title: EB: 2005 m. kovo 2 d. Komisijos rekomendacija, dėl suderintos patikrinimų programos gyvūnų mitybos srityje 2005 metais remiantis Tarybos direktyva 95/53/EB (Tekstas svarbus EEE)

text:
               9.3.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 62/22

         KOMISIJOS REKOMENDACIJA
   2005 m. kovo 2 d.
   dėl suderintos patikrinimų programos gyvūnų mitybos srityje 2005 metais remiantis Tarybos direktyva 95/53/EB
   (Tekstas svarbus EEE)
   (2005/187/EB)
   EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA,
   atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį,
   atsižvelgdama į 1995 m. spalio 25 d. Tarybos direktyvą 95/53/EB, nustatančią principus, reglamentuojančius gyvūnų mitybos srityje atliekamų oficialių patikrinimų organizavimą (1), ypač į jos 22 straipsnio 3 dalį,
   kadangi:

               (1)

               2004 m. valstybės narės nustatė tam tikrus klausimus, kuriuos vertėtų spręsti pagal suderintą patikrinimų programą, kuri turi būti įgyvendinta 2005 metais.

               (2)

               Nors 2002 m. gegužės 7 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2002/32/EB dėl nepageidaujamų medžiagų gyvūnų pašaruose (2) nustato didžiausią leistiną aflatoksino B1 kiekį pašaruose, nėra kitų Bendrijos taisyklių, taikomų kitiems mikotoksinams, pavyzdžiui, ochratoksinui A, zearalenonui, deoksinivalenoliui ir fumonizinams. Renkant informaciją apie šiuos mikotoksinus, atsitiktinai imant mėginius galima būtų gauti naudingų duomenų padėčiai vertinti, siekiant kurti teisės aktus. Be to, tam tikros pašarinės žaliavos, pavyzdžiui, grūdai ir aliejingosios sėklos, yra ypač neapsaugoti nuo užteršimo mikotoksinais dėl derliaus nuėmimo, laikymo ir gabenimo sąlygų. Kadangi mikotoksinų koncentracija kiekvienais metasi skiriasi, reikėtų rinkti vienas paskui kitą einančių metų duomenis apie visus minėtus mikotoksinus.

               (3)

               Antibiotikais, išskyrus kokcidiostatus ir histomonostatus, galima prekiauti ir juos naudoti kaip pašarų priedus tik iki 2005 m. gruodžio 31 d. Ankstesni antibiotikų ir kokcidiostatų tam tikruose pašaruose, kuriuose kai kurios iš šių medžiagų neleistinos, buvimo patikrinimai rodo, kad tokių pažeidimų vis dar pasitaiko. Dėl tokių faktų dažnio ir šio klausimo svarbos patikrinimus dera tęsti.

               (4)

               Svarbu užtikrinti, kad gyvūninės kilmės pašarinių žaliavų naudojimo pašaruose apribojimai, nustatyti atitinkamuose Bendrijos teisės aktuose, būtų efektyviai įgyvendinami.

               (5)

               Būtina užtikrinti, kad vario ir cinko mikroelementų didžiausias leistinas kiekis kiaulėms skirtuose kombinuotuosiuose pašaruose neviršytų didžiausias leistino kiekio, nustatyto 2003 m. liepos 25 d. Komisijos reglamentu (EB) Nr. 1334/2003, iš dalies pakeičiančiu sąlygas dėl kelių pašarų priedų, priklausančių mikroelementų grupei, leidimo (3).

               (6)

               Šioje Rekomendacijoje numatytos priemonės atitinka Maisto grandinės ir gyvūnų sveikatos nuolatinio komiteto nuomonę,

         REKOMENDUOJA:

               1.

               Rekomenduojama, kad valstybės narės per 2005 metus įvykdytų suderintą patikrinimų programą, kuria siekiama patikrinti:

                           a)

                           mikotoksinų (aflatoksino B1, ochratoksino A, zearalenono, deoksinivalenolio ir fumonizinų) koncentraciją pašaruose ir nurodyti analizės metodus; turėtų būti taikomas ir atsitiktinis, ir tikslinis mėginių ėmimo metodai; tikslinio mėginių ėmimo atveju mėginiai turėtų būti pašarinės žaliavos, įtariamos turint didesnę mikotoksinų koncentraciją, pavyzdžiui, grūdai, aliejingosios sėklos, aliejingieji vaisiai, jų produktai ir šalutiniai produktai, ilgai laikomos arba didelį atstumą jūra gabenamos pašarinės žaliavos; dėl aflatoksino B1 ypatingas dėmesys turėtų būti kreipiamas į kombinuotuosius pašarus, skirtus pieniniams gyvuliams arba kitiems pieniniams galvijams; patikrinimų rezultatai turėtų būti pranešami pagal I priede nurodytą modelį;

                           b)

                           antibiotikus, kokcidiostatus ir (arba) histomonostatus, leistinus arba ne kaip pašarų priedai tam tikroms gyvūnų rūšims ir kategorijoms, kurie dažnai būna nevaistiniuose premiksuose ir kombinuotuosiuose pašaruose, kuriuose šios vaistinės medžiagos yra neleistinos; turėtų būti ieškoma vaistinių medžiagų priemaišose ir kombinuotuosiuose pašaruose, jeigu kompetentinga institucija mano, kad yra didesnė tikimybė rasti neatitikimų; patikrinimų rezultatai turėtų būti pranešami pagal II priede nurodytą modelį;

                           c)

                           gyvūninės kilmės pašarinių žaliavų gamybos ir naudojimo apribojimų įgyvendinimą, kaip nurodyta III priede;

                           d)

                           vario ir cinko kiekį kiaulėms skirtuose kombinuotuosiuose pašaruose, kaip nustatyta IV priede.

               2.

               Rekomenduojama, kad valstybės narės įtrauktų suderintos patikrinimų programos rezultatus, kaip numatyta 1 dalyje, kasmetinės patikrinimo veiklos ataskaitos, kuri turi būti perduota iki 2006 m. balandžio 1 d., remiantis Direktyvos 95/53/EB 22 straipsnio 2 dalimi ir naujausia suderinto ataskaitų patekimo modelio versija, atskirame skyriuje.

      Priimta Briuselyje, 2005 m. kovo 2 d.

            Komisijos vardu

         Markos KYPRIANOU

            Komisijos narys

      (1)  OL L 265, 1995 11 8, p. 17. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2001/46/EB (OL L 234, 2001 9 1, p. 55).

      (2)  OL L 140, 2002 5 30, p. 10. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Komisijos direktyva 2003/100/EB (OL L 285, 2003 11 1, p. 33).

      (3)  OL L 187, 2003 7 26, p. 11. Reglamentas su pakeitimais padarytais Reglamentu (EB) Nr. 2112/2003 (OL L 317, 2003 12 2, p. 22).
   I PRIEDAS
   Tam tikrų mikotoksinų (aflatoksino B1, ochratoksino A, zearalenono, deoksinivalenolio, fumonizinų) koncentracija pašaruose
   Visų ištirtų mėginių atskiri rezultatai; 1 dalies a punkte nurodytas ataskaitų modelis

               Pašarai

               Mėginių ėmimas (atsitiktinis arba tikslinis)

               Mikotoksinų tipas ir koncentracija (mg/kg pašaruose, kurių drėgnis 12 %)

               Tipas

               Kilmės šalis

               Aflatoksinas B1

               Ochratoksinas A

               Zearalenonas

               Deoksinivalenolis

               Fumonizinai (1)

         Kompetentinga institucija taip pat turėtų nurodyti:

               —

               veiksmus, kurių imamasi, kai viršijami didžiausi leistini aflatoksino B1 kiekiai;

               —

               taikytus analizės metodus;

               —

               aptikimo ribą.

      (1)  Fumonizinų koncentraciją sudaro fumonizinų B1, B2 ir B3 visuma.
   II PRIEDAS
   Tam tikrų vaistinių medžiagų, neleistinų kaip pašarų priedai, buvimas
   Tam tikri antibiotikai, kokcidiostatai ir kitos vaistinės medžiagos gali būti teisiškai leistini kaip priedai premiksuose ir kombinuotuosiuose pašaruose, skirtuose tam tikrų gyvūnų rūšims ir kategorijoms, kai jie atitinka 2003 m. rugsėjo 22 d. Europos Parlamento ir Tarybos Reglamento (EB) Nr. 1831/2003 dėl priedų, skirtų naudoti gyvūnų mityboje (1) 10 straipsnyje nustatytus reikalavimus.
   Neleistinų vaistinių medžiagų pašaruose buvimas laikomas pažeidimu.
   Vaistinės medžiagos, kurios turi būti kontroliuojamos, turėtų būti pasirinktos iš šių:

               1.

               Vaistinės medžiagos, leistinos kaip pašarų priedai tik tam tikroms gyvūnų rūšims ir kategorijoms:

                           avilamicinas

                           dekoginatas

                           diklazurilas

                           flavofosfolipolas

                           hidrobromido halofuginonas

                           natrio lazalocidas A

                           alfa amonio maduramicinas

                           natrio monezinas

                           narazinas

                           narazinas – nikarbazinas

                           robenidino hidrochloridas

                           natrio salinomicinas

                           natrio semduramicinas

               2.

               Vaistinės medžiagos, jau neleistinos kaip pašarų papildai:

                           amproliumas

                           amproliumas/topabatas

                           arprinocidas

                           avoparacinas

                           karbadoksas

                           dimetridazolas

                           dinitolmidas

                           ipronidazolas

                           metiklorpindolas

                           metiklorpindolas/metilbenzoatas

                           nikarbazinas

                           nifurzolas

                           olakvindoksas

                           ronidazolis

                           spiramicinas

                           tetraciklinai

                           tilozino fosfatas

                           virginiamicinas

                           cinko bacitracinas

                           kitos inhibitorinės medžiagos

               3.

               Vaistinės medžiagos, niekada neleistinos kaip pašarų priedai:

                           kitos medžiagos
                           Visų reikalavimų neatitinkančių mėginių atskiri rezultatai; ataskaitų modeliai, kaip nurodyta 1 dalies b punkte

                                       Pašaro tipas (gyvūnų rūšis ir kategorija)

                                       Rasta medžiaga

                                       Rastas medžiagos kiekis

                                       Pažeidimo priežastis (2)

                                       Veiksmai, kurių imtasi

                                 Kompetentinga institucija taip pat turėtų nurodyti:

                                       —

                                       bendrą ištirtų mėginių skaičių;

                                       —

                                       ištirtų medžiagų pavadinimus;

                                       —

                                       taikytus analizės metodus;

                                       —

                                       aptikimo ribą.

      (1)  OL L 268, 2003 10 18, p. 29.

      (2)  Priežastis, dėl kurios pašare rasta neleistinos medžiagos, kaip pateikiama išvadose po kompetentingos institucijos atlikto tyrimo.
   III PRIEDAS
   Gyvūninės kilmės pašarų gamybos ir naudojimo apribojimai
   Nepažeisdamos Direktyvos 95/53/EB 3–13 ir 15 straipsnių, valstybės narės per 2005 metus turėtų imtis suderintos patikrinimų programos, kad nustatytų, ar buvo laikomasi gyvūninės kilmės pašarinių žaliavų gamybos ir naudojimo apribojimų.
   Ypač siekiant užtikrinti, kad tam tikrų gyvūnų šėrimo perdirbtais gyvūniniais baltymais draudimas, kaip nustatyta 2001 m. gegužės 22 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 999/2001, nustatančio tam tikrų užkrečiamųjų spongiforminių encefalopatijų prevencijos, kontrolės ir likvidavimo taisykles (1), IV priede, būtų veiksmingai taikomas, valstybės narės turėtų įgyvendinti tiksline kontrole pagrįstą specialią kontrolės programą. Pagal Direktyvos 95/53/EB 4 straipsnį, ši kontrolės programa turėtų remtis rizika pagrįsta strategija, apimant visus gamybos etapus ir visus patalpų, kuriose gaminami, parduodami ir tvarkomi pašarai, tipus. Valstybės narės turėtų skirti ypatingą dėmesį galimiems su rizika susijusiems kriterijams apibūdinti. Kiekvieno kriterijaus įvertinimas turėtų būti proporcingas rizikai. Patikrinimų dažnis ir patalpose ištirtų mėginių skaičius turėtų sietis su toms patalpoms skirtų įvertinimų suma.
   Rengiant kontrolės programą, reikėtų atsižvelgti į šias preliminarias patalpas ir kriterijus:

               Patalpos

               Kriterijai

               Įvertinimas

               Pašarų gamyklos

               Dvisrautės pašarų gamyklos, gaminančios kombinuotuosius pašarus atrajotojams ir ne atrajotojams skirtus kombinuotuosius pašarus su atrajotojams šerti perdirbtais gyvūniniais baltymais
               Pašarų gamyklos, anksčiau pažeidusios reikalavimus arba įtariamos nesilaikančios reikalavimų
               Pašarų gamyklos, turinčios daug importuotų pašarų su dideliu kiekiu baltymų, pavyzdžiui, žuvų miltų, sojų miltų, grūdų glitimo miltų ir baltyminių koncentratų
               Daug kombinuotųjų pašarų gaminančios pašarų gamyklos
               Kryžminės taršos rizika, kylanti dėl vidaus veiklos procedūrų (siloso skyrimo, efektyvaus takų atskyrimo kontrolės, sudedamųjų medžiagų, vidaus laboratorijos, mėginių ėmimo procedūrų kontrolės ir t. t.)

               Pasienio kontrolės postai ir kiti įvažiavimo į Bendriją punktai

               Didelis (mažas) importuotų pašarų kiekis
               Daug baltymų turintys pašarai

               Ūkiai

               Stacionarūs maišytuvai, naudojantys atrajotojams šerti perdirbtus gyvūninius baltymus
               Ūkiai, laikantys atrajotojus ir kitų rūšių gyvūnus (šėrimo tais pačiais pašarais rizika)
               Ūkiai, perkantys nepakuotus pašarus

               Prekiautojai

               Sandėliai ir daug baltymų turinčių pašarų tarpinis laikymas
               Daug prekiaujama nepakuotais pašarais
               Prekiautojai, prekiaujantys užsienyje pagamintais kombinuotaisiais pašarais

               Mobilieji maišytuvai

               Maišytuvai, gaminantys pašarus ir atrajotojams, ir ne atrajotojams
               Maišytuvai, anksčiau neatitikę reikalavimų arba įtariami neatitinkantys reikalavimų
               Maišytuvai, įmaišantys daug baltymų turinčių pašarų
               Daug pašarų gaminantys maišytuvai
               Daug aptarnaujamų ūkių, įskaitant atrajotojus laikančius ūkius

               Transportavimo priemonės

               Transporto priemonės, naudojamos perdirbtiems gyvūniniams baltymams ir pašarams gabenti
               Transporto priemonės, anksčiau neatitikusios reikalavimų arba įtariamos neatitinkančios reikalavimų

         Kaip alternatyvą šioms preliminarioms patalpoms ir kriterijams valstybės narės gali savo pačių rizikos įvertinimą pateikti Komisijai iki 2005 m. kovo 31 d.
   Mėginiai turėtų būti imami iš siuntos arba per įvykius, kur tarša draudžiamais perdirbtais baltymais labiausiai tikėtina (pirma siunta po pašarų, kuriuose yra šiai siuntai draudžiamų gyvūninių baltymų, transporto, techninės problemos arba gamybos linijų, laikymo aruodų arba siloso birioms medžiagoms pakeitimai).
   2005 m. valstybės narės turėtų sutelkti dėmesį į cukrinių runkelių išspaudų ir įvežamų pašarinių žaliavų analizę.
   Valstybėse narėse per metus turėtų būti mažiausiai 10 patikrinimų 100 000 tonų pagamintų kombinuotųjų pašarų. Per metus valstybėje narėje turėtų būti mažiausiai 20 oficialių mėginių 100 000 tonų pagamintų pašarų. Laukiant alternatyvių metodų, mikroskopinio nustatymo ir įvertinimo, kaip aprašoma 2003 m. gruodžio 23 d. Komisijos direktyvoje 2003/126/EB dėl gyvūninės kilmės sudedamųjų dalių nustatymo analizės metodo, taikomo valstybinei pašarų kontrolei, nuostatas (2), patvirtinimo, jie turėtų būti naudojami tiriant mėginius. Bet kurių draudžiamų gyvūninės kilmės sudedamųjų dalių buvimas pašaruose turėtų būti laikomas pašarų draudimo pažeidimu.
   Patikrinimų programos rezultatai Komisijai turėtų būti pateikiami pagal šias formas.
   Patikrinimų, susijusių su šėrimo gyvūninės kilmės pašarais (šėrimo draudžiamais perdirbtais gyvūniniais baltymais) apribojimais, apžvalga
   A.   Dokumentuoti patikrinimai

               Etapas

               Patikrinimų perdirbtų gyvūninių baltymų buvimui nustatyti skaičius

               Pažeidimų, grindžiamų dokumentų tikrinimu ir t. t., o ne laboratoriniais tyrimais, skaičius

               Pašarinių žaliavų importas

               Pašarinių žaliavų laikymas

               Pašarų gamyklos

               Stacionarūs maišytuvai (mobilieji maišytuvai)

               Pašarų tarpininkai

               Transporto priemonės

               Ūkiai, laikantys ne atrajotojus

               Atrajotojus laikantys ūkiai

               Kiti: …………………….

   B.   Pašarinių žaliavų ir kombinuotųjų pašarų mėginių ėmimas ir tyrimas, siekiant nustatyti, ar yra perdirbtų gyvūninių baltymų

               Patalpos

               Ištirtų oficialių mėginių perdirbtų gyvūninių baltymų buvimui nustatyti skaičius

               Reikalavimų neatitinkančių mėginių skaičius

               Iš sausumos gyvūnų gautų perdirbtų gyvūninių baltymų buvimas

               Iš žuvų gautų perdirbtų gyvūninių baltymų buvimas

               Pašarinės medžiagos

               Kombinuotieji pašarai

               Pašarinės žaliavos

               Kombinuotieji pašarai

               Pašarinės medžiagos

               Kombinuotieji pašarai

               atrajotojams

               ne atrajotojams

               atrajotojams

               ne atrajotojams

               atrajotojams

               ne atrajotojams

               Importuojant

               Pašarų gamyklos

               Tarpininkai (laikymas)

               Transporto priemonės

               Stacionarūs maišytuvai (mobilieji maišytuvai)

               Ūkyje

               Kiti: ………….

   C.   Draudžiamų perdirbtų gyvūninių baltymų, rastų atrajotojams skirtų pašarų mėginiuose, apžvalga

               Mėginių ėmimo mėnuo

               Užteršimo tipas, laipsnis ir kilmė

               Taikytos sankcijos (arba kitos priemonės)

               1

               2

               3

               4

               5

               …

      (1)  OL L 147, 2001 5 31, p. 1. Reglamentas su paskutiniais pakeitimais, padarytais Komisijos reglamentu (EB) Nr. 214/2005 (OL L 37, 2005 2 10, p. 9).

      (2)  OL L 339, 2003 12 24, p. 78.
   IV PRIEDAS
   Visų mėginių (ir reikalavimų neatitinkančių, ir reikalavimus atitinkančių) atskiri rezultatai, susiję su vario ir cinko kiekiu kiaulėms skirtuose kombinuotuosiuose pašaruose

               Kombinuotojo pašaro tipas (gyvūnų kategorija)

               Mikroelementas (varis arba cinkas)

               Rastas kiekis (mg/kg visame pašare)

               Didžiausio leistino kiekio viršijimo priežastis (1)

               Veiksmai, kurių imtasi

      (1)  Kaip pateikiama išvadose po kompetentingos institucijos atlikto tyrimo.


title: 2009 m. vasario 10 d. Tarybos rekomendacija dėl patvirtinimo, kad Komisija įvykdė Europos plėtros fondo (Devintojo EPF) 2007 finansinių metų operacijas

text:
               11.2.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 40/37

      TARYBOS REKOMENDACIJA

   2009 m. vasario 10 d.
   dėl patvirtinimo, kad Komisija įvykdė Europos plėtros fondo (Devintojo EPF) 2007 finansinių metų operacijas
   (2009/114/EB)
   EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
   atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį,
   atsižvelgdama į AKR-EB partnerystės susitarimą, pasirašytą 2000 m. birželio 23 d. Kotonu (1), ir iš dalies pakeistą 2005 m. birželio 25 d. Liuksemburge pasirašytu susitarimu (2),
   atsižvelgdama į Vidinį susitarimą (3) dėl Bendrijos pagalbos finansavimo ir administravimo pagal AKR-EB partnerystės susitarimo finansinį protokolą (toliau – Vidinis susitarimas), be kita ko, įsteigiantį Devintąjį Europos plėtros fondą (Devintasis EPF), ypač į jo 32 straipsnio 3 dalį,
   atsižvelgdama į 2003 m. kovo 27 d. Finansinį reglamentą, taikomą 9-ajam Europos plėtros fondui (4), ypač į jo 96–103 straipsnius,
   išnagrinėjusi su Devintojo EPF operacijomis susijusius 2007 m. gruodžio 31 d. pajamų ir išlaidų ataskaitą bei balansą, taip pat Audito Rūmų ataskaitą dėl 2007 finansinių metų su Komisijos atsakymais (5),
   kadangi:

               (1)

               Pagal Vidinio susitarimo 32 straipsnio 3 dalį patvirtinimą, kad Komisija Devintojo EPF finansinio valdymo užduotis įvykdė, teikia Europos Parlamentas, remdamasis Tarybos rekomendacija.

               (2)

               Komisija Devintojo EPF 2007 finansinių metų operacijas įvykdė iš esmės tinkamai,

         REKOMENDUOJA Europos Parlamentui patvirtinti, kad Komisija įvykdė Devintojo EPF 2007 finansinių metų operacijas.

      Priimta Briuselyje, 2009 m. vasario 10 d.

            Tarybos vardu

            Pirmininkas

         M. KALOUSEK

      (1)  OL L 317, 2000 12 15, p. 3.

      (2)  OL L 287, 2005 10 28, p. 4.

      (3)  OL L 317, 2000 12 15, p. 355.

      (4)  OL L 83, 2003 4 1, p. 1.

      (5)  OL C 286, 2008 11 10, p. 273.


title: Recommendation for a Council opinion in accordance with the third paragraph of Article 9 of Council Regulation (EC) No 1466/97 of 7 July 1997 On the updated convergence programme of Sweden, 2006-2009

text:
Svarbus teisinis pranešimas

|

52007SC0192

	[pic] | EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA |Briuselis, 13.2.2007SEK(2007) 192 galutinisRekomendacijaTARYBOS NUOMONĖpagal 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1466/97 9 straipsnio 3 dalį dėl atnaujintos 2006–2009 m. Švedijos konvergencijos programos(pateikta Komisijos)AIŠKINAMASIS MEMORANDUMASBendrosios aplinkybės1998 m. liepos 1 d. įsigaliojusio Stabilumo ir augimo pakto pagrindinis tikslas yra patikimi valstybės finansai – priemonė sudaryti geresnes sąlygas kainų stabilumui ir tvirtam tvariam augimui, leidžiančiam kurti naujas darbo vietas. 2005 m. Pakto reforma ne tik patvirtinamas jo naudingumas įtvirtinant fiskalinę drausmę, bet taip pat siekiama stiprinti jo efektyvumą, ekonominius pagrindus ir užtikrinti ilgalaikį valstybės finansų tvarumą.Tarybos reglamente (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei koordinavimo[1], kuris yra Stabilumo ir augimo pakto dalis, nustatyta, kad valstybės narės turi pateikti Tarybai ir Komisijai stabilumo arba konvergencijos programas ir kasmetinius atnaujintus programų variantus (bendrą valiutą įvedusios valstybės narės pateikia (atnaujintas) stabilumo programas, o bendros valiutos neįvedusios valstybės narės pateikia (atnaujintas) konvergencijos programas). Pirmoji Švedijos konvergencijos programa buvo pateikta 1998 m. gruodžio mėn. Remdamasi reglamentu, atsižvelgdama į Komisijos rekomendaciją ir pasikonsultavusi su Ekonomikos ir finansų komitetu, Taryba 1999 m. vasario 8 d. pareiškė nuomonę dėl programos. Pagal tą pačią procedūrą atnaujintas stabilumo ir konvergencijos programas vertina Komisija ir nagrinėja minėtasis komitetas; jas taip pat gali nagrinėti Taryba.Atnaujintos programos vertinimo aplinkybėsKomisija išnagrinėjo naujausią 2006 m. gruodžio 7 d. pateiktą atnaujintą Švedijos konvergencijos programą ir priėmė rekomendaciją dėl Tarybos nuomonės apie ją (žr. apibrauktą tekstą, kuriame pateikti pagrindiniai vertinimo aspektai).Siekiant apibūdinti aplinkybes, kurioms esant yra vertinama atnaujintoje konvergencijos programoje pateikta biudžeto strategija, tolesniuose punktuose pateikiama apibendrinta informacija:1.  ekonominės veiklos ir biudžeto rezultatai per pastaruosius dešimt metų,2.  naujausias šalies padėties pagal Stabilumo ir augimo pakto prevencinę funkciją įvertinimas (Tarybos nuomonės dėl ankstesnės atnaujintos konvergencijos programos santrauka) ir3.  Komisijos atliktas 2006 m. lapkričio mėn. nacionalinės reformų programos įvertinimas.Naujausi ekonominės veiklos ir biudžeto rezultataiPer pastaruosius dešimt metų Švedijos ekonominės veiklos rezultatai iš esmės buvo geri. Realiojo BVP augimas buvo didesnis nei euro zonos. Tokie augimo rezultatai buvo susiję su smarkiu našumo augimu ir grynojo eksporto poveikiu. Einamosios sąskaitos perteklius visą laiką didėjo. Švedijos nedarbo lygis yra mažesnis už euro zonos ir dar sumažėjo, nors pagal šalies standartus jis tebėra didelis. Dalyvavimo darbo rinkoje lygis yra palyginti aukštas. Dėl patikimos pinigų politikos valdant infliaciją Švedijoje infliacija yra nedidelė. Kaip ir kitose valstybėse, Švedijoje realiosios ir nominaliosios palūkanų normos sumažėjo. Valstybės finansų padėtis, valdoma taikant nacionalinę taisyklėmis pagrįstą sistemą, buvo patikima: vidutiniai biudžeto pertekliaus rodikliai iš esmės atitiko nacionalinį tikslą, kad biudžeto perteklius siektų 2 % BVP per ciklą. Bendrosios valdžios sektoriaus skolos santykis buvo laipsniškai mažinamas ir yra gerokai mažesnis už 60 % pamatinę vertę.Tarybos nuomonėje dėl ankstesnės programos pateiktas įvertinimas2006 m. sausio 24 d. Taryba priėmė nuomonę dėl ankstesnės atnaujintos konvergencijos programos, apimančios 2005–2009 metus. Tuomet Taryba manė, kad biudžeto būklė yra gera, o biudžeto strategija yra fiskalinės politikos, vykdomos laikantis Stabilumo ir augimo pakto, pavyzdys.Švedija naudojasi pereinamuoju laikotarpiu (kuris baigiasi 2007 m. pavasarį), skirtu 2004 m. kovo 2 d. Eurostato sprendimui dėl pensijų kaupimo sistemų klasifikavimo įgyvendinti. Laikantis Eurostato sprendimo biudžeto perteklius kasmet sumažės maždaug 1 % BVP, o valdžios sektoriaus skolos santykis padidės 0,5 procentinio punkto.Komisijos atliktas 2006 m. lapkričio mėn. nacionalinės reformų programos įvertinimas2006 m. lapkričio 28 d. Švedija pateikė naujosios vyriausybės patikslintą nacionalinės reformų programos įgyvendinimo ataskaitą, numatytą atnaujintoje Lisabonos strategijoje ekonomikos augimui ir darbo vietų kūrimui. Švedijos nacionalinėje reformų programoje yra nurodyti šie pagrindiniai uždaviniai ir prioritetai: aktyvus darbo jėgos dalyvavimas darbo rinkoje ir didelis darbo valandų skaičius, taip pat žinių ekonomikos ir aplinką tausojančios gamybos procesų skatinimas.Komisijos atliktas šios programos įvertinimas (priimtas kaip 2006 m. gruodžio mėn. metinės pažangos ataskaitos [2] dalis) parodė, kad įgyvendindama nacionalinę reformų programą Švedija daro labai didelę pažangą. Į stabilumą orientuota makroekonomikos sistema yra tinkama ir duoda gerų rezultatų. Dedama daug pastangų siekiant sustiprinti paskatas dirbti. Norint padidinti konkurenciją paslaugų sektoriuje, reikia imtis papildomų priemonių.Atsižvelgiant į padarytą pažangą, Švedija taip pat paraginta sutelkti dėmesį į reguliavimo priemones konkurencijai didinti, poveikio vertinimo sistemą, geresnį reglamentavimą, darbo jėgos pasiūlą ir darbo valandas, imigrantų ir jaunų žmonių užimtumą, žmonių, kuriems buvo taikomos su laikinuoju nedarbingumu susijusios schemos, reintegraciją.Pagrindiniai vertinimo aspektai Kaip reikalaujama Tarybos reglamento (EB) Nr. 1466/97 5 straipsnio 1 dalyje (stabilumo programų atveju) ir 9 straipsnio 1 dalyje (konvergencijos programų atveju), vertinimas apima šiuos aspektus: ar ekonominės prielaidos, kuriomis yra grindžiama programa, yra patikimos; valstybės narės pateiktas vidutinės trukmės biudžeto tikslas ir tai, ar koregavimo planas siekiant to tikslo yra tinkamas; ar priemonės, kurių buvo imtasi ir (arba) kurios buvo pasiūlytos siekiant laikytis koregavimo plano, yra pakankamos, kad per visą ciklą būtų pasiektas vidutinės trukmės tikslas; vertinant vidutinės trukmės tikslui pasiekti skirtą koregavimo planą – ar daugiau koregavimo pastangų dedama ekonomikos pakilimo laikotarpiais, o esant ekonomikos nuosmukiui jų gali būti dedama mažiau. Euro zonos ir VKM II valstybių narių atveju – ar valstybė narė užtikrina metinį pagal ciklą pakoreguoto balanso gerėjimą, neskaitant vienkartinių ir kitų laikinųjų priemonių, t. y. 0,5 % BVP, kad būtų pasiektas vidutinės trukmės tikslas; nustatant vidutinės trukmės tikslui pasiekti skirtą koregavimo planą (jo dar nepasiekusioms valstybėms narėms) arba leidžiant laikinai nukrypti nuo vidutinės trukmės tikslo (jį pasiekusioms valstybėms narėms) – kaip įgyvendinamos svarbiausios struktūrinės reformos, turinčios tiesioginį ilgalaikį išlaidų mažinimo poveikį (įskaitant potencialaus augimo skatinimą) ir todėl darančios išmatuojamą poveikį valstybės finansų tvarumui (su sąlyga, kad būtų išlaikyta pakankamai patikima riba 3 % BVP pamatinės vertės atžvilgiu ir kad programos laikotarpiu biudžeto būklė vėl priartėtų prie vidutinės trukmės tikslo), ypatingą dėmesį skiriant pensijų reformoms, kuriomis įvedama kelių pakopų sistema, kurioje yra privalomojo pensijų kaupimo pakopa; ar valstybės narės ekonominės politikos kryptys atitinka bendrąsias ekonominės politikos gaires. Programoje pateiktų makroekonominių prielaidų patikimumas įvertintas atsižvelgus į Komisijos tarnybų 2006 m. rudens prognozę ir pasinaudojus bendrai sutarta potencialios gamybos apimties ir pagal ciklą pakoreguoto balanso apskaičiavimo metodika. Programos atitikties bendrosioms ekonominės politikos gairėms įvertinime atsižvelgiama į bendrąsias ekonominės politikos gaires valstybės finansų srityje, kurios įtrauktos į integruotas 2005–2008 m. gaires. Vertinime taip pat nagrinėjami šie klausimai: skolos santykio pokyčiai ir ilgalaikio valstybės finansų tvarumo perspektyvos, kuriems reikėtų skirti pakankamą dėmesį vykdant biudžeto būklės priežiūrą, kaip pažymėta 2005 m. kovo 20 d. Tarybos pranešime „Stabilumo ir augimo pakto įgyvendinimo tobulinimas“. 2006 m. spalio 12 d. Komisijos komunikate nustatytas ilgalaikio tvarumo vertinimo metodas[3]; valstybių narių pagal Lisabonos strategiją ekonomikos augimui ir darbo vietų kūrimui pateiktų nacionalinių reformų programų integracijos laipsnis. 2005 m. birželio 7 d. ECOFIN tarybos apibendrinamosiose pastabose Europos Vadovų Tarybai dėl bendrosios ekonominės politikos gairių 2005–2008 m. laikotarpiu nurodyta, kad nacionalinės reformų programos turėtų būti suderintos su stabilumo ir konvergencijos programomis; atitiktis elgesio kodeksui[4], kuriame, inter alia, reikalaujama, kad stabilumo ir konvergencijos programų struktūra ir visos duomenų lentelės būtų vienodos. |-  RekomendacijaTARYBOS NUOMONĖpagal 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1466/97 9 straipsnio 3 dalį dėl atnaujintos 2006–2009 m. Švedijos konvergencijos programosEUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį,atsižvelgdama į 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei koordinavimo[5], ypač į jo 9 straipsnio 3 dalį,atsižvelgdama į Komisijos rekomendaciją,pasikonsultavusi su Ekonomikos ir finansų komitetu,PAREIŠKĖ TOKIĄ NUOMONĘ:4.  [2007 m. vasario 27 d.] Taryba išnagrinėjo atnaujintą Švedijos konvergencijos programą, kuri apima 2006–2009 m.5.  Makroekonominiame scenarijuje, kuriuo pagrįsta programa, numatoma, kad realiojo BVP augimas, nors išliks artimas potencialiajam, lėtės nuo 4,0 % 2006 m. iki vidutiniškai 3,0 % per likusį programos laikotarpį. Remiantis dabar turima informacija, šis scenarijus pagrįstas patikimomis augimo prielaidomis, o 2006 m. ekonomikos augimo rodikliai galbūt buvo netgi geresni. Programoje pateiktos infliacijos prognozės taip pat yra realistiškos.6.  Komisijos tarnybų 2006 m. rudens prognozėje apskaičiuota, kad 2006 m. valdžios sektoriaus perteklius bus 2,8 % BVP, palyginti su ankstesnėje atnaujintoje konvergencijos programoje prognozuojamu 0,9 % BVP pertekliumi. Šis skirtumas iš esmės atsirado dėl žymiai didesnio nei prognozuota 2005 m. pertekliaus sukelto bazės efekto. Remiantis turimais su grynaisiais pinigais susijusiais duomenimis, tiek dėl mažesnių pirminių išlaidų, tiek dėl didesnių mokestinių pajamų 2006 m. perteklius galėjo būti didesnis nei numatyta Komisijos tarnybų prognozėje.7.  Atnaujintoje programoje patvirtinama, kad vidutiniškai 2 % BVP biudžeto perteklius per ciklą išlieka pagrindinė fiskalinė gairė, kurią įgyvendinti padeda daugiametės viršutinės išlaidų ribos. 2007 m. pavasario Fiskalinės politikos įstatymo projekte vyriausybė iš naujo įvertins dabartinį valdžios sektoriaus pertekliaus tikslą, siekdama atsižvelgti į Eurostato sprendimą dėl antros pakopos pensijų kaupimo sistemų klasifikavimo[6]. Pasibaigus šiam sprendimui įgyvendinti skirtam pereinamajam laikotarpiui (2007 m. pavasarį), kiekvienais metais perteklius sumažės apytiksliai 1 % BVP, o bendrosios skolos ir BVP santykis padidės maždaug 0,5 % BVP. Atnaujintos programos biudžeto strategijoje numatoma, kad 2007 m. perteklius sumažės (nuo 3,0 % BVP 2006 m. iki 2,4 % BVP), o vėliau laipsniškai didės (iki 3,1 % BVP 2009 m.). Pirminio pertekliaus pokyčiai bus panašūs. Išlaidų ir BVP bei pajamų ir BVP santykis per programos laikotarpį laipsniškai mažės. Strategijoje priemonės labiau sutelktos programos pabaigoje, o 2007 m. žymus mokesčių sumažinimas tik iš dalies finansuojamas. Palyginti su ankstesne atnaujinta programa, prognozuojamos panašios pertekliaus kitimo tendencijos (iš pradžių prognozuojamas sumažėjimas, vėliau – laipsniškas didėjimas), tačiau grynasis skolinimas išlieka didesnis per visą programos laikotarpį.8.  Prognozuojama, kad per visą programos laikotarpį pagal bendrai sutartą metodiką apskaičiuotas struktūrinis perteklius (t. y. pagal ciklą pakoreguotas perteklius, neįskaitant vienkartinių ir kitų laikinųjų priemonių) išliks didesnis nei 2 % BVP. Kaip ir ankstesnėje atnaujintoje konvergencijos programoje, šioje programoje pateiktas biudžeto būklės vidutinės trukmės tikslas atitinka pirmiau minėtą tikslą, kad per verslo ciklą (t. y. struktūriniu požiūriu) biudžeto perteklius vidutiniškai siektų 2 % BVP; šį perteklių planuojama išlaikyti per visą programos laikotarpį. Kadangi vidutinės trukmės tikslas yra didesnis nei mažiausia vertė (maždaug 1 % BVP deficitas), pasiekus šį tikslą turėtų atsirasti pakankamai patikima riba, neleidžianti susidaryti perviršiniam deficitui. Vidutinės trukmės tikslas taip pat yra žymiai ambicingesnis nei galėtų būti atsižvelgiant į skolos santykį ir vidutinį potencialų gamybos augimą ilguoju laikotarpiu.9.  Biudžeto prognozių rizika nuo 2007 m. programoje yra iš esmės subalansuota. Makroekonominė perspektyva ir mokestinių pajamų prognozės yra grindžiamos patikimomis prielaidomis, nepaisant šiokio tokio neapibrėžtumo dėl kapitalo prieaugio mokesčių rezultatų ateityje. Švedijos rezultatai laikantis pirmiau minėtų viršutinių išlaidų ribų yra geri, todėl bus lengviau įgyvendinti su išlaidomis susijusius tikslus.10.  Atsižvelgiant į šį rizikos vertinimą, programoje apibrėžtos biudžeto kryptys atrodo pakankamos, siekiant užtikrinti, kad programoje numatyto vidutinės trukmės tikslo būtų laikomasi visą programos laikotarpį. Jomis taip pat užtikrinama pakankamai patikima riba, kad esant įprastiems makroekonominiams svyravimams nebūtų viršyta 3 % BVP deficito riba per visą programos laikotarpį. Tačiau yra rizikos, kad programoje numatyta fiskalinė politika 2007 m., kai tikimasi tolesnio ekonomikos pakilimo, gali tapti procikliška. Tai prieštarautų Stabilumo ir augimo pakto reikalavimams.11.  Apytikriu apskaičiavimu bendroji valstybės skola 2006 m. sumažėjo iki 46,5 % BVP ir buvo daug mažesnė už Sutartyje nustatytą 60 % BVP pamatinę vertę. Programoje prognozuojama, kad skolos santykis ir toliau mažės (programos laikotarpiu sumažės 13,5 procentinio punkto).12.  Ilgalaikis senėjančios visuomenės poveikis Švedijos biudžetui yra mažesnis už ES vidurkį – prognozuojama, kad dėl didelio išlaidas mažinančio pensijų sistemos reformos poveikio su pensijomis susijusios išlaidos, palyginti su visu BVP, ilguoju laikotarpiu išliks santykinai stabilios. Atsižvelgiant į pradinę biudžeto būklę ir didelį pirminį perteklių bus lengviau sumažinti bendrąją skolą ir sparčiau kaupti lėšas. Užtikrinant patikimą valstybės finansų padėtį, kuriai būdingas planuojamas nuolatinis perteklius, galima būtų sumažinti riziką valstybės finansų tvarumui. Apskritai Švedijoje rizika valstybės finansų tvarumui yra nedidelė.13.  Konvergencijos programoje nurodytas 2006 m. lapkričio mėn. pateiktos nacionalinės reformų programos įgyvendinimo ataskaitos bendro poveikio kokybinis įvertinimas, susijęs su fiskalinės politikos strategija vidutinės trukmės laikotarpiu. Be to, joje pateikiama sisteminės informacijos apie tiesiogines biudžeto išlaidas arba sutaupytas lėšas, atsirandančias dėl nacionalinėje reformų programoje numatytų pagrindinių reformų, o biudžeto prognozėse atsižvelgiama į nacionalinėje reformų programoje nurodytų veiksmų poveikį valstybės finansams. Konvergencijos programoje numatytos priemonės valstybės finansų srityje dera su priemonėmis, numatytomis nacionalinėje reformų programoje. Visų pirma abiejose programose numatoma įgyvendinti priemones darbo jėgos pasiūlai padidinti.14.  Programoje pateikta biudžeto strategija iš esmės atitinka bendrąsias ekonominės politikos gaires, įtrauktas į integruotas 2005–2008 m. gaires.15.  Kiek tai susiję su duomenų pateikimo reikalavimais, nustatytais elgesio kodekse dėl stabilumo ir konvergencijos programų, programoje trūksta tam tikrų privalomų ir neprivalomų duomenų[7].Daroma bendra išvada, kad vidutinės trukmės biudžeto būklė yra patikima, o biudžeto strategija – geras Stabilumo ir augimo paktą atitinkančios fiskalinės politikos pavyzdys. Tačiau bus svarbu užtikrinti, kad struktūrinės biudžeto būklės pablogėjimas 2007 m., susijęs su struktūrinėmis reformomis, kuriomis siekiama skatinti aktyvesnį dalyvavimą darbo rinkoje, neturėtų įtakos vėlesnių metų rezultatams.Pagrindinių makroekonominių ir biudžeto prognozių palyginimas 12005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 |Realusis BVP (pokytis, % ) | 2006 m. gruodžio mėn. KP | 2.7 | 4.0 | 3.3 | 3.1 | 2.7 |2006 m. lapkričio mėn. KOM | 2.7 | 4.0 | 3.3 | 3.1 | nėra duomenų |2005 m. gruodžio mėn. KP | 2.4 | 3.1 | 2.8 | 2.3 | nėra duomenų |SVKI infliacija2 (%) | 2006 m. gruodžio mėn. KP | 1.3 | 1.9 | 2.2 | 1.5 | 1.9 |2006 m. lapkričio mėn. KOM | 0.8 | 1.5 | 1.6 | 1.8 | nėra duomenų |2005 m. gruodžio mėn. KP | 1.5 | 1.5 | 2.0 | 2.0 | nėra duomenų |Gamybos apimties atotrūkis (potencialusis BVP, %) | 2006 m. gruodžio mėn. KP3 | -0.7 | 0.0 | 0.3 | 0.3 | 0.3 |2006 m. lapkričio mėn. KOM7 | -0.5 | 0.2 | 0.5 | 0.6 | nėra duomenų |2005 m. gruodžio mėn. KP3 | -0.4 | -0.1 | 0.1 | -0.1 | nėra duomenų |Valdžios sektoriaus balansas (BVP, %) | 2006 m. gruodžio mėn. KP | 3.0 | 3.0 | 2.4 | 2.7 | 3.1 |2006 m. lapkričio mėn. KOM | 3.0 | 2.8 | 2.4 | 2.5 | nėra duomenų |2005 m. gruodžio mėn. KP | 1.6 | 0.9 | 1.2 | 1.7 | nėra duomenų |Pirminis balansas (BVP, %) | 2006 m. gruodžio mėn. KP | 4.6 | 4.5 | 4.1 | 4.2 | 4.6 |2006 m. lapkričio mėn. KOM | 4.6 | 4.5 | 4.1 | 4.3 | nėra duomenų |2005 m. gruodžio mėn. KP | 3.2 | 2.5 | 3.0 | 3.6 | nėra duomenų |Pagal ciklą pakoreguotas balansas (BVP, %) | 2006 m. gruodžio mėn. KP3 | 3.4 | 3.0 | 2.2 | 2.5 | 3.0 |2006 m. lapkričio mėn. KOM | 3.3 | 2.7 | 2.1 | 2.1 | nėra duomenų |2005 m. gruodžio mėn. KP3 | 1.8 | 0.9 | 1.1 | 1.7 | nėra duomenų |Struktūrinis balansas4 (BVP, %) | 2006 m. gruodžio mėn. KP5 | 3.0 | 3.0 | 2.2 | 2.5 | 3.0 |2006 m. lapkričio mėn. KOM6 | 2.9 | 2.7 | 2.1 | 2.1 | nėra duomenų |2005 m. gruodžio mėn. KP | 1.8 | 0.9 | 1.1 | 1.7 | nėra duomenų |Bendroji valstybės skola (BVP, %) | 2006 m. gruodžio mėn. KP | 50.3 | 46.5 | 41.5 | 37.4 | 33.0 |2006 m. lapkričio mėn. KOM | 50.4 | 46.7 | 42.6 | 38.7 | nėra duomenų |2005 m. gruodžio mėn. KP | 50.9 | 49.4 | 47.8 | 46.0 | nėra duomenų |Pastabos: 1Į biudžeto prognozes neįtrauktas 2004 m. kovo 2 d. Eurostato sprendimo dėl pensijų kaupimo sistemų klasifikavimo, kuris turi būti įgyvendintas nuo 2007 m. pavasario pranešimo pateikimo, poveikis. Įskaitant šį poveikį, valdžios sektoriaus balansas pagal atnaujintą programą būtų 2,0 % BVP 2005 m., 2,0 % BVP 2006 m., 1,3 % 2007 m., 1,6 % 2008 m. ir 2,0 % 2009 m., o bendroji valstybės skola būtų 50,9 % BVP 2005 m., 47,0 % 2006 m., 42,0 % 2007 m., 37,9 % 2008 m. ir 33,5 % 2009 m. 2KP pateikiami nuo gruodžio iki gruodžio mėn. apskaičiuoti infliacijos duomenys, o Komisijos duomenys yra metiniai vidurkiai. Tuo galima paaiškinti skirtingus Komisijos ir KP SVKI duomenis 2005 ir 2006 m. Programoje taip pat daroma prielaida, kad SVKI 2008 ir 2009 m. atitiks UND1X (nacionalinis vartotojų kainų indeksas, neįskaitant netiesioginių mokesčių, subsidijų ir hipotekos paskolų palūkanų išlaidų pasikeitimų). Tačiau numatoma, kad 2007 m. SVKI infliacija bus 0,5 procentinio punkto didesnė už UND1X infliaciją, taip pabrėžiant programoje prognozuojamą SVKI infliacijos sumažėjimą 2008 m. 3Komisijos tarnybų skaičiavimai remiantis programoje pateikta informacija. 4Pagal ciklą pakoreguotas balansas (kaip ir pirmesnėse eilutėse), neįskaitant vienkartinių ir kitų laikinųjų priemonių. 5Vienkartinės ir kitos laikinosios priemonės pagal programą (0,4 % BVP 2005 m., dėl kurių deficitas mažėja). 6Vienkartinės ir kitos laikinosios priemonės pagal Komisijos tarnybų 2006 m. rudens prognozę (0,4 % BVP 2005 m., dėl kurių deficitas mažėja). 7Remiantis numatomu 2,6 %, 3,2 %, 3,1 % ir 3,0 % potencialiuoju augimu atitinkamai 2005–2008 m. Šaltinis: Konvergencijos programa (KP); Komisijos tarnybų 2006 m. rudens ekonominės prognozės (KOM); Komisijos tarnybų skaičiavimai. |[1] OL L 209, 1997 8 2, p. 1. Reglamentas su pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 1055/2005 (OL L 174, 2005 7 7, p. 1). Visus šiame tekste nurodytus dokumentus galima rasti šioje tinklavietėje:http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm[2] Komisijos komunikatas pavasario Europos Vadovų Tarybai „Atnaujintos Lisabonos strategijos ekonomikos augimui ir darbo vietų kūrimui įgyvendinimas. Rezultatų pateikimo metai“, 2006 12 12, KOM(2006) 816.[3] Komisijos komunikatas Tarybai ir Europos Parlamentui „Ilgalaikis valstybės finansų tvarumas ES“, 2006 10 12, KOM(2006) 574 ir 2006 m. Europos Komisijos Ekonomikos ir finansų reikalų generalinio direktorato dokumentas „Ilgalaikis valstybės finansų tvarumas Europos Sąjungoje“, leidinys European Economy , Nr. 4/2006.[4] „Stabilumo ir augimo pakto įgyvendinimo sąlygos bei stabilumo ir konvergencijos programų formos ir turinio gairės“, kurias 2005 m. spalio 11 d. patvirtino ECOFIN taryba.[5] OL L 209, 1997 8 2, p. 1. Reglamentas su pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 1055/2005 (OL L 174, 2005 7 7, p. 1). Šiame tekste nurodytus dokumentus galima rasti šioje tinklavietėjehttp://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm[6] Žr. Eurostato pranešimus spaudai Nr. 30/2004, 2004 m. kovo 2 d., ir Nr. 117/2004, 2004 m. rugsėjo 23 d.[7] Be kita ko, trūksta informacijos apie tam tikrus defliatorius, mokesčių naštą ir svarbių užsienio rinkų augimą.


title: 2009 m. birželio 12 d. Rekomendacija Nr. U1 dėl teisės aktų, taikomų bedarbiams asmenims, užsiimantiems profesine ar prekybine veikla ne visą darbo dieną valstybėje narėje, kuri nėra jų gyvenamosios vietos valstybė (Tekstas svarbus EEE ir EB bei Šveicarijos susitarimui)

text:
               24.4.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 106/49

         REKOMENDACIJA Nr. U1
   2009 m. birželio 12 d.
   dėl teisės aktų, taikomų bedarbiams asmenims, užsiimantiems profesine ar prekybine veikla ne visą darbo dieną valstybėje narėje, kuri nėra jų gyvenamosios vietos valstybė
   (Tekstas svarbus EEE ir EB bei Šveicarijos susitarimui)
   2010/C 106/15
   SOCIALINĖS APSAUGOS SISTEMŲ KOORDINAVIMO ADMINISTRACINĖ KOMISIJA,
   atsižvelgdama į 2004 m. balandžio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 883/2004 dėl socialinės apsaugos sistemų koordinavimo (1) 72 straipsnio a dalį, pagal kurią Administracinė komisija yra atsakinga už visų administravimo klausimų ar aiškinimo klausimų, kylančių dėl Reglamento (EB) Nr. 883/2004 ir 2009 m. rugsėjo 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 987/2009, nustatančio Reglamento (EB) Nr. 883/2004 dėl socialinės apsaugos sistemų koordinavimo įgyvendinimo tvarką (2), nuostatų, nagrinėjimą,
   atsižvelgdama į Reglamento (EB) Nr. 883/2004 11 straipsnio 3 dalies a punktą ir 16 straipsnio 1 dalį ir Reglamento (EB) Nr. 987/2009 18 straipsnį,
   kadangi:

               (1)

               Kai valstybės narės teritorijoje gyvenantys asmenys pagal jiems taikomus teisės aktus turi teisę gauti bedarbio išmokas, jiems turėtų būti leista vykdyti profesinę ar prekybinę veiklą ne visą darbo dieną kitos valstybės narės teritorijoje, tačiau išsaugant jų teisę į valstybės, kurioje jie gyvena, mokamas bedarbio išmokas.

               (2)

               Šiuo atveju, siekiant išvengti galimos teisės aktų kolizijos, būtina nustatyti teisės aktus, taikytinus tokiems asmenims pagal Reglamento (EB) Nr. 883/2004 11 straipsnį.

               (3)

               Pagal minėto reglamento 11 straipsnio 2 dalį asmenys, gaunantys išmokas pinigais už veiklą pagal darbo sutartį ar savarankišką veiklą, laikomi užsiimančiais minėta veikla.

               (4)

               Pagal minėto reglamento 11 straipsnio 3 dalies a punktą valstybėje narėje pagal darbo sutartį ar savarankiškai dirbantiems asmenims taikomi tos valstybės narės teisės aktai.

               (5)

               Kalbant apie 1 konstatuojamojoje dalyje nurodytus asmenis, pageidautina, kad tokiems asmenims toliau būtų taikomi gyvenamosios vietos valstybės teisės aktai dėl įmokų, susijusių su profesine ar prekybine veikla, mokėjimo ir išmokų skyrimo.

               (6)

               Pagal Reglamento (EB) Nr. 883/2004 16 straipsnio 1 dalį valstybėms narėms leidžiama nustatyti minėto reglamento 11–15 straipsnių išimtis.
               Laikydamasi Reglamento (EB) Nr. 883/2004 71 straipsnio 2 dalyje nustatytų sąlygų,

         KOMPETENTINGOMS TARNYBOMS IR ĮSTAIGOMS REKOMENDUOJA, KAD:

               1.

               Susijusių valstybių narių kompetentingos valdžios institucijos arba jų paskirtos įstaigos sudarytų susitarimus pagal Reglamento (EB) Nr. 883/2004 16 straipsnio 1 dalį, laikydamosi toliau nurodytų sąlygų.
               Susitarimuose turėtų būti nustatyta, kad asmenims, gaunantiems bedarbio išmokas savo gyvenamosios vietos valstybėje ir tuo pat metu ne visą darbo dieną užsiimantiems profesine ar prekybine veikla kitoje valstybėje narėje, taikomi tik pirmosios valstybės teisės aktai dėl įmokų mokėjimo ir išmokų skyrimo.
               Susijusio asmens gyvenamosios vietos valstybėje bedarbio išmokas mokanti įstaiga praneša tos valstybės kompetentingos valdžios institucijos paskirtai įstaigai apie susijusio asmens profesinę ar prekybinę veiklą ne visą darbo dieną kitoje valstybėje narėje.
               Pastaroji nedelsdama praneša valstybės narės, kurios teritorijoje susijęs asmuo užsiima veikla ne visą darbo dieną, kompetentingos valdžios institucijos paskirtai įstaigai, kad asmeniui toliau taikomi gyvenamosios valstybės narės teisės aktai.

               2.

               Pagal šiuos susitarimus taikoma Reglamento (EB) Nr. 987/2009 19–21 straipsniuose nustatyta administracinė tvarka.

               3.

               Pagal 1986 m. vasario 28 d. Rekomendaciją Nr. 18 valstybių narių sudarytas susitarimas, kuris pateikiamas priede, lieka galioti pagal reglamentus (EB) Nr. 883/2004 ir (EB) Nr. 987/2009, taikant šios rekomendacijos 2 punktą.

               4.

               Ši rekomendacija skelbiama Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje. Ji taikoma nuo Reglamento (EB) Nr. 987/2009 įsigaliojimo dienos.

            Administracinės komisijos pirmininkė

         Gabriela PIKOROVÁ

      (1)  OL L 166, 2004 4 30, p. 1.

      (2)  OL L 284, 2009 10 30, p. 1.

      PRIEDAS
      1986 m. spalio 28 d. Belgijos ir Liuksemburgo susitarimas dėl teisės aktų, taikomų bedarbiams asmenims, gyvenantiems vienoje iš dviejų valstybių, kurioje jie gauna bedarbio išmokas, ir tuo pat metu ne visą darbo dieną dirbantiems kitoje valstybėje, nustatymo.


Rekomendacija Tarybos nuomonė pagal 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1466/97 9 straipsnio 3 dalį dėl atnaujintos 2004–2008 m. Kipro konvergencijos programos


title: 2016 m. liepos 12 d. Tarybos rekomendacija dėl 2016 m. Ispanijos nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2016 m. Ispanijos stabilumo programos

text:
               18.8.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 299/7

         TARYBOS REKOMENDACIJA
   2016 m. liepos 12 d.
   dėl 2016 m. Ispanijos nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2016 m. Ispanijos stabilumo programos
   (2016/C 299/02)
   EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
   atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 121 straipsnio 2 dalį ir 148 straipsnio 4 dalį,
   atsižvelgdama į 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei koordinavimo (1), ypač į jo 5 straipsnio 2 dalį,
   atsižvelgdama į 2011 m. lapkričio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 1176/2011 dėl makroekonominių disbalansų prevencijos ir naikinimo (2), ypač į jo 6 straipsnio 1 dalį,
   atsižvelgdama į Europos Komisijos rekomendaciją,
   atsižvelgdama į Europos Parlamento rezoliucijas,
   atsižvelgdama į Europos Vadovų Tarybos išvadas,
   atsižvelgdama į Užimtumo komiteto nuomonę,
   atsižvelgdama į Ekonomikos ir finansų komiteto nuomonę,
   atsižvelgdama į Socialinės apsaugos komiteto nuomonę,
   atsižvelgdama į Ekonominės politikos komiteto nuomonę,
   kadangi:

               (1)

               2015 m. lapkričio 26 d. Komisija priėmė metinę augimo apžvalgą, kuria pradedamas 2016 m. Europos ekonominės politikos koordinavimo semestras. 2016 m. kovo 17–18 d. Europos Vadovų Taryba patvirtino metinėje augimo apžvalgoje nustatytus prioritetus. 2015 m. lapkričio 26 d. Komisija pagal Reglamentą (ES) Nr. 1176/2011 priėmė Įspėjimo mechanizmo ataskaitą, kurioje Ispanija nurodyta kaip viena iš valstybių narių, dėl kurių reikės parengti nuodugnią apžvalgą. Tą pačią dieną Komisija taip pat priėmė rekomendaciją dėl Tarybos rekomendacijos dėl euro zonos ekonominės politikos. Šią rekomendaciją Europos Vadovų Taryba patvirtino 2016 m. vasario 18–19 d., o Taryba ją priėmė 2016 m. kovo 8 d. (3) Kaip šalis, kurios valiuta yra euro, atsižvelgdama į glaudžias ekonominės ir pinigų sąjungos šalių ekonomikos sąsajas, Ispanija turėtų užtikrinti, kad ta rekomendacija būtų visiškai ir laiku įgyvendinta;

               (2)

               2016 m. Ispanijos ataskaita paskelbta 2016 m. vasario 26 d. Joje įvertinta Ispanijos pažanga, padaryta įgyvendinant 2015 m. liepos 14 d. Tarybos priimtas šaliai skirtas rekomendacijas ir siekiant nacionalinių tikslų pagal strategiją „Europa 2020“. Į ją įtraukta ir nuodugni apžvalga pagal Reglamento (ES) Nr. 1176/2011 5 straipsnį. 2016 m. kovo 8 d. Komisija pateikė nuodugnios apžvalgos rezultatus. Komisijos analizė leidžia daryti išvadą, kad Ispanijoje yra susidaręs makroekonominis disbalansas. Visų pirma didelė ir viešojo, ir privačiojo sektorių išorės ir vidaus skola toliau lemia pažeidžiamumą esant dideliam nedarbui. Svarbu imtis veiksmų, kad būtų sumažinta neigiamų padarinių Ispanijos ekonomikai rizika ir, atsižvelgiant į šalies ekonomikos dydį, neigiamo šalutinio poveikio visai ekonomikos ir pinigų sąjungai rizika. Nepaisant pagerėjusio einamosios sąskaitos balanso, nenumatoma, kad grynieji išorės įsipareigojimai trumpuoju laikotarpiu pasieks priimtiną lygį. Privačiojo sektoriaus finansinis įsiskolinimas mažinamas tinkamai, iš dalies tam padeda palankios ekonomikos augimo sąlygos, tačiau finansinio įsiskolinimo mažinimo poreikiai tebėra dideli, o valstybės skola išlieka didelė. Finansų sektoriuje ir įmonių bei fizinių asmenų bankroto srityje imtasi priemonių, tačiau reikalingi tolesni su inovacijomis bei įgūdžiais ir atitiktimi Stabilumo ir augimo paktui susiję veiksmai;

               (3)

               2016 m. balandžio 29 d. Ispanija pateikė 2016 m. nacionalinę reformų programą, o 2016 m. balandžio 30 d. – 2016 m. stabilumo programą. Siekiant atsižvelgti į jų tarpusavio sąsajas, abi programos vertintos vienu metu;

               (4)

               į atitinkamas konkrečioms šalims skirtas rekomendacijas atsižvelgta sudarant 2014–2020 m. Europos struktūrinių ir investicijų fondų programas. Kaip numatyta Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1303/2013 23 straipsnyje (4), Komisija, jei tai būtina atitinkamų Tarybos rekomendacijų įgyvendinimui paremti, gali paprašyti valstybės narės peržiūrėti savo partnerystės sutartį ir susijusias programas bei pasiūlyti jų pakeitimų. Kaip naudotųsi šia nuostata, Komisija išsamiau nurodė Priemonių, kuriomis Europos struktūrinių ir investicijų fondų veiksmingumas siejamas su patikimu ekonomikos valdymu, taikymo gairėse;

               (5)

            šiuo metu Ispanijai taikoma Stabilumo ir augimo pakto korekcinė dalis. 2016 m. stabilumo programoje Ispanija planuoja pasiekti nominalaus deficito tikslus – 3,6 % BVP 2016 m. ir 2,9 % BVP 2017 m. Taigi planuojama, kad perviršinis deficitas bus panaikintas metais vėliau, nei šiuo metu rekomenduoja Taryba, atsižvelgiant į tai, kad 2014 ir 2015 m. fiskalinių pastangų ir nominalaus deficito tikslai buvo nepasiekti. Kad šie tikslai būtų pasiekti, būtina visiškai užtikrinti 0,4 % BVP ilgalaikį išlaidų sumažinimą centrinės ir regioninės valdžios lygmenimis, apie kurį paskelbta atsižvelgiant į 2016 m. kovo 9 d. atskirą Komisijos rekomendaciją. Planuojama, kad vėliau deficitas toliau mažės ir 2019 m. sieks 1,6 % BVP. Tačiau vidutinio laikotarpio tikslo – struktūriniu požiūriu subalansuoto biudžeto – per stabilumo programos laikotarpį pasiekti neplanuojama. Visų pirma numatoma, kad perskaičiuotas struktūrinis balansas pagerės tik labai nedaug 2016 m. ir iki maždaug -2
                   % BVP 2017 m., o vėliau lėtai mažės ir 2019 m. sieks -2
                   % BVP. Valdžios sektoriaus skolos santykis su BVP 2015 m. sumažėjo labai nedaug – tik iki 99,2 % BVP, ir numatoma, kad 2016 m. ir 2017 m. sumažės šiek tiek, o per kitus dvejus metus bus mažinamas ryžtingiau iki 96 % BVP 2019 m., kai pirminis balansas taps perteklinis. Makroekonominis scenarijus, kuriuo grindžiamos šios biudžeto projekcijos, yra tikėtinas 2016 m. ir 2017 m., o vėliau palankus. Jį patvirtino Ispanijos nepriklausoma fiskalinė įstaiga (AIReF). Komisijos 2016 m. pavasario prognozėje numatoma, kad 2016 m. deficitas sudarys 3,9 % BVP, o 2017 m. – 3,1 % BVP ir viršys stabilumo programoje nustatytus nominaliuosius tikslus. Todėl numatoma, kad Ispanija iki Tarybos rekomenduoto termino (2016 m.) perviršinio deficito nepanaikins. Rizika programoje numatytiems deficito tikslams daugiausia kyla dėl netikrumo, susijusio su lėšų mažinimu įgyvendinant 2016 m. kovo–balandžio mėn. priemones. Numatoma, kad struktūrinis deficitas abejais metais šiek tiek padidės, todėl fiskalinės pastangos neatitinka Stabilumo ir augimo pakto reikalavimų. Remdamasi stabilumo programos vertinimu ir atsižvelgdama į Komisijos 2016 m. pavasario prognozę, Taryba mano, kad esama rizikos, jog Ispanija nesilaikys Stabilumo ir augimo pakto nuostatų. Todėl 2016 m. ir 2017 m. siekiant užtikrinti, kad būtų laikomasi nuostatų, reikės papildomų priemonių;

               (6)

               Pagal Tarybos reglamento (EB) Nr. 1467/97 (5) 10 straipsnio 1 dalį Komisija reguliariai stebės, kaip įgyvendinamos priemonės, kurių Ispanija imsis atsižvelgdama į naujausią Tarybos rekomendaciją pagal SESV 126 straipsnio 7 dalį; todėl Komisija rekomenduos Tarybai atitinkamus veiksmus, kurių reikia imtis pagal perviršinio deficito procedūrą;

               (7)

               nuo 2012 m. Ispanijos fiskalinė sistema buvo sustiprinta, be kita ko, siekiant užkirsti kelią nuokrypiams ir užtikrinti atitinkamų deficito, skolos ir išlaidų tikslų laikymąsi visais valdžios lygmenimis. Be to, siekiant riboti išlaidų sveikatos priežiūrai ir vaistams augimą, 2015 m. viduryje buvo patvirtinta regionų lygmeniu (savanoriškai, o 2016 m. daugumai regionų tai tapo privaloma) taikoma taisyklė, o 2015 m. lapkričio mėn. buvo pasirašytas Vyriausybės ir farmacijos pramonės atstovų susitarimas, kuriuo siekiama padėti racionalizuoti išlaidas vaistams. Nepaisant to, 2015 m. dauguma regionų ir socialinės apsaugos sektorius didele dalimi neįstengė įvykdyti savo nacionalinių fiskalinių tikslų. Stabilumo įstatyme nustatytos išlaidų taisyklės nesilaikė centrinės, regionų ir vietos valdžios subsektoriai, o išlaidos vaistams, ypač ligoninėse, toliau didėjo, net neskaičiuojant naujų hepatito C gydymo būdų poveikio;

               (8)

               viešųjų pirkimų srityje Ispanijos rodikliai geri, kiek tai susiję su teisės aktų kokybe ir galimybe taikyti peržiūros procedūras. Stengtasi racionalizuoti viešuosius pirkimus, visų pirma taikant bendro pirkimo mechanizmus. Tačiau esama skirtumų, susijusių su tuo, kaip valdžios institucijos vykdo viešuosius pirkimus, o nepakankamos kontrolės priemonės trukdo tinkamai taikyti viešųjų pirkimų taisykles. Pastaraisiais metais buvo palyginti didelis galimų ES viešųjų pirkimų teisės aktų pažeidimų, apie kuriuos pranešta Komisijai, skaičius. Be to, Ispanijos audito rūmai nurodė keletą trūkumų, tokių kaip dažnai taikoma derybų procedūra be išankstinio skelbimo apie pirkimą, ne kartą keičiamos sutartys, sutarčių skaidymas į smulkesnes sutartis ir nepakankamai tikslūs ir aiškūs kai kurie konkurso dokumentai ir administraciniai sprendimai;

               (9)

               Ispanija padarė esminę pažangą restruktūrizuodama finansų sektorių. Įgyvendintas įstatymas dėl taupomųjų bankų, kuriuo siekiama sustiprinti jų valdymą ir sumažinti bankų fondų turimus kontrolinius akcijų paketus. Valstybės pagalbą gavusių bankų restruktūrizavimo planų įgyvendinimas gerokai pasistūmėjo į priekį. Ispanijos bankas pakeitė esamą kredito įstaigų apskaitos tvarką ir priėmė naują sistemą, skirtą Ispanijos turto valdymo bendrovei SAREB. Pagal naują sistemą SAREB galės užtikrinti tinkamą tvarkymą vertės sumažėjimo atvejais ir ji padės SAREB pritaikyti savo finansinio įsiskolinimo mažinimo politiką atsižvelgiant į patikimas rinkos prielaidas;

               (10)

               dėl pastaraisiais metais vykdytų darbo rinkos reformų užimtumas labiau reaguoja į augimą, vėl kuriamos darbo vietos ir šiuos procesus skatina didesnis lankstumas ir tolesnis darbo užmokesčio augimo ribojimas. Kolektyvinės sutartys ir 2015 m. birželio mėn. pasirašytas tarpprofesinis susitarimas prisidėjo prie šios tendencijos. Pastaruoju metu išaugusį bendrą užimtumo lygį daugiausia lėmė laikinosios darbo sutartys, nors naujai sudarytų neterminuotųjų darbo sutarčių skaičius pamažu didėja. Tačiau vis dar menkai domimasi paskatomis įdarbinti nuolatinius darbuotojus ir laikinųjų darbuotojų dalis išlieka viena didžiausių Sąjungoje, o galimybių laikiniesiems darbuotojams pradėti dirbti pagal neterminuotąją darbo sutartį yra nedaug. Trumpalaikės laikinosios darbo sutartys neskatina investuoti į žmogiškąjį kapitalą ir kartu trukdo našumo augimui. Nors ir sparčiai mažėja, nedarbo lygis, ypač jaunimo, išlieka labai aukštas, o jo vidutinė trukmė taip pat yra labai didelė. Nuolatos aukštas ilgalaikio nedarbo lygis reiškia, kad nedarbo rizika įsitvirtina ir daro neigiamą poveikį darbo ir socialinėms sąlygoms. Beveik 60 % ilgalaikių bedarbių yra žemos kvalifikacijos asmenys, todėl reikalinga tinkama aktyvi ir pasyvi darbo rinkos ir mokymo politika, kad būtų išspręsta didėjančios gebėjimų paklausos ir pasiūlos neatitikties problema ir užkirstas kelias įgūdžių nuvertėjimui šioje grupėje. Rengiant mokymo programas sąveika su darbdaviais tebėra neaktyvi;

               (11)

               aktyvumo skatinimo ir aktyvių darbo rinkos priemonių rezultatyvumas didele dalimi priklauso nuo užimtumo tarnybų gebėjimo parengti ir pasiūlyti individualizuotą paramą paramos gavėjams. Naujausios aktyvios darbo rinkos politikos reformos įgyvendinamos lėtai, o valstybinių užimtumo tarnybų gebėjimas teikti veiksmingas ir individualizuotas konsultacijas ir pagalbą ieškant darbo vis dar yra menkas. Regioninių valstybinių užimtumo tarnybų ir privačių įdarbinimo agentūrų bendradarbiavimas tebėra ribotas. Be to, užimtumo ir socialinių tarnybų bendradarbiavimas nevienodas skirtinguose regionuose, o tai trukdo teikti koordinuotą pagalbą darbo rinkos nuošalyje esantiems asmenims, visų pirma minimalias pajamas gaunantiems asmenims. Yra didelių pajamų rėmimo schemų įgyvendinimo skirtumų tarp regionų, pavyzdžiui, skiriasi susitarimai dėl pristatymo, tinkamumo reikalavimai, aprėptis ir adekvatumas, o sunkumai perkeliant socialines išmokas trukdo tarpregioniniam profesiniam judumui. Be to, informacija apie įsidarbinimą po dalyvavimo minimalių pajamų sistemose yra ganėtinai ribota. Šiuo metu Ispanija rengia nacionalinių ir regioninių pajamų rėmimo sistemų žemėlapį, apimsiantį nacionalinį ir regionų lygmenis. Nors pradėtos taikyti kelios priemonės, išmokų šeimai ir pašalpų būstui efektyvumas tebėra nedidelis, o kokybiškų ir prieinamų vaikų priežiūros ir ilgalaikės priežiūros paslaugų trūkumas neskatina, ypač moterų, pradėti dirbti;

               (12)

               nuo 2008 m. Ispanijoje sparčiai keitėsi užimtumo pagal sektorius sudėtis ir didėjo gebėjimų paklausos ir pasiūlos neatitiktis. Apskritai žemas įgūdžių lygis riboja perėjimą prie didesnės pridėtinės vertės veiklos ir trukdo našumo augimui. Nepaisant to, kad tretinį išsilavinimą turinčių asmenų dalis yra didelė, gebėjimų pasiūla nepakankamai atitinka darbo rinkos poreikius, o mokslus neseniai baigusių absolventų įsidarbinimo rodikliai yra vieni žemiausių Europoje ir didelė dalis jų dirba darbą, kuriam nereikalingas universitetinis išsilavinimas. Be to, nepaisant per pastaruosius penkerius metus nežymiai pagerėjusios padėties, kurią iš dalies lėmė iniciatyvos, kuriomis siekiama padidinti verslo atstovų skaičių universitetų valdybose, universitetų ir įmonių bendradarbiavimas išlieka silpnas. Sumažėjęs mokslininkų judumas, universitetų valdymo sistemos nelankstumas ir administracinės kliūtys, su kuriomis susiduria mokslinių tyrimų rezultatų perdavimo biurai (isp. Oficinas de transferencia de resultados de investigación), trukdo glaudesniam bendradarbiavimui;

               (13)

               Ispanijos mokslinių tyrimų ir inovacijų politikos sritis susiduria su keliomis problemomis. Viešųjų ir privačiųjų mokslinių tyrimų sąveika yra silpna. Ispanijos mokslinių tyrimų ir technologinės plėtros (MTTP) intensyvumas (išlaidos MTTP, palyginti su BVP) ir inovacijų veiklos rezultatai vis prastėja dėl palyginti mažo novatoriškų įmonių skaičiaus ir ribotų paskatų viešosioms mokslo tiriamosioms įstaigoms ir įmonėms bendradarbiauti. Dauguma Ispanijos verslo inovacijų rodiklių yra nepatenkinami. Išlaidų MTTP intensyvumo atotrūkis, palyginti su visos Sąjungos rodikliu, yra itin didelis privačiojo sektoriaus investicijų į MTTP atveju – 0,6 % Ispanijoje, palyginti su 1,3 % visoje Sąjungoje. Rizikos kapitalas vis dar nėra plačiai naudojamas Ispanijoje, ypač parengiamajame etape. Dėl silpno mokslinių tyrimų ir inovacijų (MTI) politikos koordinavimo Ispanijoje ir įstaigų bei programų, skirtų inovacijų veiklai ir mokslo įstaigų bei verslo įmonių bendradarbiavimui skatinti, regioninio fragmentiškumo įmonėms, ypač mažesnėms, kyla nemažų problemų. Žemas verslo atstovų dalyvavimo inovacijų veikloje lygis galėtų reikšti, kad trūksta įsisavinimo pajėgumų, inovacijoms palankių pagrindinių sąlygų ir paskatų. Kaip akcentuota 2014 m. Europos mokslinių tyrimų erdvės komiteto (EMTEK) atliktame Ispanijos mokslinių tyrimų ir inovacijų sistemos tarpusavio vertinime, sėkmingiausioms viešųjų mokslinių tyrimų sistemoms būdingas aukštesnis nei Ispanijoje vertinimo ir atskaitomybės lygis. Šiomis aplinkybėmis viešojo institucinio finansavimo universitetams ir viešosioms mokslo tiriamosioms įstaigoms skyrimas paprastai nėra grindžiamas mokslinių tyrimų ir inovacijų veiklos rezultatais, todėl sumažėja paskatų gerinti mokslinių rezultatų kokybę ir aktualumą;

               (14)

               mažas vidutinis Ispanijos įmonių dydis padeda paaiškinti, kodėl ekonomikos našumas yra nuolat žemas. Tvirtas augimas, žmogiškojo kapitalo, inovacijų ir technologijų gerinimas, galimybės gauti finansavimą ir veiksminga teisingumo sistema galėtų padidinti bendrą našumą. 2015 m. sustiprėjo verslo investicijos, grindžiamos dinamiškomis paklausos sąlygomis, mažomis skolinimosi išlaidomis ir šiuo metu įmonių sektoriaus ir namų ūkių vykdomu balanso tvarkymu. Ispanija ėmėsi įvairių priemonių, kad sudarytų palankias sąlygas verslui augti. Pavyzdžiui, tikimasi, kad neseniai priimtas įstatymas dėl verslo finansavimo sudarys palankesnes sąlygas gauti finansavimą mažosioms ir vidutinėms įmonėms (MVĮ). Be to, dabar privaloma iš anksto įvertinti galimą naujų teisės aktų poveikį MVĮ. Tačiau laikas ir leidimų, reikalingų norint įsteigti įmonę ir pradėti vykdyti tam tikrą ekonominę veiklą, skaičius tebėra palyginti didelis;

               (15)

               dideli reguliavimo praktikos skirtumai tarp Ispanijos regionų, įskaitant verslo leidimų išdavimo skirtumus, gali riboti įmonių augimo pajėgumą. Įstatymu dėl rinkos bendrumo siekiama sumažinti kliūtis pradėti ekonominę veiklą ir ja užsiimti įvairiuose Ispanijos regionuose, taip pat pagerinti reguliavimą. Tai galėtų padaryti reikšmingą poveikį šalinant kliūtis investavimui ir sudaryti palankesnes sąlygas verslo leidimų išdavimui, verslo operacijoms ir įmonių augimui. Įstatymui dėl rinkos bendrumo įgyvendinti reikalingas visapusiškas visų administracijų dalyvavimas. Tačiau, nors jis taikomas jau trečius metus, regioninė valdžia jį įgyvendina lėtai. Panašiai ir 2014 m. mažmeninės prekybos sektoriaus reformos nauda priklauso nuo to, ar regioninė valdžia priims reikiamus įgyvendinimo aktus. Be to, tikėtina, kad pašalinus kliūtis patekti į profesinių paslaugų sektorių pagerės kitų sektorių, kurie jomis naudojasi, našumas. Be Paslaugų direktyvos perkėlimo į Ispanijos teisę, nepadaryta jokios pažangos įgyvendinant reglamentuojamųjų profesijų ir profesinių asociacijų reguliavimo sistemos horizontalią reformą, išskyrus profesionalios valdybos atliekamo projektų sertifikavimo sritį. Reforma, planuota keliose nacionalinėse reformų programose iš eilės, priimta nebuvo. Šios reformos tikslas – nustatyti profesijas, kurių atstovams privaloma registruotis profesinėje organizacijoje, užtikrinti profesinių įstaigų skaidrumą ir atskaitomybę, panaikinti apribojimus nepagrįstai ribojamoms veiklos sritims ir apsaugoti rinkos vientisumą Ispanijoje profesinių paslaugų naudojimo ir teikimo srityje;

               (16)

               įgyvendinant Europos semestrą, Komisija atliko Ispanijos ekonominės politikos analizę ir ją paskelbė 2016 m. šalies ataskaitoje. Be to, ji įvertino stabilumo programą ir nacionalinę reformų programą, taip pat tolesnius veiksmus, susijusius su Ispanijai ankstesniais metais pateiktomis rekomendacijomis. Komisija įvertino ne tik jų svarbą tvariai fiskalinei ir socialinei bei ekonominei Ispanijos politikai, bet ir tai, kaip laikomasi ES taisyklių ir gairių, nes ES priemonėmis prisidedant prie būsimų nacionalinių sprendimų būtina stiprinti bendrą ES ekonomikos valdymą. Rekomendacijos atsižvelgiant į Europos semestrą pateiktos toliau išdėstytose 1–4 rekomendacijose;

               (17)

               atsižvelgdama į šį vertinimą, Taryba išnagrinėjo stabilumo programą, o jos nuomonė (6) pateikta visų pirma toliau išdėstytoje 1 rekomendacijoje,

               (18)

               atsižvelgdama į Komisijos nuodugnios apžvalgos ir šio vertinimo rezultatus, Taryba išnagrinėjo nacionalinę reformų programą ir stabilumo programą. Rekomendacijos pagal Reglamento (ES) Nr. 1176/2011 6 straipsnį pateiktos toliau išdėstytose 1–4 rekomendacijose,

         REKOMENDUOJA Ispanijai 2016–2017 m. imtis šių veiksmų:

               1.

               Užtikrinti, kad perviršinis deficitas būtų tvariai panaikintas laikantis atitinkamų sprendimų arba rekomendacijų pagal perviršinio deficito procedūrą, imantis būtinų struktūrinių priemonių ir visas nenumatytas pajamas panaudojant deficitui ir skolai mažinti. Visais valdžios lygmenimis įgyvendinti fiskalinės sistemos įstatyme nustatytas priemones. Sustiprinti viešųjų pirkimų kontrolės priemones ir pagerinti pirkimų politikos koordinavimą tarp skirtingų valdžios lygmenų.

               2.

               Imtis tolesnių priemonių, skirtų darbo rinkos integracijai didinti, daugiausia dėmesio skiriant inividualizuotai paramai ir didinant mokymo priemonių veiksmingumą. Didinti regioninių užimtumo tarnybų pajėgumą ir sustiprinti jų ir socialinių tarnybų veiklos koordinavimą. Šalinti minimalių pajamų sistemų spragas bei skirtumus ir tobulinti paramos šeimoms programas, be kita ko, suteikiant galimybių naudotis kokybiškomis vaikų ir ilgalaikės priežiūros paslaugomis.

               3.

               Imtis tolesnių priemonių, skirtų tretinio išsilavinimo aktualumui darbo rinkai didinti, skatinant universitetus, įmones ir mokslinių tyrimų įstaigas bendradarbiauti. Didinti veiklos rezultatais grindžiamą viešųjų mokslo tiriamųjų įstaigų ir universitetų finansavimą ir skatinti privačiojo sektoriaus investicijas į MTI.

               4.

               Regionų lygmeniu sparčiau įgyvendinti Įstatymą dėl rinkos bendrumo. Užtikrinti, kad autonominiai regionai įgyvendintų reformos priemones, skirtas mažmeninės prekybos sektoriui. Patvirtinti planuojamą profesinių paslaugų ir asociacijų reformą.

      Priimta Briuselyje 2016 m. liepos 12 d.

            Tarybos vardu

            Pirmininkas

         P. KAŽIMÍR

      (1)  OL L 209, 1997 8 2, p. 1.

      (2)  OL L 306, 2011 11 23, p. 25.

      (3)  OL C 96, 2016 3 11, p. 1.

      (4)  2013 m. gruodžio 17 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 1303/2013, kuriuo nustatomos Europos regioninės plėtros fondui, Europos socialiniam fondui, Sanglaudos fondui, Europos žemės ūkio fondui kaimo plėtrai ir Europos jūros reikalų ir žuvininkystės fondui bendros nuostatos ir Europos regioninės plėtros fondui, Europos socialiniam fondui, Sanglaudos fondui ir Europos jūros reikalų ir žuvininkystės fondui taikytinos bendrosios nuostatos ir panaikinamas Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1083/2006 (OL L 347, 2013 12 20, p. 320).

      (5)  1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1467/97 dėl perviršinio deficito procedūros įgyvendinimo paspartinimo ir paaiškinimo (OL L 209, 1997 8 2, p. 6).

      (6)  Pagal Reglamento (EB) Nr. 1466/97 5 straipsnio 2 dalį.


Svarbus teisinis pranešimas

|

52007PC0214

Rekomendacija Tarybos sprendimas dėl Bulgarijos ir Rumunijos prisijungimo prie 1998 m. birželio 17 d. Vairuotojų teisių atėmimo konvencijos, parengtos vadovaujantis Europos Sąjungos sutarties K.3 straipsniu  /* KOM/2007/0214 galutinis - CNS 2007/0075 */

	[pic] | EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA |Briuselis, 25.4.2007KOM(2007) 214 galutinis2007/0075 (CNS)RekomendacijaTARYBOS SPRENDIMASdėl Bulgarijos ir Rumunijos prisijungimo prie 1998 m. birželio 17 d. Vairuotojų teisių atėmimo konvencijos, parengtos vadovaujantis Europos Sąjungos sutarties K.3 straipsniu(pateikta Komisijos)AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS2005 m. Bulgarijos ir Rumunijos stojimo aktas[1] nustatė supaprastintą sistemą dėl Bulgarijos ir Rumunijos prisijungimo prie ES sutarties 34 str. (anksčiau ES sutarties K.3 str.) arba EB sutarties 293 str. pagrindu valstybių narių sudarytų konvencijų (ir protokolų). Iš tikrųjų nebėra reikalinga, kaip anksčiau, derėtis ir sudaryti šių konvencijų specialiuosius prisijungimo protokolus (būtų reikėję 27 valstybių ratifikavimo): Akto 3 straipsnio 3 dalis paprasčiausiai numato, kad Bulgarija ir Rumunija Stojimo aktu prisijungia prie šių konvencijų ir protokolų.Tuo tikslu Stojimo akto 3 straipsnio 3 dalyje ir 3 straipsnio 4 dalyje numatyta, kad Taryba, siekdama nustatyti šių konvencijų įsigaliojimo Bulgarijos ir Rumunijos atžvilgiu datą ir padaryti visus reikiamus šių konvencijų pakeitimus, susijusius su dviejų naujų valstybių narių stojimu (kas bet kuriuo atveju apimtų konvencijų bulgarų ir rumunų kalbomis priėmimą, kad abi versijos būtų autentiškos), priima sprendimą. Taryba priima sprendimą remdamasi Komisijos rekomendacija ir pasikonsultavusi su Europos Parlamentu.Stojimo akto I priede pateiktas septynių konvencijų ir protokolų, susijusių su teisingumo ir vidaus reikalų sritimi, sąrašas.Sąraše nurodyta 1998 m. birželio 17 d. Vairuotojų teisių atėmimo konvencija, parengta vadovaujantis Europos Sąjungos sutarties K.3 straipsniu.Šia Komisijos rekomendacija dėl Tarybos sprendimo siekiama padaryti reikiamus pakeitimus, susijusius su Bulgarijos ir Rumunijos prisijungimu prie minėtos konvencijos, remiantis Stojimo akto 3 straipsnio 4 dalimi.2007/0075 (CNS)RekomendacijaTARYBOS SPRENDIMASdėl Bulgarijos ir Rumunijos prisijungimo prie 1998 m. birželio 17 d. Vairuotojų teisių atėmimo konvencijos, parengtos vadovaujantis Europos Sąjungos sutarties K.3 straipsniuEUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,atsižvelgdama į Europos Sąjungos sutartį,atsižvelgdama į Bulgarijos ir Rumunijos stojimo sutartį,atsižvelgdama į Bulgarijos ir Rumunijos stojimo aktą (toliau – Stojimo aktas), ypač į jo 3 straipsnio 4 dalį,atsižvelgdama į Komisijos rekomendaciją[2],atsižvelgdama į Europos Parlamento nuomonę[3],kadangi:1.  1998 m. birželio 17 d. Liuksemburge pasirašyta 1998 m. birželio 17 d. Vairuotojų teisių atėmimo konvencija, parengta vadovaujantis Europos Sąjungos sutarties K.3 straipsniu[4] (toliau – Vairuotojų teisių atėmimo konvencija), dar neįsigaliojo.2.  Stojimo akto 3 straipsnio 3 dalyje numatyta, kad Bulgarija ir Rumunija prisijungia prie tarp valstybių narių sudarytų konvencijų ir protokolų, išvardytų Stojimo akto I priede, kuriame inter alia nurodyta Vairuotojų teisių atėmimo konvencija. Tarybos nustatytą dieną jie įsigalioja Bulgarijos ir Rumunijos atžvilgiu.3.  Pagal Stojimo akto 3 straipsnio 4 dalį Taryba turi padaryti visus reikiamus pakeitimus, susijusius su prisijungimu prie tų konvencijų ir protokolų,NUSPRENDĖ:1 straipsnisVairuotojų teisių atėmimo konvencija Bulgarijos ir Rumunijos atžvilgiu įsigalioja jos įsigaliojimo pasirašiusių valstybių narių atžvilgiu dieną.2 straipsnisVairuotojų teisių atėmimo konvencijos tekstas, parengtas bulgarų bei rumunų kalbomis ir pridėtas prie šio sprendimo, yra autentiškas tomis pačiomis sąlygomis kaip ir kiti tos konvencijos tekstai.3 straipsnisŠis sprendimas įsigalioja kitą dieną nuo jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje .Priimta Briuselyje,Tarybos varduPirmininkasPRIEDAS 1998 m. birželio 17 d. Vairuotojų teisių atėmimo konvencijos, parengtos vadovaujantis Europos Sąjungos sutarties K.3 straipsniu, tekstas bulgarų ir rumunų kalbomis.[1] OL L 157, 2005 6 21, p. 203.[2] OL C […], […], p. […].[3] OL C […], […], p. […].[4] OL C 216, 1998 7 10, p. 1.


				|

		52013DC0376

			Rekomendacija TARYBOS REKOMENDACIJA dėl 2013 m. Suomijos nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2012–2017 m. Suomijos stabilumo programos /* COM/2013/0376 final - 2013/ () */

Rekomendacija
TARYBOS REKOMENDACIJA
dėl 2013 m. Suomijos
nacionalinės reformų programos
su Tarybos nuomone dėl 2012–2017 m. Suomijos stabilumo programos

EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl
Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 121 straipsnio 2 dalį
ir 148 straipsnio 4 dalį,
atsižvelgdama į 1997 m. liepos
7 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto
būklės priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos
priežiūros bei koordinavimo[1],
ypač į jo 5 straipsnio 2 dalį,
atsižvelgdama į 2011 m.
lapkričio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES)
Nr. 1176/2011 dėl makroekonominių disbalansų prevencijos ir
naikinimo[2],
ypač į jo 6 straipsnio 1 dalį,
atsižvelgdama į Europos Komisijos
rekomendaciją[3],
atsižvelgdama į Europos Parlamento
rezoliucijas[4],
atsižvelgdama į Europos Vadovų
Tarybos išvadas,
atsižvelgdama į Užimtumo komiteto
nuomonę,
pasikonsultavusi su Ekonomikos ir finansų
komitetu,
kadangi:
(1)       2010 m. kovo 26 d.
Europos Vadovų Taryba pritarė Komisijos pasiūlymui
įgyvendinti naują darbo augimo ir vietų kūrimo
strategiją „Europa 2020“, grindžiamą geresniu ekonominės
politikos koordinavimu, ir daugiausia dėmesio skirti toms svarbioms
sritims, kuriose reikia imtis veiksmų, kad būtų stiprinamas
Europos tvaraus augimo ir konkurencingumo potencialas;
(2)       2010 m. liepos
13 d. Taryba, remdamasi Komisijos pasiūlymais, priėmė
rekomendaciją dėl valstybių narių ir Sąjungos
bendrųjų ekonominės politikos gairių (2010–2014 m.), o
2010 m. spalio 21 d. – sprendimą dėl valstybių
narių užimtumo politikos gairių[5],
kurios kartu sudaro integruotas gaires. Į šias integruotas gaires
valstybių narių paprašyta atsižvelgti formuojant nacionalinę
ekonominę ir užimtumo politiką;
(3)       2012 m. birželio
29 d. valstybių ar vyriausybių vadovai nusprendė priimti
Susitarimą dėl ekonomikos augimo ir darbo vietų kūrimo,
kuriuo nustatė nuoseklią nacionalinių, ES ir euro zonos
veiksmų, naudojant visus galimus svertus, priemones ir politikos
strategijas, sistemą. Jie nutarė, kokių veiksmų
reikėtų imtis valstybių narių lygmeniu, visų pirma
išreikšdami tvirtą įsipareigojimą siekti strategijos „Europa
2020“ tikslų ir įgyvendinti konkrečioms šalims skirtas
rekomendacijas;
(4)       2012 m. liepos 6 d.
Taryba priėmė rekomendaciją dėl 2012 m. Suomijos
nacionalinės reformų programos ir nuomonę dėl atnaujintos
2011–2015 m. Suomijos stabilumo programos;
(5)       2012 m. lapkričio
28 d. Komisija priėmė metinę augimo apžvalgą[6], kuria pradedamas 2013 m.
Europos ekonominės politikos koordinavimo semestras. Be to, 2012 m.
lapkričio 28 d. Komisija pagal Reglamentą (ES)
Nr. 1176/2011 priėmė Įspėjimo mechanizmo
ataskaitą[7],
kurioje nurodė, kad Suomija yra viena iš valstybių narių,
dėl kurios reikės parengti nuodugnią apžvalgą;
(6)       2013 m. kovo 14 d.
Europos Vadovų Taryba patvirtino prioritetus, kuriais turi būti
užtikrintas finansinis stabilumas, fiskalinis konsolidavimas ir ekonomikos
augimo skatinimo veiksmai. Ji pabrėžė, kad reikia vykdyti
diferencijuotą, ekonomikos augimą skatinantį fiskalinį
konsolidavimą, atkurti įprastas skolinimo ekonomikai sąlygas,
skatinti ekonomikos augimą ir konkurencingumą, spręsti nedarbo
problemą, šalinti socialines krizės pasekmes ir modernizuoti
viešąjį administravimą;
(7)       2013 m. balandžio
10 d. Komisija pagal Reglamento (ES) Nr. 1176/2011 5 straipsnį
paskelbė Suomijai skirtą nuodugnią apžvalgą[8]. Komisijai atlikus
analizę, galima daryti išvadą, kad Suomijoje yra susidaręs
makroekonominis disbalansas, kurį reikia stebėti ir dėl kurio
reikėtų imtis politikos veiksmų. Visų pirma reikia toliau
skirti dėmesį dideliam einamosios sąskaitos balanso
pablogėjimui ir prastiems eksporto rezultatams (tai yra pramonės
restruktūrizavimo pasekmė), taip pat su sąnaudomis susijusio ir
nesusijusio konkurencingumo veiksniams;
(8)       2013 m. balandžio
18 d. Suomija pateikė 2013 m. atnaujintą 2012–2017 m.
stabilumo programą ir 2013 m. nacionalinę reformų
programą. Siekiant atsižvelgti į abiejų programų
sąsają, jos vertintos vienu metu;
(9)       remdamasi
2013 m. stabilumo programos vertinimu pagal Tarybos reglamentą (EB)
Nr. 1466/97, Taryba mano, kad viešieji finansai Suomijoje iš esmės
buvo patikimi ir buvo imtasi veiksmų padidinti pajamas ir kontroliuoti
išlaidas, siekiant vidutinės trukmės laikotarpio tikslo.
Makroekonominis scenarijus, kuriuo grindžiamos programoje pateiktos biudžeto
projekcijos, yra tikėtinas. 2013 m. augimo projekcija yra panaši
į Komisijos pavasario prognozę, o 2014 m. projekcija yra 0,6
procentinio punkto didesnė už Komisijos prognozę. Programoje
apibrėžtos biudžeto strategijos tikslas – subalansuoti centrinės
valdžios sektoriaus finansus ir iki 2015 m. sugrįžti prie
centrinės valdžios ir BVP santykio mažėjimo tendencijų. Į
programą įtrauktas nuo +0,5 % iki -0,5 % pakeistas
vidutinės trukmės laikotarpio tikslas. Naujas vidutinės
trukmės laikotarpio tikslas atitinka Stabilumo ir augimo pakto
reikalavimus. Programoje numatoma, kad vidutinės trukmės laikotarpio
tikslas bus pasiektas 2014 m. ir jis bus išlaikytas iki 2017 m.
Remiantis (perskaičiuotu) struktūriniu balansu pagal programos
informaciją, Suomija nepasiekė anksčiau taikyto vidutinės
trukmės laikotarpio tikslo 2012 m. ir naujo vidutinės
trukmės laikotarpio tikslo nepasieks 2013 m. Programoje
projektuojama, kad 2013 m. (perskaičiuotas) struktūrinis
balansas pagerės nuo -1 % BVP 2012 m. iki -0,9 % BVP
2013 m. 2014–2017 m. jis išliks tarp -0,6 % ir -0,7 % BVP.
2012 m. Suomijos grynosios išlaidos padidėjo 0,4 % – žemiau už
taikomą išlaidų kriterijaus pamatinę normą. Dėl
neigiamo realiojo BVP augimo 2012 m. mažas struktūrinis koregavimas
laikomas pakankamu. 2013 m. Suomijos (perskaičiuotas)
struktūrinis balansas gerėja ir prognozuojama, kad jos grynosios
išlaidos nuo išlaidų kriterijaus nukryps tik 0,1 % BVP. Atsižvelgiant
į Suomijos didelį neigiamą gamybos apimties atotrūkį
tai laikoma tinkama. Prognozuojama, kad 2014 m. Suomijos
(perskaičiuotas) struktūrinis balansas toliau gerės ir pasieks
-0,6 % BVP, taigi taps pakankamai artimas vidutinės trukmės
laikotarpio tikslui (be to, pagal Komisijos pavasario prognozes Suomija jį
visiškai pasieks 2014 m.). Apskritai taip būtų užtikrintas
Stabilumo ir augimo pakto prevencinės funkcijos atitikimas. Valdžios
sektoriaus konsoliduotoji skola buvo 53 % BVP 2012 m. ir, pagal
programą, programos laikotarpiu išliks mažesnė nei 60 % BVP.
Programoje numatoma, kad skolos lygis 2016 ir 2017 m. sumažės.
Užtikrinti ilgalaikį tvarumą iš toliau yra svarbiausias
fiskalinės politikos uždavinys. Su visuomenės senėjimu,
darančiu poveikį pensijoms, sveikatos priežiūrai ir ilgalaikei
priežiūrai, susijusio tvarumo atotrūkio problema buvo pripažinta ir
turi būti nuolat stebima;
(10)     viešųjų
paslaugų našumo augimas neatitiko platesnės ekonomikos našumo augimo,
o su visuomenės senėjimu susijusi našta didėja. Buvo parengti
savivaldybių reformos principai ir nors centrinė vyriausybė teiks
finansinių paskatų, jų susijungimas ir toliau vyks savanoriškumo
pagrindu. Manoma, kad dėl vykdomos socialinių ir sveikatos
priežiūros paslaugų reformos dabartinis sveikatos priežiūros
apygardų skaičius smarkiai nesumažės;
(11)     įgyvendintos
priemonės, kuriomis siekiama sumažinti jaunimo ir ilgalaikį
nedarbą, kaip antai jaunimo garantijų iniciatyva, laikina
gebėjimų lavinimo programa jaunimui ir bandomoji programa
ilgalaikiams bedarbiams. Šios priemonės pagal jaunimo garantijų
iniciatyvą 2013 m. papildytos papildoma finansine parama gamybinei
praktikai. Atsižvelgiant į numatomą nedarbo padidėjimą,
šios priemonės palankiai vertintinos, tačiau dabar jas reikia
įgyvendinti turint aiškų tikslą – pagerinti tikslinių
grupių gebėjimų lygį ir padėtį darbo rinkoje.
Svarbu didinti vyresnio amžiaus žmonių užimtumą, kad būtų
užtikrintas viešųjų finansų tvarumas ir patenkinta darbo
jėgos paklausa ateityje. Darbingo amžiaus gyventojų Suomijoje
mažėja. Sutarta dėl kelių priemonių, kuriomis siekiama
spręsti ankstyvo išėjimo į pensiją galimybės keliamas
problemas, kaip antai padidinant amžių, kurio sulaukus galima gauti
dalinę pensiją, pašalinant sumažintos pensijos galimybę ir
padidinant amžių, nuo kurio galima išeiti į pensiją po nedarbo
laikotarpio. Vis dėlto vidutinės tikėtinos gyvenimo trukmės
ilgėjimo procesas vyko greičiau nei manyta vykdant 2005 m.
pensijų reformą ir dabartinio teisės aktais nustatyto pensinio
amžiaus riba ilgainiui gali tapti per žema ir pensijos nepakankamos. Savo
programoje vyriausybė įsipareigojo iki 2025 m. faktinį
pensinį amžių padidinti iki 62,4 metų, kuris tebėra mažas,
atsižvelgiant į vidutinę tikėtiną gyvenimo trukmę ir
problemas, susijusias su demografine padėtimi. Trumpojo laikotarpio
prioritetas tebėra įgyvendinti šiuos sutartus veiksmus;
(12)     Suomijos paslaugų sektorių
vis dar riboja reguliavimo kliūtys ir rinkos koncentracija svarbiuose
sektoriuose, kaip antai mažmeninės prekybos, yra didelė. Esamas
problemas turėtų padėti išspręsti numatomi konkurencijos
įstatymo pakeitimai, susiję su prekybos maisto produktais veiklos
vykdytojų dominuojančia padėtimi ir sveikai konkurencijai
skirtos programos tikslais, numatant didesnę sektoriaus
priežiūrą, bei galiojančiuose teisės aktuose nustatytų
nereikalingų apribojimų, kaip antai dėl erdvės planavimo ir
statybos, panaikinimas. Sujungus konkurencijos instituciją su
vartotojų agentūra bei padidinus jos biudžetą ir suteikus
daugiau galių užtikrinti viešųjų ir privačių
subjektų konkurencijos neutralumą, taip pat turėtų
apskritai padidėti konkurencijos politikos veiksmingumas ir nauda. Pagal
konkurencijos teisę skiriamos baudos Suomijoje tradiciškai buvo
nedidelės ir 2013 m. numatytas tyrimas turėtų būti
pagrindas tolesnėms reformoms siekiant padidinti jų
atgrasomąjį poveikį;
(13)     našumo augimas Suomijoje
atsilieka nuo darbo užmokesčio didėjimo, o tarptautinis
konkurencingumas sumažėjo – tą rodo mažėjanti Suomijos
eksportuojamų produktų rinkos dalis. Nors investicijų į
mokslinius tyrimus, technologinę plėtrą ir inovacijas lygis tebėra
aukštas, itin svarbus klausimas tebėra tai, kaip veiksmingai šie tyrimai
paverčiami inovacijomis ir naujomis sparčiai augančiomis
įmonėmis, kurios gali patekti į sparčiai augančias
eksporto rinkas ir sustiprinti tarptautinį konkurencingumą. Trumpuoju
laikotarpiu Suomija turėtų įgyvendinti neseniai priimtus
politikos veiksmus ir priemones, kuriais siekiama pagerinti mokslinių
tyrimų ir inovacijų sistemą, kaip antai naują veiksmų
planą, ir pasiūlyti tolesnes reformas, prireikus paremtas esamais
vertinimais ir šiuo metu rengiama prognozių ataskaita. Suomijos gamintojų
sąnaudas, be kita ko, didina gamybos veiksnių, tokių kaip
energijos ir darbo jėgos, kainos. Dėl dabartinio trišalio susitarimo,
kurio galiojimas baigiasi 2013 m., pastaraisiais metais darbo užmokestis
didėjo nedaug. Todėl susirūpinimą kelia tai, kad
socialiniai partneriai dar nesudarė naujo susitarimo;
(14)                  atsižvelgdama
į Europos semestrą, Komisija atliko išsamią Suomijos
ekonominės politikos analizę. Ji įvertino stabilumo
programą ir nacionalinę reformų programą ir pateikė
nuodugnią apžvalgą. Komisija įvertino ne tik jų svarbą
tvariai fiskalinei ir socialinei bei ekonominei Suomijos politikai, bet ir tai,
kaip laikomasi ES taisyklių ir gairių, nes ES priemonėmis
prisidedant prie būsimų nacionalinių sprendimų būtina
stiprinti bendrą Europos Sąjungos ekonomikos valdymą. Jos
rekomendacijos atsižvelgiant į Europos semestrą pateiktos toliau
išdėstytose 1–5 rekomendacijose;
(15)     atsižvelgdama į šį
vertinimą, Taryba išnagrinėjo Suomijos stabilumo programą ir
savo nuomonę[9] visų
pirma pateikė 1 rekomendacijoje;
(16)     atsižvelgdama į Komisijos
nuodugnios apžvalgos ir šio vertinimo rezultatus, Taryba išnagrinėjo
Suomijos nacionalinę reformų programą ir stabilumo
programą. Jos rekomendacijos pagal Reglamento (ES) Nr. 1176/2011 dėl
makroekonominių disbalansų prevencijos ir naikinimo 6 straipsnį
pateiktos 3, 4 ir 5 rekomendacijose;
(17)     atsižvelgdama į Europos
semestrą, Komisija taip pat atliko visos euro zonos ekonominės
politikos analizę. Ja remdamasi Taryba parengė konkrečias
rekomendacijas valstybėmis narėmis, kurių valiuta yra euras.
Suomija taip pat turėtų užtikrinti, kad šios rekomendacijos
būtų įgyvendintos visiškai ir laiku,
REKOMENDUOJA Suomijai 2013–2014 m.
imtis šių veiksmų:
1.           Vykdyti augimui palankią
fiskalinę politiką ir, kaip numatyta, išsaugoti patikimą
fiskalinę būklę, programos laikotarpiu užtikrinant, kad
būtų pasiektas vidutinės trukmės laikotarpio tikslas.
Toliau vykdyti metinius su visuomenės senėjimu susijusio tvarumo
atotrūkio dydžio vertinimus ir atsižvelgiant į ilgalaikius tikslus
bei poreikius patikslinti viešąsias pajamas ir išlaidas. Užtikrinti
ilgalaikės priežiūros ekonominį veiksmingumą ir
tvarumą ir daugiau dėmesio skirti prevencijai, reabilitacijai ir
savarankiškam gyvenimui.
2.           Užtikrinti vykdomų su
savivaldybių struktūra susijusių administracinių
reformų įgyvendinimą, siekiant padidinti našumą ir
sutaupyti lėšų, susijusių su viešųjų paslaugų,
įskaitant socialinių ir sveikatos priežiūros paslaugų, teikimu.

3.           Imtis papildomų
priemonių, kuriomis būtų didinamas vyresnio amžiaus darbuotojų
užimtumo lygis, be kita ko gerinant jų įsidarbinimo galimybes ir
mažinti ankstyvo pasitraukimo iš darbo rinkos galimybes bei susieti teisės
aktais numatytą pensinį amžių su ilgėjančia vidutine
tikėtina gyvenimo trukme. Įgyvendinti esamas priemones, skirtas
jaunimo ir ilgalaikių bedarbių padėčiai darbo rinkoje
gerinti, ypatingą dėmesį skiriant darbui reikalingų
įgūdžių ugdymui, ir atidžiai stebėti jų poveikį.
4.           Toliau vykdyti priemones,
kuriomis siekiama didinti konkurenciją produktų ir paslaugų rinkose,
visų pirma mažmeninės prekybos sektoriuje, įgyvendinant
naują sveiką konkurenciją skatinančią programą.
5.           Pagerinti Suomijos
gebėjimus pateikti naujoviškų produktų bei paslaugų ir
kurti sparčiai augančias įmones sparčiai
besikeičiančioje aplinkoje bei tęsti pramonės
įvairinimą, pereinant prie mažiau energijai imlių sektorių.
Dabartinėje lėto augimo aplinkoje skatinti realiojo darbo
užmokesčio derinimą prie našumo pokyčių, visapusiškai atsižvelgiant
į socialinių partnerių vaidmenį ir laikantis nacionalinės
praktikos.
Priimta Briuselyje
                                                                       Tarybos
vardu
                                                                       Pirmininkas
[1]               OL L 209, 1997 8 2, p. 1.
[2]               OL L 306, 2011 11 23, p. 25.
[3]               COM(2013) 376 final.
[4]               P7_TA(2013)0052 ir P7_TA(2013)0053.
[5]               2013 m. balandžio 22 d.
Tarybos sprendimas 2013/208/ES.
[6]               COM(2012) 750 final.
[7]               COM(2012) 751 final.
[8]               SWD(2013) 123 final.
[9]               Pagal Tarybos reglamento (EB) Nr. 1466/97 5 straipsnio 2
dalį.


title: 2011 m. vasario 25 d. Europos centrinio banko rekomendacija, skirta Europos Sąjungos Tarybai dėl Nationale Bank van België/Banque Nationale de Belgique išorės auditoriaus (ECB/2011/1)

text:
               2.3.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 67/1

         EUROPOS CENTRINIO BANKO REKOMENDACIJA
   2011 m. vasario 25 d.
   skirta Europos Sąjungos Tarybai dėl Nationale Bank van België/Banque Nationale de Belgique išorės auditoriaus
   (ECB/2011/1)
   2011/C 67/01
   EUROPOS CENTRINIO BANKO VALDANČIOJI TARYBA,
   atsižvelgdama į Europos centrinių bankų sistemos ir Europos centrinio banko statutą, ypač į jo 27 straipsnio 1 dalį,
   kadangi:

               (1)

               Europos centrinio banko (ECB) ir nacionalinių centrinių bankų sąskaitų auditą atlieka nepriklausomi išorės auditoriai, kuriuos rekomenduoja ECB valdančioji taryba ir tvirtina Europos Sąjungos Taryba.

               (2)

                  Nationale Bank van België/Banque Nationale de Belgique išorės auditoriaus įgaliojimai baigėsi po 2010 finansinių metų audito. Todėl būtina paskirti išorės auditorių nuo 2011 finansinių metų.

               (3)

                  Nationale Bank van België/Banque Nationale de Belgique išorės auditoriumi 2011–2013 finansiniams metams pasirinko Ernst & Young Bedrijfsrevisoren/Réviseurs d’entreprises, su galimybe vieną kartą pratęsti įgaliojimus 2014–2016 finansiniams metams,

         PRIĖMĖ ŠIĄ REKOMENDACIJĄ:
   Rekomenduojama Ernst & Young Bedrijfsrevisoren/Réviseurs d’entreprises skirti Nationale Bank van België/Banque Nationale de Belgique išorės auditoriumi 2011–2013 finansiniams metams, su galimybe vieną kartą pratęsti įgaliojimus 2014–2016 finansiniams metams.

      Priimta Frankfurte prie Maino 2011 m. vasario 25 d.

            ECB pirmininkas

         Jean-Claude TRICHET