pažangą pagal esamas ataskaitas dėl Europos švietimo erdvės ir Europos žaliojo kurso, nesukuriant naujų pareigų teikti ataskaitas ar bet kokios papildomos naštos valstybėms narėms. Tai apima paramą rengiant galimus rodiklius arba ES lygmens tikslus tvarumo srityje, kaip nustatyta Tarybos rezoliucijoje dėl Europos bendradarbiavimo švietimo ir mokymo srityje strateginės programos siekiant sukurti Europos švietimo erdvę ir imtis veiksmų vėlesniu laikotarpiu (2021–2030 m.);

                  6.

                  glaudžiau bendradarbiauti su esamomis tarptautinėmis organizacijomis, ypač UNESCO ir kitais JT organais, įskaitant UNECE, kad kartu su politikos formuotojais, specialistais ir suinteresuotaisiais subjektais valstybėse narėse ir tarp jų būtų puoselėjamas požiūris į švietimą ir mokymą siekiant žaliosios pertvarkos ir darnaus vystymosi, kuris apima lygybės, įtraukties bei teisingumo aspektus, laikantis Europos žaliojo kurso, Darnaus vystymosi tikslų ir UNESCO švietimo siekiant darnaus vystymosi veiksmų gairių iki 2030 m.;

                  7.

                  toliau stiprinti programos „Erasmus+“ ir Europos solidarumo korpuso programos žaliąjį aspektą, abiem atvejais užtikrinant darnų judumą, internetinį bendradarbiavimą ir žaliąją praktiką vykdant projektus ir sutelkiant dėmesį į žaliąją pertvarką ir darnų vystymąsi bendradarbiaujant įvairiems suinteresuotiesiems subjektams švietimo, mokymo ir jaunimo sektoriuose.

         Priimta Liuksemburge, 2022 m. birželio 16 d.

               Tarybos vardu

               Pirmininkas

            O. DUSSOPT

         (1)  COM(2019) 640 final.

         (2)  COM(2020) 380 final.

         (3)  Įskaitant naują 2021–2030 m. UNECE švietimo siekiant darnaus vystymosi strategijos įgyvendinimo sistemą.

         (4)  Šioje rekomendacijoje terminas „pedagogai“ apima mokytojus, profesijos mokytojus, jaunimo darbuotojus, mokytojus rengiančius specialistus ir visus formaliojo, neformaliojo švietimo ir savaiminio mokymosi srities specialistus.

         (5)  Dok. 12210/20.

         (6)  UNESCO, Education for sustainable development: a roadmap, 2020.

         (7)  COM(2020) 625 final.

         (8)  OL C 428, 2017 12 13, p. 10.

         (9)  OL C 66, 2021 2 26, p. 1.

         (10)  COM(2020) 628 final.

         (11)  2018 m. gegužės 22 d. Tarybos rekomendacija dėl bendrųjų mokymosi visą gyvenimą gebėjimų (OL C 189, 2018 6 4, p. 1).

         (12)  COM(2020) 274 final.

         (13)  OL C 417, 2020 12 2, p. 1.

         (14)  COM(2020) 624 final.

         (15)  OECD (2020), Are Students Ready to Thrive in an Interconnected World? PISA 2018, Volume VI.

         (16)  UNESCO globojamas Tarptautinis dirbtinio intelekto mokslinių tyrimų centras (IRCAI) yra pirmasis centras pasaulyje, kurio veikla susijusi su dirbtiniu intelektu, švietimu ir darniu vystymusi.

         (17)  Tvarumo kompetencijų sąvoka, kaip apibūdinta Europos tvarumo kompetencijos programoje „GreenComp“, apima žinias, įgūdžius ir nuostatas, kurių reikia visų amžiaus grupių besimokantiesiems, kad jie galėtų gyventi, dirbti ir veikti užtikrindami tvarumą (įskaitant kritinį mąstymą, sisteminį mąstymą ir ryšį su gamta). Žalieji įgūdžiai – tai profesiniai įgūdžiai, kurių reikia visuose sektoriuose ir visais darbo rinkos lygmenimis žaliosios pertvarkos tikslais, įskaitant naujų žaliųjų darbo vietų kūrimą.

         (18)  Konvencija dėl teisės gauti informaciją, visuomenės dalyvavimo priimant sprendimus ir teisės kreiptis į teismus aplinkosaugos klausimais.

         (19)  Taikant MTIMM (gamtos mokslų, technologijų, inžinerijos, menų ir matematikos) metodą siekiama išnaudoti kūrybinį potencialą susiejant švietimą MTIM srityje su menais, humanitariniais ir socialiniais mokslais.

         (20)  Tarybos rezoliucija dėl Europos bendradarbiavimo švietimo ir mokymo srityje strateginės programos siekiant sukurti Europos švietimo erdvę ir imtis veiksmų vėlesniu laikotarpiu (2021–2030 m.), OL C 66, 2021 2 26, p. 1.

         (21)  Tai galėtų būti koalicija „Švietimas klimato labui“, būsimoji Europos mokyklinio ugdymo platforma, platforma „Learning Corner, Science is Wonderful!“, Europos jaunimo portalas, Europos suaugusiųjų mokymosi elektroninė platforma (EPALE), „Scientix“, Europos pameistrystės aljansas ir Įgūdžių paktas;