               EUROPOS KOMISIJA
            Briuselis, 2020 05 20
            COM(2020) 512 final
            Rekomendacija
            TARYBOS REKOMENDACIJA
            dėl 2020 m. Italijos nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2020 m. Italijos stabilumo programos

               Rekomendacija

               TARYBOS REKOMENDACIJA

               dėl 2020 m. Italijos nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2020 m. Italijos stabilumo programos

               EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,

               atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 121 straipsnio 2 dalį ir 148 straipsnio 4 dalį,

               atsižvelgdama į 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei koordinavimo
                  1
               , ypač į jo 5 straipsnio 2 dalį,

               atsižvelgdama į 2011 m. lapkričio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 1176/2011 dėl makroekonominių disbalansų prevencijos ir naikinimo
                  2
               , ypač į jo 6 straipsnio 1 dalį,

               atsižvelgdama į Europos Komisijos rekomendaciją,

               atsižvelgdama į Europos Parlamento rezoliucijas,

               atsižvelgdama į Europos Vadovų Tarybos išvadas,

               atsižvelgdama į Užimtumo komiteto nuomonę,

               atsižvelgdama į Ekonomikos ir finansų komiteto nuomonę,

               atsižvelgdama į Socialinės apsaugos komiteto nuomonę,

               atsižvelgdama į Ekonominės politikos komiteto nuomonę,

               kadangi:

               (1)2019 m. gruodžio 17 d. Komisija priėmė metinę tvaraus augimo strategiją, kuria pradedamas 2020 m. Europos ekonominės politikos koordinavimo semestras. Ji tinkamai atsižvelgė į 2017 m. lapkričio 17 d. Europos Parlamento, Tarybos ir Komisijos paskelbtą Europos socialinių teisių ramstį. 2019 m. gruodžio 17 d. Komisija pagal Reglamentą (ES) Nr. 1176/2011 taip pat priėmė įspėjimo mechanizmo ataskaitą, kurioje Italija nurodyta kaip viena iš valstybių narių, dėl kurių reikės parengti nuodugnią apžvalgą. Tą pačią dieną Komisija taip pat priėmė rekomendaciją dėl Tarybos rekomendacijos dėl euro zonos ekonominės politikos;

               (2)2020 m. vasario 26 d. paskelbta 2020 m. Italijos ataskaita
                  3
               . Joje įvertinta Italijos pažanga, padaryta įgyvendinant 2019 m. liepos 9 d. Tarybos priimtas šaliai skirtas rekomendacijas
                  4
               , veiksmai, kurių šalis ėmėsi atsižvelgdama į ankstesniais metais jai skirtas rekomendacijas, ir Italijos pažanga siekiant nacionalinių tikslų pagal strategiją „Europa 2020“. Į ją įtraukti ir nuodugnios apžvalgos pagal Reglamento (ES) Nr. 1176/2011 5 straipsnį rezultatai, kurie taip pat buvo paskelbti 2020 m. vasario 26 d. Atlikusi analizę Komisija padarė išvadą, kad Italijoje yra susidaręs perviršinis makroekonominis disbalansas. Visų pirma, esant dideliam nedarbui ir vis dar aukštam neveiksnių paskolų lygiui, didelė valdžios sektoriaus skola ir užsitęsusi mažo našumo tendencija kelia riziką, kuri gali turėti tarpvalstybinių pasekmių;

               (3)2020 m. kovo 11 d. Pasaulio sveikatos organizacija COVID-19 protrūkį oficialiai paskelbė pasauline pandemija. Dėl pandemijos piliečiai, visuomenė ir ekonomika pateko į ekstremalią didelio pavojaus visuomenės sveikatai situaciją. Ji kelia didžiulį spaudimą nacionalinėms sveikatos sistemoms, trikdo pasaulines tiekimo grandines, kelia finansų rinkų nestabilumą, lemia vartotojų paklausos sukrėtimus ir neigiamai veikia įvairius sektorius. Ji kelia grėsmę žmonių darbo vietoms, jų pajamoms ir įmonių verslui. Jos sukeltas didelis ekonominis sukrėtimas jau turi skaudžių pasekmių Europos Sąjungoje. 2020 m. kovo 13 d. Komisija priėmė komunikatą
                  5
               , kuriuo raginama užtikrinti suderintą ekonominį atsaką į krizę, įtraukiant visus nacionalinio ir Sąjungos lygmens suinteresuotuosius subjektus;

               (4)kelios valstybės narės paskelbė nepaprastąją padėtį arba ėmėsi neatidėliotinų priemonių. Visos neatidėliotinos priemonės turėtų būti griežtai proporcingos, būtinos, ribotos trukmės ir atitikti Europos bei tarptautinius standartus. Joms turėtų būti taikoma demokratinė priežiūra ir nepriklausoma teisminė peržiūra;

               (5)2020 m. kovo 20 d. Komisija priėmė Komunikatą dėl Stabilumo ir augimo pakte nustatytos bendrosios išvengimo sąlygos taikymo
                  6
               . Pagal Reglamento (EB) Nr. 1466/97 5 straipsnio 1 dalyje, 6 straipsnio 3 dalyje, 9 straipsnio 1 dalyje bei 10 straipsnio 3 dalyje ir Reglamento (EB) Nr. 1467/97 3 straipsnio 5 dalyje bei 5 straipsnio 2 dalyje nustatytą išlygą sudaromos palankesnės sąlygos koordinuoti biudžeto politiką esant dideliam ekonomikos nuosmukiui. Komunikate Komisija pritarė Tarybos nuomonei, kad, atsižvelgiant į numatomą didelį ekonomikos nuosmukį dėl COVID-19 protrūkio, dabartinės sąlygos leidžia pradėti taikyti šią išlygą. 2020 m. kovo 23 d. valstybių narių finansų ministrai pritarė Komisijos vertinimui. Pradėjus taikyti bendrąją nukrypti leidžiančią išlygą leidžiama laikinai nukrypti nuo vidutinio laikotarpio biudžeto tikslui pasiekti numatyto koregavimo plano, jei tai nekelia pavojaus fiskaliniam tvarumui vidutiniu laikotarpiu. Kalbant apie korekcinę dalį, Taryba taip pat gali, remdamasi Komisijos rekomendacija, priimti patikslintą fiskalinę trajektoriją. Taikant bendrąją nukrypti leidžiančią išlygą Stabilumo ir augimo pakto procedūros nestabdomos. Ji suteikia galimybę valstybėms narėms nukrypti nuo paprastai taikomų biudžetinių reikalavimų, o Komisijai ir Tarybai – imtis būtinų politikos koordinavimo priemonių laikantis Pakto;

               (6)siekiant apriboti ir kontroliuoti pandemijos plitimą, padidinti nacionalinių sveikatos sistemų atsparumą, verslui bei namų ūkiams teikiamos paramos priemonėmis sušvelninti socioekonominius padarinius ir užtikrinti adekvačias sveikatos ir saugos sąlygas darbo vietoje, kad būtų galima atnaujinti ekonominę veiklą, reikia nuolatinių veiksmų. Kad paremtų valstybių narių pastangas tose srityse, ES turėtų visapusiškai išnaudoti įvairias turimas priemones. Be to, valstybės narės ir Sąjunga turėtų bendradarbiaudamos rengti priemones, kurios yra būtinos, kad galėtume grįžti prie įprasto savo visuomenės ir ekonomikos funkcionavimo ir tvaraus augimo, įtraukdamos, inter alia, žaliąją pertvarką bei skaitmeninę transformaciją ir naudodamosi visa krizės metu įgyta patirtimi;

               (7)dėl COVID-19 krizės išryškėjo bendrosios rinkos gebėjimas lanksčiai prisitaikyti prie išskirtinių aplinkybių. Vis dėlto siekiant užtikrinti greitą ir sklandų perėjimą prie atsigavimo etapo ir laisvo prekių, paslaugų bei darbuotojų judėjimo, išskirtines priemones, neleidžiančias įprastai veikti bendrajai rinkai, būtina panaikinti, kai tik jos bus nebebūtinos. Dabartinė krizė parodė, kad sveikatos sektoriuje reikia pasirengimo krizėms planų, visų pirma apimančių geresnes pirkimo strategijas, diversifikuotas tiekimo grandines ir strateginius būtiniausių prekių rezervus. Jie yra esminiai platesnių pasirengimo krizėms planų rengimo elementai;

               (8)kad visus nenaudojamus Europos struktūrinių ir investicijų fondų išteklius valstybės narės galėtų sutelkti išskirtiniam COVID-19 pandemijos poveikiui švelninti, Sąjungos teisės aktų leidėjas jau priėmė atitinkamų teisės aktų pakeitimus
                  7
               . Tais pakeitimais bus suteikta papildomų lankstumo galimybių ir nustatytos supaprastintos ir racionalizuotos procedūros. Siekiant sumažinti pinigų srautų sunkumus, valstybėms narėms taip pat suteikta galimybė 2020–2021 finansiniais metais pasinaudoti 100 % bendru finansavimu iš Sąjungos biudžeto. Italija raginama visapusiškai pasinaudoti tomis galimybėmis, kad padėtų asmenims ir sektoriams, kuriuos šie iššūkiai paveikė labiausiai;

               (9)dėl ilgalaikių ekonominių ir socialinių skirtumų, skirtingo konkurencingumo potencialo ir priklausomumo nuo turizmo laipsnio tikėtina, kad skirtinguose Italijos regionuose ir teritorijose socioekonominiai pandemijos padariniai bus nevienodi. Todėl kyla rizika, kad regioniniai ir teritoriniai skirtumai Italijoje didės, t. y. didės skirtumai tarp mažiau išsivysčiusių ir labiau išsivysčiusių regionų, tarp socialinių periferinių teritorijų ir likusių miesto vietovių, taip pat tarp kai kurių miesto ir kaimo vietovių. Atsižvelgiant į riziką, kad laikinai sutriks valstybių narių tarpusavio konvergencijos procesas, dabartinėmis aplinkybėmis reikia tikslinių atsakomųjų politikos priemonių;

               (10)2020 m. balandžio 30 d. Italija pateikė 2020 m. stabilumo programą;

               (11)šiuo metu Italijai taikoma Stabilumo ir augimo pakto prevencinė dalis ir skolos taisyklė;

               (12)2020 m. stabilumo programoje Vyriausybė numato nominaliojo balanso pablogėjimą nuo 1,6 % BVP deficito 2019 m. iki 10,4 % BVP deficito 2020 m. Numatoma, kad 2021 m. deficitas sumažės iki 5,7 % BVP. 2020 m. stabilumo programoje numatoma, kad 2019 m. ties 134,8 % BVP stabilizavęsis valdžios sektoriaus skolos ir BVP santykis 2020 m. padidės iki 155,7 %. Makroekonominę ir fiskalinę perspektyvą veikia didelis neapibrėžtumas dėl COVID-19 pandemijos. Biudžeto projekcijos grindžiamos šaliai būdinga rizika, t. y. didelėmis valstybės garantijomis ir valstybės obligacijų pajamingumo kintamumu;

               (13)reaguodama į COVID-19 pandemiją ir laikydamasi suderinto Sąjungos požiūrio, Italija ėmėsi biudžetinių priemonių, kad padidintų sveikatos sistemos pajėgumą, suvaldytų pandemiją ir suteiktų pagalbą labiausiai nukentėjusiems asmenims ir sektoriams. Pagal 2020 m. stabilumo programą tos biudžetinės priemonės 2020 m. sudaro 4,5 % BVP. Šios priemonės apima sustiprintą sveikatos priežiūrą ir civilinę saugą, išplėstines darbo užmokesčio priedų sistemas ir finansinę paramą savarankiškai dirbantiems asmenims ir įmonėms. Be to, Italija nustatė priemones, kurios neturės tiesioginio poveikio biudžetui, bet padės remti įmonių likvidumą; tarp jų – mokesčių atidėjimas bei paskolų garantijos. Apskritai priemonės, kurių ėmėsi Italija, atitinka Komisijos komunikate dėl suderinto ekonominio atsako į COVID-19 protrūkį išdėstytas gaires. Visiškas tų priemonių įgyvendinimas, o vėliau, kai leis ekonominės sąlygos, fiskalinės politikos perorientavimas siekiant užtikrinti apdairią vidutinio laikotarpio fiskalinę būklę padės išsaugoti fiskalinį tvarumą vidutiniu laikotarpiu;

               (14)remiantis Komisijos 2020 m. pavasario prognoze, grindžiama nesikeičiančios politikos scenarijumi, Italijos valdžios sektoriaus balansas bus −11,1 % BVP 2020 m. ir −5,6 % BVP 2021 m. Numatoma, kad valdžios sektoriaus skolos ir BVP santykis 2020 m. pasieks 158,9 % BVP, o 2021 m. – 153,6 % BVP;

               (15)dėl to, kad Italija 2019 m. nesilaikė skolos taisyklės, ir dėl 2020 m. planuojamo 3 % BVP deficito ribos viršijimo 2020 m. gegužės 20 d. Komisija paskelbė pranešimą, parengtą pagal Sutarties 126 straipsnio 3 dalį. Apskritai analizė rodo, kad nėra pakankamai įrodymų, kad būtų galima daryti išvadą, jog Sutartyje ir Reglamente (EB) Nr. 1467/1997 apibrėžto skolos kriterijaus laikomasi arba nesilaikoma, tačiau deficito kriterijaus nesilaikoma;

               (16)dėl COVID-19 pandemijos nacionalinė sveikatos sistema patyrė precedento neturintį spaudimą, o tai rodo, kad yra struktūrinių trūkumų ir reikia didinti pasirengimą krizėms. Nors Italijos sveikatos priežiūros išlaidos yra mažesnės už ES vidurkį, šalies sveikatos priežiūros sistemai būdingos labai specializuotos ir kokybiškos universalios paslaugos ir apskritai jai pavyko užtikrinti prieinamas sveikatos priežiūros paslaugas. Vis dėlto, ypač prasidėjus pandemijai, sveikatos priežiūros sistemos valdymo susiskaidymas ir centrinės bei regioninės valdžios institucijų veiklos koordinavimas sulėtino kai kurių plitimo valdymo priemonių įgyvendinimą. Regioninių sveikatos priežiūros sistemų atsakas į krizę pirmiausia buvo grindžiamas ypatingu, visų pirma sveikatos priežiūros darbuotojų ir vietos socialinių tarnybų, sutelkimu. Taip buvo kompensuotos fizinės infrastruktūros ribos, sveikatos priežiūros darbuotojų skaičius ir investicijos, kuriomis pastaraisiais metais siekta gerinti struktūras ir paslaugas. Italijos vyriausybė dėjo daug pastangų, kad sušvelnintų viruso plitimą, sumažintų spaudimą ligoninėms ir sukurtų papildomų priežiūros pajėgumų. Siekiant užtikrinti saugų grįžimą prie gamybinės veiklos, šiuo metu rengiama ilgalaikė ribojimo strategija. Be valdymo procesų ir pasirengimo krizėms planų tobulinimo, laikotarpio po COVID-19 politika turėtų būti siekiama sumažinti viešųjų investicijų į sveikatos priežiūrą trūkumą. Vidutinės trukmės ir ilguoju laikotarpiu bus labai svarbu parengti strateginį investicijų planą siekiant padidinti Italijos sveikatos priežiūros sistemos atsparumą ir užtikrinti nuolatinį prieinamų sveikatos priežiūros paslaugų teikimą. Atsižvelgiant į dabartines sveikatos sektoriaus darbo jėgos prognozes, pirmiausia reikėtų rengti politiką, kuri padėtų pašalinti sveikatos sektoriaus darbo jėgos mokymo, įdarbinimo ir išlaikymo kliūtis;

               (17)izoliavimo priemonės, kurių imtasi reaguojant į sveikatos krizę, daro didelį neigiamą poveikį darbo rinkai ir socialinėms sąlygoms. Prieš krizę socialinė padėtis pamažu gerėjo, net jei skurdo ar socialinės atskirties, dirbančiųjų skurdo ir pajamų nelygybės rizika išliko didelė ir labai skirtinga įvairiuose regionuose. Atsižvelgiant į COVID-19 protrūkio poveikį ir jo padarinius, reikėtų stiprinti socialinės apsaugos tinklus, kad būtų užtikrintas tinkamas pajamų pakeitimas, neatsižvelgiant į užimtumo statusą, įskaitant tuos asmenis, kurie susiduria su socialinės apsaugos galimybių spragomis. Pajamų pakeitimo ir paramos stiprinimas yra ypač svarbūs netipiniams darbuotojams ir pažeidžiamoje padėtyje esantiems asmenims. Taip pat labai svarbu teikti paslaugas, kuriomis didinama socialinė įtrauktis ir įtrauktis į darbo rinką. Naujoji minimalių pajamų sistema, pagal kurią praėjusiais metais išmokos buvo mokamos daugiau kaip vienam milijonui namų ūkių (vidutiniškai 513 EUR), gali sušvelninti krizės padarinius. Tačiau būtų galima pagerinti jos galimybes pasiekti pažeidžiamas grupes. Vyriausybė laikinai nustatė papildomas „neatidėliotinas pajamas“, kad paremtų namų ūkius, kurie iki šiol neturėjo teisės gauti minimalių pajamų. Asmenims, dirbantiems šešėlinės ekonomikos sektoriuose, visų pirma žemės ūkio, maisto pramonės ir būsto sektoriuose, taip pat kyla pavojus susidurti su socialinės apsaugos galimybių ir pajamų rėmimo spragomis. Reaguodama į šį iššūkį, Vyriausybė neseniai sušvelnino nedeklaruojamą darbą dirbančių asmenų užimtumo statuso įteisinimo ir dirbančių migrantų leidimo gyventi gavimo ar pratęsimo taisykles. Neigiamos demografinės tendencijos ir protų nutekėjimas taip pat gali pakenkti augimo perspektyvoms. Be sudėtingesnių darbo rinkos sąlygų, kokybiškų paslaugų trūkumas skatina gyventojų skaičiaus mažėjimą pietiniuose regionuose ir kaimo vietovėse. Labai svarbu gerinti prieigą prie e. paslaugų, ypač atsižvelgiant į ribotą judumą;

               (18)nuo krizės pradžios Italija imasi veiksmų, kad sumažintų poveikį užimtumui. Sutrumpinto darbo laiko tvarka (Cassa integrazione) atliko svarbų vaidmenį ir tikimasi, kad taip bus ir ateityje. Išplėtus atitikties reikalavimams kriterijus, ši tvarka taikoma ir mažosioms bei labai mažoms įmonėms, taip pat visiems ekonomikos sektoriams ir darbuotojams. Be to, savarankiškai dirbantiems asmenims sukurta atskira (laikina) tvarka. Prieš krizę darbo rinkos sąlygos toliau gerėjo. 2019 m. užimtumo lygis pasiekė 64 % – tai didžiausias kada nors užfiksuotas lygis. Tačiau jis vis tiek buvo daug mažesnis už Sąjungos vidurkį. Nedarbo lygis, kaip ir kiti darbo rinkos sąstingio rodikliai, išliko aukštas ir, remiantis Komisijos prognoze, numatoma, kad 2020 m. jis toliau didės iki 11,8 %, o 2021 m. vėl sumažės iki 10,7 %. Laikinųjų darbo sutarčių dalis taip pat buvo didelė, nepaisant to, kad nuo 2018 m. vidurio darbo vietų kūrimas buvo susijęs su nuolatinėmis darbo vietomis. Ateityje, siekiant skatinti tvarų ir įtraukų ekonomikos atsigavimą, labai svarbu integruoti į darbo rinką neaktyvius jaunuolius ir moteris. Siekiant sustiprinti valstybines užimtumo tarnybas ir geriau jas integruoti į socialines tarnybas, suaugusiųjų mokymosi ir profesinio mokymo sritis, imtasi tam tikrų veiksmų. Tačiau šių tarnybų įdarbinimo pajėgumai tebėra menki ir įvairiuose regionuose labai skiriasi. Darbdavių dalyvavimas taip pat išlieka nedidelis. Palaipsniui atšaukiant izoliavimo priemones, įmonėms ir darbuotojams gali būti naudingos lanksčios darbo sąlygos ir nuotolinis darbas. Reaguodama į krizę Vyriausybė patvirtino laikinas priemones, kuriomis siekiama suderinti asmeninį ir profesinį gyvenimą, pavyzdžiui, skatinti pažangų darbo modelį ir specialias atostogas, taip pat suteikti kūdikių priežiūros kuponus. Nepaisant pastarojo meto pastangų, lygių galimybių ir profesinio bei asmeninio gyvenimo pusiausvyros politikos skatinimo priemonės, taip pat prieinamų ikimokyklinio ugdymo ir priežiūros bei ilgalaikės priežiūros paslaugų pasiūla tebėra silpnos ir menkai integruotos;

               (19)esant dabartinei ekstremaliajai situacijai taip pat matyti, kad reikia gerinti skaitmeninį mokymąsi ir įgūdžius, be kita ko, darbingo amžiaus suaugusiųjų ir nuotolinio mokymosi srityje. Siekiant skatinti pažangų ir įtraukų ekonomikos atsigavimą ir pagal planą įgyvendinti žaliąją ir skaitmeninę pertvarką, labai svarbu investuoti į švietimą ir įgūdžius. Šiuo atžvilgiu švietimo ir mokymo rezultatai tebėra didelis iššūkis Italijai. Pagrindinių įgūdžių įgijimo lygis įvairiuose regionuose labai skirtingas, o mokyklos nebaigusių asmenų skaičius gerokai viršija Sąjungos vidurkį (13,5 %, palyginti su 10,3 % 2019 m.), ypač ne Sąjungoje gimusių moksleivių atveju (33 %). Atsižvelgiant į judumo apribojimus, gali padidėti regioniniai ir teritoriniai skirtumai. Todėl ypač svarbu investuoti į nuotolinį mokymąsi, taip pat į skaitmeninę infrastruktūrą ir pedagogų bei besimokančių asmenų įgūdžius. Italijoje taip pat yra mažiau gamtos mokslų ir inžinerijos absolventų, palyginti su Sąjungos vidurkiu, o aukštąjį išsilavinimą įgijusių asmenų skaičius tebėra labai mažas (27,6 % 2019 m.). Be to, Italijos įmonės, palyginti su panašiomis šalimis, mažiau investuoja į savo darbuotojų mokymą, susijusį su informacinėmis ir ryšių technologijomis. Atsižvelgiant į mažėjantį žemos kvalifikacijos darbų skaičių, žemas žemos kvalifikacijos suaugusiųjų dalyvavimo mokymuose lygis taip pat kelia susirūpinimą. Siekiant padėti darbuotojams įgyti su darbo rinka susijusių įgūdžių ir skatinti teisingą perėjimą prie labiau skaitmeninės ir tvaresnės ekonomikos, kaip niekad svarbūs išlieka kvalifikacijos kėlimas ir perkvalifikavimas;

               (20)krizė sustiprino poreikį remti įmonių galimybes gauti finansavimą. Italija patvirtino keletą įmonių likvidumo srauto rėmimo schemų, be kita ko, pagal Laikinąją valstybės pagalbos priemonių, skirtų ekonomikai remti reaguojant į dabartinį COVID-19 protrūkį, sistemą
                  8
               . Tokias schemas labai svarbu veiksmingai įgyvendinti, be kita ko, pasitelkiant bankų sistemos teikiamas garantijas, siekiant užtikrinti, kad jomis galėtų pasinaudoti visos įmonės, ypač mažosios ir vidutinės įmonės (MVĮ) ir tos, kurios yra labiausiai paveiktuose sektoriuose ir geografinėse vietovėse, taip pat novatoriškos įmonės. Rengiant ir įgyvendinant šias priemones reikia atsižvelgti į bankų sektoriaus atsparumą. Rinkos finansavimui skirtomis tiesioginėmis dotacijomis ir paskatomis taip pat galima remti MVĮ ir novatoriškų įmonių likvidumą. Novatoriškoms įmonėms (dažnai neturinčioms užstato) sunkiau gauti kreditą, o dabartinė krizė gali pabloginti padėtį. Mokesčių ir socialinių įmokų mokėjimo valstybei atidėjimas padėjo pagerinti įmonių pinigų srautus. Tačiau reikėtų užkirsti kelią vėlavimui atlikti patvirtintus mokėjimus, nesvarbu, ar tai būtų administracinių institucijų ir įmonių, ar įmonių tarpusavio mokėjimai, nes tai stabdo visų įmonių, ypač mažesnių, likvidumą;

               (21)siekiant skatinti ekonomikos atsigavimą, bus svarbu paankstinti brandžių viešųjų investicinių projektų įgyvendinimą ir skatinti privačiąsias investicijas, be kita ko, imantis atitinkamų reformų. Investicijos, kuriomis remiama žalioji pertvarka, bus ypač svarbios siekiant remti ekonomikos atsigavimą ir didinti atsparumą ateityje. Italija yra labai pažeidžiama ekstremalių oro sąlygų ir hidrogeologinių nelaimių, įskaitant sausras ir miškų gaisrus. Kad Italija galėtų pereiti prie neutralizuoto poveikio klimatui ekonomikos, reikės didelių ilgalaikių privačiųjų ir viešųjų investicijų, visų pirma į naujos atsinaujinančiųjų išteklių energijos gamybą, elektros energijos infrastruktūrą, energijos vartojimo efektyvumą ir kt. Žaliojo kurso investicijos, skirtos kovai su klimato kaita, yra nustatytos Italijos nacionaliniame energetikos ir klimato srities veiksmų plane. Jos yra labai svarbios kovojant su klimato kaitos keliama grėsme ir kartu vaidina esminį vaidmenį gaivinant Italijos ekonomiką bei stiprinant jos atsparumą. Žaliojo kurso investicijos taip pat yra labai svarbios mažinant oro taršos poveikį žmonių sveikatai Italijos miestuose, ypač Po baseine. Pavyzdžiui, tvaraus judumo iniciatyvų, tokių kaip vietinių viešųjų autobusų atnaujinimas, įgyvendinimas – spūsčių ir oro taršos problemų sprendimo pavyzdys. Vandentvarkos ir atliekų tvarkymo infrastruktūros trūkumas, ypač pietiniuose regionuose, daro poveikį aplinkai ir sveikatai, o Italijos ekonomika patiria didelių išlaidų ir praranda pajamų. Apskritai atsparumas klimato kaitai yra svarbus visai infrastruktūrai, įskaitant sveikatos priežiūros infrastruktūrą. Tam reikalingos prisitaikymo strategijos. Aplinkos ir klimato kaitos uždavinių, tokių kaip hidrologinė rizika, tvarus judumas mieste, energijos vartojimo efektyvumas, žiedinė ekonomika ir pramonės pertvarka, sprendimas suteikia galimybę padidinti našumą išvengiant netvarios praktikos. Kartu investicijos į tokius projektus gali padėti kurti darbo vietas ir paremti atsigavimą po krizės. Italijai reaguoti į kai kuriuos dėl perėjimo prie neutralizuoto poveikio klimatui ekonomikos kylančius iššūkius, visų pirma 2020 m. šalies ataskaitos
                  9
                D priede nurodytose teritorijose, turėtų padėti 2021–2027 m. Teisingos pertvarkos fondo programavimas. Tai suteiktų Italijai galimybę kuo geriau pasinaudoti šiuo fondu;

               (22)izoliavimas dėl COVID-19 protrūkio parodė, kad svarbu investuoti į ekonomikos skaitmeninimą ir įrodė skaitmeninės infrastruktūros svarbą. Žemas Italijos įmonių, ypač MVĮ ir labai mažų įmonių, skaitmeninio intensyvumo ir skaitmeninių žinių lygis sutrukdė joms pasiūlyti e. prekybos ir nuotolinio darbo sprendimų, taip pat teikti ir naudoti skaitmenines priemones izoliavimo laikotarpiu. Siekiant stiprinti e. verslo modelius ir padėti įmonėms prisitaikyti, taip pat didinti našumą ir konkurencingumą, labai svarbu investuoti į skaitmeninimą ir įgūdžius nuolat ir laiku įgyvendinant tikslinę nacionalinę politiką. Galimybė naudotis sparčia ir patikima skaitmenine infrastruktūra pasirodė esanti labai svarbi siekiant užtikrinti, kad valdžios, švietimo, sveikatos priežiūros ir medicinos sektoriuose būtų teikiamos esminės paslaugos, taip pat siekiant stebėti ir kontroliuoti epidemiją. Italija vis dar atsilieka, kiek tai susiję su į patalpas įvestų šviesolaidžio linijų aprėptimi kaimo vietovėse. Reikėtų priimti konkrečias priemones šiai spragai pašalinti, taip pat toliau skatinti ryšio diegimą;

               (23)gerai veikianti mokslinių tyrimų ir inovacijų sistema yra nuolatinės, nuoseklios ir įrodymais pagrįstos politikos paramos, investicijų ir tinkamo žmogiškojo kapitalo rezultatas. Dabartinė krizė aiškiai parodė, kad reikia toliau stiprinti spartų mokslininkų keitimąsi duomenimis, įskaitant galimybę naudotojams nemokamai susipažinti su rezultatais ir įrodymais ir prieigą prie atvirojo mokslo. Pastaroji galimybė, taip pat mokslo ir verslo atstovų bendradarbiavimas akivaizdžiai padeda pateikti rinkai mokslinių tyrimų rezultatus, įskaitant tuos, kurie reikalingi vakcinoms ir terapijai, remiantis Italijos pranašumais medicinos pramonės ir mokslinių tyrimų sektoriuje;

               (24)veiksmingas viešasis administravimas yra labai svarbus siekiant užtikrinti, kad priemonės, priimtos reaguojant į ekstremaliąją situaciją ir remiant ekonomikos atsigavimą, nebūtų įgyvendinamos lėčiau. Socialinės išmokos, likvidumo priemonės, investicijų telkimas laikotarpio pradžioje ir kt. negali būti veiksmingi, jei jiems trukdo viešojo sektoriaus kliūtys. Trūkumai apima ilgai trunkančias procedūras, įskaitant civilinės teisenos procedūras, žemą skaitmeninimo lygį ir menkus administracinius gebėjimus. Procedūros ir patikros turi būti vykdomos greitai, atsižvelgiant į tai, kad labai padidinami viešieji ištekliai ekonominei veiklai remti. Iki krizės viešojo administravimo institucijų skaitmeninimas buvo netolygus. Valdžios institucijų atstovai ir plačioji visuomenė mažai bendravo internetu. Regionų ir savivaldybių valdomų administracinių procedūrų, kurias galima pradėti ir užbaigti tik skaitmeniniu būdu, yra mažai. Krizė taip pat atskleidė viešųjų skaitmeninių paslaugų sąveikumo trūkumą. Siekiant palengvinti viešojo administravimo institucijų gebėjimą reaguoti į verslo poreikius, reikia patobulinti ir supaprastinti sektorių reguliavimą, kartu šalinant likusias konkurencijos kliūtis. Galiausiai veiksminga teisingumo sistema yra labai svarbi siekiant užtikrinti investicijų patrauklumą ir verslui palankią ekonomiką, todėl ji bus itin svarbi gaivinant ekonomiką, be kita ko, sudarant sąlygas veiksmingoms gelbėjimo ir ekonomikos gaivinimo sistemoms;

               (25)nors šiose rekomendacijose dėmesys sutelktas į pandemijos socioekonominio poveikio švelninimą ir palankesnių sąlygų ekonomikai atsigauti sudarymą, 2019 m. liepos 9 d. Tarybos priimtose 2019 m. konkrečioms šalims skirtose rekomendacijose taip pat aptartos reformos, būtinos siekiant reaguoti į vidutinio laikotarpio ir ilgalaikius struktūrinius iššūkius. Tos rekomendacijos tebėra aktualios, o jų įgyvendinimas bus toliau stebimas per visą kitų metų Europos semestro metinį ciklą. Taip pat bus stebimas ir rekomendacijų dėl ekonominės politikos, susijusios su investicijomis, įgyvendinimas. Į pastarąsias rekomendacijas turėtų būti atsižvelgta strateginio sanglaudos politikos finansavimo po 2020 m. programavimo procese, be kita ko, rengiant dabartinės krizės poveikio švelninimo priemones ir išėjimo iš jos strategijas;

               (26)Italijos vyriausybės patvirtintos priemonės namų ūkiams ir įmonėms remti taip pat naudingos siekiant išsaugoti bankų sektoriaus kapitalizaciją ir atsparumą dabartinėmis sudėtingomis veiklos sąlygomis. Nepaisant priimtų rizikos mažinimo priemonių, įskaitant bankų priežiūros institucijų suteiktą prudencinį lankstumą, COVID-19 protrūkis taip pat blogina bankų turto kokybę visoje Sąjungoje ir manoma, kad tai ir toliau tęsis ateinančiomis savaitėmis ir mėnesiais, taip pat ir Italijoje. Tai, taip pat sulėtėjusi teismo proceso bei sumažėjusios vertės turto tvarkymo veikla, daro poveikį neveiksnių paskolų mažinimo pastangoms. Šiuo atžvilgiu tvarių sprendimų, skirtų nuo krizės nukentėjusiems perspektyviems skolininkams, skatinimas, be kita ko, vengiant teisinio automatiškumo, yra būtina turto kokybės užtikrinimo sąlyga. Tuo tarpu tikslių ataskaitų apie turto kokybės pablogėjimą ir apdairius kredito standartus užtikrinimas taip pat gali padėti remti antrinės neveiksnių paskolų rinkos veikimą ir sumažinti neigiamą poveikį esamoms neveiksnių paskolų perleidimo iniciatyvoms;

               (27)Veiksminga korupcijos prevencija ir sankcijos gali atlikti svarbų vaidmenį užtikrinant Italijos atsigavimą po krizės. Skaidrumas viešajame sektoriuje ir sugriežtintos kontrolės priemonės, visų pirma kovojant su korupcija, gali padėti išvengti organizuoto nusikalstamumo atstovų mėginimų įsiskverbti į ekonominį ir finansinį gyvenimą, iškreipti viešųjų pirkimų procedūras ir apskritai nukreipti investicijoms reikalingus viešuosius išteklius. Kartu viešųjų pirkimų procedūros turėtų išlikti veiksmingos, suderinant kruopščios stebėsenos ir savalaikiškumo poreikius. Baudžiamųjų bylų nagrinėjimo laikas apeliaciniuose teismuose vis dar kelia susirūpinimą, tačiau Parlamente svarstomos išsamios baudžiamojo proceso supaprastinimo reformos. Neseniai buvo sustiprinta Italijos kovos su korupcija sistema, tačiau ji turi būti užbaigta, be kita ko, taikant sankcijas renkamiems valstybės pareigūnams interesų konfliktų atveju;

               (28)Europos semestras yra nuolatinio Sąjungos ekonominės ir užimtumo politikos koordinavimo sistema, galinti prisidėti prie tvarios ekonomikos.  Užtikrindama, kad būtų visapusiškai įgyvendintos toliau pateiktos rekomendacijos, Italija prisidės prie pažangos, daromos siekiant DVT, ir bendrų pastangų užtikrinti konkurencingą tvarumą Sąjungoje;

               (29)siekiant greitai atsigauti nuo ekonominio COVID-19 poveikio, labai svarbu glaudžiai koordinuoti ekonominės ir pinigų sąjungos šalių ekonomiką. Italija, kaip valstybė narė, kurios valiuta yra euro, atsižvelgdama į Euro grupės politines gaires, turėtų užtikrinti, kad jos politika ir toliau atitiktų rekomendacijas euro zonai ir būtų koordinuojama su kitų euro zonos valstybių narių politika;

               (30)per 2020 m. Europos semestrą Komisija atliko išsamią Italijos ekonominės politikos analizę ir ją paskelbė 2020 m. šaliai skirtoje ataskaitoje. Be to, ji įvertino 2020 m. stabilumo programą ir tolesnius veiksmus, kurių Italija ėmėsi atsižvelgdama į ankstesniais metais jai skirtas rekomendacijas. Komisija įvertino ne tik jų svarbą tvariai fiskalinei ir socialinei bei ekonominei Italijos politikai, bet ir tai, kaip jie atitinka Sąjungos taisykles ir gaires, nes būtina stiprinti bendrą Sąjungos ekonomikos valdymą Sąjungos lygio priemonėmis prisidedant prie būsimų nacionalinių sprendimų;

               (31)atsižvelgdama į tą vertinimą, Taryba išnagrinėjo 2020 m. stabilumo programą, o jos nuomonė
                  10
                pateikta visų pirma toliau išdėstytoje 1 rekomendacijoje;

               (32)atsižvelgdama į Komisijos nuodugnios apžvalgos ir šio vertinimo rezultatus, Taryba išnagrinėjo [2020 m. nacionalinę reformų programą ir] 2020 m. stabilumo programą. Šiose rekomendacijose atsižvelgiama į poreikį kovoti su pandemija ir sudaryti palankesnes sąlygas ekonomikai atsigauti, nes tai pirmas būtinas žingsnis, kuris leistų koreguoti disbalansą. Rekomendacijos, kuriomis tiesiogiai mažinamas Komisijos pagal Reglamento (ES) Nr. 1176/2011 6 straipsnį nustatytas makroekonominis disbalansas, atspindėtos 1, 2, 3 ir 4 rekomendacijose,

               REKOMENDUOJA Italijai 2020 ir 2021 m. imtis šių veiksmų:

               1.Laikantis bendrosios nukrypti leidžiančios išlygos, imtis visų būtinų priemonių, kad būtų veiksmingai kovojama su pandemija, palaikoma ekonomika ir remiamas būsimas atsigavimas. Kai leis ekonominės sąlygos, vykdyti fiskalinę politiką, kuria siekiama užtikrinti apdairią vidutinio laikotarpio fiskalinę būklę ir skolos tvarumą, kartu didinant investicijas. Didinti sveikatos sistemos atsparumą ir pajėgumą sprendžiant problemas, susijusias su sveikatos priežiūros darbuotojais, svarbiais medicinos reikmenimis ir infrastruktūra. Stiprinti nacionalinių ir regioninių valdžios institucijų veiklos koordinavimą.

               2.Tinkamai pakeisti pajamas ir suteikti galimybę, visų pirma netipiniams darbuotojams, naudotis socialine apsauga. Mažinti krizės poveikį užimtumui, be kita ko, pasitelkiant lankstaus darbo laiko tvarką ir aktyvią užimtumo paramą. Stiprinti nuotolinį mokymąsi ir įgūdžius, taip pat ir skaitmenine forma.

               3.Užtikrinti veiksmingą priemonių, kuriomis siekiama užtikrinti mažųjų ir vidutinių įmonių, novatoriškų įmonių ir savarankiškai dirbančių asmenų likvidumą ir vengti vėluoti atlikti mokėjimus. Siekiant paremti ekonomikos atsigavimą, paankstinti brandžių viešųjų investicinių projektų įgyvendinimą ir skatinti privačiąsias investicijas. Sutelkti investicijas į žaliąją ir skaitmeninę pertvarką, visų pirma į švarią ir veiksmingą energijos gamybą ir naudojimą, mokslinius tyrimus ir inovacijas, darnųjį viešąjį transportą, atliekų tvarkymą ir vandentvarką, taip pat į sustiprintą skaitmeninę infrastruktūrą, kad būtų užtikrintas pagrindinių paslaugų teikimas.

               4.Didinti teismų sistemos ir viešojo administravimo veiksmingumą.

               Priimta Briuselyje

                     Tarybos vardu

                     Pirmininkas

                     (1)

                        OL L 209, 1997 8 2, p. 1.

                     (2)

                        OL L 306, 2011 11 23, p. 25.

                     (3)

                        SWD(2020) 511 final.

                     (4)

                        OL C 301, 2019 9 5, p. 117.

                     (5)

                        COM(2020) 112 final.

                     (6)

                        COM(2020) 123 final.

                     (7)

                        2020 m. kovo 30 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) 2020/460, kuriuo dėl konkrečių priemonių investicijoms į valstybių narių sveikatos priežiūros sistemas ir kitus jų ekonomikos sektorius sutelkti reaguojant į COVID-19 protrūkį iš dalies keičiami reglamentai (ES) Nr. 1301/2013, (ES) Nr. 1303/2013 ir (ES) Nr. 508/2014 (Atsako į koronaviruso grėsmę investicijų iniciatyva) (OL L 99, 2020 3 31, p. 5), ir 2020 m. balandžio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) 2020/558, kuriuo iš dalies keičiami reglamentai (ES) Nr. 1301/2013 ir (ES) Nr. 1303/2013, kiek tai susiję su konkrečiomis priemonėmis, kuriomis sudaromos išskirtinės lanksčios sąlygos naudoti Europos struktūrinių ir investicijų fondų lėšas reaguojant į COVID-19 protrūkį (OL L 130, 2020 4 24, p. 1).

                     (8)

                        OL C 91I, 2020 3 20, p. 1–9.

                     (9)

                        SWD(2020) 511 final.

                     (10)

                        Pagal Tarybos reglamento (EB) Nr. 1466/97 5 straipsnio 2 dalį.


               EUROPOS KOMISIJA
            Briuselis, 2020 05 20
            COM(2020) 515 final
            Rekomendacija
            TARYBOS REKOMENDACIJA
            dėl 2020 m. Lietuvos nacionalinės reformų darbotvarkės su Tarybos nuomone dėl 2020 m. Lietuvos stabilumo programos

               Rekomendacija

               TARYBOS REKOMENDACIJA

               dėl 2020 m. Lietuvos nacionalinės reformų darbotvarkės su Tarybos nuomone dėl 2020 m. Lietuvos stabilumo programos

               EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,

               atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 121 straipsnio 2 dalį ir 148 straipsnio 4 dalį,

               atsižvelgdama į 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei koordinavimo
                  1
               , ypač į jo 5 straipsnio 2 dalį,

               atsižvelgdama į 2011 m. lapkričio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 1176/2011 dėl makroekonominių disbalansų prevencijos ir naikinimo
                  2
               , ypač į jo 6 straipsnio 1 dalį,

               atsižvelgdama į Europos Komisijos rekomendaciją,

               atsižvelgdama į Europos Parlamento rezoliucijas,

               atsižvelgdama į Europos Vadovų Tarybos išvadas,

               atsižvelgdama į Užimtumo komiteto nuomonę,

               atsižvelgdama į Ekonomikos ir finansų komiteto nuomonę,

               atsižvelgdama į Socialinės apsaugos komiteto nuomonę,

               atsižvelgdama į Ekonominės politikos komiteto nuomonę,

               kadangi:

               (1)2019 m. gruodžio 17 d. Komisija priėmė metinę tvaraus augimo strategiją, kuria pradedamas 2020 m. Europos ekonominės politikos koordinavimo semestras. Ji tinkamai atsižvelgė į 2017 m. lapkričio 17 d. Europos Parlamento, Tarybos ir Komisijos paskelbtą Europos socialinių teisių ramstį. 2019 m. gruodžio 17 d. Komisija pagal Reglamentą (ES) Nr. 1176/2011 priėmė ir įspėjimo mechanizmo ataskaitą – joje Lietuva nenurodyta kaip viena iš valstybių narių, dėl kurių reikės parengti nuodugnią apžvalgą. Tą pačią dieną Komisija taip pat priėmė rekomendaciją dėl Tarybos rekomendacijos dėl euro zonos ekonominės politikos;

               (2)2020 m. vasario 26 d. paskelbta 2020 m. Lietuvai skirta ataskaita
                  3
               . Joje įvertinta Lietuvos pažanga, padaryta įgyvendinant 2019 m. liepos 9 d. Tarybos priimtas šaliai skirtas rekomendacijas
                  4
               , veiksmai, kurių šalis ėmėsi atsižvelgdama į ankstesniais metais priimtas rekomendacijas, ir Lietuvos pažanga siekiant nacionalinių tikslų pagal strategiją „Europa 2020“;

               (3)2020 m. kovo 11 d. Pasaulio sveikatos organizacija COVID-19 protrūkį oficialiai paskelbė pasauline pandemija. Dėl pandemijos piliečiai, visuomenė ir ekonomika pateko į ekstremalią didelio pavojaus visuomenės sveikatai situaciją. Ji kelia didžiulį spaudimą nacionalinėms sveikatos sistemoms, trikdo pasaulines tiekimo grandines, kelia finansų rinkų nestabilumą, lemia vartotojų paklausos sukrėtimus ir neigiamai veikia įvairius sektorius. Ji kelia grėsmę žmonių darbo vietoms, jų pajamoms ir įmonių verslui. Jos sukeltas didelis ekonominis sukrėtimas jau turi skaudžių pasekmių Europos Sąjungoje. 2020 m. kovo 13 d. Komisija priėmė komunikatą
                  5
               , kuriuo raginama užtikrinti suderintą ekonominį atsaką į krizę, įtraukiant visus nacionalinio ir Sąjungos lygmens suinteresuotuosius subjektus;

               (4)kelios valstybės narės paskelbė nepaprastąją padėtį arba ėmėsi neatidėliotinų priemonių. Visos neatidėliotinos priemonės turėtų būti griežtai proporcingos, būtinos, ribotos trukmės ir atitikti Europos bei tarptautinius standartus. Joms turėtų būti taikoma demokratinė priežiūra ir nepriklausoma teisminė peržiūra;

               (5)2020 m. kovo 20 d. Komisija priėmė Komunikatą dėl Stabilumo ir augimo pakte nustatytos bendrosios išvengimo sąlygos taikymo
                  6
               . Pagal Reglamento (EB) Nr. 1466/97 5 straipsnio 1 dalyje, 6 straipsnio 3 dalyje, 9 straipsnio 1 dalyje bei 10 straipsnio 3 dalyje ir Reglamento (EB) Nr. 1467/97 3 straipsnio 5 dalyje bei 5 straipsnio 2 dalyje nustatytą išlygą sudaromos palankesnės sąlygos koordinuoti biudžeto politiką esant dideliam ekonomikos nuosmukiui. Komunikate Komisija pritarė Tarybos nuomonei, kad, atsižvelgiant į numatomą didelį ekonomikos nuosmukį dėl COVID-19 protrūkio, dabartinės sąlygos leidžia pradėti taikyti šią išlygą. 2020 m. kovo 23 d. valstybių narių finansų ministrai pritarė Komisijos vertinimui. Pradėjus taikyti bendrąją nukrypti leidžiančią išlygą leidžiama laikinai nukrypti nuo vidutinio laikotarpio biudžeto tikslui pasiekti numatyto koregavimo plano, jei tai nekelia pavojaus fiskaliniam tvarumui vidutiniu laikotarpiu. Kalbant apie korekcinę dalį, Taryba taip pat gali, remdamasi Komisijos rekomendacija, priimti patikslintą fiskalinę trajektoriją. Taikant bendrąją nukrypti leidžiančią išlygą Stabilumo ir augimo pakto procedūros nestabdomos. Ji suteikia galimybę valstybėms narėms nukrypti nuo paprastai taikomų biudžetinių reikalavimų, o Komisijai ir Tarybai – imtis būtinų politikos koordinavimo priemonių laikantis Pakto;

               (6)siekiant apriboti ir kontroliuoti pandemijos plitimą, padidinti nacionalinių sveikatos sistemų atsparumą, verslui bei namų ūkiams teikiamos paramos priemonėmis sušvelninti socioekonominius padarinius ir užtikrinti adekvačias sveikatos ir saugos sąlygas darbo vietoje, kad būtų galima atnaujinti ekonominę veiklą, reikia nuolatinių veiksmų. Kad paremtų valstybių narių pastangas tose srityse, ES turėtų visapusiškai išnaudoti įvairias turimas priemones. Be to, valstybės narės ir Sąjunga turėtų bendradarbiaudamos rengti priemones, kurios yra būtinos, kad galėtume grįžti prie įprasto savo visuomenės ir ekonomikos funkcionavimo ir tvaraus augimo, įtraukdamos, inter alia, žaliąją pertvarką bei skaitmeninę transformaciją ir naudodamosi visa krizės metu įgyta patirtimi;

               (7)dėl COVID-19 krizės išryškėjo bendrosios rinkos gebėjimas lanksčiai prisitaikyti prie išskirtinių aplinkybių. Vis dėlto siekiant užtikrinti greitą ir sklandų perėjimą prie atsigavimo etapo ir laisvo prekių, paslaugų bei darbuotojų judėjimo, išskirtines priemones, neleidžiančias įprastai veikti bendrajai rinkai, būtina panaikinti, kai tik jos bus nebebūtinos. Dabartinė krizė parodė, kad sveikatos sektoriuje reikia pasirengimo krizėms planų, visų pirma apimančių geresnes pirkimo strategijas, diversifikuotas tiekimo grandines ir strateginius būtiniausių prekių rezervus. Jie yra esminiai platesnių pasirengimo krizėms planų rengimo elementai;

               (8)kad visus nenaudojamus Europos struktūrinių ir investicijų fondų išteklius valstybės narės galėtų sutelkti išskirtiniam COVID-19 pandemijos poveikiui švelninti, Sąjungos teisės aktų leidėjas jau priėmė atitinkamų teisės aktų pakeitimus
                  7
               . Tais pakeitimais bus suteikta papildomų lankstumo galimybių ir nustatytos supaprastintos ir racionalizuotos procedūros. Siekiant sumažinti pinigų srautų sunkumus, valstybėms narėms taip pat suteikta galimybė 2020–2021 finansiniais metais pasinaudoti 100 % bendru finansavimu iš Sąjungos biudžeto. Lietuva raginama visapusiškai pasinaudoti tomis galimybėmis, kad padėtų asmenims ir sektoriams, kuriuos šie iššūkiai paveikė labiausiai;

               (9)dėl skirtingų specializacijos modelių tikėtina, kad skirtinguose Lietuvos sektoriuose ir regionuose socioekonominiai pandemijos padariniai bus nevienodi. Todėl kyla rizika, kad skirtumai Lietuvoje didės. Atsižvelgiant į riziką, kad laikinai sutriks valstybių narių tarpusavio konvergencijos procesas, dabartinėmis aplinkybėmis reikia tikslinių atsakomųjų politikos priemonių;

               (10)2020 m. gegužės 15 d. Lietuva pateikė 2020 m. nacionalinę reformų darbotvarkę, o 2020 m. balandžio 30 d. – 2020 m. stabilumo programą. Siekiant atsižvelgti į jų tarpusavio sąsajas, abi programos vertintos vienu metu;

               (11)šiuo metu Lietuvai taikoma Stabilumo ir augimo pakto prevencinė dalis;

               (12)2020 m. stabilumo programoje Vyriausybė numato nominaliojo balanso pablogėjimą nuo 0,3 % BVP pertekliaus 2019 m. iki 11,4 % BVP deficito 2020 m. Numatoma, kad 2021 m. deficitas sumažės iki 3,9 % BVP. 2020 m. stabilumo programoje numatoma, kad iki 36,3 % BVP 2019 m. padidėjęs valdžios sektoriaus skolos santykis su BVP 2020 m. išaugs iki 50,6 %. Makroekonominę ir fiskalinę perspektyvą veikia didelis neapibrėžtumas dėl COVID-19 pandemijos;

               (13)reaguodama į COVID-19 pandemiją ir laikydamasi suderinto Sąjungos požiūrio, Lietuva ėmėsi biudžetinių priemonių, kad padidintų sveikatos sistemos pajėgumą, suvaldytų pandemiją ir suteiktų pagalbą labiausiai nukentėjusiems asmenims ir sektoriams. Pagal 2020 m. stabilumo programą tos biudžetinės priemonės sudarė 6,8 % BVP. Šios priemonės apima mokesčių atidėjimą, papildomą finansavimą medicinos atsargoms pirkti, subsidijas darbo vietoms išlaikyti ir socialines išmokas savarankiškai dirbantiems asmenims ir darbuotojams, nukentėjusiems nuo COVID-19 krizės. Kadangi Komisijos atlikta kai kurių priemonių struktūros ir įgyvendinimo analizė rodo palyginti nedidelį galimą panaudojimą, Komisija darė prielaidą, kad Vyriausybės priemonių poveikis viešiesiems finansams bus mažesnis. Be to, Lietuva paskelbė apie diskrecines priemones, kurios, nors ir nedaro tiesioginio poveikio biudžetui, padės reaguoti į krizę, be kita ko, palaikant įmonių likvidumą; 2020 m. stabilumo programoje įvertinta, kad jos sudarys 3,8 % BVP. Tos priemonės apima paskolų garantijas (2,9 % BVP). Apskritai priemonės, kurių ėmėsi Lietuva, atitinka Komisijos komunikate dėl suderinto ekonominio atsako į COVID-19 protrūkį išdėstytas gaires. Visiškas tų priemonių įgyvendinimas, o vėliau, kai leis ekonominės sąlygos, fiskalinės politikos perorientavimas siekiant užtikrinti apdairią vidutinio laikotarpio fiskalinę būklę padės išsaugoti fiskalinį tvarumą vidutiniu laikotarpiu;

               (14)remiantis Komisijos 2020 m. pavasario prognoze, grindžiama nesikeičiančios politikos scenarijumi, Lietuvos valdžios sektoriaus balansas bus −6,9 % BVP 2020 m. ir −2,7 % BVP 2021 m. Numatoma, kad 2020 ir 2021 m. valdžios sektoriaus skolos santykis vis dar neviršys 60 % BVP;

               (15)dėl 2020 m. Lietuvos planuojamo 3 % BVP deficito ribos viršijimo 2020 m. gegužės 20 d. Komisija paskelbė pranešimą, parengtą pagal Sutarties 126 straipsnio 3 dalį. Apskritai analizė rodo, kad Sutartyje ir Reglamente (EB) Nr. 1467/1997 apibrėžtas deficito kriterijus nėra įvykdytas;

               (16)pagal Komisijos 2020 m. pavasario prognozę numatoma, kad Lietuvos BVP susitrauks 8 %, o 2021 m. turėtų greitai atsigauti 7,5 %. Siekdama reaguoti į COVID-19 protrūkį ir sušvelninti ekonominius padarinius, kovo 16 d. Lietuva paskelbė Ekonomikos skatinimo ir koronaviruso (COVID-19) plitimo sukeltų pasekmių mažinimo priemonių planą. Planui numatyta skirti 2,5 mlrd. EUR, arba 6,3 % šalies bendrojo vidaus produkto (BVP), įskaitant iki 500 mln. EUR sumą, arba 1,3 % BVP, sveikatos sistemai būtiniems ištekliams užtikrinti. Dar 500 mln. EUR skirta darbo vietoms ir gyventojų pajamoms išsaugoti. 500 mln. EUR padidintas valstybės garantijų fondų limitas, taip pat ekonomikai skatinti patvirtinta papildomų valstybės garantijų iki 500 mln. EUR. Balandžio mėn. Europos Komisija patvirtino kelias Lietuvos parengtas pagalbos schemas, skirtas Lietuvos ekonomikai remti per COVID-19 protrūkį. Tų schemų tikslas – padėti patenkinti skubius įmonių apyvartinio kapitalo poreikius ir tęsti veiklą per pandemiją ir po jos. Be to, Lietuvos bankas sušvelnino kai kuriuos kapitalo reikalavimus, kad komerciniai bankai galėtų padidinti skolinimą realiajai ekonomikai;

               (17)iš dalies dėl sveikatos sistemos, kuri nepakankamai finansuojama, neoptimalaus efektyvumo Lietuvos sveikatos rezultatai ilgą laiką atsilieka nuo kitų valstybių narių. Dėl dabartinės pandemijos sistemai kilo papildomas spaudimas ir dar labiau išryškėjo struktūriniai iššūkiai, be kita ko, lėta pažanga gerinant paslaugų kokybę, nepakankamas investavimas į pirminę sveikatos priežiūrą ir nepadaryta pažanga pritaikant ligoninių tinklą, kad jis taptų efektyvesnis ir labiau atitiktų poreikius.  COVID-19 krizė taip pat atskleidžia sveikatos netolygumus, susijusius su darbo jėgos trūkumu ir geografine paslaugų ir jų poreikių neatitiktimi. Lietuvai reikia sutelkti išteklius, kurių reikia siekiant įveikti dabartinę krizę ir ateityje padidinti savo sveikatos sistemos atsparumą. Nors skubiais veiksmais daugiausia dėmesio skiriama pajėgumų, susijusių su sveikatos priežiūros darbuotojais ir svarbiais medicinos reikmenimis bei įranga, stiprinimui siekiant išgelbėti gyvybes pandemijos metu, reikėtų plėsti ilgalaikes investicijas siekiant padidinti sveikatos sistemos atsparumą, kad ji galėtų nuolat tęsti veiklą, vėl imti veikti optimaliai ir pasirengti naujiems sukrėtimams. Todėl reikės skirti pakankamai išteklių sveikatos sistemos prieinamumui, efektyvumui ir kokybei gerinti, kad ji galėtų geriau reaguoti į dažnesnių lėtinių sveikatos sutrikimų, senėjimo ir įsisenėjusių sveikatos netolygumų iššūkius. Šiuo atžvilgiu itin svarbi pirminė sveikatos priežiūra ir e. sveikatos plėtra. Be to, Lietuva turėtų užtikrinti, kad pastaruoju metu pagerėjęs sveikatos priežiūros įperkamumas nepablogėtų. Galiausiai būsimam atsparumui užtikrinti taip pat reikės didinti sistemos gebėjimą keisti nesveiką gyvenseną (tai vienas iš kitų svarbių veiksnių, lemiančių prastus sveikatos rezultatus Lietuvoje) ir dėti daugiau pastangų, kad ilgalaikės priežiūros sektorius pasirengtų veikti visuomenei senėjant;

               (18)prieš COVID-19 pandemiją dalyvavimas darbo rinkoje buvo aktyvus, o nedarbo lygis žemas, tačiau dėl krizės kilo naujų iššūkių. Pasinaudodama Sąjungos finansavimu Lietuva įgyvendino sutrumpinto darbo laiko tvarką, kad sumažintų pandemijos pasekmes užimtumui, ir kitas priemones, kad sušvelnintų neigiamą poveikį įmonėms ir savarankiškai dirbantiems asmenims. Prieš krizę aktyvios darbo rinkos politikos priemonių aprėptis mažėjo, o dalyvavimo suaugusiųjų mokymosi programose lygis išliko žemas. Tačiau siekiant padėti bedarbiams kuo anksčiau grįžti į darbo rinką, reikės didinti aktyvios darbo rinkos politikos priemonių ir kitų priemonių, skirtų darbo jėgos kvalifikacijai keisti ir kelti, aprėptį. Siekiant užtikrinti prasmingą ir nepavėluotą socialinių partnerių dalyvavimą rengiant išėjimo iš krizės ir atsigavimo procesą, svarbu stiprinti jų gebėjimus;

               (19)nors prieš krizę imtasi veiksmų skurdo ir socialinės atskirties rizikai mažinti, pvz., padidinus universalią išmoką vaikui ir pensijas, skurdo ir pajamų nelygybės rodikliai vis dar tarp didžiausių ES. Lietuvos viešosios išlaidos socialinei apsaugai yra palyginti mažos, o socialinių pervedimų poveikis skurdo mažinimui yra nedidelis ir socialinių rodiklių suvestinėje vertinamas kaip kritinis. Šalies galimybes finansuoti viešąsias gėrybes bei paslaugas ir mažinti skurdą bei pajamų nelygybę riboja mažas mokesčių ir socialinių išmokų sistemos progresyvumas ir perskirstymo pajėgumas.  Tikėtina, kad neigiamas COVID-19 pandemijos poveikis užimtumui ir namų ūkių pajamoms šias problemas dar labiau paaštrins. Gali prireikti tokių laikinų priemonių kaip tinkamumo gauti išmokas kriterijų, kai kurių išmokų dydžių ir jų mokėjimo trukmės peržiūra, kad nuo pandemijos labiausiai nukentėjusių asmenų padėtis neblogėtų. Minimalios socialinės apsaugos sistema turėtų būti išplėsta, kad būtų remiamos visos grupės, įskaitant savarankiškai dirbančius asmenis, netipinius darbuotojus ir pažeidžiamiausius asmenis. Reikia stiprinti pagrindinių socialinių paslaugų teikimo ir aprūpinimo socialiniu būstu pastangas, kad paramą gautų tie, kuriems jos reikia;

               (20)viešojo sektoriaus paskolomis ir garantijomis įmonėms, visų pirma mažosioms ir vidutinėms įmonėms (MVĮ), teikiama likvidumo parama buvo itin svarbi, tačiau tarpininkai turi veiksmingai ir greitai ją paskirstyti, o paskolų teikimo sąlygose turi būti atsižvelgta į krizę. Rengiant ir įgyvendinant šias priemones reikia atsižvelgti į bankų sektoriaus atsparumą. Pagerinti MVĮ pinigų srautus padėtų mokesčių bei socialinių įmokų mokėjimo atidėjimas ir viešųjų institucijų sutartinių mokėjimų paspartinimas. Įsteigtoms naujoms pradedančiosioms ir veiklą plečiančioms įmonėms gali prireikti specialios paramos, pvz., užtikrinant, kad akcinio kapitalo dalių nuosavybė priklausytų viešosioms įstaigoms, ir nustatant paskatas rizikos kapitalo fondams didinti investicijas į šias įmones. Reikėtų toliau stengtis mažinti nereikalingą reguliavimo ir administracinę naštą ir teikti efektyvias skaitmenines viešąsias paslaugas piliečiams ir įmonėms;

               (21)Lietuva turėtų užtikrinti, kad jos priemonės, kuriomis skatinamas ekonomikos atsigavimas, būtų orientuotos į ateitį ir palengvintų skaitmeninę ir žaliąją pertvarką, o šiose srityse yra nemažai iššūkių. Kalbant apie skaitmeninę pertvarką, skaitmeninių įgūdžių lygis yra žemesnis už ES vidurkį: MVĮ nurodė patyrusios didelių sunkumų užpildyti laisvas IRT darbo vietas. Nors šviesolaidinio ryšio diegimo tiek miestuose, tiek kaimo vietovėse rodikliai viršija ES vidurkį, fiksuotojo plačiajuosčio ryšio aprėptis ir skverbtis yra labai maža, o tarp miestų ir kaimo vietovių tebėra didelių skirtumų;

               (22)siekiant paremti ekonomikos atsigavimą, bus svarbu paankstinti brandžių viešųjų investicinių projektų įgyvendinimą ir skatinti privačiąsias investicijas, be kita ko, imantis atitinkamų reformų. Kiek tai susiję su žaliąja pertvarka, visas Lietuvoje išmetamas šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekis nuo 2010 m. beveik nepakito. Lietuvos išteklių našumo rodiklis yra vienas mažiausių ES, o žiedinio (pakartotinio) medžiagų naudojimo lygis yra gerokai žemesnis už ES vidurkį. Pagal Lietuvos nacionalinį energetikos ir klimato srities veiksmų planą sumažinti ekonomikos priklausomybę nuo iškastinio kuro labai padėtų pastatų energinio naudingumo didinimas pasinaudojant energijos vartojimo efektyvumo ir atsinaujinančiųjų išteklių energijos sprendimais, šildymo sistemų modernizavimas ir didesnio transporto sektoriaus darnumo užtikrinimas. Tikslinės viešosios ir privačiosios investicijos, kuriomis siekiama spręsti šias problemas, ir kitos investicijos, darančios didelį poveikį aplinkai ir sveikatai, gali skatinti ekonomikos augimą bei atsparumą ir padėti užtikrinti tvarų atsigavimą po krizės. Jau suplanuotos investicijos, pavyzdžiui, pastatų renovacijos ir atsinaujinančiųjų išteklių energijos srityse, leidžia greitai nustatyti projektus, kurių įgyvendinimas galėtų būti paankstintas ir kurie prisidėtų prie ekonomikos atsigavimo. Vidutinio laikotarpio atsigavimo priemonių parengiamasis darbas galėtų būti grindžiamas valstybių narių nacionaliniais energetikos ir klimato srities veiksmų planais, bendro intereso projektų sąrašu ir infrastruktūros plėtros planais. Be to, projektas „Rail Baltica“ ir energetikos tinklų jungčių projektai yra pagrindiniai Lietuvos investicijų prioritetai, kuriais siekiama padidinti Lietuvos saugumą ir integraciją į ES bendrąją rinką. Lietuvai reaguoti į kai kuriuos dėl perėjimo prie neutralizuoto poveikio klimatui ekonomikos kylančius iššūkius, visų pirma šalies ataskaitos D priede nurodytose teritorijose, turėtų padėti 2021–2027 m. Teisingos pertvarkos fondo programavimas. Tai suteiktų Lietuvai galimybę kuo geriau pasinaudoti tuo fondu;

               (23)nors šiose rekomendacijose dėmesys sutelktas į pandemijos socioekonominio poveikio švelninimą ir palankesnių sąlygų ekonomikai atsigauti sudarymą, 2019 m. liepos 9 d. Tarybos priimtose 2019 m. konkrečioms šalims skirtose rekomendacijose taip pat aptartos reformos, būtinos siekiant reaguoti į vidutinio laikotarpio ir ilgalaikius struktūrinius iššūkius. Tos rekomendacijos tebėra aktualios, o jų įgyvendinimas bus toliau stebimas per visą kitų metų Europos semestro metinį ciklą. Taip pat bus stebimas ir rekomendacijų dėl ekonominės politikos, susijusios su investicijomis, įgyvendinimas. Į pastarąsias rekomendacijas turėtų būti atsižvelgta strateginio sanglaudos politikos finansavimo po 2020 m. programavimo procese, be kita ko, rengiant dabartinės krizės poveikio švelninimo priemones ir išėjimo iš jos strategijas;

               (24)Europos semestras yra nuolatinio Sąjungos ekonominės ir užimtumo politikos koordinavimo sistema, galinti prisidėti prie tvarios ekonomikos. 2020 m. nacionalinėse reformų programose valstybės narės įvertino pažangą, padarytą įgyvendinant Jungtinių Tautų darnaus vystymosi tikslus (DVT). Užtikrindama, kad būtų visapusiškai įgyvendintos toliau pateiktos rekomendacijos, Lietuva prisidės prie pažangos, daromos siekiant DVT, ir bendrų pastangų užtikrinti konkurencingą tvarumą Sąjungoje;

               (25)siekiant greitai atsigauti nuo ekonominio COVID-19 poveikio, labai svarbu glaudžiai koordinuoti ekonominės ir pinigų sąjungos šalių ekonomiką. Lietuva, kaip valstybė narė, kurios valiuta yra euro, atsižvelgdama į Euro grupės politines gaires, turėtų užtikrinti, kad jos politika ir toliau atitiktų rekomendacijas euro zonai ir būtų koordinuojama su kitų euro zonos valstybių narių politika;

               (26)per 2020 m. Europos semestrą Komisija atliko išsamią Lietuvos ekonominės politikos analizę ir ją paskelbė 2020 m. šaliai skirtoje ataskaitoje. Be to, ji įvertino 2020 m. stabilumo programą ir 2020 m. nacionalinę reformų darbotvarkę, taip pat veiksmus, kurių Lietuva ėmėsi atsižvelgdama į ankstesniais metais jai skirtas rekomendacijas. Komisija įvertino ne tik jų svarbą tvariai fiskalinei ir socialinei bei ekonominei Lietuvos politikai, bet ir tai, kaip jie atitinka Sąjungos taisykles ir gaires, nes būtina stiprinti bendrą Sąjungos ekonomikos valdymą Sąjungos lygio priemonėmis prisidedant prie būsimų nacionalinių sprendimų;

               (27)atsižvelgdama į tą vertinimą, Taryba išnagrinėjo 2020 m. stabilumo programą, o jos nuomonė
                  8
                pateikta visų pirma toliau išdėstytoje 1 rekomendacijoje,

               REKOMENDUOJA Lietuvai 2020 ir 2021 m. imtis šių veiksmų:

               1.Laikantis bendrosios nukrypti leidžiančios išlygos, imtis visų būtinų priemonių, kad būtų veiksmingai kovojama su pandemija, palaikoma ekonomika ir remiamas būsimas atsigavimas. Kai leis ekonominės sąlygos, vykdyti fiskalinę politiką, kuria siekiama užtikrinti apdairią vidutinio laikotarpio fiskalinę būklę ir skolos tvarumą, kartu didinant investicijas. Didinti sveikatos sistemos atsparumą, be kita ko, sutelkiant adekvatų finansavimą ir sprendžiant sveikatos priežiūros darbuotojų ir svarbių medicinos reikmenų trūkumo problemą. Gerinti sveikatos priežiūros paslaugų prieinamumą ir kokybę.

               2.Švelninti krizės poveikį užimtumui. Didinti aktyvios darbo rinkos politikos priemonių finansavimą bei aprėptį ir skatinti gerinti įgūdžius. Užtikrinti minimalios socialinės apsaugos sistemos aprėptį bei adekvatumą ir padidinti mokesčių ir socialinių išmokų sistemos veiksmingumą apsaugant nuo skurdo.

               3.Palaikyti įmonių, visų pirma mažųjų ir vidutinių įmonių ir į eksportą orientuotų sektorių, likvidumą. Siekiant paremti ekonomikos atsigavimą, paankstinti brandžių viešųjų investicinių projektų įgyvendinimą ir skatinti privačiąsias investicijas. Investicijas sutelkti į žaliąją ir skaitmeninę pertvarką, visų pirma, į labai didelio pajėgumo plačiajuosčio ryšio aprėptį ir skverbtį, švarią ir efektyvią energijos gamybą bei vartojimą ir darnųjį transportą. Skatinti technologines inovacijas mažosiose ir vidutinėse įmonėse.

               Priimta Briuselyje

                     Tarybos vardu

                     Pirmininkas

                     (1)

                        OL L 209, 1997 8 2, p. 1.

                     (2)

                        OL L 306, 2011 11 23, p. 25.

                     (3)

                        SWD(2020) 514 final.

                     (4)

                        OL C 301, 2019 9 5, p. 117.

                     (5)

                        COM(2020) 112 final.

                     (6)

                        COM(2020) 123 final.

                     (7)

                        2020 m. kovo 30 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) 2020/460, kuriuo dėl konkrečių priemonių investicijoms į valstybių narių sveikatos priežiūros sistemas ir kitus jų ekonomikos sektorius sutelkti reaguojant į COVID-19 protrūkį iš dalies keičiami reglamentai (ES) Nr. 1301/2013, (ES) Nr. 1303/2013 ir (ES) Nr. 508/2014 (Atsako į koronaviruso grėsmę investicijų iniciatyva) (OL L 99, 2020 3 31, p. 5), ir 2020 m. balandžio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) 2020/558, kuriuo iš dalies keičiami reglamentai (ES) Nr. 1301/2013 ir (ES) Nr. 1303/2013, kiek tai susiję su konkrečiomis priemonėmis, kuriomis sudaromos išskirtinės lanksčios sąlygos naudoti Europos struktūrinių ir investicijų fondų lėšas reaguojant į COVID-19 protrūkį (OL L 130, 2020 4 24, p. 1).

                     (8)

                        Pagal Tarybos reglamento (EB) Nr. 1466/97 5 straipsnio 2 dalį.


               EUROPOS KOMISIJA
            Briuselis, 2020 05 20
            COM(2020) 520 final
            Rekomendacija
            TARYBOS REKOMENDACIJA
            dėl 2020 m. Austrijos nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2020 m. Austrijos stabilumo programos

               Rekomendacija

               TARYBOS REKOMENDACIJA

               dėl 2020 m. Austrijos nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2020 m. Austrijos stabilumo programos

               EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,

               atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 121 straipsnio 2 dalį ir 148 straipsnio 4 dalį,

               atsižvelgdama į 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei koordinavimo
                  1
               , ypač į jo 5 straipsnio 2 dalį,

               atsižvelgdama į Europos Komisijos rekomendaciją,

               atsižvelgdama į Europos Parlamento rezoliucijas,

               atsižvelgdama į Europos Vadovų Tarybos išvadas,

               atsižvelgdama į Užimtumo komiteto nuomonę,

               atsižvelgdama į Ekonomikos ir finansų komiteto nuomonę,

               atsižvelgdama į Socialinės apsaugos komiteto nuomonę,

               atsižvelgdama į Ekonominės politikos komiteto nuomonę,

               kadangi:

               (1)2019 m. gruodžio 17 d. Komisija priėmė metinę tvaraus augimo strategiją, kuria pradedamas 2020 m. Europos ekonominės politikos koordinavimo semestras. Ji tinkamai atsižvelgė į 2017 m. lapkričio 17 d. Europos Parlamento, Tarybos ir Komisijos paskelbtą Europos socialinių teisių ramstį. 2019 m. gruodžio 17 d. Komisija pagal Reglamentą (ES) Nr. 1176/2011 priėmė ir įspėjimo mechanizmo ataskaitą – joje Austrija nenurodyta kaip viena iš valstybių narių, dėl kurių reikės parengti nuodugnią apžvalgą. Tą pačią dieną Komisija taip pat priėmė rekomendaciją dėl Tarybos rekomendacijos dėl euro zonos ekonominės politikos;

               (2)2020 m. vasario 26 d. paskelbta 2020 m. Austrijos ataskaita
                  2
               . Joje įvertinta Austrijos pažanga, padaryta įgyvendinant 2019 m. liepos 9 d. Tarybos priimtas šaliai skirtas rekomendacijas
                  3
               , veiksmai, kurių šalis ėmėsi atsižvelgdama į ankstesniais metais priimtas rekomendacijas, ir Austrijos pažanga siekiant nacionalinių tikslų pagal strategiją „Europa 2020“;

               (3)2020 m. kovo 11 d. Pasaulio sveikatos organizacija COVID-19 protrūkį oficialiai paskelbė pasauline pandemija. Dėl pandemijos piliečiai, visuomenė ir ekonomika pateko į ekstremalią didelio pavojaus visuomenės sveikatai situaciją. Ji kelia didžiulį spaudimą nacionalinėms sveikatos sistemoms, trikdo pasaulines tiekimo grandines, kelia finansų rinkų nestabilumą, lemia vartotojų paklausos sukrėtimus ir neigiamai veikia įvairius sektorius. Ji kelia grėsmę žmonių darbo vietoms, jų pajamoms ir įmonių verslui. Jos sukeltas didelis ekonominis sukrėtimas jau turi skaudžių pasekmių Europos Sąjungoje. 2020 m. kovo 13 d. Komisija priėmė komunikatą
                  4
               , kuriuo raginama užtikrinti suderintą ekonominį atsaką į krizę, įtraukiant visus nacionalinio ir Sąjungos lygmens suinteresuotuosius subjektus;

               (4)kelios valstybės narės paskelbė nepaprastąją padėtį arba ėmėsi neatidėliotinų priemonių. Visos neatidėliotinos priemonės turėtų būti griežtai proporcingos, būtinos, ribotos trukmės ir atitikti Europos bei tarptautinius standartus. Joms turėtų būti taikoma demokratinė priežiūra ir nepriklausoma teisminė peržiūra;

               (5)2020 m. kovo 20 d. Komisija priėmė komunikatą dėl Stabilumo ir augimo pakte nustatytos bendrosios išvengimo sąlygos taikymo
                  5
               . Pagal Reglamento (EB) Nr. 1466/97 5 straipsnio 1 dalyje, 6 straipsnio 3 dalyje, 9 straipsnio 1 dalyje bei 10 straipsnio 3 dalyje ir Reglamento (EB) Nr. 1467/97 3 straipsnio 5 dalyje bei 5 straipsnio 2 dalyje nustatytą išlygą sudaromos palankesnės sąlygos koordinuoti biudžeto politiką esant dideliam ekonomikos nuosmukiui. Komunikate Komisija pritarė Tarybos nuomonei, kad, atsižvelgiant į numatomą didelį ekonomikos nuosmukį dėl COVID-19 protrūkio, dabartinės sąlygos leidžia pradėti taikyti šią išlygą. 2020 m. kovo 23 d. valstybių narių finansų ministrai pritarė Komisijos vertinimui. Pradėjus taikyti bendrąją nukrypti leidžiančią išlygą leidžiama laikinai nukrypti nuo vidutinio laikotarpio biudžeto tikslui pasiekti numatyto koregavimo plano, jei tai nekelia pavojaus fiskaliniam tvarumui vidutiniu laikotarpiu. Kalbant apie korekcinę dalį, Taryba taip pat gali, remdamasi Komisijos rekomendacija, priimti patikslintą fiskalinę trajektoriją. Taikant bendrąją nukrypti leidžiančią išlygą Stabilumo ir augimo pakto procedūros nestabdomos. Ji suteikia galimybę valstybėms narėms nukrypti nuo paprastai taikomų biudžetinių reikalavimų, o Komisijai ir Tarybai – imtis būtinų politikos koordinavimo priemonių laikantis Pakto;

               (6)siekiant apriboti ir kontroliuoti pandemijos plitimą, padidinti nacionalinių sveikatos sistemų atsparumą, verslui bei namų ūkiams teikiamos paramos priemonėmis sušvelninti socioekonominius padarinius ir užtikrinti adekvačias sveikatos ir saugos sąlygas darbo vietoje, kad būtų galima atnaujinti ekonominę veiklą, reikia nuolatinių veiksmų. Kad paremtų valstybių narių pastangas tose srityse, ES turėtų visapusiškai išnaudoti įvairias turimas priemones. Be to, valstybės narės ir Sąjunga turėtų bendradarbiaudamos rengti priemones, kurios yra būtinos, kad galėtume grįžti prie įprasto savo visuomenės ir ekonomikos funkcionavimo ir tvaraus augimo, įtraukdamos, inter alia, žaliąją pertvarką bei skaitmeninę transformaciją ir naudodamosi visa krizės metu įgyta patirtimi;

               (7)dėl COVID-19 krizės išryškėjo bendrosios rinkos gebėjimas lanksčiai prisitaikyti prie išskirtinių aplinkybių. Vis dėlto siekiant užtikrinti greitą ir sklandų perėjimą prie atsigavimo etapo ir laisvo prekių, paslaugų bei darbuotojų judėjimo, išskirtines priemones, neleidžiančias įprastai veikti bendrajai rinkai, būtina panaikinti, kai tik jos bus nebebūtinos. Dabartinė krizė parodė, kad konkrečiai sveikatos sektoriuje reikia patikimų pasirengimo krizėms planų, visų pirma apimančių geresnes pirkimo strategijas, diversifikuotas tiekimo grandines ir strateginius būtiniausių prekių rezervus. Jie yra esminiai platesnių pasirengimo krizėms planų rengimo elementai;

               (8)Sąjungos teisės aktų leidėjas jau iš dalies pakeitė atitinkamas reguliavimo sistemas
                  6
               , kad visus nenaudojamus Europos struktūrinių ir investicijų fondų išteklius valstybės narės galėtų sutelkti išskirtiniam COVID-19 pandemijos poveikiui švelninti. Tais pakeitimais bus suteikta papildomų lankstumo galimybių ir nustatytos supaprastintos ir racionalizuotos procedūros. Siekiant sumažinti pinigų srautų sunkumus, valstybėms narėms taip pat suteikta galimybė 2020–2021 finansiniais metais pasinaudoti 100 % bendru finansavimu iš Sąjungos biudžeto. Austrija raginama visapusiškai pasinaudoti šiomis galimybėmis, kad padėtų asmenims ir sektoriams, kuriuos šie iššūkiai paveikė labiausiai;

               (9)dėl skirtingų specializacijos modelių, visų pirma regionuose, kurie labai priklauso nuo turizmo, tikėtina, kad socioekonominiai pandemijos padariniai skirtinguose regionuose bus nevienodi. Todėl kyla rizika, kad skirtumai tarp Austrijos regionų didės. Atsižvelgiant į riziką, kad laikinai sutriks valstybių narių tarpusavio konvergencijos procesas, dabartinėmis aplinkybėmis reikia tikslinių atsakomųjų politikos priemonių;

               (10)2020 m. balandžio 14 d. Austrija pateikė 2020 m. nacionalinę reformų programą, o 2020 m. balandžio 30 d. – 2020 m. stabilumo programą. Siekiant atsižvelgti į jų tarpusavio sąsajas, abi programos vertintos vienu metu;

               (11)šiuo metu Austrijai taikoma Stabilumo ir augimo pakto prevencinė dalis ir skolos taisyklė;

               (12)2020 m. stabilumo programos techniniame atnaujinime vyriausybė numato nominaliojo balanso pablogėjimą nuo 0,7 % BVP pertekliaus 2019 m. iki 8,0 % BVP deficito 2020 m. Numatoma, kad 2021 m. deficitas sumažės iki 1,9 % BVP. Pagal 2020 m. stabilumo programą numatoma, kad iki 70,4 % BVP 2019 m. sumažėjęs valdžios sektoriaus skolos ir BVP santykis 2020 m. išaugs iki 81,4 %. Makroekonominę ir fiskalinę perspektyvą veikia didelis neapibrėžtumas dėl COVID-19 pandemijos;

               (13)reaguodama į COVID-19 pandemiją ir laikydamasi suderinto Sąjungos požiūrio, Austrija ėmėsi biudžetinių priemonių, kad padidintų sveikatos sistemos pajėgumą, suvaldytų pandemiją ir suteiktų pagalbą labiausiai nukentėjusiems asmenims ir sektoriams. Pagal 2020 m. stabilumo programas tos biudžetinės priemonės sudarė 5,0 % BVP. Šios priemonės apima sveikatos priežiūros paslaugų gerinimą, neatidėliotiną pagalbą sunkumų patiriančioms įmonėms ir sutrumpinto darbo laiko tvarką. Be to, Austrija paskelbė apie priemones, kurios, nors ir nedaro tiesioginio poveikio biudžetui, padės remti įmonių likvidumą; 2020 m. stabilumo programoje įvertinta, kad jos sudarys 5,0 % BVP. Tos priemonės apima gyventojų pajamų ir įmonių pelno mokesčių atidėjimą (2,6 % BVP) ir paskolų garantijas (2,4 % BVP). Apskritai priemonės, kurių ėmėsi Austrija, atitinka Komisijos komunikate dėl suderinto ekonominio atsako į COVID-19 protrūkį išdėstytas gaires. Visiškas tų priemonių įgyvendinimas, o vėliau, kai leis ekonominės sąlygos, fiskalinės politikos perorientavimas siekiant užtikrinti apdairią vidutinio laikotarpio fiskalinę būklę padės išsaugoti fiskalinį tvarumą vidutiniu laikotarpiu;

               (14)remiantis Komisijos 2020 m. pavasario prognoze, grindžiama nesikeičiančios politikos scenarijumi, Austrijos valdžios sektoriaus balansas bus −6,1 % BVP 2020 m. ir −1,9 % BVP 2021 m. Numatoma, kad valdžios sektoriaus skolos ir BVP santykis 2020 m. pasieks 78,8 % BVP, o 2021 m. – 75,8 % BVP;

               (15)dėl 2020 m. Austrijos planuojamo 3 % BVP deficito ribos viršijimo 2020 m. gegužės 20 d. Komisija paskelbė pranešimą, parengtą pagal Sutarties 126 straipsnio 3 dalį. Apskritai analizė rodo, kad Sutartyje ir Reglamente (EB) Nr. 1467/1997 apibrėžtas deficito kriterijus nėra įvykdytas;

               (16)siekdama suvaldyti COVID-19 plitimą Austrijos vyriausybė ėmėsi beprecedenčių priemonių. Ji įvedė griežtą karantiną ir socialinių kontaktų ribojimo taisykles, skyrė pakankamai lėšų sveikatos sistemai, kad įsigytų įrangos ir reikmenų, padidintų laboratorijų ir personalo pajėgumus. Pirminės sveikatos priežiūros įstaigos patyrė beprecedentį spaudimą, kai smarkiai išaugo nuotolinių konsultacijų, gydytojų konsultacijų ir vizitų į namus poreikis. Staigus COVID-19 protrūkis stipriai paveikė Austrijos ekonomiką. Nacionalinės ir tarptautinės viruso plitimo valdymo priemonės sutrikdė tiek paklausą, tiek pasiūlą ir lėmė plataus masto nuosmukį. Todėl prognozuojama, kad 2020 m. BVP susitrauks 5½ %, t. y. daugiau nei per 2008–2009 m. ekonomikos ir finansų krizę. Kadangi naujų užsikrėtimo atvejų skaičius palyginti sparčiai mažėjo, Austrija viena iš pirmųjų Europoje balandžio mėn. viduryje paskelbė švelninanti viruso plitimo valdymo priemones. Siekdama išvengti ilgalaikių ekonominių nuostolių ir sušvelninti krizės poveikį užimtumui bei visuomenei, vyriausybė priėmė išsamų priemonių rinkinį Austrijos ekonomikai remti (šiuo metu jo vertė siekia 43 mlrd. EUR, t. y. apie 10 % BVP). Į rinkinį įtraukta sutrumpinto darbo laiko tvarka (vok. Kurzarbeit), pagal kurią darbo laikas konkretų laikotarpį gali būti sutrumpintas vidutiniškai iki 90 %, o darbdaviams kompensuojama 80–90 % paskutinių darbuotojo grynųjų pajamų priklausomai nuo paskutinių bendrųjų pajamų. Išsamiu įmonėms skirtų priemonių rinkiniu siekiama laikinai išvengti likvidumo problemų ir teikiama tiesioginė parama, visų pirma labai nukentėjusioms įmonėms ir sektoriams, ypatingą dėmesį skiriant mažosioms ir vidutinėms įmonėms (MVĮ). Tai tokios priemonės kaip pervedimai, likvidumo parama paskolomis, garantijomis, kapitalo injekcijomis ir mokesčių atidėjimu. Rengiant ir įgyvendinant šias priemones reikia atsižvelgti į bankų sektoriaus atsparumą;

               (17)kol kas Austrijos sveikatos sistema su COVID 19 pandemija kovoja sėkmingai. Dar labiau visuomenės sveikatą pagerintų pirminės ir ambulatorinės sveikatos priežiūros paslaugų išplėtimas, skiriant dėmesį sveikatingumo skatinimui ir ligų prevencijai. Nedarant poveikio aukštos kokybės standartams, išlaidų veiksmingumas galėtų būti padidintas veiksmingiau vykdant viešuosius pirkimus ir siūlant generinius vaistus. Be to, Austrijos ilgalaikės priežiūros sistema susiduria su struktūrinėmis ir fiskalinėmis problemomis, kurių visapusiškai išspręsti kol kas nepavyksta. Sistema teikia palyginti aukštos kokybės paslaugas, tačiau jai kyla apsirūpinimo personalu problemų, kurios dar labiau išryškėjo ir tapo akivaizdžios per dabartinę krizę. Ilgalaikės priežiūros sektorius stipriai priklauso nuo darbuotojų iš kitų valstybių narių teikiamos priežiūros, todėl kyla būtinybė užtikrinti laisvą tarpvalstybinių darbuotojų judėjimą. Be to, slaugos darbuotojų darbo patrauklumą padėtų padidinti pakankamas darbo užmokestis;

               (18)svarbų vaidmenį remiant namų ūkius ir įmones viruso plitimo valdymo laikotarpiu atlieka mokesčių politika, tapsianti pagrindiniu ekonomikos atsigavimo veiksniu po krizės. Austrijos mokesčių bazei būdinga didelė darbo jėgai tenkanti našta, o galimybė gauti pajamų iš su turtu ir aplinkosauga susijusių mokesčių iš esmės vis dar neišnaudojama, be to, galėtų būti padidintas vartojimo mokesčių veiksmingumas. Mokesčių reformomis mokesčių bazę būtų galima perorientuoti į šaltinius, mažiau kenkiančius įtraukiam ir tvariam augimui, ir taip padėti tvirtus pagrindus ekonomikos atsigavimui. Visų pirma, nepakankamai apmokestinamas alkoholis ir tabakas, tarša ir eikvojami ištekliai, todėl prarandama galimybė formuoti elgseną ir gauti pajamų. Tai, kad energijos mokesčiai yra netolygūs ir apskritai maži, mažina jų, kaip aplinkai palankaus vartojimo skatinimo politikos priemonės, produktyvumą ir veiksmingumą. Visų pirma nuoseklus išmetamo CO2 kiekio apmokestinimas padidintų klimatui nekenkiančių energijos šaltinių konkurencingumą ir suteiktų fiskalinio manevravimo galimybių mažinti didesnį iškraipomąjį poveikį turinčius mokesčius. Didesni su CO2 susiję energijos mokesčiai padėtų internalizuoti socialines taršos išlaidas, paskatintų vartotojus labiau kliautis atsinaujinančiaisiais energijos šaltiniais, o investuotojus – investuoti į klimatui nekenkiančias technologijas. Galiausiai platesnis su turtu susijusių mokesčių taikymas galėtų padidinti mokesčių sistemos teisingumą, ypač atsižvelgiant į nuolat didelę Austrijos turtinę nelygybę. Visų pirma periodiniai nekilnojamojo turto ir paveldėjimo mokesčiai, kaip paaiškėjo, yra palyginti palankūs ekonomikos augimui ir progresiniai, todėl, siekiant gauti mokestinių pajamų viešiesiems finansams atkurti, nereikėtų jų pamiršti;

               (19)nors Austrijos rezultatai Europos socialinių teisių ramstį pagrindžiančioje socialinių rodiklių suvestinėje buvo geri, neištaisius nustatytų trūkumų COVID-19 krizės sąlygomis pažeidžiamų grupių pajamų apsauga gali būti nepakankama, todėl gali prireikti papildomų priemonių. Jaunimo nedarbas auga, o bedarbiams, ilgalaikiams bedarbiams, nestandartiniams darbuotojams ir užsienyje gimusiems asmenims ypač gresia skurdo rizika. Labai svarbios išliks aktyvios darbo rinkos politikos priemonės, pagal kurias siūlomos mokymosi visą gyvenimą ir kvalifikacijos kėlimo galimybės. Palankių sąlygų neturintiems studentams ir, be kita ko, neįgaliems studentams yra ypač sunku laikotarpiais, kai mokymasis vyksta nuotoliniu būdu. Apie 10 % jaunesnių nei 15 metų mokinių neturi prieigos prie virtualiosios mokymo aplinkos, todėl reaguodama į COVID-19 krizę Austrijos valdžia ėmėsi poveikio švelninimo priemonių ir aprūpino rizikos grupei priskiriamus mokinius kompiuteriais. Vis dėlto kyla pavojus, kad išsimokslinimo nelygybė, susijusi su socioekonominėmis sąlygomis ir migrantų kilme, didės. Ekonomikos atsigavimo strategija, kuria gerinamos galimybės gauti įtraukų geros kokybės ankstyvąjį ugdymą ir priežiūrą, kurie, kaip įrodyta, gerina nepalankią socialinę padėtį, teiktų socioekonominės naudos vidutiniu ir ilguoju laikotarpiais ir galimybių moterims užtikrintai patekti į darbo rinką. Prieš krizę bendras moterų užimtumo lygis buvo aukštas, tačiau beveik pusė iš jų dirbo ne visą darbo dieną (dėl sutrumpinto mokyklų ir vaikų priežiūros įstaigų darbo laiko), taigi nekoreguotas vyrų ir moterų pajamų skirtumas yra reikšmingas;

               (20)COVID-19 paramos priemonių veiksmingumas lengvinant stipriai nukentėjusių įmonių gyvavimą, išsaugant verslo aplinką ir užkertant kelią nemokumui priklauso nuo to, ar viešosios institucijos ir tarpininkai jas įgyvendins skubiai ir nebiurokratiškai. Startuoliams ir veiklą plečiančioms įmonėms gali prireikti specialios paramos, pvz., teikiamos viešosioms institucijoms įsigyjant jų akcinio kapitalo dalis, o rizikos kapitalo fondus skatinant didinti investicijas į šias įmones. Taip būtų sustiprintos įmonės, svarbios ekonomikos atsigavimui, ir kartu būtų išvengta skubaus strategiškai svarbių Europos įmonių pardavimo. Be finansinės paramos, stipriai nukentėjusioms įmonėms, ypač mažesnėms, reikia palankios verslo aplinkos. Dėl administracinės naštos ir intensyvaus reguliavimo įmonės patiria išlaidų, kurias joms dabar labiau nei bet kada anksčiau yra sunku padengti. Veiksmais, kuriais mažinama nereikalinga našta ir teikiamos veiksmingos skaitmeninės viešosios paslaugos, galima veiksmingai suteikti įmonėms skubią ir realią pagalbą, neapkraunant mokesčių mokėtojų. Nemokumo sistemą reikėtų perorientuoti į prevenciją ir skubų restruktūrizavimą, taip pat į antrosios galimybės suteikimą. Tokie ginčų sprendimo tinklai kaip SOLVIT padeda įmonėms sutrikus bendrajai rinkai, todėl jiems reikalingi pakankami ištekliai;

               (21)siekiant paremti ekonomikos atsigavimą, bus svarbu paankstinti brandžių viešųjų investicinių projektų įgyvendinimą ir skatinti privačiąsias investicijas, be kita ko, imantis atitinkamų reformų. Į inovacijas, skaitmeninimą ir žaliąją pertvarką nukreiptos investicijos bus pačios veiksmingiausios, nes padidins našumą ir užtikrins tvarų konkurencingumą. Austrijos moksliniai tyrimai ir plėtra yra vieni iš intensyviausių Sąjungoje, tačiau, kai kalbama apie inovacijų rezultatus, šalis atsilieka nuo inovacijų lyderių. Dabar, kai daugelio įmonių moksliniams tyrimams skiriami biudžetai patiria spaudimą, dar svarbiau Austrijos mokslinių tyrimų ir plėtros veiklą paversti pažangiuoju mokslu ir moderniausiomis inovacijomis, išlaikyti viešųjų investicijų į pagrindinius mokslinius tyrimus lygį ir užtikrinti veiklą plečiančių inovatyvių įmonių nuosavo kapitalo finansavimą. Atveriant ekonomiką ir rengiantis naujam įprastam gyvenimui po izoliavimo ir toliau svarbus vaidmuo tenka skaitmeninimui. Menka skaitmeninių technologijų ir verslo modelių sklaida mažesnių įmonių gretose trukdo didinti našumą. Nors Austrijos skaitmeniniai įgūdžiai apskritai geresni nei ES vidurkis, informatikos studijas baigia nepakankamai studentų, todėl šios specialybės darbuotojų trūksta. Augant (pavyzdžiui) e. prekybos, nuotolinio darbo ir e. valdžios paslaugų mastui prireiks didesnių investicijų į infrastruktūrą (be kita ko, 5G ir kaimo plačiajuostį ryšį), įrangą ir įgūdžius;

               (22)Austrijai pereinant prie neutralizuoto poveikio klimatui ekonomikos ilgą laikotarpį reikės didelių privačiųjų ir viešųjų investicijų. Austrijos nacionaliniame energetikos ir klimato srities veiksmų plane nustatyti dideli sunkumai siekiant 2030 m. tikslo, susijusio su išmetamu šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekiu, neįtrauktu į Sąjungos apyvartinių taršos leidimų prekybos sistemą. Svarbiausias būsimo ekonomikos augimo veiksnys – didesnis išteklių našumas ir mažesnis poveikis aplinkai. Siekiant laikytis oro kokybės standartų ir įgyvendinti su klimatu susijusius tikslus, būtina mažinti su transportu susijusių išmetamųjų teršalų kiekį. Laikotarpio pradžioje sutelkus ir įgyvendinus naujas investicijas žaliajai pertvarkai remti bus lengviau kurti ekologiškas darbo vietas ir užvesti ekonomikos variklį išjungus krizės valdymo režimą. Investicijos į ekologines inovacijas paskatintų našumo augimą ir kartu sumažintų Austrijos ekologinį pėdsaką. Austrijai reaguoti į kai kuriuos dėl perėjimo prie neutralizuoto poveikio klimatui ekonomikos kylančius iššūkius, visų pirma šalies ataskaitos D priede nurodytose teritorijose, galėtų padėti 2021–2027 m. Teisingos pertvarkos fondo programavimas. Tai suteiktų Austrijai galimybę kuo geriau pasinaudoti tuo fondu;

               (23)nors šiose rekomendacijose dėmesys sutelktas į pandemijos socioekonominio poveikio švelninimą ir palankesnių sąlygų ekonomikai atsigauti sudarymą, 2019 m. liepos 9 d. Tarybos priimtose 2019 m. konkrečioms šalims skirtose rekomendacijose taip pat aptartos reformos, būtinos siekiant reaguoti į vidutinio laikotarpio ir ilgalaikius struktūrinius iššūkius. Tos rekomendacijos tebėra aktualios, o jų įgyvendinimas bus toliau stebimas per visą kitų metų Europos semestro metinį ciklą. Taip pat bus stebimas ir rekomendacijų dėl ekonominės politikos, susijusios su investicijomis, įgyvendinimas. Į pastarąsias rekomendacijas turėtų būti atsižvelgta strateginio sanglaudos politikos finansavimo po 2020 m. programavimo procese, be kita ko, rengiant dabartinės krizės poveikio švelninimo priemones ir išėjimo iš jos strategijas;

               (24)Europos semestras yra nuolatinio Sąjungos ekonominės ir užimtumo politikos koordinavimo sistema, galinti prisidėti prie tvarios ekonomikos. 2020 m. nacionalinėse reformų programose valstybės narės įvertino pažangą, padarytą įgyvendinant Jungtinių Tautų darnaus vystymosi tikslus (DVT). Užtikrindama, kad būtų visapusiškai įgyvendintos toliau pateiktos rekomendacijos, Austrija prisidės prie pažangos, daromos siekiant DVT, ir bendrų pastangų užtikrinti konkurencingą tvarumą Sąjungoje;

               (25)siekiant greitai atsigauti nuo ekonominio COVID-19 poveikio, labai svarbu glaudžiai koordinuoti ekonominės ir pinigų sąjungos šalių ekonomiką. Austrija, kaip valstybė narė, kurios valiuta yra euro, atsižvelgdama į Euro grupės politines gaires, turėtų užtikrinti, kad jos politika ir toliau atitiktų rekomendacijas euro zonai ir būtų koordinuojama su kitų euro zonos valstybių narių politika;

               (26)per 2020 m. Europos semestrą Komisija atliko išsamią Austrijos ekonominės politikos analizę ir ją paskelbė 2020 m. šaliai skirtoje ataskaitoje. Be to, ji įvertino 2020 m. stabilumo programą ir 2020 m. nacionalinę reformų programą, taip pat veiksmus, kurių Austrija ėmėsi atsižvelgdama į ankstesniais metais jai skirtas rekomendacijas. Komisija įvertino ne tik jų svarbą tvariai fiskalinei ir socialinei bei ekonominei Austrijos politikai, bet ir tai, kaip jie atitinka Sąjungos taisykles ir gaires, nes būtina stiprinti bendrą Sąjungos ekonomikos valdymą Sąjungos lygio priemonėmis prisidedant prie būsimų nacionalinių sprendimų;

               (27)atsižvelgdama į tą vertinimą, Taryba išnagrinėjo 2020 m. stabilumo programą, o jos nuomonė pateikta visų pirma toliau išdėstytoje 1 rekomendacijoje,

               REKOMENDUOJA Austrijai 2020 ir 2021 m. imtis šių veiksmų:

               1.Laikantis bendrosios nukrypti leidžiančios išlygos, imtis visų būtinų priemonių, kad būtų veiksmingai kovojama su pandemija, palaikoma ekonomika ir remiamas būsimas atsigavimas. Kai leis ekonominės sąlygos, vykdyti fiskalinę politiką, kuria siekiama užtikrinti apdairią vidutinio laikotarpio fiskalinę būklę ir skolos tvarumą, kartu didinant investicijas. Didinti sveikatos sistemos atsparumą gerinant visuomenės sveikatą ir pirminės sveikatos priežiūros paslaugas.

               2.Užtikrinti vienodas galimybes gauti išsilavinimą ir plėsti skaitmeninį mokymąsi.

               3.Užtikrinti veiksmingą likvidumo ir paramos priemonių, visų pirma skirtų mažosioms ir vidutinėms įmonėms, įgyvendinimą ir mažinti administracinę bei reguliavimo naštą. Siekiant paremti ekonomikos atsigavimą, paankstinti brandžių viešųjų investicinių projektų įgyvendinimą ir skatinti privačiąsias investicijas. Investicijas sutelkti į žaliąją ir skaitmeninę pertvarką, visų pirma, į inovacijas, darnųjį transportą, švarią ir efektyvią energijos gamybą bei vartojimą.

               4.Didinti mokesčių bazės produktyvumą, kad mokesčiais būtų labiau remiamas įtraukus ir tvarus augimas.

               Priimta Briuselyje

                     Tarybos vardu

                     Pirmininkas

                     (1)

                        OL L 209, 1997 8 2, p. 1.

                     (2)

                        SWD(2020) 519 final.

                     (3)

                        OL C 301, 2019 9 5, p. 117.

                     (4)

                        COM(2020) 112 final.

                     (5)

                        COM(2020) 123 final.

                     (6)

                        2020 m. kovo 30 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) 2020/460, kuriuo dėl konkrečių priemonių investicijoms į valstybių narių sveikatos priežiūros sistemas ir kitus jų ekonomikos sektorius sutelkti reaguojant į COVID-19 protrūkį iš dalies keičiami reglamentai (ES) Nr. 1301/2013, (ES) Nr. 1303/2013 ir (ES) Nr. 508/2014 (Atsako į koronaviruso grėsmę investicijų iniciatyva) (OL L 99, 2020 3 31, p. 5) ir 2020 m. balandžio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) 2020/558, kuriuo iš dalies keičiami reglamentai (ES) Nr. 1301/2013 ir (ES) Nr. 1303/2013, kiek tai susiję su konkrečiomis priemonėmis, kuriomis sudaromos išskirtinės lanksčios sąlygos naudoti Europos struktūrinių ir investicijų fondų lėšas reaguojant į COVID-19 protrūkį (OL L 130, 2020 4 24, p. 1).