title: 2012 m. liepos 10 d. Tarybos rekomendacija dėl Lietuvos 2012 m. nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2012–2015 m. Lietuvos konvergencijos programos

text:
               24.7.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 219/54

         TARYBOS REKOMENDACIJA
   2012 m. liepos 10 d.
   dėl Lietuvos 2012 m. nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2012–2015 m. Lietuvos konvergencijos programos
   2012/C 219/16
   EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
   atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 121 straipsnio 2 dalį ir 148 straipsnio 4 dalį,
   atsižvelgdama į 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei koordinavimo (1), ypač į jo 9 straipsnio 2 dalį,
   atsižvelgdama į Europos Komisijos rekomendaciją,
   atsižvelgdama į Europos Vadovų Tarybos išvadas,
   atsižvelgdama į Užimtumo komiteto nuomonę,
   pasikonsultavusi su Ekonomikos ir finansų komitetu,
   kadangi:

               (1)

               2010 m. kovo 26 d. Europos Vadovų Taryba pritarė Komisijos pasiūlymui įgyvendinti naują darbo vietų kūrimo ir augimo strategiją „Europa 2020“, grindžiamą geresniu ekonominės politikos koordinavimu ir daugiausia dėmesio skiriančią toms svarbiausioms sritims, kuriose reikia imtis veiksmų, kad būtų stiprinamas Europos tvaraus augimo ir konkurencingumo potencialas;

               (2)

               2010 m. liepos 13 d. Taryba priėmė rekomendaciją dėl valstybių narių ir Sąjungos bendrųjų ekonominės politikos gairių (2010–2014 m.), o 2010 m. spalio 21 d. – sprendimą dėl valstybių narių užimtumo politikos gairių (2), kurios kartu sudaro integruotas gaires. Į šias integruotas gaires valstybių narių paprašyta atsižvelgti formuojant savo nacionalinę ekonominę ir užimtumo politiką;

               (3)

               2011 m. liepos 12 d. Taryba priėmė rekomendaciją (3) dėl Lietuvos 2011 m. nacionalinės reformų programos ir pateikė savo nuomonę dėl atnaujintos 2011–2014 m. Lietuvos konvergencijos programos;

               (4)

               2011 m. lapkričio 23 d. Komisija patvirtino antrąją metinę augimo apžvalgą, kuria pradedamas antras ex ante bei integruoto politikos koordinavimo Europos semestras, numatytas strategijoje „Europa 2020“. 2012 m. vasario 14 d. Komisija pagal 2011 m. lapkričio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 1176/2011 dėl makroekonominių disbalansų prevencijos ir naikinimo (4) priėmė Įspėjimo mechanizmo ataskaitą, kurioje nenurodė, kad Lietuva yra viena iš valstybių narių, dėl kurios reikės parengti nuodugnią apžvalgą;

               (5)

               2011 m. gruodžio 1 d. Taryba priėmė išvadas, kuriose ragina Socialinės apsaugos komitetą, bendradarbiaujant su Užimtumo komitetu ir kitais komitetais, pateikti savo nuomonę dėl veiksmų, rekomenduojamų pagal strategijos „Europa 2020“ politikos ciklą. Ši nuomonė yra Užimtumo komiteto nuomonės dalis;

               (6)

               vykdant Europos semestro veiklą, Europos Parlamentas buvo tinkamai įtrauktas remiantis Reglamentu (EB) Nr. 1466/97 ir 2012 m. vasario 15 d. priėmė rezoliuciją dėl užimtumo ir socialinių aspektų 2012 m. metinėje augimo apžvalgoje bei rezoliuciją dėl dalyvavimo rengiant 2012 m. metinę augimo apžvalgą;

               (7)

               2012 m. kovo 2 d. Europos Vadovų Taryba patvirtino prioritetus, kuriais turi būti užtikrintas finansinis stabilumas, fiskalinis konsolidavimas ir ekonomikos augimo skatinimo veiksmai. Ji pabrėžė, kad reikia vykdyti diferencijuotą, ekonomikos augimą skatinantį fiskalinį konsolidavimą, atkurti įprastas skolinimo ekonomikai sąlygas, skatinti ekonomikos augimą ir konkurencingumą, spręsti nedarbo problemą, šalinti krizės sukeltas socialines pasekmes ir modernizuoti viešąjį administravimą. Ji paprašė, kad valstybės narės Tarybos konkrečioms šalims skirtas 2011 m. rekomendacijas įgyvendintų konkrečiomis priemonėmis ir jas įtrauktų į savo stabilumo arba konvergencijos programas ir į savo nacionalines reformų programas;

               (8)

               2012 m. kovo 2 d. Europos Vadovų Taryba taip pat paragino valstybes nares, prisijungusias prie pakto „Euro plius“, laiku pranešti apie savo įsipareigojimus, kad juos būtų galima įtraukti į jų stabilumo arba konvergencijos programas ir į jų nacionalines reformų programas;

               (9)

               2012 m. balandžio 27 d. Lietuva pateikė savo 2012–2015 m. konvergencijos programą, o 2012 m. balandžio 30 d. – savo 2012 m. nacionalinę reformų programą. Siekiant atsižvelgti į abiejų programų sąsają, jos vertintos vienu metu;

               (10)

               remdamasi konvergencijos programos vertinimu pagal Reglamentą (EB) Nr. 1466/97, Taryba mano, kad makroekonominis scenarijus, kuriuo grindžiamos toje programoje pateiktos biudžeto projekcijos, yra tikėtinas. Jis iš esmės atitinka Komisijos tarnybų 2012 m. pavasario prognozę 2012 ir 2013 metams. Konvergencijos programoje išdėstytos biudžeto strategijos tikslas – ne vėliau kaip 2012 m. ištaisyti perviršinį deficitą, kaip rekomendavo Taryba, o vėliau padaryti pažangą siekiant vidutinės trukmės biudžeto tikslo. Konvergencijos programoje patvirtinamas ankstesnis vidutinės trukmės biudžeto tikslas – 0,5 % BVP struktūrinis valdžios sektoriaus biudžeto perteklius, kuris deramai atitinka Stabilumo ir augimo pakto reikalavimus, ir numatomas ne mažesnis nei 1 procentinio punkto per metus konsolidavimas, ne vėliau kaip 2015 m. planuojant pasiekti subalansuotą biudžetą. Įgyvendinant biudžeto planus perviršinis deficitas gali būti ištaisytas laiku, tačiau fiskalinių priemonių vidutinis metinis poveikis 2010–2012 m., remiantis (perskaičiuotu) struktūriniu biudžeto balansu (5), bus mažesnis nei 2,25 % BVP, kurių reikalaujama Tarybos 2010 m. vasario 16 d. rekomendacijoje. Planuojama metinė pažanga siekiant vidutinės trukmės biudžeto tikslo metais, einančiais po perviršinio deficito ištaisymo, struktūriniu požiūriu yra šiek tiek didesnė nei 0,5 % BVP, t. y. atitinka Stabilumo ir augimo pakto kriterijų.
               Planuojamas valdžios sektoriaus išlaidų augimas, atsižvelgiant į diskrecines pajamų priemones, 2013 ir 2014 m. atitinka Stabilumo ir augimo pakte nustatytą išlaidų kriterijų, tačiau 2015 m. – ne. Prognozuojama, kad valdžios sektoriaus skola konvergencijos programos įgyvendinimo laikotarpiu išliks mažesnė nei 60 % BVP; remiantis Komisijos tarnybų 2012 m. pavasario prognoze, 2013 m. skola padidės iki beveik 41 %, nors konvergencijos programos tikslas – ne vėliau kaip 2015 m. skolą sumažinti iki maždaug 35 %. Biudžeto planavimo ir vykdymo reforma tęsiama, tačiau Vyriausybė dar turi priimti pasiūlytus teisės aktus. Šie teisės aktai padidintų atskaitomybę pagal fiskalinę sistemą, įsteigiant nepriklausomą įstaigą, ir sugriežtintų iždo atsargoms taikomas taisykles;

               (11)

               2011 m. įgyvendintos visapusiška mokestinių prievolių vykdymo strategija pagrįstos priemonės, kurios pagerino mokestinių prievolių vykdymą ir leido gauti papildomų pajamų. Vis dėlto jas reikės ir toliau įgyvendinti, siekiant gerokai pasistūmėti kovojant su mokesčių slėpimu;

               (12)

               demografiniai pokyčiai verčia rimtai abejoti pensijų sistemos tvarumu. Nors Lietuva patvirtino priemones, kuriomis pensinis amžius ne vėliau kaip 2026 m. laipsniškai ilginamas iki 65 m., vien tik jomis nebus užtikrintos tvarios ir adekvačios pajamos būsimiems pensininkams, todėl reikia papildomų priemonių. Tomis priemonėmis, be kita ko, teisės aktais nustatytas pensinis amžius ir išmokos ateityje galėtų būti susietos su demografiniais veiksniais, galėtų būti nustatytos aiškios indeksavimo taisyklės, įmokos glausčiau susietos su išmokomis ir galėtų būti panaikintos paskatos anksti išeiti į pensiją. Be to, Lietuva galėtų geriau panaudoti papildomo savanoriško pensijų kaupimo priemones. Papildomos pensijoms skirtos santaupos, gaunamos taikant individualias investicines privačias pensijų kaupimo sistemas, ir (arba) profesinių pensijų sistemų sukūrimas galėtų palengvinti socialinės apsaugos sistemos naštą ir kartu geriau užtikrinti pajamų būsimiems pensininkams adekvatumą. Panaikintos paskatos nedirbti sulaukus pensinio amžiaus;

               (13)

               2011 m. gruodžio 1 d. įsigaliojo Įdarbinimo per laikinojo įdarbinimo įmones įstatymas, kurio paskirtis – palengvinti trumpalaikį įdarbinimą. Tačiau jis gali neturėti reikšmingo poveikio, nes laikinojo įdarbinimo įmonės Lietuvoje jau veikė ir iki tol. Nuodugniai peržiūrėjus darbo teisę būtų galima nustatyti nereikalingus apribojimus ir administracines kliūtis, trukdančias įtvirtinti lanksčias sutarčių sąlygas, atleidimo nuostatas ir lanksčią darbo laiko tvarką. Būtinos papildomos priemonės, kad būtų padidintas dalyvavimas darbo rinkoje, visų pirma jaunimo, nekvalifikuotų ir vyresnio amžiaus darbuotojų, ir pagerintas darbo rinkos lankstumas;

               (14)

               per krizę išryškėjo jaunimo nedarbo (daugiau nei 30 %) ir žemos kvalifikacijos darbuotojų nedarbo problema. Vyriausybė įgyvendina keletą jaunimo užimtumo skatinimo priemonių, kaip antai teikia subsidijas pirmą kartą įsidarbinus ir sumažino socialinio draudimo įmokas. Vis dėlto aktyvumo skatinimo lygis vis dar per žemas, o aktyvios darbo rinkos politikos finansavimui skirtos lėšos galėtų būti naudojamos veiksmingiau, sudarant sąlygas pažeidžiamiausiems asmenims dirbti viešuosius darbus. Kad būtų užtikrintas sklandesnis perėjimas iš švietimo sistemos į darbo rinką, galėtų būti didinamas gamybinės praktikos schemų ir stažuočių programų patrauklumas bei įdiegta kvalifikacijų poreikio prognozavimo sistema. Priemonės turėtų atitikti Lietuvos ir Komisijos bendrųjų veiksmų grupės dėl jaunimo nedarbo rezultatus;

               (15)

               maždaug trečdalis Lietuvos gyventojų patiria skurdo ir ilgalaikės atskirties riziką. Tai ketvirtas didžiausias rodiklis Sąjungoje. 2011 m. Lietuva iš dalies pakeitė Piniginės socialinės paramos įstatymą, pagal kurį nuo 2012 m. sausio mėn. pertvarkoma socialinės paramos sistema. Pagal jį pradėtas taikyti bandomasis socialinės paramos paskirstymo modelis, pakeistas sumos apskaičiavimo metodas, įvestos tam tikros paskatos dirbti ir padidinta aprėptis. Socialinės paramos sistemos reforma – žingsnis mažinant paskatas nedirbti. Būtina įdiegti stebėjimo sistemą, kuri padėtų įvertinti reformos veiksmingumą ir jos poveikį skurdo mažinimui. Reforma taip pat turėtų būti susieta su aktyvumo skatinimo priemonėmis, visų pirma skirtomis ilgalaikių socialinių išmokų gavėjų dalyvavimui darbo rinkoje didinti;

               (16)

               nuo 2010 m. Vyriausybė vykdo plataus užmojo valstybės valdomų įmonių reformą, kuria siekiama pertvarkyti įmonių valdymą, padidinti veiklos skaidrumą, atskirti nuosavybės ir reguliavimo funkcijas, padidinti konkurencingumą ir efektyvumą. Reforma yra svarbi, susijusi su teisėkūros ir organizaciniais pokyčiais. Padidėjo įmonių veiklos skaidrumas ir atskaitomybė, nes dabar rengiamos ir skelbiamos ketvirtinės ir metinės įmonių veiklos ataskaitos. Nustatyti aiškūs įmonių tikslai. Vis dėlto Vyriausybė atidėjo kai kurių reformos aspektų įgyvendinimą, pvz., valstybės valdomų įmonių komercinės ir nekomercinės veiklos atskyrimą – tai ji ketina padaryti 2012 m.;

               (17)

               Lietuva padarė tam tikrą pažangą didindama pastatų energinį efektyvumą. 2011 m. gruodžio mėn. Vyriausybė priėmė Daugiabučių namų modernizavimo programą, tačiau jos patikimumą silpnina priešpriešinį poveikį turinčios kitų politikos sričių subsidijos, kuriomis mažinamos paskatos gyvenamosios paskirties pastatų gyventojams energiją vartoti efektyviau. Reikia sparčiai imtis svarbių papildomų priemonių siekiant pagerinti pastatų energinį efektyvumą;

               (18)

               šalis turi galimybių pereiti prie energijos vartojimo apmokestinimo, kadangi pajamų iš aplinkos mokesčių dydis yra trečias mažiausias Sąjungoje, o transporto mokesčiai – mažiausi Sąjungoje. Netiesioginių energijos vartojimo mokesčių tarifas 2010 m. buvo septintas mažiausias Sąjungoje, o energijos mokesčiai, vertinant pagal BVP, yra tik šiek tiek mažesni nei ES vidurkis;

               (19)

               šalies energetikos sistemos infrastruktūra nepakankamai konkurencinga ir neturi reikiamų jungčių, o tai trukdo ekonomikai augti. Nepakankamos jungtys kliudo įtvirtinti konkurenciją energijos rinkose. Tiek dujų, tiek elektros energijos rinkose koncentracija tebėra didelė (daugiau nei 90 %);

               (20)

               Lietuva prisiėmė tam tikrus įsipareigojimus pagal paktą „Euro plius“. Šie įsipareigojimai, taip pat 2011 m. prisiimti ir įgyvendinami įsipareigojimai, yra susiję su konkurencingumo ir užimtumo gerinimu, viešųjų finansų tvarumo didinimu ir finansinio stabilumo stiprinimu. Komisija įvertino, kaip įgyvendinami pagal paktą „Euro plius“ prisiimti įsipareigojimai. Į šio vertinimo rezultatus buvo atsižvelgta rengiant toliau išdėstytas rekomendacijas;

               (21)

               atsižvelgdama į Europos semestrą, Komisija atliko išsamią Lietuvos ekonominės politikos analizę. Ji įvertino konvergencijos programą ir nacionalinę reformų programą. Komisija įvertino ne tik jų svarbą tvariai fiskalinei ir socialinei bei ekonominei Lietuvos politikai, bet ir tai, kaip jomis laikomasi ES taisyklių ir gairių, nes ES lygio priemonėmis prisidedant prie būsimų nacionalinių sprendimų būtina stiprinti bendrą Sąjungos ekonomikos valdymą. Jos rekomendacijos pagal Europos semestrą pateiktos toliau išdėstytose 1–6 rekomendacijose;

               (22)

               atsižvelgdama į šį vertinimą, Taryba išnagrinėjo konvergencijos programą ir savo nuomonę (6) visų pirma pateikė toliau išdėstytoje 1 rekomendacijoje,

         REKOMENDUOJA Lietuvai 2012–2013 m. imtis šių veiksmų:

               1.

               Padaryti planuotą pažangą siekiant laiku ištaisyti perviršinį deficitą. To siekiant, visiškai įvykdyti 2012 m. biudžetą ir užbaigti struktūrinį koregavimą, nurodytą Tarybos rekomendacijoje dėl perviršinio deficito procedūros. Po to nurodyti priemones, būtinas užtikrinti numatytos 2013 ir vėlesnių metų biudžeto strategijos įgyvendinimą, atliekant tinkamą struktūrinį koregavimą, kad būtų padaryta pakankama pažanga siekiant vidutinės trukmės biudžeto tikslo, įskaitant išlaidų kriterijaus laikymąsi, iki minimumo ribojant augimą skatinančių išlaidų mažinimą. Šiuo požiūriu peržiūrėti ir apsvarstyti galimybę padidinti tuos mokesčius, kurie mažiausiai kenkia ekonomikos augimui, kaip antai būsto ir aplinkos mokesčius, be kita ko, įvesti automobilių mokesčius, kartu gerinant mokestinių prievolių vykdymą. Stiprinti fiskalinę sistemą, visų pirma nustatant įgyvendinamas ir privalomas viršutines išlaidų ribas vidutinės trukmės biudžeto sistemoje.

               2.

               Priimti teisės aktus dėl visapusiškos pensijų sistemos reformos. Suderinti teisės aktais nustatytą pensinį amžių su tikėtina gyvenimo trukme, nustatyti aiškias pensijų indeksavimo taisykles ir pagerinti papildomo kaupimo sistemas. Pensijų reformą pagrįsti aktyvaus senėjimo priemonėmis.

               3.

               Spręsti didelio nedarbo, visų pirma jaunimo, žemos kvalifikacijos darbuotojų ir ilgalaikių bedarbių, problemą, nukreipiant išteklius į aktyvios darbo rinkos politikos priemones ir kartu gerinant jų veiksmingumą. Padidinti gamybinės praktikos schemų veiksmingumą. Pakeisti darbo teisės aktus, kiek tai susiję su lanksčiomis sutarčių sąlygomis, atleidimo nuostatomis ir lanksčia darbo laiko tvarka.

               4.

               Kad būtų sumažintas skurdas ir socialinė atskirtis, didinti paskatas dirbti ir socialinės paramos sistemos reformą geriau susieti su aktyvumo skatinimo priemonėmis, ypač kalbant apie pažeidžiamiausius asmenis.

               5.

               Įgyvendinti visus valstybės valdomų įmonių reformos paketo aspektus ir visų pirma užtikrinti, kad būtų atskirtos nuosavybės ir reguliavimo funkcijos bei komercinė ir nekomercinė įmonių veikla. Įdiegti tinkamas stebėjimo priemones reformos veiksmingumui vertinti ir užtikrinti, kad visos valstybės valdomos įmonės laikytųsi nuostatų, įtvirtintų šia reforma.

               6.

               Suintensyvinti veiksmus, kad būtų pagerintas pastatų energinis efektyvumas, be kita ko, šalinant kliūtis ir sparčiai įgyvendinant kontroliuojančiojo fondo iniciatyvą. Skatinti energijos tinklų konkurenciją gerinant tiek elektros energijos, tiek dujų tinklų jungtis su valstybėmis narėmis.

      Priimta Briuselyje 2012 m. liepos 10 d.

            Tarybos vardu

            Pirmininkas

         V. SHIARLY

      (1)  OL L 209, 1997 8 2, p. 1.

      (2)  Toliau taikomos 2012 metais pagal 2012 m. balandžio 26 d. Tarybos sprendimą 2012/238/ES dėl valstybių narių užimtumo politikos gairių (OL L 119, 2012 5 4, p. 47).

      (3)  OL C 210, 2011 7 16, p. 1.

      (4)  OL L 306, 2011 11 23, p. 25.

      (5)  Pagal ciklą pakoreguotas balansas (atėmus vienkartines ir laikinąsias priemones), Komisijos tarnybų perskaičiuotas remiantis programoje pateikta informacija ir taikant bendrai sutartą metodiką.

      (6)  Pagal Reglamento (EB) Nr. 1466/97 9 straipsnio 2 dalį.


title: 2009 m. birželio 23 d. Komisijos rekomendacija dėl Europos statistikos sistemai skirtų referencinių metaduomenų (Tekstas svarbus EEE)

text:
               30.6.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 168/50

      KOMISIJOS REKOMENDACIJA

   2009 m. birželio 23 d.
   dėl Europos statistikos sistemai skirtų referencinių metaduomenų
   (Tekstas svarbus EEE)
   (2009/498/EB)
   EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA,
   atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 211 straipsnį,
   kadangi:

               (1)

               Nacionalinėms ir Bendrijos statistikos institucijoms skirtame Europos statistikos praktikos kodekse (1) nustatyta 15 principų, susijusių su institucine aplinka, statistinių duomenų rengimo procesais ir statistiniais rezultatais.

               (2)

               Europos statistikos praktikos kodekso 15 principu reglamentuojamas Europos statistikos prieinamumas ir aiškumas, ir pabrėžiama, kad kartu pateikiami metaduomenys turėtų būti pagrįsti dokumentais pagal standartizuotą metaduomenų sistemą.

               (3)

               Referenciniai metaduomenys yra neatsiejama kiekvienos statistikos institucijos metaduomenų sistemos dalis.

               (4)

               Europos statistikos praktikos kodeksu nacionalinės ir Bendrijos statistikos institucijos įsipareigojo siekti aukštos statistikos kokybės, o tam būtina skaidresnė ir labiau suderinta atskaitomybė už duomenų kokybę.

               (5)

               Įgyvendinant Tarptautinių atsiskaitymų banko, Europos centrinio banko, Bendrijos statistikos institucijos (Eurostato), Tarptautinio valiutos fondo, Ekonominio bendradarbiavimo ir plėtros organizacijos, Jungtinių Tautų ir Pasaulio banko SDMX (keitimasis statistiniais duomenimis ir metaduomenimis) iniciatyvą, kuria siekiama nustatyti bendrus techninius ir statistinius keitimosi ir dalijimosi duomenimis ir metaduomenimis standartus, parengtos SDMX į turinį orientuotos gairės, kuriomis remiamas darnių referencinių metaduomenų Europos statistikos sistemoje kūrimas ir taikymas.

               (6)

               Didelio veiksmingumo galima pasiekti referencinius metaduomenis rengiant pagal Europos statistikos sistemos darnųjį statistikos sąvokų sąrašą ir suteikiant nacionalinėms ir Bendrijos statistikos institucijoms galimybę tam tikrose statistikos srityse prireikus šį sąrašą išplėsti.

               (7)

               2009 m. kovo 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 223/2009 dėl Europos statistikos (2) sudaro orientacinį šios rekomendacijos pagrindą,

         REKOMENDUOJA VALSTYBĖMS NARĖMS:

               1.

               Renkant įvairių statistikos sričių referencinius metaduomenis ir keičiantis referenciniais metaduomenimis Europos statistikos sistemoje ar kitur, nacionalinės statistikos institucijos raginamos taikyti priede pateiktas statistikos sąvokas ir jų elementus.

               2.

               Nacionalinės statistikos institucijos į minėtą sąvokų ir jų elementų sąrašą turėtų įtraukti papildomas statistikos sąvokas, jei to reikia tam tikrose statistikos srityse.

               3.

               Nacionalinės statistikos institucijos raginamos nuolat pranešti Komisijai (Eurostatui) apie priede nurodytų sąvokų ir jų elementų taikymą.

      Priimta Briuselyje, 2009 m. birželio 23 d.

            Komisijos vardu

         Joaquín ALMUNIA

            Komisijos narys

      (1)  2005 m. gegužės 25 d. Komisijos rekomendacija dėl nacionalinių ir Bendrijos statistikos institucijų nepriklausomumo, vientisumo ir atskaitomybės, COM(2005) 217 galutinis.

      (2)  OL L 87, 2009 3 31, p. 164.

      PRIEDAS

         Statistinių sąvokų ir jų elementų (įskaitant sąvokų ir jų elementų apibrėžtis) sąrašas

                  Numeris

                  Sąvokos

                  Sąvokų elementai

                  Aprašymas

                  1.

                  Ryšiai

                  Individualūs arba organizaciniai duomenų arba metaduomenų kontaktiniai centrai ir informacija, kaip su tais centrais susisiekti.

                  1.1.

                  Kontaktinė organizacija

                  Duomenų arba metaduomenų kontaktinių centrų organizacijos pavadinimas.

                  1.2.

                  Kontaktinės organizacijos padalinys

                  Organizacijos padalinys, į kurį reikia kreiptis.

                  1.3.

                  Kontaktinio centro pavadinimas

                  Duomenų arba metaduomenų kontaktinių centrų pavadinimas.

                  1.4.

                  Asmens ryšiams pareigos

                  Sritys, už kurias asmuo ryšiams yra techniškai atsakingas, pvz., metodika, duomenų bazių valdymas arba sklaida.

                  1.5.

                  Kontaktinis pašto adresas

                  Duomenų arba metaduomenų kontaktinių centrų pašto adresas.

                  1.6

                  Kontaktinis el. pašto adresas

                  Duomenų arba metaduomenų kontaktinių centrų el. pašto adresas.

                  1.7.

                  Kontaktinis telefono numeris

                  Duomenų arba metaduomenų kontaktinių centrų telefono numeris.

                  1.8.

                  Kontaktinis fakso numeris

                  Duomenų arba metaduomenų kontaktinių centrų fakso numeris.

                  2.

                  Metaduomenų atnaujinimas

                  Naujo metaduomenų elemento įtraukimo į duomenų bazę ar esamo metaduomenų elemento pakeitimo data.

                  2.1.

                  Vėliausiai sertifikuoti metaduomenys

                  Domeno tvarkytojo atlikto paskutinio sertifikavimo, kuriuo patvirtinama, kad pateikti metaduomenys nėra pasenę, net jei turinys nebuvo iš dalies pakeistas, data.

                  2.2.

                  Vėliausiai paskelbti metaduomenys

                  Paskutinės metaduomenų sklaidos data.

                  2.3

                  Vėliausiai atnaujinti metaduomenys

                  Metaduomenų turinio vėliausio atnaujinimo data.

                  3.

                  Statistinis pristatymas

                  3.1.

                  Duomenų aprašymas

                  Duomenų rinkinio pagrindinės charakteristikos, susijusios su išplatintais duomenimis ir rodikliais, ir aprašytos taip, kad jas būtų paprasta suprasti.

                  3.2.

                  Klasifikavimo sistema

                  Objektų išdėstymas arba suskirstymas į grupes pagal bendras jų charakteristikas.

                  3.3.

                  Sektorių aprėptis

                  Į statistiką įtraukti pagrindiniai ūkio ar kiti sektoriai.

                  3.4.

                  Statistikos sąvokos ir apibrėžtys

                  Statistinio stebėjimo statistinės charakteristikos.

                  3.5.

                  Statistinis vienetas

                  Subjektas, apie kurį prašoma pateikti informacijos ir vėliau rengiami statistiniai duomenys.

                  3.6.

                  Statistinė visuma

                  Visi nariai arba visuma arba apibrėžtos klasės žmonių, objektų arba įvykių visuma.

                  3.7.

                  Atskaitinga ekonominė erdvė

                  Valstybė arba geografinė sritis, su kuria susijęs apskaičiuotas statistinis reiškinys.

                  3.8

                  Laiko aprėptis

                  Laikotarpis, kurio duomenų turima.

                  3.9

                  Bazinis laikotarpis

                  Laikotarpis, naudojamas kaip pagrindas indekso numeriui arba kurį nurodo pastoviosios laiko eilutės.

                  4.

                  Matavimo vienetas

                  Vienetas, kuriuo matuojama duomenų vertė.

                  5.

                  Ataskaitinis laikotarpis

                  Laikotarpis arba momentas, susijęs su apskaičiuotu stebėjimu.

                  6.

                  Instituciniai įgaliojimai

                  Taisyklių rinkinys ar kitas oficialus nurodymų rinkinys, kuriuo organizacijai numatoma atsakomybė ir įgaliojimas rinkti, rengti ir skleisti statistiką.

                  6.1.

                  Teisės aktai ir kiti susitarimai

                  Teisės aktai ar kiti oficialūs ar neoficialūs susitarimai, kuriais institucijai numatoma atsakomybė ir įgaliojimas rinkti, rengti ir skleisti statistiką.

                  6.2.

                  Bendras duomenų naudojimas

                  Duomenis rengiančių institucijų bendro duomenų naudojimo ir koordinavimo tvarka ar procedūros.

                  7.

                  Konfidencialumas

                  Duomenų ypatybė, nurodanti, kiek neteisėtas duomenų atskleidimas gali pakenkti duomenų šaltinio ar kitų susijusių šalių interesams.

                  7.1.

                  Konfidencialumo strategija

                  Teisinės priemonės ar kitos oficialios procedūros, kuriomis draudžiamas neteisėtai atskleisti tiesiogiai arba netiesiogiai asmens ar ūkio subjekto tapatybę nurodančius duomenis.

                  7.2.

                  Konfidencialus duomenų tvarkymas

                  Taisyklės, taikomos duomenų rinkinių tvarkymui siekiant užtikrinti statistinį konfidencialumą ir išvengti neteisėto duomenų atskleidimo.

                  8.

                  Skelbimo politika

                  Statistinių duomenų sklaidos suinteresuotosioms šalims taisyklės.

                  8.1.

                  Skelbimo kalendorius

                  Statistinių duomenų skelbimo tvarkaraštis.

                  8.2.

                  Prieiga prie skelbimo kalendoriaus

                  Galimybė naudotis skelbimo kalendoriaus informacija.

                  8.3.

                  Naudotojo prieiga

                  Duomenų skelbimo naudotojams strategija, sklaidos aprėptis (pvz., visuomenei, atskiriems naudotojams), kaip naudotojai informuojami apie paskelbtus duomenis ir tai, ar strategija nustatomas statistinių duomenų skelbimas visiems naudotojams.

                  9.

                  Sklaidos dažnumas

                  Laiko tarpai, per kuriuos statistika skleidžiama per nurodytą laikotarpį.

                  10.

                  Sklaidos forma

                  Priemonės, kuriomis statistiniai duomenys ir metaduomenys yra skleidžiami.

                  10.1.

                  Pranešimas spaudai

                  Reguliarūs arba specialūs su duomenimis susiję pranešimai spaudai.

                  10.2.

                  Leidiniai

                  Reguliarūs arba specialūs leidiniai, kuriuose duomenys skelbiami visuomenei.

                  10.3

                  Internetinė duomenų bazė

                  Informacija apie internetines duomenų bazes, kuriose galima naudotis paskelbtais duomenimis.

                  10.4.

                  Galimybė naudotis mikroduomenimis

                  Informacija apie tai, ar taip pat skleidžiami mikroduomenys.

                  10.5.

                  Kita

                  Nuorodos į svarbiausius kitus duomenų sklaidos atvejus.

                  11.

                  Dokumentacijos prieinamumas

                  11.1.

                  Dokumentacija apie metodiką

                  Aprašomieji tekstai ir nuorodos į esamus metodinius dokumentus.

                  11.2.

                  Kokybės dokumentai

                  Dokumentai apie kokybės valdymo ir kokybės vertinimo procedūras.

                  12.

                  Kokybės valdymas

                  Organizacijoje galiojančios sistemos ir struktūros, skirtos statistinių produktų ir procesų kokybei valdyti.

                  12.1.

                  Kokybės užtikrinimas

                  Visa įgyvendinta sisteminė veikla, kuria gali būti užtikrinama, kad procesai atitiks statistikos rezultatams keliamus reikalavimus.

                  12.2.

                  Kokybės vertinimas

                  Bendras duomenų kokybės vertinimas, pagrįstas standartiniais kokybės kriterijais.

                  13.

                  Reikalingumas

                  Statistinės informacijos atitikties esamiems ir potencialiems naudotojų poreikiams laipsnis.

                  13.1.

                  Naudotojų poreikiai

                  Naudotojų ir jų su statistiniais duomenimis susijusių atitinkamų poreikių aprašymas.

                  13.2.

                  Naudotojų pasitenkinimas

                  Priemonės, skirtos naudotojų pasitenkinimui įvertinti.

                  13.3.

                  Išsamumas

                  Turimos reikalingos statistikos apimtis.

                  14.

                  Tikslumas ir patikimumas

                  Tikslumas – skaičiavimų arba įverčių artimumas tikslioms ar tikrosioms vertėms, kurias reikėjo statistiškai įvertinti.
                  Patikimumas – pirminės apskaičiuotos vertės artimumas vėlesnei apskaičiuotai vertei.

                  14.1.

                  Bendras tikslumas

                  Su tam tikru duomenų rinkiniu ar domenu susijęs tikslumo vertinimas, apibendrinant įvairius elementus.

                  14.2.

                  Imties paklaida

                  Skirtumo tarp visumos reikšmės ir jos įverčio, išvesto iš atsitiktinės imties, dalis, kurią sąlygoja tai, kad įtraukiama tik dalis visumos rinkinio.

                  14.3.

                  Paklaida, nesusijusi su imtimi

                  Tyrimo verčių klaida, kurios negalima priskirti imties svyravimams.

                  15.

                  Teikimas laiku ir punktualumas

                  15.1.

                  Teikimas laiku

                  Laiko tarpas nuo galimybės pasinaudoti duomenimis ir įvykio ar reiškinio, kurį jie apibūdina.

                  15.2.

                  Punktualumas

                  Laiko tarpas nuo duomenų paskelbimo datos iki datos, kai jie turėjo būti pateikti.

                  16.

                  Palyginamumas

                  Taikomų statistinių sąvokų, vertinimo priemonių ir procedūrų skirtumų poveikio, kai statistiniai duomenys lyginami tarp geografinių vietovių, sektorių sričių arba laikui bėgant, nustatymas.

                  16.1.

                  Geografinis palyginamumas

                  Galimybė lyginti skirtingų geografinių sričių statistiką.

                  16.2.

                  Palyginamumas pagal laiko kategoriją

                  Galimybė lyginti arba derinti skirtingų laikotarpių statistiką.

                  17.

                  Darnumas

                  Galimybė įvairiais būdais ir įvairiais tikslais patikimai derinti statistinius duomenis.

                  17.1.

                  Įvairių domenų duomenų darnumas

                  Galimybė derinti statistiką su statistika, gauta iš kitų šaltinių ar statistinių domenų.

                  17.2.

                  Vidaus darnumas

                  Galimybė derinti statistiką tam tikrame duomenų rinkinyje.

                  18.

                  Sąnaudos ir našta

                  Sąnaudos, susijusios su statistinio produkto rinkimu ir rengimu, ir našta respondentams.

                  19.

                  Duomenų tikrinimas

                  Bet koks viešai paskelbtų statistinių duomenų vertės pasikeitimas.

                  19.1.

                  Duomenų tikrinimo strategija

                  Strategija, kuria siekiama užtikrinti skleidžiamų duomenų skaidrumą ir pagal kurią renkami preliminarūs duomenys, kurie vėliau tikrinami.

                  19.2.

                  Duomenų tikrinimo praktika

                  Informacija apie duomenų tikrinimo praktiką.

                  20.

                  Statistinis apdorojimas

                  20.1.

                  Pagrindiniai duomenys

                  Neapdorotų statistinių duomenų charakteristikos ir komponentai, naudojami statistiniams suvestiniams rodikliams rengti.

                  20.2.

                  Duomenų rinkimo dažnumas

                  Pagrindinių duomenų rinkimo dažnumas.

                  20.3.

                  Duomenų rinkimas

                  Sisteminis duomenų rinkimo oficialiai statistikai rengti procesas.

                  20.4.

                  Duomenų patvirtinimas

                  Duomenų rengimo rezultatų stebėsena ir statistinių rezultatų kokybės užtikrinimas.

                  20.5.

                  Duomenų rengimas

                  Su duomenimis atliekami veiksmai siekiant gauti naujos informacijos pagal nustatytą taisyklių rinkinį.

                  20.6.

                  Koregavimas

                  Procedūros, kuriomis statistiniai duomenys keičiami taip, kad atitiktų nacionalinius arba tarptautinius standartus arba siekiant panaikinti duomenų kokybės skirtumus rengiant specialius duomenų rinkinius.

                  21.

                  Pastaba

                  Papildomas aprašomasis tekstas, kuris gali būti pateikiamas kartu su duomenimis arba metaduomenimis.


title: 2012 m. liepos 10 d. Tarybos rekomendacija dėl Maltos 2012 m. nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2012–2015 m. Maltos stabilumo programos

text:
               24.7.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 219/61

         TARYBOS REKOMENDACIJA
   2012 m. liepos 10 d.
   dėl Maltos 2012 m. nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2012–2015 m. Maltos stabilumo programos
   2012/C 219/18
   EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
   atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 121 straipsnio 2 dalį ir 148 straipsnio 4 dalį,
   atsižvelgdama į 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei koordinavimo (1), ypač į jo 5 straipsnio 2 dalį,
   atsižvelgdama į Europos Komisijos rekomendaciją,
   atsižvelgdama į Europos Vadovų Tarybos išvadas,
   atsižvelgdama į Užimtumo komiteto nuomonę,
   pasikonsultavusi su Ekonomikos ir finansų komitetu,
   kadangi:

               (1)

               2010 m. kovo 26 d. Europos Vadovų Taryba pritarė Europos Komisijos pasiūlymui įgyvendinti naują darbo vietų kūrimo ir augimo strategiją „Europa 2020“, grindžiamą geresniu ekonominės politikos koordinavimu, daugiausia dėmesio skiriant toms svarbioms sritims, kuriose reikia imtis veiksmų, kad būtų stiprinamas Europos tvaraus augimo ir konkurencingumo potencialas;

               (2)

               2010 m. liepos 13 d. Taryba priėmė rekomendaciją dėl valstybių narių ir Sąjungos bendrųjų ekonominės politikos gairių (2010–2014 m.), o 2010 m. spalio 21 d. – sprendimą dėl valstybių narių užimtumo politikos gairių (2), kurios kartu sudaro integruotas gaires. Į šias integruotas gaires valstybių narių paprašyta atsižvelgti formuojant nacionalinę ekonominę ir užimtumo politiką;

               (3)

               2011 m. liepos 12 d. Taryba priėmė rekomendaciją (3) dėl Maltos 2011 m. nacionalinės reformų programos ir pateikė savo nuomonę dėl atnaujintos 2011–2014 m. Maltos stabilumo programos;

               (4)

               2011 m. lapkričio 23 d. Komisija patvirtino antrąją metinę augimo apžvalgą, kuria pradedamas antras ex ante bei integruoto politikos koordinavimo Europos semestras, numatytas strategijoje „Europa 2020“. 2012 m. vasario 14 d. Komisija pagal 2011 m. lapkričio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 1176/2011 dėl makroekonominių disbalansų prevencijos ir naikinimo (4) priėmė Įspėjimo mechanizmo ataskaitą, kurioje nenurodė, kad Malta yra viena iš valstybių narių, dėl kurios reikės parengti nuodugnią apžvalgą;

               (5)

               2011 m. gruodžio 1 d. Taryba priėmė išvadas, kuriose ragina Socialinės apsaugos komitetą, bendradarbiaujant su Užimtumo komitetu ir kitais komitetais, pateikti savo nuomonę dėl veiksmų, rekomenduojamų pagal strategijos „Europa 2020“ politikos ciklą. Ši nuomonė yra Užimtumo komiteto nuomonės dalis;

               (6)

               vykdant Europos semestro veiklą, Europos Parlamentas buvo tinkamai įtrauktas remiantis Reglamentu (EB) Nr. 1466/97, ir 2012 m. vasario 15 d. priėmė rezoliuciją dėl užimtumo ir socialinių aspektų 2012 m. metinėje augimo apžvalgoje bei rezoliuciją dėl dalyvavimo rengiant 2012 m. metinę augimo apžvalgą;

               (7)

               2012 m. kovo 2 d. Europos Vadovų Taryba patvirtino prioritetus, kuriais turi būti užtikrintas finansinis stabilumas, fiskalinis konsolidavimas ir ekonomikos augimo skatinimo veiksmai. Ji pabrėžė, kad pirmenybę reikia teikti ekonomikos augimą skatinančiam fiskaliniam konsolidavimui, įprastų skolinimo ekonomikai sąlygų atkūrimui, ekonomikos augimo ir konkurencingumo skatinimui, nedarbo problemos sprendimui, krizės sukeltų socialinių pasekmių šalinimui ir viešojo administravimo modernizavimui;

               (8)

               2012 m. kovo 2 d. Europos Vadovų Taryba taip pat paragino valstybes nares, prisijungusias prie pakto „euro plius“, laiku pranešti apie savo įsipareigojimus, kad juos būtų galima įtraukti į jų stabilumo arba konvergencijos programas ir nacionalines reformų programas;

               (9)

               2012 m. balandžio 30 d. Malta pateikė savo 2012–2015 m. stabilumo programą, o 2012 m. balandžio 23 d. – savo 2012 m. nacionalinę reformų programą. Siekiant atsižvelgti į abiejų programų sąsają, jos vertintos vienu metu;

               (10)

               remdamasi stabilumo programos vertinimu pagal Reglamentą (EB) Nr. 1466/97, Taryba mano, kad makroekonominis scenarijus, kuriuo grindžiamos stabilumo programoje pateiktos biudžeto projekcijos, palyginti su Komisijos apskaičiuotu galimu augimu, yra optimistinis, ypač vėlesniais programos metais. Stabilumo programoje apibrėžtos biudžeto strategijos tikslas – pagal planą ištaisius perviršinį deficitą 2011 m., laipsniškai mažinti deficitą iki 0,3 % BVP 2015 m. Stabilumo programoje patvirtinamas ankstesnis vidutinės trukmės laikotarpio biudžeto tikslas – struktūriškai subalansuoti biudžeto būklę – ir šis tikslas turi būti pasiektas po programos laikotarpio. Vidutinės trukmės laikotarpio tikslas deramai atitinka Stabilumo ir augimo pakto reikalavimus. Kyla rizika, kad deficito pasekmės bus skaudesnės, nei numatyta, dėl tokių priežasčių: i) mažesnių įplaukų dėl šiek tiek optimistinio makroekonominio scenarijaus; ii) galimo dabartinių pirminių išlaidų viršijimo; ir iii) vykstančio nacionalinių oro linijų („Air Malta“) restruktūrizavimo ir energetikos tiekėjo („Enemalta“) finansinės padėties. Remiantis (perskaičiuotu) struktūriniu balansu (5), planuojama, kad metinė pažanga siekiant vidutinės trukmės laikotarpio tikslo turėtų atitikti Stabilumo ir augimo pakte nustatytą 0,5 % BVP kriterijų.
               Pagal Komisijos nustatytas į biudžeto tikslus įtrauktas vienkartines priemones vidutinė pažanga siekiant vidutinės trukmės laikotarpio tikslo yra šiek tiek didesnė (0,75 % BVP), tačiau labai netolygiai pasiskirsčiusi – 2012 m. pažangos nebus, o 2013 m. ji sieks 1,25 % BVP. Remiantis stabilumo programoje pateikta informacija, valdžios sektoriaus išlaidų augimo tempas, atsižvelgus į diskrecines pajamų priemones, visą programos laikotarpį turėtų atitikti Stabilumo ir augimo pakte nustatytą išlaidų kriterijų. Tačiau dėl biudžeto tikslams gresiančios rizikos manoma, kad vidutinis koregavimas siekiant vidutinės trukmės laikotarpio tikslo gali būti lėtesnis nei derėtų. Stabilumo programoje planuojama, kad 2011 m. net 72 % BVP siekęs valdžios sektoriaus bendros skolos santykis pradės mažėti ir 2015 m. pasieks 65,3 % BVP (nors vis tiek viršys Sutartyje nustatytą 60 % BVP pamatinę vertę).
               Pagal stabilumo programos planus Malta daro pakankamą pažangą, kad iki pereinamojo laikotarpio pabaigos (2015 m.) atitiktų Stabilumo ir augimo pakte nustatytą skolos mažinimo kriterijų, tačiau vertinimo rezultatai gali būti netikslūs dėl rizikos, nes skolos santykis gali būti didesnis nei planuota dėl potencialiai didesnio deficito ir stipresnio atsargų ir srautų koregavimo. Maltos vidutinės trukmės biudžeto sistema toliau yra neprivaloma, vadinasi, fiskalinio planavimo laikotarpis palyginti trumpas. Stabilumo programoje skelbiama, kad Vyriausybė, atsižvelgdama į paskutinius euro zonos valdymo sistemos pakeitimus, svarsto metinės biudžeto procedūros reformas, įskaitant darbotvarkę, ir Konstitucijoje įtvirtintos fiskalinės taisyklės nustatymą, įskaitant stebėjimo ir korekcinius mechanizmus;

               (11)

               kalbant apie ilgalaikį viešųjų finansų tvarumą, Maltoje prognozuojamas ilgalaikis su amžiumi susijusių išlaidų padidėjimas, kuris gerokai viršija ES vidurkį. Dirba labai mažai vyresnio amžiaus žmonių, įskaitant vyresnio amžiaus moteris; santykinai anksti išeinama į pensiją, o ankstyvo išėjimo į pensiją schemos problemą dar labiau gilina. 2010 m. gruodžio mėn. nepriklausoma Pensijų darbo grupė pateikė pasiūlymų, kaip toliau vykdyti pensijų reformą, įskaitant pasiūlymus susieti pensinį amžių ir tikėtiną gyvenimo trukmę, taip pat įvesti papildomas pensijų kaupimo pakopas. Tai buvo aptarta per konsultacijas su suinteresuotosiomis šalimis, tačiau Vyriausybė dar vis nepaskelbė savo pozicijos. Be to, nacionalinėje reformų programoje nenumatyta išsami aktyvaus senėjimo strategija. Nors Malta pradėjo taikyti priemones, kuriomis kovojama su nedeklaruotu darbu, dėl tokio darbo paplitimo gali kilti pernelyg didelis pavojus ilgalaikiam viešųjų finansų tvarumui;

               (12)

               dėl Maltos ekonomikos restruktūrizacijos atsirado gebėjimų paklausos ir pasiūlos neatitiktis; padėtį dar labiau blogina nedidelis tretinį išsilavinimą įgyjančių asmenų skaičius ir didelis mokyklos nebaigusių asmenų rodiklis. Siekiant ilgalaikių rezultatų būtina toliau dėti pastangas gerinti švietimo sistemos ir darbo rinkos poreikių sąsajas. Iki 2012 m. pabaigos Malta planuoja pateikti strategiją, pagal kurią būtų sprendžiama mokyklos nebaigimo problema. Be to, neegzistuoja jokia visapusiška informacijos apie šį reiškinį rinkimo ir analizavimo sistema;

               (13)

               Maltoje moterų ir vyresnio amžiaus žmonių aktyvumas darbo rinkoje vis dar mažas. Malta imasi veiksmų, kuriais siekiama į darbo rinką grąžinti moteris, pripažindama su vyresnio amžiaus moterimis susijusius sunkumus. Tačiau moterims ypač nepalankus vyrų ir moterų užimtumo skirtumas, visų pirma dėl to, kad trūksta prieinamų vaikų priežiūros ir pasiekiamų pomokyklinių paslaugų, taip pat menkai naudojamasi šeimoms palankiomis priemonėmis, kaip antai lanksčiu darbo grafiku ir nuotoliniu darbu;

               (14)

               Malta yra viena iš nedaugelio valstybių narių, kurioje veikia bendra darbo užmokesčio indeksavimo sistema. Nors šiuo mechanizmu numatytos galimos jos poveikio mažinimo priemonės, dėl jo gali susiformuoti darbo užmokesčio ir kainų spiralės, visų pirma dėl to, kad indeksuojant atsižvelgiama ir į importo kainas, be to, mechanizmas gali trukdyti konkurencingumui, ypač darbui imliuose sektoriuose. Valdžios institucijos pradėjo peržiūros procesą, tačiau rezultatų dar nepateikė, o diskusijos dėl konkrečių siūlomų reformų dar neprasidėjo;

               (15)

               energijos tiekimas Maltoje beveik visiškai priklauso nuo importuojamos naftos, o atsinaujinančiųjų energijos šaltinių dalis ir toliau labai menka. Didelės elektros kainos gali trukdyti šalies mažųjų ir vidutinių įmonių konkurencingumui. Be to, energijos vartojimo efektyvumo trūkumų pašalinimas galėtų lemti dvigubą naudą – padėti didinti konkurencingumą ir siekti energijos bei klimato tikslų. Šiose srityse imtasi keleto iniciatyvų, kaip antai skatinimas gaminti fotovoltinę energiją, vėjo jėgainių statyba, elektros jungties su Sicilija statyba ir skatinimas važinėti tausiai kurą naudojančiais automobiliais. Tačiau dar per anksti numatyti galutinį šių iniciatyvų poveikį, taigi jų įgyvendinimą būtina atidžiai stebėti;

               (16)

               Maltos bankų sistema yra labai didelė, palyginti su šalies ekonomikos dydžiu, jos bendras turtas siekia apie 800 % BVP. Vien iš sektoriaus dydžio galima spręsti, kad finansinio stabilumo sutrikdymas galėtų daryti neproporcingą poveikį vidaus ekonomikai. Pasaulio ekonomikos nuosmukis padidino probleminių paskolų skaičių, tačiau atidėjiniai nebuvo padidinti. Ekonomikos pažeidžiamumą ypač didina didelė nekilnojamojo turto rinkos rizika, nes su šia rinka susijusi didesnė pusė visų paskolų šalies gyventojams, o tolesnio nekilnojamojo turto kainų kritimo galimybės atmesti negalima, be to, būstų pasiūla šiuo metu viršija paklausą;

               (17)

               Malta prisiėmė tam tikrų įsipareigojimų pagal paktą „euro plius“. Šie įsipareigojimai, taip pat 2011 m. prisiimti ir įgyvendinami įsipareigojimai, yra susiję su konkurencingumo ir užimtumo didinimu bei viešųjų finansų tvarumo stiprinimu. Komisija įvertino, kaip įgyvendinami pagal paktą „euro plius“ prisiimti įsipareigojimai. Į šio vertinimo rezultatus buvo atsižvelgta rengiant rekomendacijas;

               (18)

               atsižvelgdama į Europos semestrą, Komisija atliko išsamią Maltos ekonominės politikos analizę. Ji įvertino stabilumo programą ir nacionalinę reformų programą. Komisija įvertino ne tik jų svarbą tvariai fiskalinei ir socialinei bei ekonominei Maltos politikai, bet ir tai, kaip laikomasi ES taisyklių ir gairių, nes ES priemonėmis prisidedant prie būsimų nacionalinių sprendimų būtina stiprinti bendrą Sąjungos ekonomikos valdymą. Jos rekomendacijos pagal Europos semestrą pateiktos toliau išdėstytose 1–6 rekomendacijose;

               (19)

               atsižvelgdama į šį vertinimą, Taryba išnagrinėjo stabilumo programą ir savo nuomonę (6) pateikė, visų pirma, toliau išdėstytoje 1 rekomendacijoje,

         REKOMENDUOJA Maltai 2012–2013 m. imtis šių veiksmų:

               1.

               Stiprinti biudžeto strategiją 2012 m., vykdant papildomas nuolatines priemones, kad būtų užtikrinta tinkama pažanga siekiant vidutinės trukmės laikotarpio biudžeto tikslo ir nesiimant vienkartinių priemonių deficitas būtų mažesnis nei 3 % BVP. Paskui tinkamu tempu tęsti fiskalinį konsolidavimą, kad būtų daroma pakankama pažanga siekiant vidutinės trukmės laikotarpio biudžeto tikslo, įskaitant išlaidų ir skolos mažinimo kriterijų įvykdymą, nustatant konkrečias priemones, kuriomis nuo 2013 m. būtų siekiama deficito tikslo, ir pasirengiant imtis papildomų priemonių nesėkmės atveju. Ne vėliau kaip iki 2012 m. pabaigos įgyvendinti taisyklėmis grindžiamą privalomą daugiametę fiskalinę sistemą. Didinti mokestinių prievolių vykdymą ir kovoti su mokesčių slėpimu, taip pat mažinti įmonių mokestinio įsiskolinimo paskatas.

               2.

               Imtis neatidėliotinų veiksmų, siekiant užtikrinti ilgalaikį pensijų sistemos tvarumą, t. y. didinti faktinį pensinį amžių, be kita ko, kur kas sparčiau laipsniškai didinant teisės aktais nustatytą pensinį amžių, palyginti su numatytu dabartiniuose teisės aktuose ir aiškiai susiejant teisės aktais numatytą pensinį amžių ir tikėtiną gyvenimo trukmę bei imantis priemonių privačiam pensijų kaupimui skatinti. Imtis priemonių vyresnio amžiaus darbuotojų dalyvavimui darbo rinkoje didinti ir ankstyvo išėjimo į pensiją schemų naudojimui mažinti.

               3.

               Imtis priemonių aukštiems mokyklos nebaigimo rodikliams mažinti. Švietimo sistemoje politinėmis priemonėmis siekti įgūdžių ir reikiamų darbo rinkos poreikių derėjimo. Didinti prieinamų vaikų priežiūros ir pomokyklinės veiklos centrų skaičių, taip siekiant mažinti vyrų ir moterų užimtumo skirtumą.

               4.

               Pasikonsultavus su socialiniais partneriais ir laikantis nacionalinės praktikos, imtis reikiamų veiksmų siekiant pertvarkyti derybų dėl darbo užmokesčio ir darbo užmokesčio indeksavimo sistemą ir taip užtikrinti, kad keičiamas darbo užmokestis geriau atspindėtų darbo našumo pokyčius ir kad mažėtų importo kainų poveikis indeksui.

               5.

               Siekiant mažinti Maltos priklausomybę nuo importuojamos naftos, paspartinti pastangas skatinti efektyvų energijos vartojimą ir didinti energijos iš atsinaujinančiųjų energijos šaltinių dalį, atidžiai stebint dabartinius skatinimo mechanizmus ir teikiant pirmenybę tolesniam infrastruktūros plėtojimui, įskaitant elektros jungties su Sicilija užbaigimą.

               6.

               Siekiant stiprinti bankų sektorių, imtis priemonių, kad būtų mažinama galima rizika, kurią kelia didelė bankų priklausomybė nuo nekilnojamojo turto rinkos. Imtis priemonių, kad būtų toliau didinami atidėjiniai blogų paskolų nuostoliams padengti.

      Priimta Briuselyje 2012 m. liepos 10 d.

            Tarybos vardu

            Pirmininkas

         V. SHIARLY

      (1)  OL L 209, 1997 8 2, p. 1.

      (2)  Toliau taikomos 2012 metais pagal 2012 m. balandžio 26 d. Tarybos sprendimą 2012/238/ES dėl valstybių narių užimtumo politikos gairių (OL L 119, 2012 5 4, p. 47).

      (3)  OL C 215, 2011 7 21, p. 10.

      (4)  OL L 306, 2011 11 23, p. 25.

      (5)  Pagal ciklą pakoreguotas balansas (atėmus vienkartines ir laikinąsias priemones), Komisijos tarnybų perskaičiuotas remiantis programoje pateikta informacija ir taikant bendrai sutartą metodiką.

      (6)  Pagal Reglamento (EB) Nr. 1466/97 5 straipsnio 2 dalį.


title: 2016 m. vasario 12 d. Tarybos rekomendacija (ES) 2016/212 dėl patvirtinimo, kad Komisija įvykdė Europos plėtros fondo (dešimtojo EPF) 2014 finansinių metų operacijas

text:
               16.2.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 39/61

         TARYBOS REKOMENDACIJA (ES) 2016/212
   2016 m. vasario 12 d.
   dėl patvirtinimo, kad Komisija įvykdė Europos plėtros fondo (dešimtojo EPF) 2014 finansinių metų operacijas
   EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
   atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,
   atsižvelgdama į Afrikos, Karibų jūros bei Ramiojo vandenyno grupės valstybių ir Europos bendrijos bei jos valstybių narių partnerystės susitarimą, pasirašytą 2000 m. birželio 23 d. Kotonu (1), su pakeitimais, padarytais 2005 m. birželio 25 d. Liuksemburge pasirašytu susitarimu (2),
   atsižvelgdama į Taryboje posėdžiavusių valstybių narių vyriausybių atstovų vidaus susitarimą dėl Bendrijos pagalbos finansavimo pagal 2008–2013 m. daugiametę finansavimo programą vadovaujantis AKR ir EB partnerystės susitarimu ir dėl finansinės pagalbos skyrimo užjūrio šalims ir teritorijoms, kurioms taikoma EB sutarties ketvirta dalis (3) (toliau – Vidaus susitarimas), be kita ko įsteigiantį dešimtąjį Europos plėtros fondą (toliau – dešimtasis EPF), ypač į jo 11 straipsnio 8 dalį,
   atsižvelgdama į 2008 m. vasario 18 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 215/2008 dėl 10-ajam Europos plėtros fondui taikomo finansinio reglamento (4), ypač į jo 142–144 straipsnius,
   išnagrinėjusi su dešimtojo EPF operacijomis susijusius 2014 m. gruodžio 31 d. pajamų ir išlaidų ataskaitą bei balansą, taip pat Audito Rūmų 2014 finansinių metų metinę iš 8-ojo, 9-ojo, 10–ojo ir 11-ojo Europos plėtros fondų (EPF) finansuojamos veiklos ataskaitą su joje pateiktais Komisijos atsakymais (5),
   kadangi:

               (1)

               pagal Vidaus susitarimo 11 straipsnio 8 dalį patvirtinimą, kad Komisija dešimtojo EPF finansinio valdymo užduotis įvykdė, teikia Europos Parlamentas, remdamasis Tarybos rekomendacija;

               (2)

               Komisija dešimtojo EPF 2014 finansinių metų operacijas įvykdė iš esmės tinkamai,

         REKOMENDUOJA Europos Parlamentui patvirtinti, kad Komisija įvykdė dešimtojo EPF 2014 finansinių metų operacijas.

      Priimta Briuselyje 2016 m. vasario 12 d.

            Tarybos vardu

            Pirmininkas

         J.R.V.A. DIJSSELBLOEM

      (1)  OL L 317, 2000 12 15, p. 3.

      (2)  OL L 209, 2005 8 11, p. 27.

      (3)  OL L 247, 2006 9 9, p. 32.

      (4)  OL L 78, 2008 3 19, p. 1.

      (5)  OL C 373, 2015 11 10, p. 289.


				|

		52013PC0632

			Rekomendacija TARYBOS SPRENDIMAS dėl pritarimo, kad Komisija Europos atominės energijos bendrijos vardu sudarytų Europos Bendrijų bei jų valstybių narių ir Albanijos Respublikos stabilizacijos ir asociacijos susitarimo protokolą, kuriuo atsižvelgiama į Kroatijos Respublikos įstojimą į Europos Sąjungą /* COM/2013/0632 final */

			   	AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS
2012 m. rugsėjo 24 d. Taryba
įgaliojo Komisiją Europos Sąjungos bei jos valstybių
narių ir Kroatijos Respublikos vardu pradėti derybas su Albanija
dėl 2009 m. balandžio 1 d. Europos Bendrijų bei jų
valstybių narių ir Albanijos Respublikos stabilizacijos ir
asociacijos susitarimo protokolo, kuriuo atsižvelgiama į Kroatijos
Respublikos įstojimą į Europos Sąjungą, sudarymo.
Šios derybos vyko nuo 2012 m.
lapkričio 19 d. iki 2013 m. sausio 10 d. Po tolesnių
techninių paaiškinimų ir susirašinėjimo 2013 m. birželio
18 d. Albanijos institucijos pranešė, kad pritaria Komisijos
pasiūlytam protokolo projektui. Protokolo projekto tekstas pridedamas.
Komisija siūlo Tarybai Europos
Sąjungos vardu priimti sprendimą dėl protokolo pasirašymo ir laikino
taikymo ir sudaryti protokolą Europos Sąjungos bei jos valstybių
narių vardu. Europos atominės energijos bendrija (EAEB) irgi yra
Stabilizacijos ir asociacijos susitarimo šalis. Dėl protokolo sudarymo
Europos atominės energijos bendrijos vardu Komisija Tarybai siūlo
pritarti pagal EAEB steigimo sutarties 101 straipsnio antrą
pastraipą.
Pagal EAEB sutarties 101 straipsnį
sprendimą pasirašyti susitarimą priima Komisija, o sprendimą
sudaryti susitarimą priima Komisija Tarybai pritarus. Todėl reikia priimti
atskirus ES ir EAEB sprendimus dėl protokolo pasirašymo ir sudarymo.
Dėl protokolo sudarymo Europos
atominės energijos bendrijos vardu Komisija Tarybai siūlo:
·
pritarti pagal EAEB steigimo sutarties 101
straipsnio antrą pastraipą.
Rekomendacija
TARYBOS SPRENDIMAS
dėl pritarimo, kad Komisija Europos
atominės energijos bendrijos vardu sudarytų Europos Bendrijų bei
jų valstybių narių ir Albanijos Respublikos stabilizacijos ir
asociacijos susitarimo protokolą, kuriuo atsižvelgiama į Kroatijos
Respublikos įstojimą į Europos Sąjungą
EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdama į Europos atominės
energijos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos
101 straipsnio antrą pastraipą,
atsižvelgdama į Europos Komisijos
rekomendaciją,
kadangi:
(1)       2012 m. rugsėjo
24 d. Taryba įgaliojo Komisiją Sąjungos bei jos
valstybių narių ir Kroatijos Respublikos vardu pradėti derybas
su Albanija dėl Europos Bendrijų bei jų valstybių
narių ir Albanijos Respublikos stabilizacijos ir asociacijos susitarimo
protokolo, kuriuo atsižvelgiama į Kroatijos Respublikos įstojimą
į Europos Sąjungą, sudarymo;
(2)       šios derybos sėkmingai
užbaigtos;
(3)       todėl šis protokolas
turėtų būti sudarytas, taip pat ir Europos atominės
energijos bendrijos vardu, tais klausimais, kurie patenka į Euratomo
sutarties taikymo sritį;
(4)       protokolo pasirašymui ir
sudarymui taikoma atskira procedūra tais klausimais, kurie patenka į
Europos Sąjungos sutarties ir Sutarties dėl Europos Sąjungos
veikimo taikymo sritį;
(5)       turėtų būti
pritarta tam, kad Komisija Europos atominės energijos bendrijos vardu
sudarytų protokolą,
NUSPRENDĖ:
Vienintelis straipsnis
Šiuo straipsniu pritariama tam, kad Komisija
Europos atominės energijos bendrijos vardu sudarytų Europos
Bendrijų bei jų valstybių narių ir Albanijos Respublikos
stabilizacijos ir asociacijos susitarimo protokolą (toliau – protokolas),
kuriuo atsižvelgiama į Kroatijos Respublikos įstojimą į
Europos Sąjungą.
Protokolo tekstas pridedamas prie Tarybos
sprendimo dėl Europos Bendrijų bei jų valstybių narių
ir Albanijos Respublikos stabilizacijos ir asociacijos susitarimo protokolo,
kuriuo atsižvelgiama į Kroatijos Respublikos įstojimą į
Europos Sąjungą, pasirašymo ir laikino taikymo.
Priimta Briuselyje
                                                                       Tarybos
vardu
                                                                       Pirmininkas