title: 2016 m. gruodžio 1 d. Komisijos rekomendacija (ES) 2016/2115 dėl Δ9-tetrahidrokanabinolio, jo pirmtakų ir kitų kanabinoidų maisto produktuose stebėsenos (Tekstas svarbus EEE )

text:
               2.12.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 327/103

         KOMISIJOS REKOMENDACIJA (ES) 2016/2115
   2016 m. gruodžio 1 d.
   dėl Δ9-tetrahidrokanabinolio, jo pirmtakų ir kitų kanabinoidų maisto produktuose stebėsenos
   (Tekstas svarbus EEE)
   EUROPOS KOMISIJA,
   atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 292 straipsnį,
   kadangi:

               (1)

               Europos maisto saugos tarnybos (EFSA) Teršalų maisto grandinėje reikalų mokslinė grupė (CONTAM) priėmė mokslinę nuomonę dėl tetrahidrokanabinolio (THC) piene ir kituose gyvūniniuose maisto produktuose (1);

               (2)

               tetrahidrokanabinolis, tiksliau – delta-9-tetrahidrokanabinolis (Δ9-THC) yra svarbiausia kanapės augalo Cannabis sativa sudedamoji dalis. EFSA nustatė ūmaus poveikio etaloninę dozę (ŪPED) – 1 μg Δ9-THC kilograme kūno masės;

               (3)

               duomenų apie Δ9-THC gyvūniniuose maisto produktuose ir apie šios medžiagos pernašos iš pašarų į gyvūninius maisto produktus greitį turima nedaug. Todėl reikia sukaupti daugiau duomenų apie medžiagą gyvūniniuose maisto produktuose, kai yra įrodymų, kad gyvūniniai maisto produktai yra pagaminti iš gyvūnų, šertų pašarais, kurių sudėtyje yra kanapių arba iš kanapių pagamintų pašarinių žaliavų;

               (4)

               be to, reikia daugiau duomenų apie Δ9-THC, aptinkamą iš kanapių pagamintuose maisto produktuose ir maisto produktuose, kurių sudėtyje yra kanapių arba iš kanapių gautų sudedamųjų dalių. Taip pat tikslinga, jei įmanoma, išanalizuoti nepsichoaktyvius pirmtakus delta-9-tetrahidrokanabinolio rūgštis (2-COOH-Δ9-THC, vadinamą Δ9-THCA-A, ir 4-COOH-Δ9-THC, vadinamą Δ9-THCA-B) ir kitus kanabinoidus (kaip antai delta-8-tetrahidrokanabinolį (Δ8-THC), kanabinolį (CBN), kanabidiolį (CBD) ir delta-9-tetrahidrokanabivariną (Δ9-THCV);

               (5)

               todėl tikslinga rekomenduoti vykdyti Δ9-THC, jo pirmtakų ir kitų kanabinoidų maisto produktuose stebėseną,

         PRIĖMĖ ŠIĄ REKOMENDACIJĄ:

               1.

               Valstybės narės turėtų vykdyti Δ9-tetrahidrokanabinolio (Δ9-THC) gyvūniniuose maisto produktuose ir Δ9-tetrahidrokanabinolio (Δ9-THC), jo nepsichoaktyvių pirmtakų delta-9-tetrahidrokanabinolio rūgščių (2-COOH-Δ9-THC, vadinamos Δ9-THCA-A, ir 4-COOH-Δ9-THC, vadinamos Δ9-THCA-B) ir kitų kanabinoidų (kaip antai delta-8-tetrahidrokanabinolio (Δ8-THC), kanabinolio (CBN), kanabidiolio (CBD) ir delta-9-tetrahidrokanabivarino (Δ9-THCV) iš kanapių pagamintuose maisto produktuose ir maisto produktuose, kurių sudėtyje yra kanapių arba iš kanapių gautų sudedamųjų dalių, stebėseną, aktyviai dalyvaujant maisto tvarkymo ir kitiems suinteresuotiesiems subjektams.
               Gyvūninių maisto produktų stebėsenai vykdyti reikia turėti įrodymų, kad gyvūniniai maisto produktai yra pagaminti iš gyvūnų, šertų pašarais, kurių sudėtyje yra kanapių arba iš kanapių pagamintų pašarinių žaliavų.

               2.

               Siekdamos užtikrinti, kad iš partijų imami mėginiai būtų reprezentatyvūs, valstybės narės turėtų laikytis Komisijos reglamente (EB) Nr. 401/2006 (2) nustatytų mėginių ėmimo procedūrų.

               3.

               Pageidautina, kad stebėsenai vykdyti būtų taikomas analizės metodas – chromatografija kartu su masių spektrometrija (LC-MS arba GC-MS), po jos – tinkamas valymo etapas (skysčio–skysčio (LLE) arba kietafazė ekstrakcija (SPE)). Pirmenybė turėtų būti teikiama chromatografijos metodams, kurie leidžia atskirai nustatyti Δ9-THC, jo pirmtakus ir kitus kanabinoidus, esančius maisto produktuose, kurių sudėtyje yra kanapių.

               4.

               Valstybės narės ir maisto tvarkymo bei kiti suinteresuotieji subjektai turėtų užtikrinti, kad Europos maisto saugos tarnybai analizių rezultatai būtų siunčiami reguliariai ir ne vėliau kaip iki 2018 m. spalio mėn., naudojant EFSA duomenų pateikimo formatą ir laikantis EFSA maisto ir pašarų standartinio mėginių aprašo (SMA) gairių (3) bei papildomų EFSA ataskaitų teikimo specialiųjų reikalavimų.

      Priimta Briuselyje 2016 m. gruodžio 1 d.

            Komisijos vardu

         Vytenis ANDRIUKAITIS

            Komisijos narys

      (1)  EFSA CONTAM grupė (EFSA Teršalų maisto grandinėje reikalų grupė), 2015 m. Scientific Opinion on the risks for human health related to the presence of tetrahydrocannabinol (THC) in milk and other food of animal origin. EFSA Journal 2015;13(6):4141, 125 p. doi:10.2903/j.efsa.2015.4141.

      (2)  2006 m. vasario 23 d. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 401/2006, nustatantis ėminių ėmimo ir analizės metodus, skirtus oficialiai mikotoksinų kiekio maisto produktuose kontrolei (OL L 70, 2006 3 9, p. 12).

      (3)  http://www.efsa.europa.eu/en/data/toolbox


title: 2012 m. birželio 1 d. Europos Centrinio Banko rekomendacija, skirta Europos Sąjungos Tarybai dėl Banka Slovenije išorės auditoriaus (ECB/2012/9)

text:
               7.6.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 161/1

         EUROPOS CENTRINIO BANKO REKOMENDACIJA
   2012 m. birželio 1 d.
   skirta Europos Sąjungos Tarybai dėl Banka Slovenije išorės auditoriaus
   (ECB/2012/9)
   2012/C 161/01
   EUROPOS CENTRINIO BANKO VALDANČIOJI TARYBA,
   atsižvelgdama į Europos centrinių bankų sistemos ir Europos Centrinio Banko statutą, ypač į jo 27 straipsnio 1 dalį,
   kadangi:

               (1)

               Europos Centrinio Banko (ECB) ir nacionalinių centrinių bankų sąskaitų auditą atlieka nepriklausomi išorės auditoriai, kuriuos rekomenduoja ECB valdančioji taryba ir tvirtina Europos Sąjungos Taryba;

               (2)

               dabartinio Banka Slovenije išorės auditoriaus įgaliojimai baigsis po 2011 finansinių metų audito. Todėl būtina paskirti išorės auditorius nuo 2012 finansinių metų;

               (3)

                  Banka Slovenije išorės auditoriumi 2012–2014 finansiniams metams pasirinko Deloitte revizija d.o.o.,

         PRIĖMĖ ŠIĄ REKOMENDACIJĄ:
   Rekomenduojama Deloitte revizija d.o.o. skirti Banka Slovenije išorės auditoriumi 2012–2014 finansiniams metams.

      Priimta Frankfurte prie Maino 2012 m. birželio 1 d.

            ECB Pirmininkas

         Mario DRAGHI


				|

		52013DC0373

			Rekomendacija TARYBOS REKOMENDACIJA dėl 2013 m. Rumunijos nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2012–2016 m. Rumunijos konvergencijos programos /* COM/2013/0373 final - 2013/ () */

Rekomendacija
TARYBOS REKOMENDACIJA
dėl 2013 m. Rumunijos
nacionalinės reformų programos
su Tarybos nuomone dėl 2012–2016 m. Rumunijos konvergencijos
programos
EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl
Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 121 straipsnio 2 dalį
ir 148 straipsnio 4 dalį,
atsižvelgdama į 1997 m. liepos
7 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto
būklės priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos
priežiūros bei koordinavimo[1],
ypač į jo 9 straipsnio 2 dalį,
atsižvelgdama į Europos Komisijos
rekomendaciją[2],
atsižvelgdama į Europos Parlamento
rezoliucijas[3],
atsižvelgdama į Europos Vadovų
Tarybos išvadas,
atsižvelgdama į Užimtumo komiteto
nuomonę,
pasikonsultavusi su Ekonomikos ir finansų
komitetu,
kadangi:
(1)       2010 m. kovo 26 d.
Europos Vadovų Taryba pritarė Komisijos pasiūlymui
įgyvendinti naują augimo ir darbo vietų kūrimo
strategiją „Europa 2020“, grindžiamą geresniu ekonominės
politikos koordinavimu, ir daugiausia dėmesio skirti toms svarbioms
sritims, kuriose reikia imtis veiksmų, kad būtų stiprinamas
Europos tvaraus augimo ir konkurencingumo potencialas;
(2)       remdamasi Komisijos
pasiūlymais, 2010 m. liepos 13 d. Taryba priėmė
rekomendaciją dėl valstybių narių ir Sąjungos
bendrųjų ekonominės politikos gairių (2010–2014 m.), o
2010 m. spalio 21 d. – sprendimą dėl valstybių
narių užimtumo politikos gairių[4],
kurios kartu sudaro integruotas gaires. Į šias integruotas gaires
valstybių narių paprašyta atsižvelgti formuojant nacionalinę
ekonominę ir užimtumo politiką;
(3)       2012 m. birželio
29 d. valstybių ar vyriausybių vadovai nusprendė priimti
Susitarimą dėl ekonomikos augimo ir darbo vietų kūrimo,
kuriuo nustatė nuoseklią nacionalinių, ES ir euro zonos veiksmų,
naudojant visus galimus svertus, priemones ir politikos strategijas,
sistemą. Jie nutarė, kokių veiksmų reikėtų imtis
valstybių narių lygmeniu, visų pirma išreikšdami tvirtą
įsipareigojimą siekti strategijos „Europa 2020“ tikslų ir
įgyvendinti konkrečioms šalims skirtas rekomendacijas;
(4)       2012 m. liepos 6 d.
Taryba priėmė rekomendaciją dėl 2012 m. Rumunijos
nacionalinės reformų programos ir nuomonę dėl atnaujintos
2011–2015 m. Rumunijos konvergencijos programos;
(5)       2012 m. lapkričio
28 d. Komisija priėmė metinę augimo apžvalgą[5], kuria pradedamas 2013 m.
Europos ekonominės politikos koordinavimo semestras. Be to, 2012 m.
lapkričio 28 d. Komisija pagal Reglamentą (ES)
Nr. 1176/2011 priėmė Įspėjimo mechanizmo
ataskaitą[6],
kurioje nenurodė, kad Rumunija yra viena iš valstybių narių,
dėl kurios reikės parengti nuodugnią apžvalgą;
(6)       2012 m. kovo 14 d.
Europos Vadovų Taryba patvirtino prioritetus, kuriais turi būti
užtikrintas finansinis stabilumas, fiskalinis konsolidavimas ir ekonomikos
augimo skatinimo veiksmai. Ji pabrėžė, kad reikia vykdyti diferencijuotą,
ekonomikos augimą skatinantį fiskalinį konsolidavimą,
atkurti įprastas skolinimo ekonomikai sąlygas, skatinti ekonomikos
augimą ir konkurencingumą, spręsti nedarbo problemą,
šalinti socialines krizės pasekmes ir modernizuoti viešąjį
administravimą;
(7)       2013 m. balandžio
30 d. Rumunija pateikė 2013 m. atnaujintą 2012–2016 m.
konvergencijos programą ir 2013 m. nacionalinę reformų
programą. Siekiant atsižvelgti į abiejų programų
sąsają, jos vertintos vienu metu;
(8)       remdamasi 2013 m.
konvergencijos programos vertinimu pagal Tarybos reglamentą (EB)
Nr. 1466/97, Taryba mano, kad makroekonominis scenarijus, kuriuo
grindžiamos programoje pateiktos biudžeto projekcijos, yra tikėtinas ir
atitinka naujausios Europos Komisijos prognozės vertinimą; Dėl
didelių konsolidavimo pastangų ir laikydamasi Tarybos rekomendacijos,
2012 m. Rumunija sumažino valdžios sektoriaus deficitą iki mažiau nei
3 %.. Konvergencijos programa siekiama
vidutinės trukmės laikotarpio tikslo – -1 % BVP (anksčiau –
-0,7 % BVP), ir tai atitinka Stabilumo ir augimo pakto reikalavimus.
Programoje išdėstytos biudžeto strategijos tikslas – vidutinės
trukmės laikotarpio tikslą pasiekti iki 2014 m., o Komisijai
perskaičiavus pagal bendrai priimtą metodiką tai reiškia
pasiekti vidutinės trukmės laikotarpio tikslą iki 2015 m.
Struktūrinė pažanga siekiant vidutinės trukmės laikotarpio
tikslo 2013 m. bus didesnė nei 0,5 % BVP, o 2014 m. – apie
0,4 %. Išlaidų kriterijus programos laikotarpiu buvo įvykdytas.
Koregavimas bus vykdomas daugiausia 2013 m., taikant pajamas didinančias
priemones, įskaitant apmokestinamas pajamas mažinančių
elementų mažinimą, žemės ūkio apmokestinimo gerinimą,
mokesčio už neplanuotas pajamas panaikinus dujų kainų
reguliavimą įvedimą ir specialaus mokesčio už elektros ir
dujų perdavimą įvedimą. Pagrindinė konvergencijos
programos rizika susijusi su galimomis tolesnėmis finansinėmis
korekcijomis, siejamomis su ES lėšų įsisavinimu, arba
prioritetinių projektų finansavimu iš nacionalinio biudžeto, nauju
įsiskolinimo susidarymu, visų pirma vietos valdžios lygmeniu, ir maža
pažanga restruktūrizuojant valstybines įmones. Rumunijos
valstybės skola tebėra santykinai nedidelė – 2012 m. ji
sudarė 37,8 % BVP. Manoma, kad 2014 m. ji išaugs iki
38,6 %, tačiau visu programos laikotarpiu išliks gerokai mažesnė
nei 60 % BVP riba;
(9)       2011 m. vasario
17 d. Rumunijos prašymu Europos Komisija ir TVF susitarė su Rumunijos
valdžios institucijomis dėl prevencinės ekonominio koregavimo
programos. Priimdama ES prevencinę pagalbą Rumunija įsipareigojo
įgyvendinti plačią ekonominės politikos programą,
ypatingą dėmesį skirdama struktūrinių reformų
priemonėms, skirtoms darbo ir produktų rinkų veikimui gerinti ir
Rumunijos ekonomikos atsparumui ir augimo potencialui didinti. Lygiagrečiai
šia programa buvo užtikrinta, kad bus tęsiama fiskalinė
konsolidacija, bus gerinamas viešųjų finansų valdymas ir
kontrolė ir kad bus įgyvendinamos reformos išorės, pinigų,
finansinio stabilumo ir finansinių rinkų politikos srityse.
2013 m. Kovo mėn. Rumunija oficialiai paprašė pratęsti TVF
programą trims mėnesiams. Nors galimybė pasinaudoti lėšomis
pagal ES programą baigėsi 2013 m. kovo pabaigoje, galutinė
programos peržiūra bus vykdoma iki 2013 m. birželio pabaigos;
(10)     Rumunijos fiskalinė
padėtis gerėjo – biudžeto deficitas 2012 m. sumažėjo iki mažesnio
nei 3 %, o 2013 m. tikimasi tolesnės fiskalinės
konsolidacijos. Rimta Rumunijos mokesčių sistemos problema – prastas
mokestinių prievolių vykdymas, visų pirma PVM ir darbo
jėgos apmokestinimo srityse. Aplinkos mokesčiai yra mažesni nei ES
vidurkis. Rumunijos valstybės skola tebėra nedidelė –
2011 m. ji sudarė 34,7 % BVP. Manoma, kad 2014 m. ji išaugs
iki 38 %, tačiau išliks mažesnė nei 60 % BVP riba. Nors
Rumunijai trumpuoju ar vidutinės trukmės laikotarpiu fiskalinė
krizė negresia, ilguoju laikotarpiu tokia rizika gali kilti dėl su
senėjančia visuomene susijusių išlaidų. Dėl mažo
dirbančių įmokų mokėtojų ir pensijas
gaunančių asmenų santykio kyla nuogąstavimų dėl
pensijų sistemos tvarumo ir tinkamumo. Šiuo metu Rumunija yra viena iš
dviejų valstybių narių, kol kas nenusprendusių suvienodinti
moterų ir vyrų pensinį amžių, o vyresnių
darbuotojų užimtumas yra gerokai mažesnis už ES vidurkį (2012 m.
jis buvo 41,4 %);
(11)     Rumunijos sveikatos sektoriuje
egzistuoja didelių problemų dėl nevienodų galimybių gauti
paslaugas ir teikiamų paslaugų kokybės. Be kita ko, tai
susiję su neefektyviu išteklių panaudojimu ir prastu valdymu.
Sveikatos priežiūros sektoriaus efektyvumui gerinti skirtos reformos jau
pradėtos, tačiau reikalingos nuolatinės pastangos. Sistemos išlaidų
efektyvumą būtų galima padidinti mažinant pernelyg dažnai
taikomą stacionarinę priežiūrą ir stiprinant pirminės
priežiūros ir siuntimų sistemas;
(12)     2012 m. Rumunijos
užimtumo lygis išliko žemas (63,8 %), nors palyginti su ankstesniais
metais (62,8 %), užregistruotas šioks toks pagerėjimas. Strategijoje
„Europa 2020“ numatytas šalies tikslas pasiekti 70 % užimtumą iki
2020 m. lieka sunkiai įgyvendinamas. Rumunijos darbo našumas vis dar
yra vienas mažiausių ES. Valstybės teikiamų užimtumo skatinimo,
darbo paieškos ir perkvalifikavimo paslaugų kokybė vis dar yra
santykinai žema. Riboti administraciniai gebėjimai neleidžia veiksmingai
įgyvendinti aktyvios darbo rinkos politikos teikiant kokybiškas
personalizuotas paslaugas ar geriau integruoti aktyvios ir pasyvios darbo
rinkos politiką. Suaugusiųjų dalyvavimas mokymosi visą
gyvenimą programose tebėra labai vangus (1,6 % 2011 m.) ir
gerokai atsilieka nuo ES vidurkio (8,9 %). Jaunimo užimtumo ir aktyvumo
lygiai 2012 m. buvo vieni mažiausių ES (atitinkamai 23,9 % ir
30,9 %), o jaunimo nedarbo lygis 2012 buvo aukštas – 22,7 %.
Didelė ir vis didėjanti dalis jaunų žmonių Rumunijoje nei
dirba, nei mokosi (16,8 % 2012 m.);
(13)     svarbiausiu uždaviniu išlieka
skurdo mažinimas. 2011 m. 40,3 % gyventojų grėsė
skurdas ir socialinė atskirtis – tai maždaug dviem trečdaliais
daugiau negu ES vidurkis – 24,2 %. Ypač nukenčia vaikai (49,1 %).
Socialinių pervedimų (išskyrus pensijas) poveikis mažinant
skurdą tebėra gerokai mažesnis už vidutinį pervedimų
efektyvumą ES, tiek visiems gyventojams (23,7 % Rumunijoje ir 37,5 %
ES 2011 m.), tiek vaikams (22 % palyginti su 42,8 % ES). Menkas
socialinių išmokų panaudojimas, aprėptis ir pakankamumas
tebėra rimta problema, kenkianti socialinių išmokų efektyvumui
mažinant skurdą. Tęsiant 2011 m. reformą, 2012 m. buvo
priimti keli teisės aktai socialinės pagalbos srityje. Likusių
teisės aktų priėmimas būtų svarbus žingsnis užbaigiant
reformą. Tačiau sąsaja su aktyvumo skatinimo priemonėmis
galėtų būti toliau stiprinama. 2012 m. pradėta
įgyvendinti Nacionalinė romų integracijos strategija,
tačiau rezultatai kol kas kuklūs. Siekiant veiksmingiau
įgyvendinti strategiją, įskaitant finansavimo paskirstymą,
reikalingas geresnis įvairių suinteresuotųjų šalių
koordinavimas.
(14)     2011 m. švietimo
įstatymas – svarbi reforma, kuria nustatyta ilgalaikė švietimo
kokybės gerinimo visais lygmenimis darbotvarkė – dar ne visiškai
veikia. Siekiant sėkmingai įgyvendinti švietimo reformą
turės būti skirti reikalingi finansiniai ir žmogiškieji ištekliai
administraciniams gebėjimams vystyti ir politikai formuoti. Rumunijai
reikia spręsti rimtas problemas gerinant švietimo ir mokymo sistemos
kokybę. Didelė problema yra mokyklos nebaigimas: 2012 m.
Rumunijos mokyklą metusių moksleivių dalis sudarė 17,3 %
ir gerokai viršijo ES vidurkį (13,5 %) bei nacionalinį
tikslą – 11,3 %. Šios problemos visų pirma būdingos kaimo
bei atokioms vietovėms ir romams. Rumunijai taip pat trūksta tinkamo
duomenų apie mokyklos nebaigiančius moksleivius rinkimo mechanizmo;
šiuo atžvilgiu turėtų padėti išsami strategija, kuri turi
būti priimta šiais metais. Galimybės gauti kokybišką ir
prieinamą ikimokyklinį ugdymą ir priežiūrą išlieka
prastos. Įgūdžių ir darbo rinkos poreikių neatitikimas yra
būdingas didelei daliai profesinio mokymo ir aukštojo mokslo
programų; ypatinga problema yra žemas profesinių
įgūdžių lygis. Dėl aukšto aukštojo mokslo absolventų
nedarbo lygio ir pernelyg aukštos kvalifikacijos rodiklių svarbus
uždavinys yra toliau stengtis priderinti aukštąjį mokslą prie
darbo rinkos. Užregistruota teigiama, nors ir lėta, pažanga pereinant nuo
institucinės prie alternatyvios tėvų globos netekusių
vaikų priežiūros, tačiau darbą reikia tęsti;
(15)     menki administraciniai
gebėjimai yra esminė Rumunijos problema. Viešajam administravimui
būdinga nenuosekli teisinė sistema, dažnas skubių potvarkių
naudojimas, žemas ministerijų bendradarbiavimo lygis ir pernelyg
didelė biurokratija. Jį taip pat silpnina įgūdžių
trūkumas, skaidrumo priimant darbuotojus trūkumas ir didelė vadovų
kaita. Dėl menkų administracinių gebėjimų prastai
įsisavinamos ES lėšos. Iki 2012 m. pabaigos lėšų
įsisavinimo tikslo, suderinto pagal ES finansinės pagalbos
programą, trūko gana daug. Iki 2012 m. pabaigos buvo iš viso
įsisavinta 5,53 mlrd. EUR arba 20,2 % visų skirtų
struktūrinių, sanglaudos ir žemės ūkio fondų
lėšų. Tai buvo 2,47 mlrd. EUR mažiau už
8 mlrd. EUR programos tikslą 2012 m. pabaigai.
Struktūrinio ir sanglaudos fondų lėšų įsisavinimo
lygis dar žemesnis – 2013 m. kovo mėn. jis sudarė 13 %. ES
lėšas įsisavinti buvo delsiama didžiąją 2012 m.
antrojo pusmečio dalį, po to, kai šalies ir Europos auditoriai
nustatė keletą valdymo bei kontrolės sistemų ir
viešųjų pirkimų trūkumų. Egzistuoja nemažas rizika,
kad didelė dalis struktūrinių ir sanglaudos fondų
lėšų 2013 m. bus atšaukta.
(16)     Dėl vis dar mažo
pramonės ir paslaugų produktyvumo Rumunija susiduria su ekonomikos
konkurencingumo problemomis. Pagrindinės problemos – nepalanki verslo
aplinka ir menka parama moksliniams tyrimams ir technologinei plėtrai
(MTTP). Verslo aplinkos gerinimas turėtų būti integruotas į
platesnę, nuoseklią e. vyriausybės strategiją, kad
būtų skatinama administracinė skaidrumo ir teisinio tikrumo kultūra
ir užtikrintos geresnės viešosios paslaugos internetu. Rumunijai taip pat
reikėtų imtis veiksmų, kad MVĮ turėtų daugiau
galimybių gauti finansavimą ir kad būtų sumažinta jų
administracinė našta. MTTP intensyvumas yra be galo mažas (2011 m. –
0,48 %), o investicijų veiksmingumą ir efektyvumą
reikėtų gerokai padidinti. Investuojant į MTTP pirmenybę
reikėtų teikti veiklai, kuri potencialiai galėtų pritraukti
privačių investicijų. Rumunija turėtų stiprinti
intelektinės nuosavybės teisių sistemą, kad tyrimų
rezultatai būtų geriau komercializuojami;
(17)     Rumunijos konkurencijos ir
efektyvumo lygis energetikos ir transporto srityse yra žemas. Valstybinių
šių sektorių įmonių neefektyvumas ir neskaidrus valdymas
yra pagrindinė spręstina problema. Kitas svarbus uždavinys – didinti
pastatų, centrinio šildymo, pramonės ir transporto energijos
vartojimo efektyvumą. Rumunija yra trečia pagal energijos vartojimo
intensyvumą ES; jos energijos vartojimo intensyvumas 2,5 karto viršija ES
vidurkį. Ji taip pat užima trečią vietą ES pagal
išskiriamą anglies dioksidą. Dėl neefektyvios centrinio šildymo
sistemos ir dėl to, kad pastatai nėra tinkamai apšiltinti
gyvenamuosiuose pastatuose Rumunijoje sunaudojama aštuonis kartus daugiau
energijos negu ES-15 vidurkis. Rumunijos elektros ir dujų rinkos
integracija į ES rinkas kol kas neužbaigta ir dar nėra dujų
tarpvalstybinių jungčių.
(18)     atsižvelgdama
į Europos semestrą, Komisija atliko išsamią Rumunijos
ekonominės politikos analizę. Ji įvertino konvergencijos
programą ir nacionalinę reformų programą. Komisija
įvertino ne tik jų svarbą tvariai fiskalinei ir socialinei bei
ekonominei Rumunijos politikai, bet ir tai, kaip laikomasi ES taisyklių ir
gairių, nes ES priemonėmis prisidedant prie būsimų
nacionalinių sprendimų būtina stiprinti bendrą Europos
Sąjungos ekonomikos valdymą. Jos rekomendacijos atsižvelgiant į
Europos semestrą pateiktos toliau išdėstytose 1–8 rekomendacijose;
(19)     atsižvelgdama į šį
vertinimą, Taryba išnagrinėjo Rumunijos konvergencijos programą
ir savo nuomonę[7]
visų pirma pateikė toliau išdėstytoje 1 rekomendacijoje,
REKOMENDUOJA Rumunijai
2013–2014 m. imtis šių veiksmų:
1.           Užbaigti ES / TVF
finansinės pagalbos programą.
2.           Užtikrinti augimui
palankų fiskalinį konsolidavimą ir įgyvendinti 2013 ir
vėlesnių metų biudžeto strategiją kaip numatyta, tokiu
būdu užtikrinant, kad iki 2015 m. būtų pasiektas vidutinės
trukmės laikotarpio tikslas. Gerinti mokesčių surinkimą
įgyvendinat išsamią mokestinių prievolių vykdymo
strategiją ir kovoti su nedeklaruotu darbu. Kartu ieškoti galimybių
didinti aplinkos mokesčių svarbą. Suvienodinti vyrų ir moterų
pensinį amžių ir paremti pensijų reformą plečiant
vyresnio amžiaus asmenų įdarbinimo galimybes.
3.           Vykdyti sveikatos sektoriaus
reformas siekiant padidinti jo efektyvumą, kokybę ir
prieinamumą, visų pirma socialiai remtiniems asmenims ir atokių
bei izoliuotų bendruomenių gyventojams. Mažinti pernelyg dažną
stacionarinį gydymą, be kita ko gerinant ambulatorinę sveikatos
priežiūrą.
4.           Didinti darbo jėgos
aktyvumo lygį, taip pat darbo jėgos galimybes įsidarbinti ir
našumą, peržiūrint ir gerinant aktyvios darbo rinkos politiką,
teikti mokymo ir individualizuotas paslaugas ir skatinti mokymąsi
visą gyvenimą. Didinti Nacionalinės užimtumo agentūros
pajėgumus, kad gerėtų jos paslaugų kokybė ir
aprėptis. Kovoti su jaunimo nedarbu, nedelsiant įgyvendinti Nacionalinį
jaunimo užimtumo planą, be kita ko, per iniciatyvą „Jaunimo
garantija“. Siekiant sumažinti skurdą, didinti socialinių
pervedimų efektyvumą ir veiksmingumą, ypatingą
dėmesį skiriant vaikams. Užbaigti socialinės pagalbos
reformą priimant atitinkamus teisės aktus ir stiprinant jų
sąsajas su aktyvumo skatinimo priemonėmis. Užtikrinti
Nacionalinės romų strategijos konkretų įgyvendinimą.
5.           Paspartinti švietimo
reformą, įskaitant administracinių gebėjimų
vystymą tiek šalies, tiek vietos lygmeniu, ir įvertinti reformų
poveikį. Paspartinti profesinio mokymo reformas. Toliau derinti
aukštąjį mokslą prie darbo rinkos poreikių ir gerinti
socialiai remtinų asmenų galimybes patekti į darbo rinką.
Įgyvendinti nacionalinę strategiją dėl mokslo nebaigimo,
daugiausia dėmesio skiriant kokybiško ikimokyklinio ugdymo galimybių
didinimui, įskaitant romų vaikų. Paspartinti perėjimą
nuo institucinės prie alternatyvios tėvų globos netekusių
vaikų priežiūros.
6.           Stiprinti įstaigų
ir viešojo administravimo valdymą ir kokybę, visų pirma
tobulinant strateginio ir biudžeto planavimo gebėjimus, keliant
valstybės tarnautojų profesionalumą geriau valdant žmogiškuosius
išteklius ir stiprinant įvairių valdžios lygmenų koordinavimo
priemones. Gerokai pagerinti reglamentų kokybę, taikant poveikio
vertinimus ir sisteminį vertinimą. Didinti pastangas sparčiau
įsisavinti ES lėšas, visų pirma stiprinant valdymo ir
kontrolės sistemas ir gerinant viešuosius pirkimus.
7.           Gerinti ir paprastinti verslo
aplinką, visų pirma mažinant MVĮ administracinę naštą
ir įgyvendinant nuoseklią e. vyriausybės strategiją.
Padidinti ir diversifikuoti MVĮ galimybes gauti finansavimą.
Užtikrinti glaudesnes mokslinių tyrimų, inovacijų ir
pramonės sąsajas, visų pirma pirmenybę teikiant tai
mokslinių tyrimų ir technologijų plėtros veiklai, kuri turi
daugiausia galimybių pritraukti privačių investicijų.
Dėti daugiau pastangų, kad būtų pagerinta teisminės
sistemos kokybė, nepriklausomumas ir efektyvumas sprendžiant bylas, ir
veiksmingiau kovoti su korupcija.
8.           Skatinti tinklų
pramonės šakų konkurenciją ir efektyvumą užtikrinant
nacionalinių reguliavimo institucijų nepriklausomumą ir
gebėjimus ir tęsiant valstybinių įmonių valdymo
reformą energetikos ir transporto sektoriuose. Priimti išsamų
ilgalaikį transporto planą ir pagerinti plačiajuosčio ryšio
infrastruktūrą. Toliau naikinti dujų ir elektros kainų
reguliavimą ir didinti energijos vartojimo efektyvumą. Gerinti
tarpvalstybinę energetikos tinklų integraciją ir sparčiau
įgyvendinti dujų sistemų sujungimo projektus.
Priimta Briuselyje
                                                                       Tarybos
vardu
                                                                       Pirmininkas
[1]               OL L 209, 1997 8 2,
p. 1.
[2]               COM (2013) 373 final.
[3]               P7_TA(2013)0052 ir P7_TA(2013)0053.
[4]               2013 m. balandžio 22 d.
Tarybos sprendimas 2013/208/ES.
[5]               COM (2012) 750 final.
[6]               COM (2012) 751 final.
[7]               Pagal Tarybos reglamento (EB)
Nr. 1466/97 9 straipsnio 2 dalį.


title: 2006 m. birželio 7 d.  Komisijos rekomendacija, nustatanti teiginių dėl neatliktų bandymų su gyvūnais naudojimo gaires pagal Tarybos direktyvą 76/768/EEB   (Tekstas svarbus EEE)

text:
               10.6.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 158/18

      KOMISIJOS REKOMENDACIJA

   2006 m. birželio 7 d.
   nustatanti teiginių dėl neatliktų bandymų su gyvūnais naudojimo gaires pagal Tarybos direktyvą 76/768/EEB
   (Tekstas svarbus EEE)
   (2006/406/EB)
   EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA,
   atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį,
   atsižvelgdama į 1976 m. liepos 27 d. Tarybos direktyvą 76/768/EEB dėl valstybių narių įstatymų, susijusių su kosmetikos gaminiais, suderinimo (1), ypač į jos 6 straipsnio 3 dalies antros pastraipos antrą sakinį,
   kadangi:

               (1)

               Direktyvos 76/768/EEB 6 straipsnio 3 dalyje numatyta, kad jei gamintojas ir jo tiekėjai nedarė arba neužsakė padaryti kokių nors gatavo gaminio, jo prototipo arba kurio nors gaminyje esančio ingrediento bandymų su gyvūnais, arba nenaudojo kokio nors ingrediento, kuris kitų buvo bandomas su gyvūnais, norint sukurti naują kosmetikos gaminį, gamintojas arba asmuo, atsakingas už gaminio pateikimą į Bendrijos rinką, ant produkto pakuotės arba bet kokiame kitame dokumente, pranešime, etiketėje, žiede arba juostelėje, pridedamoje arba skirtoje gaminiui apibūdinti, gali pasinaudoti galimybe nurodyti, kad bandymai su gyvūnais nebuvo daromi.

               (2)

               Todėl ant kosmetikos gaminio galima nurodyti, kad jį kuriant nebuvo atlikti bandymai su gyvūnais.

               (3)

               Todėl būtina nustatyti gaires, kurios užtikrintų bendrus tokių teiginių naudojimo kriterijus, suvienodintų jų suvokimą ir, svarbiausia, neklaidintų vartotojo ir nesudarytų nesąžiningos konkurencijos tarp gamintojų rinkoje.

               (4)

               Be to, gerai suvokdamos Direktyvos 76/768/EEB 6 straipsnio 3 dalies antroje pastraipoje nurodytą nuostatą ir bendradarbiaudamos gero administravimo srityje, šią nuostatą kontrolės institucijos galėtų bendrai įgyvendinti. Tai užkirstų kelią, pavyzdžiui, vidaus rinkos iškraipymams.

               (5)

               Šiame sprendime numatytos priemonės atitinka Kosmetikos produktų nuolatinio komiteto nuomonę,

         REKOMENDUOJA:
   Taikydamos Direktyvos 76/768/EEB 6 straipsnio 3 dalies antrą pastraipą, valstybės narės turi vadovautis šiomis gairėmis.
   1.   Pagrindiniai principai
   Ant kosmetikos gaminio nurodyti teiginiai turi neklaidinti vartotojo. Vartotojas turėtų įgyti galimybę pasirinkti remdamasis informacija, kurią suteikia teiginys etiketėje „bandymai su gyvūnais neatlikti“.
   Vartotojui pateikiama informacija turi būti naudinga. Teiginiai turi nesudaryti nesąžiningos konkurencijos sąlygų rinkoje tarp gamintojų ir (arba) tiekėjų, tokius teiginius naudojančių kaip prekybos įrankį.
   2.   Savanoriškas teiginių taikymas
   Pagal Direktyvos 76/768/EEB 6 straipsnio 3 dalies antrą pastraipą gamintojas arba asmuo, atsakingas už gaminio pateikimą į Bendrijos rinką, gali naudoti teiginį, kad bandymai su gyvūnais nebuvo atlikti. Pateikti tokį teiginį nėra privaloma nei gamintojui, nei už gaminio pateikimą į rinką atsakingam asmeniui. Tai yra šiems asmenims siūloma galimybė, jeigu laikomasi Direktyvos 76/768/EEB 6 straipsnio 3 dalies antroje pastraipoje nurodytų reikalavimų, atsižvelgiant į šias gaires.
   3.   Direktyvos 76/768/EEB 6 straipsnio 3 dalies antroje pastraipoje nurodytų reikalavimų aiškinimas
   Aiškumo sumetimais, primenami tam tikrų terminų, vartojamų šiose gairėse, apibrėžimai:

               —

               „kosmetikos gaminys“ – „kosmetikos gaminys“, kaip apibrėžta Direktyvos 76/768/EEB 1 straipsnyje,

               —

               „galutinis kosmetikos gaminys“ – „galutinis kosmetikos gaminys“, kaip apibrėžta Direktyvos 76/768/EEB 4a straipsnio 3 dalies a punkte,

               —

               „ingredientai“ – bet kokia cheminė medžiaga arba sintetinės arba natūralios kilmės preparatas, įskaitant kvepalus ir aromatines kompozicijas, kurių yra kosmetinių gaminių sudėtyje (žr. Direktyvos 76/768/EEB 5a straipsnio 1 dalį, kurioje „kvepalams ir aromatinėms kompozicijoms“ daroma išimtis tik sudarant ingredientų sąrašą),

               —

               „kosmetinio gaminio prototipas“ – „prototipas“, kaip apibrėžta Direktyvos 76/768/EEB 4a straipsnio 3 dalies b punkte,

               —

               „gyvūnas“ – „gyvūnas“, kaip apibrėžta Tarybos direktyvos 86/609/EEB (2) 2 straipsnio a dalyje,

               —

               „bandymai“ – bandymai, reikalingi gaminiui arba jo ingredientams sukurti ir saugai įvertinti (žr. Direktyvos 76/768/EEB 7a straipsnio h dalį,

               —

               „pakartotiniai bandymai“ – dar kartą atliekami gaminio arba jo ingredientų bandymai.

         6 straipsnio 3 dalies antros pastraipos reikalavimus reikia suprasti taip:

               a)

               „bandymai su gyvūnais nebuvo atlikti“ – kuriant kosmetikos gaminį arba jo ingredientus arba įvertinant jų saugą, nebuvo atlikta jokių bandymų su gyvūnais. Šį teiginį galima pateikti, tik visiškai pakeitus bandymus su gyvūnais alternatyviais metodais, bet ne juos sumažinus ar patobulinus. Be to, visiškai nesvarbu, kur buvo atliktas šis bandymas (įskaitant pakartotinį bandymą) – Bendrijoje ar trečiojoje šalyje – ir kada jis buvo atliktas;

               b)

               „gamintojas ir jo tiekėjai nedarė arba neužsakė bandymų su gyvūnais […] “ – gamintojas ir jo tiekėjai, įskaitant visus tiekėjus tiekimo grandinėje:

                           —

                           tiesiogiai neatliko bandymų su gyvūnais,

                           —

                           neužsakė bandymų su gyvūnais, t. y. jie neprašė, kad tokie bandymai būtų atlikti, ir už juos nemokėjo, pavyzdžiui, remdami akademines tyrimo institucijas;

               c)

               gamintojas ir jo tiekėjai „nenaudojo kokio nors ingrediento, kuris kitų buvo bandomas su gyvūnais, norint sukurti naują kosmetikos gaminį“ – gamintojas ir jo tiekėjai neturėjo panaudoti ingredientų, apie kuriuos duomenys buvo gauti iš bandymų su gyvūnais, kuriuos atliko kiti gamintojai, kurdami naujus kosmetikos gaminius, ir kuriuos galima rasti, pavyzdžiui, mokslinėje literatūroje. Šiame kontekste „naujo kosmetikos gaminio kūrimas“ – arba jau rinkoje esančio gaminio formulės pakeitimas, arba visiškai naujo gaminio kūrimas (naujovė). Naujos pakuotės negalima laikyti nauju kosmetikos gaminiu.

         4.   Įrodymo pareiga
   Asmuo, ant kosmetikos gaminio pateikiantis teiginį, kad bandymai su gyvūnais nebuvo atlikti, už šį teiginį turi būti atsakingas ir pajėgti įrodyti jo tinkamumą atsižvelgiant į Direktyvą 76/768/EEB.
   Šiuo atžvilgiu reikia prisiminti, kad visa reikiama informacija kontrolės sumetimais turi būti lengvai prieinama remiantis Direktyvos 76/768/EEB 7a straipsnio 1 dalimi ir ypač jo d ir h punktais, kuriuose sakoma:

               „d)

               galutinio gaminio poveikio žmogaus sveikatai įvertinimas.
               […]

               h)

               duomenys, susiję su gaminio arba jo ingredientų kūrimu arba saugos įvertinimu, apie visus bandymus su gyvūnais, kuriuos atliko gamintojas, jo atstovai arba tiekėjai, įskaitant visus bandymus su gyvūnais, atliktus vykdant ES nepriklausančių valstybių teisės aktų arba norminius reikalavimus“.

         5.   Teiginių formuluotė
   Asmenys, norintys panaudoti teiginį, nurodantį, kad bandymai su gyvūnais nebuvo atlikti, gali laisvai pasirinkti teiginio žodžius ir (arba) panaudoti paveikslėlius, metaforinius arba kitokius ženklus, jeigu laikomasi atitinkamų Direktyvos 76/768/EEB reikalavimų.

      Priimta Briuselyje, 2006 m. birželio 7 d.

            Komisijos vardu

         Günter VERHEUGEN

            Pirmininko pavaduotojas

      (1)  OL L 262, 1976 9 27, p. 169. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Komisijos direktyva 2005/80/EB (OL L 303, 2005 11 22, p. 32).

      (2)  OL L 358, 1986 12 18, p. 1.


title: 2015 m. gruodžio 17 d. Europos Centrinio Banko rekomendacija dėl dividendų paskirstymo politikos (ECB/2015/49)

text:
               30.12.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 438/1

         EUROPOS CENTRINIO BANKO REKOMENDACIJA
   2015 m. gruodžio 17 d.
   dėl dividendų paskirstymo politikos
   (ECB/2015/49)
   (2015/C 438/01)
   EUROPOS CENTRINIO BANKO VALDANČIOJI TARYBA,
   atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 127 straipsnio 6 dalį ir 132 straipsnį;
   atsižvelgdama į Europos centrinių bankų sistemos ir Europos Centrinio Banko statutą, ypač į jo 34 straipsnį,
   atsižvelgdama į 2013 m. spalio 15 d. Tarybos reglamentą (ES) Nr. 1024/2013, kuriuo Europos Centriniam Bankui pavedami specialūs uždaviniai, susiję su rizikos ribojimu pagrįstos kredito įstaigų priežiūros politika (1), ypač į jo 4 straipsnio 3 dalį,
   atsižvelgdama į 2014 m. balandžio 16 d. Europos Centrinio Banko reglamentą (ES) Nr. 468/2014, kuriuo sukuriama Europos Centrinio Banko, nacionalinių kompetentingų institucijų ir nacionalinių paskirtųjų institucijų bendradarbiavimo Bendrame priežiūros mechanizme struktūra (BPM pagrindų reglamentas) (ECB/2014/17) (2),
   kadangi:
   kredito įstaigos turi ir toliau rengtis laiku ir visa apimtimi taikyti Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 575/2013 (3) ir Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2013/36/ES (4) sudėtingoje makroekonominėje ir finansinėje aplinkoje, kuri daro spaudimą kredito įstaigų pelningumui, vadinasi, ir jų gebėjimui didinti savo kapitalo pagrindus. Be to, nors reikia, kad kredito įstaigos finansuotų ekonomiką, konservatyvi paskirstymo politika yra tinkamo rizikos valdymo ir patikimos bankų sistemos dalis. Turėtų būti taikomas tas pats metodas, koks įtvirtintas Europos Centrinio Banko rekomendacijoje ECB/2015/2 (5),
   PRIĖMĖ ŠIĄ REKOMENDACIJĄ:
   I.

               1.

               Kredito įstaigos turėtų nustatyti dividendų politiką, pagrįstą konservatyviomis ir riziką ribojančiomis prielaidomis, kad bet kokiu būdu paskirsčius dividendus, būtų tenkinami taikomi kapitalo reikalavimai:

                           a)

                           reikalaujama, kad kredito įstaigos visais atvejais atitiktų taikytinus minimalius kapitalo reikalavimus (1 ramsčio reikalavimus). Tai apima 4,5 % bendro 1 lygio nuosavo kapitalo pakankamumo koeficientą, 6 % 1 lygio kapitalo pakankamumo koeficientą ir 8 % bendro kapitalo pakankamumo koeficientą, kaip numatyta Reglamento (ES) Nr. 575/2013 92 straipsnyje;

                           b)

                           be to, reikalaujama, kad kredito įstaigos visais atvejais atitiktų kapitalo reikalavimus, kurie nustatomi pagal taikytiną sprendimą dėl priežiūrinio tikrinimo ir vertinimo proceso taikant Reglamento (ES) Nr. 1024/2013 16 straipsnio 2 dalies a punktą, ir kurie yra platesni nei 1 ramsčio reikalavimai (2 ramsčio reikalavimus);

                           c)

                           be to, reikalaujama, kad kredito įstaigos atitiktų reikalavimus anticikliniam kapitalo ir sisteminiam rezervui, nurodytiems Direktyvos 2013/36/ES 128 straipsnio 2 ir 3, 4 ir 5 dalyse, taip pat visiems kitiems nacionalinių kompetentingų ir paskirtųjų institucijų nustatytiems rezervams;

                           d)

                           kredito įstaigos taip pat privalo atitikti reikalaujamą pilną bendro (6) 1 lygio nuosavo kapitalo pakankamumo koeficientą, 1 lygio kapitalo pakankamumo koeficientą ir bendro kapitalo pakankamumo koeficientą iki taikytinos galutinio termino dienos. Tai reiškia, kad po pereinamojo laikotarpio nuostatų šie minėti kapitalo pakankamumo koeficientai bus taikomi visa apimtimi anticikliniam kapitalo rezervui ir sisteminiam rezervui, nurodytiems Direktyvos 2013/36/ES 128 straipsnio 2, 3, 4 ir 5 dalyse, taip pat visiems kitiems nacionalinių kompetentingų ir paskirtųjų institucijų nustatytiems rezervams. Pereinamojo laikotarpio nuostatos išdėstytos Direktyvos 2013/36/ES XI antraštinėje dalyje ir Reglamento (ES) Nr. 575/2013 dešimtoje dalyje.

                     Šiuos reikalavimus būtina įvykdyti tiek konsoliduotu lygiu, tiek ir atskirai, išskyrus individualius atvejus, kai prudencinių reikalavimų leista netaikyti, kaip numatyta Reglamento (ES) Nr. 575/2013 7 ir 10 straipsniuose.

               2.

               2016 m. kredito įstaigoms išmokant dividendus (7) už finansinius 2015 metus, ECB rekomenduoja:
               a)
                     1 kategorija
                  : kredito įstaigos, atitinkančios taikytinus kapitalo reikalavimus, kaip nurodyta 1 dalies a, b ir c punktuose, ir 2015 m. gruodžio 31 d. jau pasiekusios savo pilnus kapitalo pakankamumo koeficientus, kaip nurodyta 1 dalies d punkte, turėtų dividendams paskirstyti savo grynąjį pelną konservatyviai, kad jos ir toliau atitiktų visus reikalavimus net ir pablogėjus ekonominėms ir finansinėms sąlygoms;
               b)
                     2 kategorija
                  : kredito įstaigos, 2015 m. gruodžio 31 d. atitinkančios 1 dalies a, b ir c punktuose nurodytus taikytinus kapitalo reikalavimus, tačiau 2015 m. gruodžio 31 d. nepasiekusios savo pilnų kapitalo pakankamumo koeficientų, kaip nurodyta 1 dalies d punkte, turėtų dividendams paskirstyti savo grynąjį pelną konservatyviai, kad jos ir toliau atitiktų visus reikalavimus net ir pablogėjus ekonominėms ir finansinėms sąlygoms. Be to, iš esmės jos turėtų išmokėti dividendus tik ta apimtimi, kiek būtų užtikrintas bent linijinis būdas (8) reikalaujamiems pilniems kapitalo pakankamumo reikalavimams, kaip nurodyta 1 dalies d punkte, pasiekti;
               c)
                     3 kategorija
                  : Kredito įstaigos, neatitinkančios 1 dalies a arba b arba c punktuose nurodytų reikalavimų, iš esmės turėtų neišmokėti dividendų.
               Kredito įstaigos, kurios neatitinka šios rekomendacijos reikalavimų, nes mano, kad jos pagal įstatymą privalo išmokėti dividendus, turėtų nedelsdamos kreiptis į savo jungtinę priežiūros grupę.

         II.
   Ši rekomendacija skirta svarbiems prižiūrimiems subjektams ir svarbioms prižiūrimoms grupėms, kaip apibrėžta Reglamento (ES) Nr. 468/2014 (ECB/2014/17) 2 straipsnio 16 ir 22 dalyse.
   III.
   Ši rekomendacija taip pat skirta nacionalinėms kompetentingoms ir paskirtosioms institucijoms, kiek tai susiję su mažiau svarbiais priežiūros subjektais ir mažiau svarbiomis priežiūros grupėmis, kaip apibrėžta Reglamento (ES) Nr. 468/2014 (ECB/2014/17) 2 straipsnio 7 ir 23 dalyse. Tikimasi, kad prireikus nacionalinės kompetentingos ir paskirtosios institucijos taikys šią rekomendaciją tokiems subjektams ir grupėms (9).

      Priimta Frankfurte prie Maino 2015 m. gruodžio 17 d.

            ECB Pirmininkas

         Mario DRAGHI

      (1)  OL L 287, 2013 10 29, p. 63.

      (2)  OL L 141, 2014 5 14, p. 1.

      (3)  2013 m. birželio 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 575/2013 dėl prudencinių reikalavimų kredito įstaigoms ir investicinėms įmonėms ir kuriuo iš dalies keičiamas Reglamentas (ES) Nr. 648/2012 (OL L 176, 2013 6 27, p. 1).

      (4)  2013 m. birželio 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2013/36/ES dėl galimybės verstis kredito įstaigų veikla ir dėl riziką ribojančios kredito įstaigų ir investicinių įmonių priežiūros, kuria iš dalies keičiama Direktyva 2002/87/EB ir panaikinamos direktyvos 2006/48/EB bei 2006/49/EB (OL L 176, 2013 6 27, p. 338).

      (5)  2015 m. sausio 28 d. Europos Centrinio Banko rekomendacija ECB/2015/2 dėl dividendų paskirstymo politikos (OL C 51, 2015 2 13, p. 1).

      (6)  Visi pilno lygio rezervai, išskyrus kapitalo išsaugojimo rezervą, kuris dėl metodologinių priežasčių būtų nustatomas 2016 m. laipsniško perėjimo laikotarpio lygiu pilnai įgyvendintiems reikalavimams apskaičiuoti.

      (7)  Kredito įstaigos gali būti įvairių teisinių formų, pvz., vertybinių popierių biržoje listinguojamos bendrovės ir ne akcinės bendrovės, pvz., savitarpio fondai, kooperatyvai arba taupymo įstaigos. Terminas „dividendai“ šioje rekomendacijoje yra bet kokios rūšies pinigų išmokėjimas, kurį turi patvirtinti visuotinis akcininkų susirinkimas.

      (8)  Praktiškai tai reiškia, kad per ketverių metų laikotarpį, pradedant nuo 2014 m. gruodžio 31 d., kiekvienais metais kredito įstaigos turėtų nepaskirstyti ne mažiau kaip 25 % atotrūkio nuo pilno bendro 1 lygio nuosavo kapitalo pakankamumo koeficiento, 1 lygio kapitalo pakankamumo koeficiento ir bendro kapitalo pakankamumo koeficiento, kaip nurodyta 1 dalies d punkte.

      (9)  Jei ši rekomendacija taikoma mažiau svarbiems prižiūrimiems subjektams ir mažiau svarbioms prižiūrimoms grupėms, manantiems, kad jie neatitinka pateiktų reikalavimų, nes pagal įstatymą privalo išmokėti dividendus, jie turėtų nedelsdami kreiptis į savo nacionalinę kompetentingą instituciją.


Svarbus teisinis pranešimas

|

52005SC0226

Rekomendacija Tarybos Rekomendacija Vengrijai kaip ištaisyti perviršinio valstybės biudžeto deficito padėtį  /* SEK/2005/0226 galutinis */

	[pic] | EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA |Briuselis, 16.2.2005SEK(2005) 226 galutinisRekomendacijaTARYBOS REKOMENDACIJA VENGRIJAIkaip ištaisyti perviršinio valstybės biudžeto deficito padėtį(pateikta Komisijos)  AIŠKINAMASIS MEMORANDUMASPerviršinio deficito procedūrą (PDP) reglamentuoja Sutarties 104 straipsnis ir 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1467/97 dėl perviršinio deficito procedūros įgyvendinimo paspartinimo ir paaiškinimo, kurie yra Stabilumo ir augimo pakto sudėtinė dalis. Šias nuostatas papildo politiniai įsipareigojimai, įrašyti Amsterdamo Europos Vadovų Tarybos 1997 m. birželio 17 d. Rezoliucijoje dėl Stabilumo ir augimo pakto.Remdamasi Komisijos tarnybų 2004 m. pavasario prognozėmis, kuriose buvo atsižvelgta į 2004 m. kovo mėn. Vengrijos pateiktus duomenis, rodančius, kad 2003 m. buvo 5,9 % BVP deficitas[1], priėmusi Sutarties 104 straipsnio 3 dalyje numatytą ataskaitą, 2004 m. gegužės 12 d. Komisija inicijavo perviršinio biudžeto procedūros taikymą Vengrijai. Atsižvelgdama į Komisijos rekomendaciją pagal 104 straipsnio 6 dalį 2004 m. liepos 5 d. Taryba nusprendė, kad Vengrijoje yra susidaręs perviršinis deficitas ir todėl pagal 104 straipsnio 7 dalį, Vengrijos valdžios institucijoms pateikė rekomendaciją, kaip deficitą sumažinti[2]. Šioje rekomendacijoje Taryba paragino Vengrijos valdžios institucijas įgyvendinti 2004 m. gegužės mėn. konvergencijos programoje numatytas priemones perviršiniam deficitui sumažinti iki 2008 m. Vengrijos valdžios institucijoms buvo ypač rekomenduojama prireikus būti pasiruošusioms imtis papildomų priemonių, kad būtų pasiektas 2004 m. nustatytas deficito dydis ir iki 2004 m. lapkričio 5 d. imtis efektyvių veiksmų dėl priemonių, numatytų pasiekti 2005 m. nustatytą deficito dydį[3]. Remdamasi 2004 m. gruodžio 22 d. Komisijos rekomendacija 2005 m. sausio 18 d. Taryba priėmė sprendimą pagal 104 straipsnio 8 dalį, kad Vengrija nesiėmė efektyvių veiksmų atsižvelgdama į 2004 m. liepos 5 d. Tarybos rekomendacijas. Taryba pripažino, kad Vengrijos valdžios institucijos ėmėsi kai kurių priemonių, padėjusių sumažinti 2004 m. ir 2005 m. deficitą, tačiau kad jos nebuvo pakankamos siekiant išvengti didelio nukrypimo nuo siekiamo deficito abejais metais ir apskritai nukrypimo nuo gegužės mėn. konvergencijos programoje pateikto koregavimo plano. Taryba taip pat pabrėžė, kad vyriausybei siekiant toliau laikytis įsipareigojimo sumažinti perviršinį deficitą iki 2008 m. reikia imtis ryžtingų priemonių dėl tolesnio fiskalinio konsolidavimo ir ryžtingiau vykdyti struktūrines reformas.Kadangi Vengrija dar nėra euro zonos narė ir dėl šios priežasties 104 straipsnio 9 ir 11 dalyse numatytos paskutinės dvi perviršinio deficito procedūros priemonės nėra taikomos, pagal 104 straipsnio 7 dalį Taryba gali pateikti kitą rekomendaciją. Tokioje rekomendacijoje turėtų būti atsižvelgta į informaciją apie biudžeto strategiją, pateiktą 2004 m. gruodžio 1 d. Vengrijos konvergencijos programos pirmajame atnaujintame variante.Palyginus su ankstesne programa, atnaujintame variante nuo 2004 m. iki 2008 m. numatomi šie metiniai nustatyti valdžios sektoriaus deficito dydžiai: 4,5 %, 3,8 %, 3,1 %, 2,4 % ir 1,8 % BVP. Tokius skaičius lėmė 2004 m. rugsėjo 23 d. Eurostato sprendimas, pagal kurį leidžiama pereinamuoju laikotarpiu iki fiskalinio pranešimo 2007 m. gegužės mėn. antrosios pakopos pensijų fondus įtraukti į valdžios sektorių. Vengrijos valdžios institucijos nusprendė pasinaudoti šia galimybe ir todėl pateikė deficito statistinius duomenis iš valdžios sektoriaus deficito atimdamos antrosios pakopos išlaidas, susidariusias dėl 1998 m. pensijų reformos. Dėl šios priežasties, palyginti su 2004 m. gegužės mėn. konvergencijos programa, nuo 2004 m. iki 2008 m. metiniai deficito rodikliai sumažėja nuo 0,8 iki 1 procentinio punkto. Įskaitant išlaidas, susidariusias dėl 1998 m. pensijų reformos, kaip reikalaujama pasibaigus Eurostato suteiktam pereinamajam laikotarpiui, numatomas valdžios sektoriaus deficitas 2004 m. būtų 5,3 % BVP, 2005 m. – 4,7 %, 2006 m. – 4,1 %, 2007 m. – 3,4 % ir 2008 m. – 2,8 % BVP; nors pateikiami ne laikotarpio pradžios apskaičiavimai, kaip buvo ankstesniame jos variante, atnaujintoje programoje taip pat nurodyta data, iki kurios reikia sumažinti perviršinį deficitą. Palyginus su 2004 m. Komisijos tarnybų rudens prognoze, ankstesne konvergencijos programa bei Tarybos rekomendacija pagal 104 straipsnio 7 dalį ir atsižvelgiant į tai, kad 2008 m. siekiamas deficitas viršija deficitą, nustatytą pereinamajam laikotarpiui, naudojami duomenys, į kuriuos įtrauktos pensijų fondo išlaidos ir į kuriuos jos neįtrauktos.Komisijos tarnybos atliko šios atnaujintos programos techninį įvertinimą. 2005 m. vasario 16 d. Komisijos rekomendacijos Tarybos nuomonei dėl šios atnaujintos programos projekte[4] Komisija laikėsi nuomonės, kad atnaujintoje programoje aprašytas koregavimo planas turėtų būti tinkamas perviršiniam deficitui sumažinti iki 2008 m. su sąlyga, kad bus nustatytos pakankamos priemonės, sumažinančios įgyvendinimo riziką. Tas pats pasakytina apie naują 2005 m. siekiamą 3,8 % BVP deficitą (4,7 % įskaitant pensijų reformos išlaidas), kuris yra ypač svarbus, nes nesugebėjimas laiku įgyvendinti reikiamas priemones paveiktų kitų metų rodiklius ir todėl galėtų sumažėti pajėgumai iki 2008 m. pasiekti mažiau negu nustatytas 3 % BVP deficitas.Komisija atkreipė dėmesį į pavojų, kad galutinis biudžetas gali būti prastesnis negu planuota, ir gali nepakakti programoje numatytų biudžetinių priemonių šiam planui įgyvendinti. 2005 m., kuriais 2004 m rudenį Komisijos tarnybos nustatė 5,2 % deficitą (4,3 % neįskaitant pensijų reformos išlaidų), gali kilti šie pagrindiniai pavojai: (1) palūkanų išlaidos gali būti didesnės negu prognozuota, (2) gali paaiškėti, kad naujos išlaidų apribojimo taisyklės yra nepakankamos. Taip pat gali iškilti pavojus dėl 2004 m. gegužės mėn. konvergencijos programoje ir jos atnaujintame variante paskelbtų tolesnių priemonių reformuojant viešojo administravimo, sveikatos ir švietimo sistemas, o jos yra pagrindinės planuojamo perviršinio deficito koregavimo priemonės; (3) gali paaiškėti, kad prielaidos dėl tam tikrų pajamų (daugiausia iš PVM ir socialinio draudimo įmokų) yra per daug optimistinės. Taip pat paaiškėjo, kad gali iškilti pavojus, kad 2004 m. PVM grąžinimas gali būti perkeltas į 2005 m., tačiau valdžios institucijos įsipareigojo pagreitinti mokėjimus, kad 2005 m. biudžetui nebūtų užkraunama našta. Į biudžetą įeina 0,5 % BVP sudarantys rezervai nenumatytiems atvejams, jeigu atsirastų galimų nukrypimų nuo 2005 m. siekiamo deficito. Ketinama atlikti nenumatytus koregavimus vykstant procesams, kurių vyriausybė paveikti negali. Nors tai, kad šie rezervai egzistuoja, yra sveikintina, jiems skirta suma atrodo nepakankama atsižvelgiant į su 2005 m. biudžetu susijusią riziką. Be to, jeigu šie rezervai bus panaudoti per anksti, gali sumažėti paskatos tais metais tiksliai vykdyti biudžetą. Taip gali kilti pavojus ir dėl dabartinių investicijų, kurias ketinama pervesti sudarant privataus ir viešojo sektoriaus partnerystės susitarimus. Jeigu toks perdavimas nebūtų atliktas laiku, investicijas reikėtų finansuoti iš biudžeto. Be to, dėl bet kokio galimo PVM tarifų mažinimo, kai vykdomos mokesčių reformos, gali padėti pavojus, kad pajamos nebus surinktos, net jeigu jas kompensuotų kitų tarifų padidėjimas. Jeigu nebus atidžiai atsižvelgiama į laiką, toks veiksmas gali sukelti pavojų siekiant patikslinto 2005 m. deficito ir todėl gali apsunkinti deficito mažinimo plano įgyvendinimą[5]. Remiantis šia analize, galima daryti prielaidą, kad norint 2005 m. pasiekti 3,8 % BVP deficitą (4,7 % BVP įskaitant pensijų reformos išlaidas), reikėtų papildomų priemonių deficitui sumažinti dar puse procentinio punkto BVP.Atsižvelgiant į šį įvertinimą, būtina, kad Vengrijos valdžios institucijos: (i) imtųsi papildomų – kiek įmanoma struktūrinio pobūdžio – priemonių, kad pasiektų naują 2005 m. planuojamą 3,8 % BVP deficitą (4,7 % BVP įskaitant išlaidas, susidariusias dėl 1998 m. pensijų reformos, kaip reikalaujama pasibaigus Eurostato šio rodiklio apskaitai suteiktam pereinamajam laikotarpiui); ypač būtų galima žymiai padidinti rezervus nenumatytiems atvejams, o jų naudojimą kuo labiau apriboti, kad jis priklausytų nuo aiškių įrodymų, kad tai daroma siekiant 2005 m. nustatyto deficito; (ii) pasirinktų bet kokio mokesčių mažinimo laiką ir juos mažintų priklausomai nuo to, kiek prognozuojamas deficitas atitiks 2004 m. gruodžio mėn. pateiktos atnaujintoje konvergencijos programoje nustatytus deficito dydžius; (iii) darytų pažangą vykdant numatytas viešojo administravimo, sveikatos ir švietimo sistemų reformas, kaip buvo įsipareigota, kad pagerėtų ilgalaikis valstybės finansų stabilumas.Atsižvelgdama į visa tai, pagal Sutarties 104 straipsnio 7 dalį Komisija Tarybai pateikia rekomendaciją dėl naujos Tarybos rekomendacijos, skirtos Vengrijai, kaip ištaisyti perviršinio deficito padėtį.RekomendacijaTARYBOS REKOMENDACIJA VENGRIJAIkaip ištaisyti perviršinio valstybės biudžeto deficito padėtįEUROPOS SAJUNGOS TARYBA,atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 104 straipsnio 7 dalį;atsižvelgdama į Komisijos rekomendaciją;kadangi:(1) Pagal Sutarties 104 straipsnį valstybės narės turi vengti perviršinio valstybės biudžeto deficito;(2) Stabilumo ir augimo pakto tikslas – patikima vyriausybės finansų būklė gerinant kainų stabilumo ir subalansuoto augimo, skatinančio darbo vietų kūrimą, sąlygas;(3) 2004 m. liepos 5 d. Taryba pagal 104 straipsnio 6 dalį nusprendė, kad Vengrijoje yra viršijamas biudžeto deficitas;(4) Nusprendusi, kad Vengrijoje viršijamas biudžeto deficitas, Taryba pagal Sutarties 104 straipsnio 7 dalį ir 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1467/97 dėl perviršinio deficito procedūros įgyvendinimo paspartinimo ir paaiškinimo[6] 3 straipsnį rekomendavo, kad Vengrijos valdžios institucijos vidutinės trukmės laikotarpiu imtųsi priemonių siekdamos, kad pagal deficito sumažinimo planą, kaip nurodyta 2004 m. liepos 5 d. Tarybos nuomonėje dėl konvergencijos programos, pateiktos 2004 m. gegužės mėn., biudžeto deficitas, panaudojant patikimas ir subalansuotas priemones, iki 2008 m. būtų mažesnis negu 3 % BVP. Ji ypač rekomendavo valdžios institucijoms būti pasiruošusioms imtis papildomų priemonių, kad būtų pasiektas 2004 m. nustatytas deficitas ir iki 2004 m. lapkričio 5 d. imtis efektyvių veiksmų dėl numatytų priemonių, įgyvendinti deficito tikslą, nustatytą 2005 m.;(5) 2005 m. sausio 18 d. Taryba pripažino, kad iki nustatyto termino 2004 m. lapkričio 5 d. buvo imtasi kai kurių priemonių 2004 m. ir 2005 m. valstybės biudžeto deficitui sumažinti. Tačiau ji laikėsi nuomonės, kad jos buvo nepakankamos nustatytam deficitui pasiekti ir kad jos nepadėtų išvengti nukrypimo nuo 2004 m. gegužės mėn. konvergencijos programoje nustatyto koregavimo plano. Taryba laikėsi nuomonės, kad vyriausybei siekiant toliau laikytis įsipareigojimo iki 2008 m. sumažinti perviršinį deficitą reikia imtis ryžtingų priemonių dėl tolesnio fiskalinio konsolidavimo ir ryžtingiau vykdyti struktūrines reformas. Atsižvelgdama į visa tai, Taryba pagal Sutarties 104 straipsnio 8 dalį nusprendė, kad iki 2004 m. lapkričio 5 d. Vengrija nesiėmė efektyvių veiksmų, atsižvelgdama į 2004 m. liepos 5 d. Tarybos rekomendaciją[7];(6) 2004 m. gegužės 1 d. įstojusi į Bendriją Vengrija yra valstybė narė, kuriai taikoma nukrypti leidžianti nuostata, kaip apibrėžta Sutarties 122 straipsnio 1 dalyje; tai reiškia, kad ji turi vengti perviršinio deficito, tačiau jai netaikomos Sutarties 104 straipsnio 9 ir 11 dalys. Todėl tikslinga pateikti naują rekomendaciją pagal 104 straipsnio 7 dalį;(7) Pagal Reglamento (EB) Nr. 1467/97 3 straipsnio 4 dalį pagal Sutarties 104 c straipsnio 7 dalį pateiktoje Tarybos rekomendacijoje turi būti nurodyta, kad per keturis mėnesius atitinkama valstybė narė turi imtis efektyvių veiksmų ir, jeigu nėra ypatingų aplinkybių, perviršinio biudžeto deficito koregavimas turėtų būti baigtas per metus nuo jo nustatymo. Vengrijoje tokių ypatingų aplinkybių dar yra, nes valdžios sektoriaus deficitas įstojus į ES žymiai viršijo 3 % BVP pamatinę vertę ir valstybės ekonomikoje tebevyksta struktūriniai pokyčiai;(8) Esant ypatingoms aplinkybėms atitinkamai valstybei narei galima skirti vidutinės trukmės laikotarpį perviršiniam deficitui sumažinti. 2004 m. gruodžio mėn. Vengrijos pateiktoje atnaujintoje konvergencijos programoje nurodoma pakeista struktūra, siekiant nuo 2004 m. iki 2008 m. kiekvienais metais valdžios sektoriaus deficitą sumažinti 4,5 %, 3,8 %, 3,1 %, 2,4 % ir 1,8 % BVP. Įskaitant išlaidas, susidariusias dėl 1998 m. pensijų reformos, kaip reikalaujama pasibaigus Eurostato šio rodiklio apskaitai suteiktam pereinamajam laikotarpiui iki 2007 m. kovo mėn. pranešimo, numatomas valdžios sektoriaus deficitas 2004–2008 m. būtų 5,3 %, 4,7 %, 4,1 %, 3,4 % ir 2,8 % BVP. Taigi atnaujintoje programoje toliau planuojama iki 2008 m. sumažinti perviršinį deficitą. Pagal [2005 m. kovo 8 d.] Tarybos nuomonę koregavimo planas, 2005 m. numatantis 3,8 % BVP deficitą (4,7 % BVP įskaitant pensijų reformos išlaidas) ir 2008 m. – 2,8 % BVP, įskaitant pensijų reformos išlaidas, turėtų būti tinkamas perviršiniam deficitui sumažinti iki 2008 m. su sąlyga, kad bus nustatytos pakankamos priemonės numatytam deficitui pasiekti;(9) Nors šis koregavimo planas, ypač naujas 2005 m. nustatytas 3,8 % BVP deficitas (4,7 % BVP, įskaitant pensijų reformos išlaidas), gali būti tinkamas, dabartinė Vengrijos valdžios institucijų politika nėra pakankamai veiksminga nustatytam deficitui pasiekti. Remdamosi 2005 m. biudžeto projektu ir tuo, kad 2005 m. numatomas 3,7 % augimas, 2004 m. rudenį Komisijos tarnybos prognozavo, kad 2005 m. bus 5,2 % BVP deficitas (įskaitant pensijų reformos išlaidas). Buvo išskirti šie pagrindiniai pavojai: (i) palūkanų išlaidos gali būti didesnės negu prognozuota, (ii) gali paaiškėti, kad naujos išlaidų apribojimo taisyklės yra nepakankamos ir gali iškilti pavojus, kad laiku nebus priimtos 2004 m. gegužės mėn. konvergencijos programoje ir jos atnaujintame variante paskelbtos tolesnės priemonės reformuojant viešojo administravimo, sveikatos ir švietimo sistemas, o jos yra pagrindinės planuojamo perviršinio deficito koregavimo priemonės; (iii) tam tikra pajamų dalis, ypač PVM ir socialinio draudimo įmokos, gali neatitikti projekcijų. Nustatytas dar vienas pavojus, kad 2004 m. PVM grąžinimas bus perkeltas į 2005 m., tačiau atsižvelgiant į tai, kad neseniai Vengrijos valdžios institucijos įsipareigojo pagreitinti mokėjimus, daroma prielaida, kad dėl to 2005 m. biudžetui nebus užkraunama našta ir todėl nereikės papildomo koregavimo. Taip pat gali kilti pavojus dėl dabartinių investicijų, kurias ketinama pervesti sudarant privataus ir viešojo sektoriaus partnerystės susitarimus. Jeigu toks perdavimas nebūtų atlikti laiku, investicijas reikėtų finansuoti iš biudžeto. Į biudžetą įeina 0,5 % BVP sudarantys rezervai nenumatytiems atvejams, jeigu atsirastų galimų nukrypimų nuo 2005 m. siekiamo deficito. Nors tai, kad šie rezervai egzistuoja, yra sveikintina, jiems skirta suma atrodo nepakankama atsižvelgiant į su 2005 m. biudžetu susijusią riziką, taip pat nerimą kelia tai, kad nagrinėjamais metais šiais rezervais nebūtų pasinaudota per anksti. Remiantis šia analize, galima daryti prielaidą, kad norint 2005 m. pasiekti 3,8 % BVP deficitą (4,7 % BVP įskaitant pensijų reformos išlaidas), reikėtų papildomų priemonių deficitui sumažinti dar puse procentinio punkto BVP.(10) Biudžeto konsolidavimo priemonės turėtų užtikrinti, kad valdžios sektoriaus balansas nuolat gerėtų, taip pat pagerinti viešųjų finansų būklę bei stiprinti ekonomikos augimo potencialą,REKOMENDUOJA:-  Vengrijos valdžios institucijoms kuo greičiau ištaisyti esamą perviršinio deficito padėtį;-  Vengrijos valdžios institucijoms vidutinės trukmės laikotarpiu imtis veiksmų, kad pagal deficito sumažinimo planą, kaip nurodyta [2005 m. kovo 8 d.] Tarybos nuomonėje dėl atnaujintos konvergencijos programos, pateiktos 2004 m. gruodžio mėn., biudžeto deficitas, panaudojant patikimas ir subalansuotas priemones, iki 2008 m. būtų mažesnis negu 3% BVP;-  iki [2005 m. liepos 8 d.] Vengrijos valdžios institucijoms imtis papildomų – kiek įmanoma struktūrinio pobūdžio – priemonių, kad 2005 m. pasiektų naują konvergencijos programoje numatytą 3,8 % BVP deficitą (4,7 % BVP įskaitant išlaidas, susidariusias dėl 1998 m. pensijų reformos, kaip reikalaujama pasibaigus Eurostato šio rodiklio apskaitai suteiktam pereinamajam laikotarpiui iki fiskalinio pranešimo 2007 m. gegužės mėn.). 2005 m. biudžete ypač būtų galima žymiai padidinti rezervus nenumatytiems atvejams, o jų naudojimą kuo labiau apriboti, kad jis priklausytų nuo aiškių įrodymų, kad tai daroma siekiant 2005 m. nustatyto deficito;-  Vengrijos valdžios institucijoms pasirinkti bet kokio mokesčių mažinimo laiką ir juos mažinti priklausomai nuo to, kiek deficitas atitiks 2004 m. gruodžio mėn. pateiktos atnaujintoje konvergencijos programoje nustatytus deficito dydžius.Be to, Taryba ragina Vengrijos valdžios institucijas:-  naudotis kiekviena galimybe pagreitinti biudžeto koregavimą;-  daryti pažangą vykdant numatytas viešojo administravimo, sveikatos ir švietimo sistemų reformas, kaip buvo įsipareigota, kad pagerėtų ilgalaikis valstybės finansų stabilumas.Ši rekomendacija skirta Vengrijos Respublikai.Priimta Briuselyje, [2005 m. kovo 8 d.].Tarybos varduPirmininkas [1] 2004 m. rugsėjo mėn. pranešime 2003 m. valdžios sektoriaus biudžeto deficitas buvo padidintas nuo 5,9 % iki 6,2 %.[2] Žr. http://register.consilium.eu.int/pdf/en/04/st11/st11218.en04.pdf.[3] Be to, Taryba paragino Vengrijos valdžios institucijas naudotis kiekviena galimybe pagreitinti biudžeto koregavimą, vykdyti numatytas viešojo administravimo, sveikatos ir švietimo sistemų reformas siekiant užtikrinti planuojamą išlaidų santykio sumažinimą ir pagerinti ilgalaikį valstybės finansų stabilumą bei užtikrinti, kad planuotas mokesčių sumažinimas būtų atitinkamai finansuojamas ir įgyvendinamas pasiekus biudžeto deficito tikslus.[4] SEK(2005) 229.[5] Galutinį 2004 m. deficitą nustatyti sunku, nes nėra aiškus skirtumas tarp grynųjų pinigų duomenų ir sukauptų sąnaudų duomenų. Konkrečiai yra likę abejonių dėl žemės ūkio subsidijų ir tryliktojo atlyginimo valstybės tarnautojams mokėjimo apskaitos; dėl to 2004 m. deficitas, kuris remiasi sukauptų sąnaudų kiekiu, vis dar gali padidėti ir paveikti 2005 m. deficitą.[6] OL L 209, 1997.8.2, p. 6.[7] Žr. http://register.consilium.eu.int.


				|

		52014PC0253

			Rekomendacija TARYBOS SPRENDIMAS dėl Nyderlandų miesto paskelbimo 2018 m. Europos kultūros sostine /* COM/2014/0253 final */

			   	AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS
2006 m. spalio 24 d. Europos
Parlamento ir Tarybos sprendime Nr. 1622/2006/EB, nustatančiame
Bendrijos veiksmą dėl Europos kultūros sostinės
renginių 2007–2019 m.[1],
nustatyta Europos kultūros sostinių nominavimo tvarka. Pagal to
sprendimo 2 straipsnį nuo 2009 m. Europos kultūros
sostinėmis Sprendimo priede nustatyta chronologine tvarka kasmet
nominuojami du dviejų valstybių narių miestai. 2018 m.
Europos kultūros sostinėmis turėtų tapti Maltos ir
Nyderlandų miestai. Malta nusprendė atrankos procedūroje
dalyvauti vienais metais anksčiau nei pagal įprastą
tvarkaraštį ir 2013 m. gegužės 17 d. Tarybos sprendimu 2013/286/ES[2] 2018 m. Europos
kultūros sostine buvo nominuotas Maltos miestas Valeta.
Nyderlandų miestas 2018 m. Europos
kultūros sostine nominuojamas taikant toliau aprašytą tvarką.
Kvietimą teikti paraiškas atitinkama
valstybė narė skelbia likus ne mažiau kaip šešeriems metams iki
renginio. Atrankos grupė, kurią sudaro 13 nepriklausomų
kultūros sektoriaus ekspertų, į pirmąjį posėdį
sušaukiama likus ne mažiau kaip penkeriems metams iki renginio. Atsižvelgdama
į Sprendimo Nr. 1622/2006/EB 4 straipsnyje nustatytus
kriterijus, ji vertina paraiškas ir sudaro miestų, kurių
kandidatūros bus svarstomos toliau, trumpąjį sąrašą.
Praėjus devyniems mėnesiams po
pirminės atrankos posėdžio, valstybė narė suburia
galutinės atrankos grupę. Vadovaujantis šiuo tikslu nustatytais
kriterijais atliekamas išsamus atrinktų miestų vertinimas, o
grupė rekomenduoja vieną atitinkamos valstybės narės miestą.
Remdamasi šia rekomendacija valstybė
narė pateikia Europos kultūros sostinės kandidatūrą ir
praneša apie tai Europos Parlamentui, Tarybai, Komisijai ir Regionų
komitetui iki renginio likus ne mažiau kaip ketveriems metams.
Gavęs tokį pranešimą Europos Parlamentas
Komisijai nuomonę dėl kandidatūros gali pateikti ne vėliau
kaip per tris mėnesius.
Taryba, remdamasi Komisijos rekomendacija,
oficialiai nominuoja miestus, kurie tam tikrais metais skelbiami Europos
kultūros sostinėmis.
Po pirmiau aprašytų dviejų vertinimo
etapų grupė 2013 m. rugsėjo mėn. ataskaitoje
rekomendavo 2018 m. Europos kultūros sostine skirti Leuvardeną
(Nyderlandai). Nyderlandai 2013 m. gruodžio mėn. pranešė apie
tai Europos Parlamentui, Tarybai, Komisijai ir Regionų komitetui.
2014 m. vasario mėn. Europos
Parlamentas savo teigiamą nuomonę perdavė Komisijai.
Taigi Komisija, remdamasi Sprendimo Nr. 1622/2006/EB
9 straipsnio 3 dalimi, teikia Tarybai pridedamą
rekomendaciją oficialiai paskelbti Nyderlandų miestą Leuvardeną
2018 m. Europos kultūros sostine.
Rekomendacija
TARYBOS SPRENDIMAS
dėl Nyderlandų miesto paskelbimo 2018 m.
Europos kultūros sostine

EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl
Europos Sąjungos veikimo,
atsižvelgdama į 2006 m. spalio 24 d.
Europos Parlamento ir Tarybos sprendimą Nr. 1622/2006/EB,
nustatantį Bendrijos veiksmą dėl Europos kultūros
sostinės renginių 2007–2019 m.[3],
ypač į jo 9 straipsnio 3 dalį,
atsižvelgdama
į Europos Komisijos rekomendaciją,
atsižvelgdama
į atrankos grupės 2013 m. rugsėjo mėn. ataskaitą
dėl Nyderlandų miesto skyrimo Europos kultūros sostine,
kadangi:
kandidatūra
visiškai atitinka Sprendimo Nr. 1622/2006/EB 4 straipsnyje nustatytus
kriterijus,
PRIĖMĖ ŠĮ
SPRENDIMĄ:
1 straipsnis
2018 m. Europos kultūros sostine
skelbiamas Leuvardenas (Nyderlandai).
2 straipsnis
Šis sprendimas
įsigalioja kitą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos
oficialiajame leidinyje.
Priimta Briuselyje
                                                                       Tarybos
vardu
                                                                       Pirmininkas
[1]               OL L 304, 2006 11 3, p. 1.
[2]               OL L 162, 2013 6 14, p. 9.
[3]               OL L 304, 2006 11 3, p. 1.


Svarbus teisinis pranešimas

|

52008DC0413

Komisijos rekomendacija Tarybai dėl Europos bendrijos ir valstybių narių siūlymų iš dalies pakeisti JT EEK Tolimų tarpvalstybinių oro teršalų pernašų konvencijos protokolo dėl patvarių organinių teršalų (POT) I priedą  /* KOM/2008/0413 galutinis */

	[pic] | EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA |Briuselis, 1.7.2008KOM(2008) 314 galutinisKOMISIJOS REKOMENDACIJA TARYBAIdėl Europos bendrijos ir valstybių narių siūlymų iš dalies pakeisti JT EEK Tolimų tarpvalstybinių oro teršalų pernašų konvencijos protokolo dėl patvarių organinių teršalų (POT) I priedąA. AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS1. 1998 m. birželio mėn. JT EEK Tolimų tarpvalstybinių oro teršalų pernašų konvencijos vykdomoji institucija priėmė protokolą dėl patvarių organinių teršalų (POT). Protokole dėl POT šiuo metu pateiktas 16 medžiagų (vienuolikos pesticidų, dviejų pramoninių cheminių medžiagų ir trijų savaime susidarančių šalutinių produktų) sąrašas. Pagrindinis tikslas – visiškai neišleisti, neišmesti POT ir neleisti jiems netyčia patekti į aplinką. Protokolas dėl POT įsigaliojo 2003 m. spalio 23 d. Jį ratifikavo 29 šalys, įskaitant Bendriją ir 21 jos valstybę narę[1] .2. 2004 m. vasario 19 d.[2] Taryba priėmė sprendimą dėl Protokolo sudarymo Europos bendrijos vardu. Bendrijos ratifikavimo dokumentas buvo deponuotas 2004 m. balandžio 30 d.3. Pagal protokolo 14 straipsnį bet kuri šalis gali siūlyti iš dalies pakeisti protokolą ir jo priedus. Vykdomosios institucijos susitikimuose dalyvaujančios šalys svarsto siūlomus pakeitimus ir priima juos susitikime dalyvaujančių šalių sutarimu.4. Siūlymus iš dalies pakeisti to protokolo priedus gali teikti tik Bendrija ir jos valstybės narės, laikydamosi EB sutarties 10 straipsnyje nustatyto įpareigojimo bendradarbiauti ir vieningai atstovauti Europos bendrijai tarptautiniu mastu.5. Siekdama pradėti pasirengimo deryboms dėl galimų protokolo priedų pakeitimų procedūras Komisija, spręsdama su Bendrijos kompetencija susijusius klausimus, Bendrijos ir valstybių narių, kurios yra konvencijos šalys, vardu 2005 m. pateikė protokolo vykdomajai institucijai siūlymą iš dalies pakeisti atitinkamus protokolo priedus, įtraukiant į juos šias chemines medžiagas: heksachlorbutadieną (HCBD); oktabromdifenileterį (c-OctaBDE), kuriuo prekiaujama; pentachlorbenzeną (PeCB); polichlorintus naftalenus (PCN); trumposios grandinės chlorintus parafinus (SCCP) ir perfluoroktano sulfonatą (PFOS).6. Kaip teigiama turimoje mokslinėje informacijoje ir peržiūros ataskaitose, endosulfanas ir trifluralinas turi POT savybių. Šios dvi cheminės medžiagos įvertintos pagal Tarybos direktyvą 91/414/EEB dėl augalų apsaugos produktų pateikimo į rinką[3]. Todėl augalų apsaugos produktai, kuriuose yra endosulfano, visiškai ir galutinai pašalinti iš rinkos iki 2007 m. gruodžio mėn.[4], o augalų apsaugos produktai, kuriuose yra trifluralino, turi būti visiškai ir galutinai pašalinti iš rinkos iki 2008 m. gruodžio mėn.[5] Kadangi šios cheminės medžiagos gali būti toli pernešamos aplinkoje, priemonių, kurių imamasi šalies ar Bendrijos mastu, nepakanka siekiant užtikrinti aukšto lygio aplinkos ir žmonių sveikatos apsaugą, todėl reikia imtis veiksmų tarptautiniu mastu. 2007 m. Bendrija ir valstybės narės pasiūlė šias chemines medžiagas įtraukti į Stokholmo konvenciją dėl POT. Todėl tikslinga, kad Bendrija ir valstybės narės, kurios yra protokolo šalys, pasiūlytų iš dalies pakeisti atitinkamus protokolo priedus, įtraukiant į juos šias dvi medžiagas.B. REKOMENDACIJAAtsižvelgdama į išdėstytus faktus, Komisija rekomenduoja, kad:Taryba, siekdama pradėti pasirengimo deryboms dėl galimų JT EEK protokolo dėl POT priedų pakeitimų procedūras, leistų Komisijai Bendrijos ir valstybių narių, kurios yra konvencijos šalys, vardu, pateikti protokolo dėl POT vykdomajai institucijai siūlymą iš dalies pakeisti atitinkamus protokolo priedus, įtraukiant į I priedą toliau nurodytas chemines medžiagas, užtikrinant, kad būtų pakankamai laiko šį siūlymą apsvarstyti iki kito, 2008 m. gruodžio mėn. įvyksiančio, vykdomosios institucijos posėdžio:- endosulfaną,- trifluraliną.Komisija ir valstybės narės užtikrina, kad vykdomajai institucijai būtų pateikta atitinkama informacija, kuria grindžiamas pasiūlymas.Priimta BriuselyjeTarybos vardu Pirmininkas [1] Pagal naujausią 2007 m. rugsėjo 18 d. atnaujintą POT sekretoriato informaciją.[2] 2004 m. vasario 19 d. Tarybos sprendimas 2004/259/EB dėl 1979 m. Tolimų tarpvalstybinių oro teršalų pernašų konvencijos protokolo dėl patvarių organinių teršalų sudarymo Europos bendrijos vardu (OL L 81, 2004 3 19, p. 37).[3] OL L 230, 1991 8 19, p. 1. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Komisijos direktyva 2005/58/EB (OL L 246, 2005 9 22, p. 17).[4] OL L 317, 2005 12 3, p. 25.[5] 2007 m. rugsėjo 20 d. Komisijos sprendimas dėl trifluralino neįtraukimo į Tarybos direktyvos 91/414/EEB I priedą ir leidimų augalų apsaugos produktams, kuriuose yra tos medžiagos, panaikinimo. OL L 255, 2007 9 29, p. 42.


               19.2.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 65/162

         P7_TA(2013)0234
   Rekomendacija Tarybai dėl Jungtinių Tautų Generalinės Asamblėjos 68-osios sesija
   2013 m. birželio 11 d. Europos Parlamento rekomendacija Tarybai dėl Jungtinių Tautų Generalinės Asamblėjos 68-osios sesijos (2013/2034(INI))
   (2016/C 065/23)

      Europos Parlamentas,

               —

               atsižvelgdamas į Europos Sąjungos sutartį (ESS), ypač į jos 21 ir 34 straipsnius,

               —

               atsižvelgdamas į pasiūlymą dėl rekomendacijos Tarybai dėl Jungtinių Tautų Generalinės Asamblėjos 68-osios sesijos, kurį pateikė Alexander Graf Lambsdorff ALDE frakcijos vardu (B7-0083/2013),

               —

               atsižvelgdamas į 2011 m. kovo 21 d. Tarybos sprendimą 2011/168/BUSP dėl Tarptautinio baudžiamojo teismo, kuriuo panaikinama Bendroji pozicija 2003/444/BUSP,

               —

               atsižvelgdamas į ES prioritetus Jungtinių Tautų Generalinės Asamblėjos 67-ojoje sesijoje, kuriuos Taryba patvirtino 2012 m. liepos 23 d. (1),

               —

               atsižvelgdamas į 2003 m. rugsėjo 10 d. Komisijos komunikatą „Europos Sąjunga ir Jungtinės Tautos: daugiašališkumo pasirinkimas“ (COM(2003)0526),

               —

               atsižvelgdamas į Jungtinių Tautų Generalinės Asamblėjos 67-ąją sesiją, ypač į šios institucijos rezoliucijas dėl Sutarties dėl prekybos ginklais (2), dėl kas ketverius metus atliekamos išsamios operatyvinės veiklos, susijusios su JT sistemos vystymu, politikos peržiūros (3), dėl religijos arba tikėjimo laisvės (4), dėl demokratinės ir teisingos tarptautinės santvarkos skatinimo (5), dėl tarptautinio bendradarbiavimo stiprinimo žmogaus teisių srityje (6), dėl teisinės valstybės nacionaliniu ir tarptautiniu lygmenimis (7) ir dėl moterų, nusiginklavimo, ginklų neplatinimo ir ginkluotės kontrolės (8),

               —

               atsižvelgdamas į 2011 m. gegužės 3 d. Jungtinių Tautų Generalinės Asamblėjos rezoliuciją dėl Europos Sąjungos dalyvavimo Jungtinių Tautų veikloje (9),

               —

               atsižvelgdamas į 2003 m. spalio 31 d. JT Generalinės Asamblėjos rezoliuciją, kurioje priimta Jungtinių Tautų konvencija prieš korupciją (10),

               —

               atsižvelgdamas į 2000 m. spalio 31 d. JT Saugumo Tarybos rezoliuciją Nr. 1325 dėl moterų, taikos ir saugumo,

               —

               atsižvelgdamas į 2012 m. liepos 5 d. Jungtinių Tautų Žmogaus teisių tarybos rezoliuciją „Žmogaus teisių skatinimas, apsauga ir naudojimasis jomis internete“, kurioje pripažįstama žmogaus teisių apsaugos ir laisvo informacijos srauto internete svarba,

               —

               atsižvelgdamas į savo 2012 m. birželio 13 d. rekomendaciją Tarybai dėl Jungtinių Tautų Generalinės Asamblėjos 67-osios sesijos (11),

               —

               atsižvelgdamas į savo 2013 m. balandžio 18 d. rekomendaciją Tarybai dėl JT principo „atsakomybė užtikrinti apsaugą“ (angl. R2P) (12),

               —

               atsižvelgdamas į savo 2011 m. gegužės 11 d. rezoliuciją „ES kaip pasaulinio masto veikėja: jos vaidmuo daugiašalėse organizacijose“ (13),

               —

               atsižvelgdamas į savo 2011 m. liepos 7 d. rezoliuciją dėl ES išorės politikos, kuria remiamas demokratijos diegimas (14),

               —

               atsižvelgdamas į savo 2013 m. vasario 7 d. rezoliuciją dėl 22-osios Jungtinių Tautų Žmogaus teisių tarybos tryliktosios sesijos (15),

               —

               atsižvelgdamas į Užsienio reikalų komiteto ir Žmogaus teisių pakomitečio jungtinės delegacijos JT Generalinės Asamblėjos 67-ojoje sesijoje 2012 m. spalio 28–29 d. pranešimą,

               —

               atsižvelgdamas į Darbo tvarkos taisyklių 121 straipsnio 3 dalį ir 97 straipsnį,

               —

               atsižvelgdamas į Užsienio reikalų komiteto pranešimą ir į Vystymosi komiteto nuomonę (A7-0202/2013),

               A.

               kadangi, atsižvelgiant į didėjančią globalizaciją ir valstybių bei visuomenių tarpusavio ryšius, didėja poreikis ir yra daugiau galimybių nustatyti bendras taisykles ir sprendimų priėmimo mechanizmus, siekiant bendrai spręsti kylančius pasaulinius uždavinius;

               B.

               kadangi dėl pasaulio politikos formavimo procesų susiskaidymo ir tarptautinių bei tarpvalstybinių forumų daugėjimo atsiranda naujų sudėtingų klausimų tarptautinių santykių srityje;

               C.

               kadangi ES yra įsipareigojusi siekti daugiašališkumo, kurio branduolys – visa JT sistema kaip stipri organizacija; kadangi JT yra pasaulinio valdymo centras;

               D.

               kadangi tvirta ir stabili ES ir JT partnerystė yra JT atliekamo darbo pagrindas ir indėlis į jį pagal visus tris ramsčius – taiką ir saugumą, žmogaus teises ir vystymąsi, o ES turi prisiimti atsakomybę bendrai sprendžiant pasaulinius uždavinius;

               E.

               kadangi pagarba žmogaus teisių visuotinumui ir nedalumui, jų skatinimas ir apsauga – ES veiklos tarptautinėje arenoje pagrindas; kadangi demokratija ir teisinė valstybė yra tvarios taikos, kuria užtikrinamos žmogaus teisės ir pagrindinės laisvės, ramsčiai;

               1.

               teikia Tarybai šias rekomendacijas:

         ES kaip pasaulinio masto veikėja

               a)

               nuolat užtikrinti ES, kaip pasaulinio masto veikėjos, nuoseklumą ir matomumą JT; stiprinti ES gebėjimą suderintai, greitai ir visapusiškai bei nuosekliai veikti tarptautinėje arenoje ir tinkamu laiku pateikti rezultatus; užtikrinti, kad būtų visapusiškai įgyvendinta 2011 m. gegužės 3 d. JT Generalinės Asamblėjos rezoliucija dėl ES dalyvavimo Jungtinių Tautų veikloje;

               b)

               skatinti veiksmingą daugiašališkumą stiprinant JT organizacijos reprezentatyvumą, skaidrumą, atskaitomybę, efektyvumą ir veiksmingumą, siekiant pagerinti jo įgyvendinimą vietoje; priminti, kad būtina užtikrinti naują vis svarbesnio Didžiojo dvidešimtuko (G20) vaidmens, JT ir jos agentūrų bei tarptautinių finansų įstaigų (TFI) institucinę pusiausvyrą;

               c)

               aktyviau palaikyti ryšius su strateginiais ir kitais partneriais dvišaliu ir daugiašaliu lygmenimis, siekiant skatinti veiksmingus problemų sprendimus ir, kai įmanoma, dėti bendras pastangas siekiant geresnių rezultatų;

         ES ir pasaulinis valdymas

               d)

               stiprinti bendradarbiavimą su partneriais, kad JT taptų veiksmingesne ir darnesne XXI a. organizacija;

               e)

               skatinti visapusišką ir suderintą JTST reformą; pateikti konkretų pasiūlymą, kaip pasiekti pagrindinį ilgalaikį ES tikslą – bendrą ES narystę išplėstoje JTST; imtis iniciatyvos šiuo klausimu parengti bendrąją ES valstybių narių poziciją; toliau skatinti skaidrumą ir geresnį ES narių JTST politikos ir pozicijų koordinavimą; užtikrinti, kad tos ES valstybės narės, kurios yra nuolatinės JTST narės, remtų Sąjungos požiūrius ir pozicijas kaip priemonę užtikrinti, kad ES suderintai veiktų JT Saugumo Taryboje;

               f)

               toliau suderintai stengtis stiprinti Jungtinių Tautų Generalinės Asamblėjos vaidmenį ir autoritetą bei jos efektyvumą ir veiksmingumą, be kita ko, tobulinant jos darbo metodus;

               g)

               skatinti oficialesnį kitų suinteresuotųjų šalių (pilietinės visuomenės, akademinės bendruomenės atstovų) įtraukimą į Jungtinių Tautų Generalinės Asamblėjos darbą; stiprinti JT sistemą plečiant ir gilinant sutelktas civilių profesines žinias;

               h)

               skatinti pagal atskiras šalis įgyvendinti privalomą reikalavimą tarpvalstybinėms bendrovėms, visų pirma toms, kurios veikia bankų ir gavybos sektoriuose, kurios registruotos ar įtrauktos į finansų rinkas partnerių nacionalinei jurisdikcijai priklausančioje teritorijoje, atskleisti informaciją apie mokėjimus;

         Taika ir saugumas

               i)

               skatinti taikos stiprinimo perspektyvos įtraukimą į taikos palaikymo operacijas ir stiprinti glaudesnį taikos palaikymo operacijų dalyvių ir JT teritorinių padalinių bei už vystymąsi atsakingų pareigūnų bendradarbiavimą;

               j)

               bendradarbiauti stiprinant regioninių organizacijų pajėgumą ir vaidmenį taikos palaikymo, konfliktų prevencijos, civilinių ir karinių krizių valdymo ir konfliktų sprendimo srityse; skatinti bendras įvertinimo misijas ir stiprinti ES ir jos partnerių (įskaitant Afrikos Sąjungą ir subregionines organizacijas, NATO, ESBO, ASEAN, CELAC, Arabų Lygą ir kt.) bendradarbiavimą užkertant kelią konfliktams ir šalyse, kuriose vyko konfliktai;

               k)

               paprašius, Jungtinėms Tautoms teikti ES kovinių grupių paramą, kuri būtų skirta taikos stiprinimo misijoms, ir užtikrinti visapusišką ES valstybių narių bendradarbiavimą joms vykdant misijas, kurias įgaliojo vykdyti JT Saugumo Taryba arba Jungtinių Tautų Generalinė Asamblėja;

               l)

               užtikrinti, kad taikos palaikymo misijų įgaliojimai atspindėtų poreikį remti rinkimų procesus, įskaitant rinkimų stebėjimo misijas;

               m)

               siekti, kad principas „atsakomybė užtikrinti apsaugą“ (R2P) taptų nauja tarptautinės teisės norma, patenkančia į taikymo sritį, dėl kurios JT valstybės narės sutarė 2005 m. JT pasaulio aukščiausiojo lygio vadovų susitikime;

               n)

               užtikrinti visišką galimos tolesnės raidos ir atsakomybės užtikrinti apsaugą principo taikymo suderinamumą su tarptautine humanitarine teise ir atitiktį jai, taip pat skatinti visuotinį minėto principo, kaip prevencinės diplomatijos ir žmogaus socialinės raidos skatinimo priemonės, taikymą;

               o)

               imtis tolesnių veiksmų atsižvelgiant į Parlamento rekomendacijoje Tarybai dėl JT principo „atsakomybė užtikrinti apsaugą“ (R2P) (16) pateiktus Parlamento pasiūlymus ir dirbti su partneriais siekiant užtikrinti, kad plėtojant koncepciją „atsakomybė užtikrinti apsaugą“ pagrindinis dėmesys būtų skiriamas prevencijai, apsaugai ir atstatymui po konflikto, įskaitant nerimą keliančius atvejus, susijusius su genocidu, etniniu valymu, karo nusikaltimais ar nusikaltimais žmoniškumui, tačiau siekiant, kad ši koncepcija niekada nebūtų naudojama kaip pretekstas remti konkretiems ar nacionaliniams interesams arba geostrateginiais ar ekonominiais sumetimais grindžiamiems tarptautinių koalicijų, kurios siekia pakeisti režimą, interesams; padėti valstybėms narėms stiprinti tam reikalingus gebėjimus;

               p)

               parengti kriterijus, kurių turi būti laikomasi įgyvendinant principą „atsakomybė užtikrinti apsaugą“, visų pirma trečiąjį ramstį, kuris apima karines intervencijas, pvz., proporcingumą, išankstinį politinių tikslų aiškumą ir nuodugnių poveikio vertinimų naudojimą;

               q)

               stiprinti ES, kaip pasaulinio masto politinės veikėjos, vaidmenį aktyviai dalyvaujant prevencinės diplomatijos srityje;

               r)

               nesvarbu, ar valstybiniai ir nevalstybiniai veikėjai tiesiogiai ar netiesiogiai dalyvauja ginkluotame konflikte, reikalauti, kad visos šalys visapusiškai laikytųsi savo įsipareigojimų pagal tarptautinę teisę, įskaitant įsipareigojimą pasirūpinti humanitarinės erdvės apsauga ir užtikrinti galimybę netrukdomai teikti humanitarinę pagalbą tiems, kuriems jos reikia, ypatingą dėmesį skiriant civilių apsaugai, ir užtikrinti, kad šalys stengtųsi rasti taikų ir diplomatinį bet kokio konflikto sprendimą;

               s)

               remti JTST rezoliucijas Nr. 1325 (2000 m.) ir 1820 (2008 m.) dėl moterų, taikos ir saugumo; pabrėžti ir užtikrinti moterų dalyvavimą vykdant taikos procesus; pripažinti, kad lyčių lygybės aspektus būtina integruoti konfliktų prevencijos, taikos palaikymo operacijų, humanitarinės pagalbos ir pertvarkymo po konfliktų srityse;

               t)

               bendradarbiauti su JT siekiant šalinti visame pasaulyje kylančias grėsmes saugumui, pvz., branduolinio ginklo platinimą, organizuotą nusikalstamumą ir terorizmą; dėti daugiau pastangų siekiant baigti derybas dėl Bendrosios konvencijos dėl tarptautinio terorizmo;

               u)

               bendradarbiauti su partneriais daugiašaliu ir dvišaliu lygmenimis siekiant sustiprinti veiksmingą spaudimą, kad Sirijoje būtų nedelsiant nustota pažeidinėti žmogaus teises ir nutrauktas smurtas; išsiaiškinti kartu su partneriais, ypač Jungtinėmis Amerikos Valstijomis, Turkija ir Arabų Valstybių Lyga, visas galimybes įgyvendinti principą „atsakomybė užtikrinti apsaugą“ siekiant padėti Sirijos žmonėms ir sustabdyti kraujo praliejimą; taikyti Sirijos vyriausybei ir visiems su krize susijusiems subjektams spaudimą, kad šie visapusiškai laikytųsi tarptautinės humanitarinės teisės, sudarytų galimybę greitai suteikti tarpvalstybinę humanitarinę pagalbą, pagrindines viešąsias paslaugas, ir leistų humanitarinėms organizacijoms laisvai patekti į šalį; ragina tarptautinius partnerius vykdyti savo finansinius įsipareigojimus, susijusius su pagalbos teikimu Sirijos pabėgėliams, tokiu būdu sudarant galimybes JTSR ir kitoms organizacijoms teikti būtiną pagalbą; išnagrinėti kartu su partneriais būdus, kaip kuo labiau sumažinti krizės Sirijoje poveikį kaimyninėms šalims;

               v)

               laikantis atitinkamų JTST rezoliucijų reikalavimų, skatinti regiono ir tarptautinės bendruomenės pastangas rasti konflikto Malyje politinį sprendimą ir remti perėjimą prie demokratijos Malyje stiprinant pereinamojo laikotarpio institucijas, be kita ko, pasitelkus tarpininkavimą, skatinant įtraukų nacionalinį dialogą ir susitaikymą bei laisvus, sąžiningus ir skaidrius rinkimus; be to, remti iniciatyvas, kuriomis siekiama užtikrinti Malio teritorinį vientisumą ir šalies gyventojų saugumą; pabrėžti, kad Sahelio regione svarbu išlaikyti stabilumą ir užkirsti kelią neigiamam poveikiui Malio kaimyninių šalių stabilumui; glaudžiai koordinuoti jos veiksmus su regioniniais ir tarptautiniais partneriais, įskaitant Afrikos Sąjungą ir Vakarų Afrikos valstybių ekonominę bendriją (VAVEB); teikti paramą JT vadovaujamai taikos palaikymo misijai ir skatinti ES valstybes nares joje dalyvauti, taip pat remti uždavinį teikti karinį mokymą Malio ginkluotosioms pajėgoms įgyvendinant ES mokymo misiją (angl. EUTM) Malyje ir skatinti ES valstybes nares dalyvauti šioje misijoje; toliau teikti pagalbą tarptautinei paramos misijai Malyje (pranc. Mission Internationale de Soutien au Mali, MISMA);

               w)

               pritarti tam, kad 2013 m. balandžio 2 d. Jungtinių Tautų Generalinė Asamblėja priėmė Sutartį dėl ginklų prekybos, kuri bus taikoma daugybei įvairių ginklų, įskaitant šaudmenis; aktyviai skatinti, kad visos JT valstybės narės sparčiai pasirašytų Sutartį dėl ginklų prekybos, kuo greičiau ją ratifikuotų ir veiksmingai bei visuotinai ją įgyvendintų, įskaitant šalis, kurios yra didžiausios ginklų gamintojos pasaulyje; vadovauti pastangoms, kuriomis siekiama nustatyti aukščiausio lygio bendrus tarptautinės prekybos ginklais reguliavimo ir kovos su neteisėta prekyba ginklais standartus, be kita ko, atsižvelgiant į žmogaus teisių padėti šalyse gavėjose, ir taip užkirsti kelią konfliktams, padėti sumažinti žmonių kančias ir korupciją bei padėti užtikrinti taiką ir saugumą tarptautiniu mastu;

               x)

               dėti daugiau pastangų siekiant įvykdyti daugiašalius įsipareigojimus sumažinti branduolinių ginklų skaičių;

         Žmogaus teisės, demokratija ir teisinė valstybė

               y)

               stiprinti tarptautines pastangas, kuriomis siekiama užtikrinti, kad visos JT konvencijose įtvirtintos žmogaus teisės būtų laikomos visuotinėmis, nedalomomis, tarpusavyje priklausomomis ir susijusiomis ir kad būtų užtikrintas jų laikymasis; nepritarti pastangoms, kuriomis siekiama pažeisti humanitarinę teisę kovojant su terorizmu; skatinti žmogaus teisių, įskaitant skaitmenines laisves, ir pagrindinių laisvių integravimą į visus JT veiklos aspektus;

               z)

               siekti sustiprinti visuotinio periodinio vertinimo procesą ir šiuo tikslu teikti rekomendacijas plėtojant dvišalį ir daugiašalį dialogą su JT valstybėmis narėmis, visų pirma dialogus žmogaus teisių srityje; padėti sukurti aplinką, suteikiančią galimybę NVO prisidėti prie visuotinio vertinimo proceso įvairiais jo etapais;

               aa)

               kovoti su netolerancija, neigiamais stereotipais, niekinimu, diskriminacija ir smurto kurstymu; pripažinti, išreiškiant didelį susirūpinimą, kad įvairiose pasaulio dalyse daugėja smurto prieš religinių ir kitų bendruomenių narius;

               ab)

               spręsti spaudos ir žiniasklaidos laisvės apribojimų klausimą visame pasaulyje; kovoti su smurtu prieš žurnalistus ir tinklaraštininkus; apsaugoti ir skatinti saviraiškos laisvę internete ir kitomis priemonėmis;

               ac)

               didinti visuotinę paramą Tarptautinio baudžiamojo teismo (TBT) Romos statutui ir stengtis stiprinti TBT pajėgumus siekiant mažinti nebaudžiamumą už nusikaltimus žmoniškumui;

               ad)

               skatinti įsipareigoti siekti tarptautinės santvarkos, grindžiamos teisine valstybe, kuri yra būtina taikingam valstybių sambūviui užtikrinti, taip pat greičiau atsigaunančioms valstybėms ir tvariai taikai sukurti; šiuo požiūriu priminti, kad demokratijos rėmimas ir pagarba teisinei valstybei yra tarpusavyje susiję, todėl turėtų būti skatinami kaip vienas iš ES užsienio politikos tikslų;

               ae)

               stiprinti valstybėms jų prašymu teikiamą paramą, kuria siekiama padėti joms viduje įgyvendinti savo atitinkamus tarptautinius įsipareigojimus, teikiant didesnę techninę pagalbą, taip pat stiprinant institucijas ir gebėjimus;

               af)

               laikytis rekomendacijų, pateiktų politinėje deklaracijoje, priimtoje 2012 m. rugsėjo mėn. įvykusiame aukšto lygio susitikime teisinės valstybės klausimais; remti bendro pasaulinio teisinės valstybės apsaugos ryšių centro įsteigimą; visapusiškai remti Koordinavimo ir išteklių teisinės valstybės srityje grupės vaidmenį užtikrinant bendrą koordinavimą ir darną, taip pat siekiant išvengti tarnybų (Politinių reikalų departamento, JT vystymo programos ir t. t.) veiklos susiskaidymo;

               ag)

               priminti, kad korupcija yra žmogaus teisių pažeidimas ir kad Europos Sąjunga tvirtino turinti išskirtinės kompetencijos JT konvencijai prieš korupcijai pasirašyti; prašyti Sąjungos vyriausiosios įgaliotinės ir Komisijos pirmininko pavaduotojos pateikti ES veiksmų planą dėl kovos su korupcija, kuriuo būtų siekiama veiksmingai stebėti konvencijos rekomendacijas, pvz., vykdant valstybių narių įsipareigojimus skelbti ir platinti informaciją apie korupciją; sukurti pranešimo apie šiuos pažeidimus, kanalus ir teisinę nukentėjusių asmenų apsaugos ir priemonių, kuriomis užtikrinamas pilietinės visuomenės dalyvavimas, sistemą;

         Tvarus vystymasis

               ah)

               padėti stiprinti vystymosi ir nuoseklaus skurdo mažinimo politikos nuoseklumą ir didinti paramos vystymuisi veiksmingumą, nes tai – pagrindiniai klausimai siekiant įgyvendinti Tūkstantmečio vystymosi tikslus (TVT);

               ai)

               siekiant apsaugoti žmonių gyvybes ir pragyvenimo šaltinius į vystymosi strategijas įtraukti nelaimių pavojaus mažinimo veiklos vertinimą ir valdymą;

               aj)

               didinti pagalbos, atkūrimo, nelaimių pavojaus mažinimo ir vystymosi sąsają ir geriau koordinuoti humanitarinės ir vystymosi pagalbos teikėjus, siekiant užtikrinti, kad pagalba būtų teikiama nenutrūkstamai, ir didinti atsparumą – būtinybė tai daryti tapo dar akivaizdesnė kartojantis maisto krizėms Sahelio regione ir Somalio pusiasalyje;

               ak)

               siekti visapusiškai įgyvendinti „Rio+20“ konferencijoje prisiimtus įsipareigojimus, be kita ko, skatinant tvarų vystymąsi kaip pagrindinį ilgalaikio pasaulio vystymosi principą; raginti ES ir valstybes nares, nepaisant konkrečių finansų ir ekonomikos krizės pasekmių 27 ES valstybėms narėms, laikytis savo tarptautinių įsipareigojimų 0,7 proc. bendrųjų nacionalinių pajamų skirti paramai vystymuisi;

               al)

               bendradarbiauti užtikrinant, kad aukšto lygio politinis forumas tvaraus vystymosi klausimais pradėtų veikti pagal nustatytą tvarkaraštį ir kad būtų koordinuojamas tebesitęsiantis pažangos įgyvendinant išdėstytus tikslus stebėsenos ir vertinimo procesas;

               am)

               skatinti visiems suteikti galimybę naudotis vandeniu ir įperkamos bei tvarios energijos paslaugomis, nes tai yra pagrindiniai skurdo panaikinimo ir integracinio augimo veiksniai;

               an)

               nuosekliai ir suderintai siekti, kad būtų parengta TVT darbotvarkė po 2015 m.; susitarti dėl vieno pasaulinį poveikį turinčių ir į veiksmus orientuotų, išmatuojamų, per nustatytą laiką įgyvendintinų ir lengvai perteikiamų tvaraus vystymosi tikslų rinkinio; siekti, kad į jį būtų įtraukti tikslai, apimantys tvarumą, teisingumą ir valdymą;

               ao)

               remti Jungtinių Tautų Generalinės Asamblėjos pirmininko iniciatyvą pateikti pilietinei visuomenei vystymosi darbotvarkę po 2015 m. surengiant specialų renginį Tūkstantmečio vystymosi tikslų (TVT) pasiekimo klausimu, kuris būtų surengtas per 2013 m. vyksiančią Jungtinių Tautų Generalinės Asamblėjos 68-ąją sesiją, kaip svarbų konsultacijų su pilietine visuomene pagrindą, nes šis renginys galėtų padėti suvienodinti tvarios plėtros tikslus ir vystymosi procesą po 2015 m. juos pakreipiant bendra kryptimi;

               ap)

               ragina užtikrinti, kad kartu su nauja bendradarbiavimo programa po 2015 m. būtų pateikta nuspėjamo ir realaus finansavimo darbotvarkė atsižvelgiant į tikslus, dėl kurių susitarta;

         Pasaulinis parlamentų bendradarbiavimas

               aq)

               skatinti vyriausybių ir parlamentų bendradarbiavimą pasauliniais klausimais; stiprinti pasaulinį valdymą ir numatyti aktyvesnį visuomenės ir parlamentų dalyvavimą JT veikloje;

         Bendrosios pastabos

               ar)

               stiprinti tolesnius veiksmus įgyvendinant Parlamento priimtas rekomendacijas, be kita ko, pvz., raginant Europos išorės veiksmų tarnybą kiekvienais metais Parlamentui pranešti apie Jungtinių Tautų Generalinės Asamblėjos sesijos rezultatus;

               2.

               paveda Pirmininkui perduoti šią rekomendaciją Tarybai, Komisijos pirmininko pavaduotojai-Sąjungos vyriausiajai įgaliotinei užsienio reikalams ir saugumo politikai ir susipažinti – Komisijai.

      (1)  Europos Sąjungos Taryba 9820/1/12.

      (2)  Jungtinių Tautų Generalinės Asamblėjos rezoliucija A/RES/67/234.

      (3)  Jungtinių Tautų Generalinės Asamblėjos rezoliucija A/RES/67/226.

      (4)  Jungtinių Tautų Generalinės Asamblėjos rezoliucija A/RES/67/179.

      (5)  Jungtinių Tautų Generalinės Asamblėjos rezoliucija A/RES/67/175.

      (6)  Jungtinių Tautų Generalinės Asamblėjos rezoliucija A/RES/67/169.

      (7)  Jungtinių Tautų Generalinės Asamblėjos rezoliucija A/RES/67/97.

      (8)  Jungtinių Tautų Generalinės Asamblėjos rezoliucija A/RES/67/48.

      (9)  Jungtinių Tautų Generalinės Asamblėjos rezoliucija A/RES/65/276.

      (10)  Jungtinių Tautų Generalinės Asamblėjos rezoliucija A/RES/58/4.

      (11)  Priimti tekstai, P7_TA(2012)0240.

      (12)  Priimti tekstai, P7_TA(2013)0180.

      (13)  Priimti tekstai, P7_TA(2011)0229.

      (14)  Priimti tekstai, P7_TA(2011)0334.

      (15)  Priimti tekstai, P7_TA(2013)0055.

      (16)  Priimti tekstai, P7_TA(2013)0180.