Svarbus teisinis pranešimas

|

52005SC0016

Rekomendacija Tarybos nuomonė pagal 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1466/97 5 straipsnio 3 dalį dėl atnaujintos 2004–2008 m. Austrijos stabilumo programos  /* SEK/2005/0016 galutinis */

	Briuselis, 11.1.2005SEK(2005) 16 galutinisRekomendacijaTARYBOS NUOMONĖpagal 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1466/97 5 straipsnio 3 dalį dėl atnaujintos 2004–2008 m. Austrijos stabilumo programos(pateikta Komisijos)AIŠKINAMASIS MEMORANDUMASTarybos reglamentas (EB) Nr.1466/97 dėl biudžeto būklės priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei koordinavimo[1] nustato, kad dalyvaujančios valstybės narės, t. y. tos, kurios įsivedusios bendrą valiutą, iki 1999 m. kovo 1 d. turėjo pateikti Tarybai ir Komisijai stabilumo programas. Pagal šio reglamento 5 straipsnį Taryba, remdamasi Komisijos ir pagal Sutarties 114 straipsnį įsteigto Komiteto (Ekonomikos ir finansų komitetas) įvertinimais, turėjo patikrinti kiekvieną stabilumo programą. Patikrinusi programą bei atsižvelgdama į Komisijos rekomendaciją ir pasikonsultavusi su Ekonomikos ir finansų komitetu, Taryba pateikė nuomonę. Pagal reglamentą valstybės narės kasmet pateikia stabilumo programų atnaujintus variantus, kuriuos taip pat patikrina Taryba, laikydamasi tos pačios tvarkos.Pirmoji 1998–2002 m. Austrijos stabilumo programa buvo pateikta 1998 m. lapkričio 30 d. ir Tarybos įvertinta 1999 m. sausio 18 d. Atnaujinti variantai buvo pateikti kiekvienais paskesniais metais. Naujausią savo stabilumo programos variantą Austrija pateikė 2004 m. lapkričio 30 d. Komisijos tarnybos atliko techninį šio varianto įvertinimą, atsižvelgdamos į Komisijos tarnybų 2004 m. rudens ekonominių prognozių rezultatus, Elgesio kodeksą[2], bendrai sutartą potencialios gamybos apimties ir pagal ciklą pakoreguoto balanso apskaičiavimo metodiką, 2003–2005 m. laikotarpio bendrųjų ekonominės politikos gairių rekomendacijas ir principus, nustatytus 2002 m. lapkričio 27 d. Komisijos komunikate Tarybai ir Europos Parlamentui dėl biudžeto politikos koordinavimo stiprinimo[3]. Remiantis šiuo vertinimu, teikiamas toks įvertinimas:-  Austrijos Ministrų Taryba Austrijos stabilumo programos atnaujintą variantą patvirtino 2004 m. lapkričio 30 d. Jis apima 2004–2008 m. laikotarpį ir didžia dalimi atitinka pataisyto Stabilumo ir konvergencijos programų turinio ir formos elgesio kodeksą, išskyrus keletą nedidelių nukrypimų nuo ESS ataskaitų formato. Nors konsolidavimo strategija teisiškai nustatyta Nacionaliniame stabilumo pakte, programoje vis dėlto miglotai pateikiamos konkrečios priemonės, kuriomis per dvejus paskutinius programos metus būtų galima pasiekti žymaus biudžeto konsolidavimo.-  Makroekonominė prognozė iki 2006 m., kuria pagrįstas atnaujintasis variantas, iš esmės atitinka Komisijos 2004 m. rudens prognozes. Numatoma, kad augimas didės nuo 1,9 % 2004 m. ir išsilaikys apie 2,5 % per likusį programos laikotarpį. Pagal programą dabartinis pagyvėjimas, kuris vyksta iš esmės dėl eksporto, lemia laipsniškai didėjančią vidaus paklausą. Numatoma, kad augimas taip pat spartės 2005 m. itin sumažinus mokesčius bei didėjant užimtumui. Prognozuojama, kad 2007 ir 2008 m. realus BVP viršys potencialaus augimo normą, kuri pagal apskaičiavimus yra 2 %, atitinkamai 0,25 ir 0,5 procentinio punkto. Todėl neigiamas gamybos apimties atotrūkis, remiantis Komisijos tarnybų skaičiavimais, dings ir galiausiai virs teigiamu 2008 metais. Atnaujinto varianto vidutinės trukmės makroekonominės prielaidos yra patikimos, tačiau atrodo, kad 2007–2008 m. BVP augimo prielaida (ir toliau daugiau kaip 2 % kasmet) yra šiek tiek per daug optimistiška, nes tuomet augimas viršytų potencialų augimą ketverius metus iš eilės.-  Palyginti su ankstesne programa, atnaujintame variante nustatytas siekiamas biudžeto dydis buvo sumažintas maždaug 0,5 % BVP kiekvienais programos metais. Tikslas pasiekti subalansuotą biudžetą taip pat buvo nukeltas per vienerius metus į 2008 metus. Numatoma, kad nuo 1,3 % BVP santykio 2004 m. deficitas didės iki 1,9 % BVP 2005 m.; vėliau jis iš pradžių lėtai sumažės iki 1,7 % 2006 m., tuomet per du kartus bus žymiai sumažintas ir nukris iki nulio 2008 m. Šia trajektorija atspindima biudžeto strategija, kurioje derinamas tvarus mokesčių naštos mažinimas ir grįžimas prie subalansuoto biudžeto per vidutinės trukmės laikotarpį. ESS 95 atžvilgiu mokesčių našta turi sumažėti nuo 43 % 2003 m. iki 40 % 2008 m. ir pastarąjį dydį pasiekti dviem metais anksčiau, nei vyriausybė iš pradžių buvo numačiusi.-  Biudžeto strategijoje dar daugiau, nei numatyta ankstesniame variante, ankstinamas mokesčių sumažinimas, bet į laikotarpio pabaigą atidedamas atitinkamas išlaidų mažinimas. Deficito didėjimui 2005 m. poveikį daro žymus mokesčių sumažinimas, kuris įsigalios sausio 1 d. Nepaisant to, atrodo, kad 2005 ir 2006 m. biudžeto rizika yra subalansuota, visų pirma atsižvelgiant į realistišką pagrindinį makroekonominį scenarijų. Tačiau vėlesniais 2007–2008 m. yra akivaizdžios neigiamos rizikos dėl, pirma, prielaidos, kad BVP augimas nuolat viršys potencialų, ir, antra, dėl to, kad numatomas esminis išlaidų ir BVP santykio sumažėjimas programoje iš esmės nepatikslintas. Taigi šio varianto vidutinės trukmės tikslas siekti beveik subalansuotos biudžeto būklės koregavimo pagal ciklą atžvilgiu gali likti nepasiektas per programos laikotarpį. Tačiau atrodo, kad jame taip pat pakankamai užtikrinamas patikimumas, kad dėl įprastų makroekonominių svyravimų nebūtų pažeista 3 % BVP deficito riba per visą programos laikotarpį.-  Konsolidavimo strategija iki 2008 m. buvo įtraukta į teritorinių institucijų Nacionalinį stabilumo paktą, kuris bus įgyvendintas visais valdžios lygmenimis per baudų sistemą. Tačiau siekis stipriai apriboti išlaidas per šiuos dvejus metus nėra iki galo pagrįstas programoje pateikiamomis atitinkamomis priemonėmis, kurios jau nustatytos teisės aktuose.-  Iš dalies keičiant kryptį, bendrosios valstybės skolos skaičiai buvo sumažinti, nors ankstesniais metais jie buvo žymiai didinami. Kadangi tuo pačiu metu dėl statistinio metodo pakeitimo BVP skaičiai buvo padidinti, 2003 m. skolos santykis buvo sumažintas beveik 2 procentiniais punktais – iki 64,5 % BVP. Nors dėl to turėtų būti lengviau pasiekti 60 % pamatinę vertę, data šiam tikslui pasiekti dėl ne tokių ambicingų planų sumažinti deficitą nukelta vieneriais metais į 2008 m. Didesnio augimo scenarijus priartintų tą datą, o lėtesnis augimas – atitolintų vieneriais metais. Darant prielaidą, kad augimo normos per programos laikotarpį išliks praktiškai pastovios, skolos dinamiką lemia pirminio deficito pokyčiai. Atsargumo sumetimais šiame variante nenurodytas visas privatizavimų Austrijoje potencialas. Todėl tikėtina, kad skolos kriterijus bus patenkintas 2008 m., net jei nebus pasiektas nustatytas deficito dydis.-  Ambicingai sumažinti išlaidų ir BVP santykį numatoma žymiai sumažinant visas išlaidų kategorijas per visą programos laikotarpį. Tikimasi, kad didžioji konsolidavimo dalis ilgos trukmės laikotarpiu bus pasiekta sumažinus socialines išmokas. Kadangi valstybės investicijos mažinamos neproporcingai, daugiausia lėšų bus sutaupyta mažinant socialines išmokas. Šiame variante išreiškiama optimistiška nuostata dėl sutaupytų sąnaudų, susijusių su būsimomis administracinėmis reformomis žemesniuose valdžios lygmenyse, kurios jau sėkmingai įgyvendintos federaciniu lygiu.-  Atrodo, kad Austrija yra palyginti palankioje padėtyje pagal ilgalaikį valstybės finansų tvarumą, nepaisant svarbių numatomų biudžeto sąnaudų dėl senėjančios visuomenės. 2003 ir 2004 m. pensijų reformos turėtų žymiai palengvinti biudžeto padėtį ilgos trukmės laikotarpiu. Tačiau dėl 2004 m. reformos konsolidavimo efektas bus pasiektas laikotarpio pabaigoje: nors planas indeksuoti pensijas nuo 2030 metų atsižvelgiant tik į infliaciją ir išlaikyti pastovų realių išmokų lygį yra iš tikrųjų ambicingas, 2003 m. reforma numatytas taupymas ankstesniais laikotarpiais buvo iš dalies nukeltas.-  Ekonominės politikos sritys, nustatytos programoje iš dalies atitinka šaliai skirtas bendrąsias ekonominės politikos gaires valstybės finansų srityje. Nors Austrija sumažins savo sunkią mokesčių naštą, tai nesiejama su išlaidų apribojimu, todėl pagal ciklą pakoreguotą beveik subalansuotą būklę numatoma pasiekti tik per paskutinius programos metus.-  Atsižvelgiant į pirmiau išdėstytą įvertinimą, Austrijai rekomenduojama visą biudžeto konsolidavimo strategiją perkelti anksčiau į laikotarpio pradžią. Be to, Austrija turi išsamiau nurodyti konkrečias priemones, kuriomis galima būtų pasiekti žymaus biudžeto konsolidavimo per paskutinius dvejus programos metus.Pagrindinių makroekonominių ir biudžeto prognozių palyginimas2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 |Realus BVP (pokytis, %) | 2004 m. gruodžio mėn. SP | 1,9 | 2,5 | 2,5 | 2,2 | 2,4 |KOM | 1,9 | 2,4 | 2,4 | – | – |2003 m. lapkričio mėn. SP | 1,9 | 2,5 | 2,5 | 2,4 | – |SVKI infliacija (%) | 2004 m. gruodžio mėn. SP | 2,1 | 1,8 | 1,4 | 1,5 | 1,6 |KOM | 2,1 | 1,8 | 1,4 | – | – |2003 m. lapkričio mėn. SP | 1,2 | 1,5 | 1,7 | 1,8 | – |Valdžios sektoriaus balansas (BVP %) | 2004 m. gruodžio mėn. SP | -1,3 | -1,9 | -1,7 | -0,8 | 0,0 |KOM | -1,3 | -2,0 | -1,7 | – | – |2003 m. lapkričio mėn. SP | -0,7 | -1,5 | -1,1 | -0,4 | – |Pirminis balansas (BVP %) | 2004 m. gruodžio mėn. SP | 1,9 | 1,2 | 1,3 | 2,2 | 2,9 |KOM | 1,7 | 0,9 | 1,2 | – | – |2003 m. lapkričio mėn. SP | 2,8 | 1,9 | 2,2 | 2,8 | – |Pagal ciklą pakoreguotas balansas (BVP %) | 2004 m. gruodžio mėn. SP1 | -0,9 | -1,7 | -1,6 | -0,8 | -0,1 |KOM | -1,0 | -1,9 | -1,7 | – | – |2003 m. lapkričio mėn. SP1 | -0,4 | -1,4 | -1,1 | -0,5 | – |Bendroji valstybės skola (BVP %) | 2004 m. gruodžio mėn. SP | 64,2 | 63,6 | 63,1 | 61,6 | 59,1 |KOM | 64,0 | 63,9 | 63,4 | – | – |2003 m. lapkričio mėn. SP | 65,8 | 64,1 | 62,3 | 59,9 | – |Pastaba: 1 Komisijos tarnybų apskaičiavimai, remiantis programoje pateikiama informacija. Šaltiniai: Stabilumo programa (SP); Komisijos tarnybų 2004 m. rudens ekonominės prognozės (KOM); Komisijos tarnybų apskaičiavimai. |Remdamasi šiuo įvertinimu, Komisija priėmė pridedamą rekomendaciją Tarybos nuomonei dėl atnaujintos Austrijos stabilumo programos, kurią pateikia Tarybai.RekomendacijaTARYBOS NUOMONĖpagal 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1466/97 5 straipsnio 3 dalį dėl atnaujintos 2004–2008 m. Austrijos stabilumo programosEUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį,atsižvelgdama į 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei koordinavimo[4], ypač į jo 5 straipsnio 3 dalį,atsižvelgdama į Komisijos rekomendaciją,pasikonsultavusi su Ekonomikos ir finansų komitetu,PAREIŠKĖ TOKIĄ NUOMONĘ:[2005 m. sausio 18 d.] Taryba išnagrinėjo atnaujintą Austrijos stabilumo programą, kuri apima 2004–2008 metus. Programa didžia dalimi atitinka Stabilumo ir konvergencijos programų turinio ir formos elgesio kodeksą, išskyrus keletą nedidelių nukrypimų nuo ESS ataskaitų formato.Pagal makroekonominį scenarijų, kuriuo grindžiama programa, numatoma, kad realaus BVP augimas didės nuo 1,9 % 2004 m. ir išsilaikys apie 2,5 % per likusį programos laikotarpį. Remiantis šiuo metu turima informacija, atrodo, kad šiame scenarijuje atspindėtos patikimos augimo prielaidos pirmaisiais metais, bet, atrodo, šiek tiek per daug palankios – paskutiniais metais, nes prognozuojamas augimas viršija potencialią gamybos apimtį ketverius metus iš eilės. Infliacijos prognozės programoje atrodo realistiškos.Austrijos tikslas – pasiekti subalansuotą biudžetą iki 2008 m. Numatoma, kad nuo 1,3 % BVP santykio 2004 m. deficitas didės iki 1,9 % BVP 2005 m.; vėliau jis iš pradžių lėtai sumažės iki 1,7 % 2006 m., tuomet per du kartus bus sumažintas ir nukris iki nulio 2008 m. Šia trajektorija atspindima biudžeto strategija, kurioje derinamas tvarus mokesčių naštos mažinimas ir grįžimas prie subalansuoto biudžeto per vidutinės trukmės laikotarpį. ESS 95 atžvilgiu mokesčių našta turi sumažėti nuo 43 % 2003 m. iki 40 % 2008 m. Konsolidavimo strategija buvo įtraukta į teritorinių institucijų Nacionalinį stabilumo paktą, kuris bus įgyvendintas visais valdžios lygmenimis per baudų sistemą.Galutinis biudžetas galėtų būti prastesnis, nei numatoma programoje. Visų pirma pagal biudžeto strategiją mokesčių sumažinimas yra laikotarpio pradžioje, bet atitinkamas išlaidų apribojimas – laikotarpio pabaigoje. 2005 ir 2006 m. rizika yra subalansuota, kai deficito pokyčius lemia žymus mokesčių sumažinimas nuo 2005 m. sausio 1 d. ir atsižvelgiant į realistišką pagrindinį makroekonominį scenarijų. Tačiau vėlesniais 2007–2008 m. yra akivaizdžios neigiamos rizikos dėl, pirma, prielaidos, kad BVP augimas nuolat viršys potencialų, ir antra, dėl to, kad numatomas esminis išlaidų ir BVP santykio sumažėjimas programoje iš esmės nepatikslinamas. Įvertinus šį pavojų, gali būti, kad programoje suplanuotų biudžetinių priemonių nepakaks siekiant Stabilumo ir augimo pakto vidutinės trukmės tikslo – beveik subalansuotos biudžeto būklės koregavimo pagal ciklą atžvilgiu iki 2008 m. Tačiau atrodo, kad jame taip pat užtikrinamas pakankamas patikimumas, kad dėl įprastų makroekonominių svyravimų nebūtų pažeista 3 % BVP deficito riba per visą programos laikotarpį.Apskaičiuota, kad skolos santykis 2004 m. pasieks 64,2 % ir viršys Sutartyje nustatytą 60 % BVP pamatinę vertę. Programoje numatoma, kad skolos santykis per programos laikotarpį sumažės 5 procentiniais punktais. Skolos santykio pokytis gali būti ne toks palankus, kaip numatoma, atsižvelgiant į pirmiau minėtą riziką biudžeto nustatytiems dydžiams. Kita vertus, Austrija galėtų kompensuoti tą riziką didelio masto privatizacija.Atrodo, kad Austrija yra palyginti palankioje padėtyje pagal ilgalaikį valstybės finansų tvarumą, nepaisant svarbių numatomų biudžeto sąnaudų dėl senėjančios visuomenės. 2003 ir 2004 m. pensijų reformos turėtų žymiai palengvinti biudžeto būklę ilgos trukmės laikotarpiu. Tačiau dėl 2004 m. reformos konsolidavimo efektas bus pasiektas laikotarpio pabaigoje: nors planas indeksuoti pensijas nuo 2030 metų atsižvelgiant tik į infliaciją ir išlaikyti pastovų realių išmokų lygį yra iš tikrųjų ambicingas, 2003 m. reforma numatytas taupymas ankstesniais laikotarpiais buvo iš dalies nukeltas.Ekonominės politikos sritys, nustatytos programoje, iš dalies atitinka šaliai skirtas bendrąsias ekonominės politikos gaires valstybės finansų srityje. Nors Austrija sumažins savo sunkią mokesčių naštą, tai nesiejama su išlaidų apribojimu, todėl pagal ciklą pakoreguotą beveik subalansuotą būklę numatoma pasiekti tik per paskutinius programos metus.***Atsižvelgiant į pirmiau išdėstytą įvertinimą, Austrijai rekomenduojama visą biudžeto konsolidavimo strategiją perkelti anksčiau į laikotarpio pradžią. Be to, Austrija turi išsamiau nurodyti konkrečias priemones, kuriomis galima būtų pasiekti žymaus biudžeto konsolidavimo per paskutinius dvejus programos metus.Pagrindinės prognozės iš atnaujintos Austrijos stabilumo programos2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 |Realaus BVP augimas (%) | 0,8 | 1,9 | 2,5 | 2,5 | 2,2 | 2,4 |SVKI infliacija (%) | 1,3 | 2,1 | 1,8 | 1,4 | 1,5 | 1,6 |Valdžios sektoriaus balansas (BVP %) | -1,1 | -1,3 | -1,9 | -1,7 | -0,8 | 0,0 |Pirminis balansas (BVP %) | 2,1 | 1,9 | 1,2 | 1,3 | 2,2 | 2,9 |Pagal ciklą pakoreguotas balansas (BVP %)1 | -0,7 | -0,9 | -1,7 | -1,6 | -0,8 | -0,1 |Bendroji valstybės skola (BVP %) | 64,5 | 64,2 | 63,6 | 63,1 | 61,6 | 59,1 |1 Komisijos tarnybų apskaičiavimai atlikti programoje pateiktai informacijai taikant bendrai sutartą metodiką.[1] OL L 209, 1997 8 2. Visus šiame tekste nurodytus dokumentus galima rasti šiame tinklalapyje: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.[2] Ekonomikos ir finansų komiteto pakeista nuomonė dėl stabilumo ir konvergencijos programų turinio ir formos, kurią ECOFIN taryba patvirtino 2001 7 10.[3] KOM(2002) 668, 2002 11 27.[4] OL L 209, 1997 8 2. Visus šiame tekste nurodytus dokumentus galima rasti šiame tinklalapyje: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.


title: 2016 m. liepos 12 d. Tarybos rekomendacija dėl 2016 m. Kipro nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2016 m. Kipro stabilumo programos

text:
               18.8.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 299/27

         TARYBOS REKOMENDACIJA
   2016 m. liepos 12 d.
   dėl 2016 m. Kipro nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2016 m. Kipro stabilumo programos
   (2016/C 299/07)
   EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
   atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 121 straipsnio 2 dalį ir 148 straipsnio 4 dalį,
   atsižvelgdama į 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei koordinavimo (1), ypač į jo 5 straipsnio 2 dalį,
   atsižvelgdama į 2011 m. lapkričio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 1176/2011 dėl makroekonominių disbalansų prevencijos ir naikinimo (2), ypač į jo 6 straipsnio 1 dalį,
   atsižvelgdama į Europos Komisijos rekomendaciją,
   atsižvelgdama į Europos Parlamento rezoliucijas,
   atsižvelgdama į Europos Vadovų Tarybos išvadas,
   atsižvelgdama į Užimtumo komiteto nuomonę,
   atsižvelgdama į Ekonomikos ir finansų komiteto nuomonę,
   atsižvelgdama į Socialinės apsaugos komiteto nuomonę,
   atsižvelgdama į Ekonominės politikos komiteto nuomonę,
   kadangi:

               (1)

               iki 2016 m. kovo 31 d. pagal Tarybos įgyvendinimo sprendimo 2013/463/ES (3) 1 straipsnio 2 dalį Kiprui buvo taikoma makroekonominio koregavimo programa. Pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 472/2013 (4) 12 straipsnį tos programos taikymo laikotarpiu Kiprui buvo netaikoma Europos ekonominės politikos koordinavimo semestro stebėsena ir vertinimas. Nustojus taikyti Kiprui programą, jis dabar yra vėl visapusiškai įtrauktas į Europos semestrą;

               (2)

               2015 m. lapkričio 26 d. Komisija priėmė metinę augimo apžvalgą, kuria pradedamas 2016 m. Europos ekonominės politikos koordinavimo semestras. 2016 m. kovo 17–18 d. Europos Vadovų Taryba patvirtino metinėje augimo apžvalgoje nustatytus prioritetus. 2015 m. lapkričio 26 d. Komisija pagal Reglamentą (ES) Nr. 1176/2011 priėmė Įspėjimo mechanizmo ataskaitą, kurioje nurodė, kad Kipro padėtis bus įvertinta vykdant makroekonominio disbalanso procedūrą, užbaigus makroekonominio koregavimo programą. Tą pačią dieną Komisija taip pat priėmė rekomendaciją dėl Tarybos rekomendacijos dėl euro zonos ekonominės politikos. Šią rekomendaciją Europos Vadovų Taryba patvirtino 2016 m. vasario 18–19 d., o Taryba ją priėmė 2016 m. kovo 8 d. (5) Kaip šalis, kurios valiuta yra euro, atsižvelgdama į glaudžias ekonominės ir pinigų sąjungos šalių ekonomikos sąsajas, Kipras turėtų užtikrinti, kad ta rekomendacija būtų visiškai ir laiku įgyvendinta;

               (3)

               2016 m. Kipro ataskaita paskelbta 2016 m. balandžio 7 d. Joje įvertinta Kipro ekonominė ir socialinė padėtis ir uždaviniai, kurie iškils 2016 m. kovo 31 d. jam nustojus taikyti makroekonominio koregavimo programą, ir Kipro padaryta pažanga siekiant nacionalinių tikslų pagal strategiją „Europa 2020“. Į ją įtraukta ir nuodugni apžvalga pagal Reglamento (ES) Nr. 1176/2011 5 straipsnį. 2016 m. balandžio 7 d. Komisija pateikė nuodugnios apžvalgos rezultatus. Komisijos analizė leidžia daryti išvadą, kad Kipre yra susidaręs perviršinis makroekonominis disbalansas. Visų pirma labai svarbu, kad šalis mažintų susidariusį didelį disbalansą privačiojo sektoriaus, valstybės ir išorės įsiskolinimo forma ir didelį neveiksnių paskolų lygį;

               (4)

               2016 m. balandžio 28 d. Kipras pateikė 2016 m. nacionalinę reformų programą, o 2016 m. gegužės 13 d., pasibaigus terminui, – 2016 m. stabilumo programą. Siekiant atsižvelgti į jų tarpusavio sąsajas, abi programos vertintos vienu metu;

               (5)

               į atitinkamas konkrečioms šalims skirtas rekomendacijas atsižvelgta sudarant 2014–2020 m. Europos struktūrinių ir investicijų fondų programas. Kaip numatyta Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1303/2013 (6) 23 straipsnyje, Komisija, jei tai būtina siekiant remti atitinkamų Tarybos rekomendacijų įgyvendinimą, gali paprašyti valstybės narės peržiūrėti savo partnerystės sutartį ir susijusias programas bei pasiūlyti jų pakeitimų. Kaip naudotųsi šia nuostata, Komisija išsamiau nurodė Priemonių, kuriomis Europos struktūrinių ir investicijų fondų veiksmingumas siejamas su patikimu ekonomikos valdymu, taikymo gairėse;

               (6)

               nutraukus perviršinio deficito procedūrą, Kiprui taikoma Stabilumo ir augimo pakto prevencinė dalis ir pereinamojo laikotarpio skolos taisyklė. Apskaičiuota, kad struktūrinis balansas 2015 m. yra perteklinis, ir perteklius siekia 1,7 % BVP, tiek pat viršijant vidutinio laikotarpio tikslą. Remiantis Komisijos 2016 m. pavasario prognoze, numatoma, kad vidutinio laikotarpio biudžeto tikslo toliau bus laikomasi ir 2016 m. Tačiau, jei politika nesikeis, esama rizikos, kad 2017 m. bus kiek nukrypta nuo vidutinio laikotarpio biudžeto tikslo. Numatoma, kad Kipro struktūrinis balansas pablogės daugiau, nei leidžiama pagal pereinamojo laikotarpio skolos taisyklę. Remdamasi stabilumo programos vertinimu ir atsižvelgdama į Komisijos 2016 m. pavasario prognozę, Taryba mano, kad esama rizikos, jog Kipras nesilaikys Stabilumo ir augimo pakto nuostatų. Todėl siekiant užtikrinti nuostatų laikymąsi 2017 m. reikės papildomų priemonių;

               (7)

               Kipras įgyvendino svarbias fiskalines struktūrines reformas pagal makroekonominio koregavimo programą. Dar turi būti priimti tam tikri antrinės teisės aktai dėl biudžeto rengimo procedūrų, biudžeto koregavimų per metus reikalavimų ir įsipareigojimų kontrolės pareigūnų atsakomybės. Viešajam sektoriui vis dar būdingas neveiksmingumas. Visų pirma, viešasis administravimas pasižymi vienomis iš didžiausių darbo užmokesčio išlaidų (kaip procentinė BVP dalis) euro zonoje, o veiksmingumo rodikliai išlieka vidutiniški, ir tai galima susieti su judumo ir veiklos paskatų stoka. Valstybės teikiamos komunalinės paslaugos (telekomunikacijos, energija) pasižymi didelėmis kainomis ir tebėra santykinai apsaugotos nuo konkurencijos. Pagal makroekonominio koregavimo programą Kipras yra įsipareigojęs priimti privalomą mechanizmą, skirtą valstybės tarnautojų darbo užmokesčio didinimui apriboti, kaip ilgalaikio viešųjų finansų tvarumo garantijos priemonę. Nors įstatymo projektas yra parengtas ir pateiktas Atstovų Rūmams, jis vis dar nepriimtas. Siekiant padidinti viešojo sektoriaus veiksmingumą, pagal makroekonominio koregavimo programą buvo parengta horizontali viešojo administravimo reforma, vietos valdžios reformų planas ir naujas įstatymas dėl valstybinių subjektų valdymo, tačiau jie dar nepriimti;

               (8)

               privačiojo sektoriaus skola Kipre tebėra pernelyg didelė. Nors nuosavybės teisės netekimo ir nemokumo sistemų pertvarkymas yra svarbus žingsnis siekiant subalansuoti skolininkų ir kreditorių teises, yra galimybių toliau didinti jų veiksmingumą ir plačiau jas naudoti. Keli šių sistemų veikimo trūkumai trukdo tvariai mažinti privačiojo sektoriaus įsiskolinimą ir sparčiau mažinti neveiksnių skolų mastą. Jie taip pat mažina galimybes suteikti verslininkams antrą šansą. Taip pat išlieka keletas privačiojo sektoriaus skolos restruktūrizavimo sprendimų veikimo trūkumų. Be to, tam, kad nemokumo teisės aktai būtų įgyvendinami veiksmingai, svarbu priimti visas reikalingas civilinio proceso taisykles ir nuostatas. Kad Nemokumo tarnyba galėtų veikti visu pajėgumu, jai reikia pakankamai darbuotojų, IT infrastruktūros ir pakankamo tinkamai parengtų ir licencijuotų nemokumo specialistų skaičiaus. Be to, siekiant išvengti vėlavimų ir suteikti pirkėjams apsaugos priemones, užtikrinančias tinkamą nuosavybės teisių nustatymą ir padedančias susigrąžinti pasitikėjimą būsto rinka, būtinos patikimos ir greitos nuosavybės dokumentų išdavimo ir nuosavybės teisių perdavimo sistemos;

               (9)

               Kipras taip pat turi rimtų problemų, susijusių su teismų sistemos veikimu. Dėl neveiksmingų teismų procedūrų ir ribotų pajėgumų gerokai vėluojama nagrinėti bylas, o tai trukdo veikti nuosavybės teisės netekimo ir nemokumo sistemoms ir apskritai blogina verslo aplinką. Neįvykdžius civilinio proceso kodekso reformos, teismo sprendimų priėmimas ir vykdymo užtikrinimas ir neišnagrinėtų bylų skaičiaus mažinimas tebevyksta lėtai;

               (10)

               buvo padaryta reikšminga pažanga vykdant makroekonominio koregavimo programą, skirtą Kipro finansinei sistemai restruktūrizuoti ir pasitikėjimui ja susigrąžinti. Tačiau Kiprui vis dar sunku atkurti normalias skolinimo ekonomikai sąlygas ir sumažinti neveiksnių paskolų dalį, kuri sudaro apie 55 % visų paskolų, išduotų namų ūkiams ir ne finansų bendrovėms. Didelė įmonių skola mažina jų konkurencingumą ir investavimo bei augimo galimybes. Nors daroma pažanga, bankų pastangos restruktūrizuoti perspektyvių skolininkų skolą kol kas nedavė apčiuopiamų rezultatų, o jų neveiksnių paskolų rizikos atidėjiniai tebėra santykinai nuosaikūs. Dėl sutarčių vykdymo užtikrinimo ir skolų grąžinimo disciplinos trūkumų mažėja gebėjimas spręsti strateginius įsipareigojimų nevykdymo klausimus ir valdyti neveiksnių paskolų atsiradimą. Bankai taip pat turi ribotą prieigą prie informacijos apie skolininkų pajamas ir turtą, nepaisant to, kad sukurtas kreditų registras;

               (11)

               Kipras nemažai nuveikė, kad pakeltų ekonomiką iš nuosmukio, tačiau investuojama kol kas vangiai, o ekonomikos augimo potencialas tebėra menkas. Pagal programą Kipras priėmė ekonomikos augimo veiksmų planą, kuriuo siekiama didinti konkurenciją, stiprinti inovacijų paskatas ir palengvinti investavimą sukuriant skaidresnę ir veiksmingesnę aplinką verslui vykdyti ir supaprastinant licencijų ir leidimų išdavimo tvarką. Įgyvendinant privatizavimo planą ir stiprinant nacionalines reguliavimo institucijas siekiama pritraukti produktyvumą skatinančių užsienio investicijų. Pradedančiųjų įmonių ir MVĮ galimybės gauti finansavimą šiuo metu yra labai ribotos, nes bankų kreditavimo sąlygos yra griežtos, o alternatyvių finansavimo šaltinių nepakanka. Palankesnės sąlygos gauti finansavimą galėtų būti sudarytos geriau koordinuojant tokias ES priemones kaip Europos struktūriniai ir investicijų fondai, Europos strateginių investicijų fondas ir ES konkurencinės programos;

               (12)

               darbo rinka 2015 m. pradėjo atsigauti, tačiau nedarbo lygis, nors ir mažėja, išlieka aukštas. Ypač nerimą kelia jaunimo ir ilgalaikis nedarbas. Buvo imtasi tam tikrų priemonių aktyvios darbo rinkos politikos ir valstybės užimtumo tarnybų paslaugų srityse. Tačiau pastarojoje vis dar trūksta pajėgumų, kad būtų tenkinama paklausa, teikiama kokybiška pagalba ir konsultacijos ieškant darbo ir informuojami neregistruoti bedarbiai. Planai stiprinti valstybės užimtumo tarnybų administracinius pajėgumus, įskaitant tiesiogiai klientų poreikius tenkinančių konsultantų specializaciją ir jų skaičiaus didinimą, buvo atidėti. Aktyvios darbo rinkos politikos veiksmingumą riboja nepakankamai efektyvi dabartinių programų kokybės stebėsena;

               (13)

               jaunuolių dalyvavimas profesiniame rengime ir mokyme išlieka vangus, darbdaviai nepakankamai dalyvauja studentų mokyme. Tačiau šiuo metu įgyvendinamos priemonės, remiantis profesinio rengimo ir mokymo strategija;

               (14)

               Kiprui trūksta visuotinio sveikatos priežiūros draudimo, ir jo sveikatos priežiūros sistema nepajėgia užtikrinti pakankamai galimybių faktiškai gauti priežiūrą. Kadangi viešasis sveikatos priežiūros finansavimas yra mažas, nepatenkinti poreikiai – dėl kainos ir dėl mokėjimų iš savo kišenės – yra gerokai didesni nei kitose ES valstybėse narėse. Dar yra galimybių didinti išteklių panaudojimo efektyvumą. Tarp priemonių, kurios buvo laikomos svarbiomis, kad būtų padidintas Kipro sveikatos sistemos tinkamumas ir išlaidų efektyvumas, tačiau kol kas nėra priimtos – didesnė valstybinių ligoninių autonomija ir nacionalinės sveikatos sistemos sukūrimas;

               (15)

               atsižvelgdama į Europos semestrą, Komisija atliko išsamią Kipro ekonominės politikos analizę ir ją paskelbė 2016 m. šalies ataskaitoje. Ji taip pat įvertino Kipro stabilumo programą ir nacionalinę reformų programą. Komisija įvertino ne tik jų svarbą tvariai fiskalinei ir socialinei bei ekonominei Kipro politikai, bet ir tai, kaip laikomasi ES taisyklių ir gairių, nes ES lygio priemonėmis prisidedant prie būsimų nacionalinių sprendimų būtina stiprinti bendrą ES ekonomikos valdymą. Jos rekomendacijos įgyvendinant Europos semestrą pateiktos toliau išdėstytose 1–5 rekomendacijose;

               (16)

               atsižvelgdama į šį vertinimą, Taryba išnagrinėjo stabilumo programą; jos nuomonė (7) pateikta visų pirma toliau išdėstytoje 1 rekomendacijoje,

               (17)

               atsižvelgdama į Komisijos nuodugnios apžvalgos ir šio vertinimo rezultatus, Taryba išnagrinėjo nacionalinę reformų programą ir stabilumo programą. Jos rekomendacijos pagal Reglamento (ES) Nr. 1176/2011 6 straipsnį pateiktos toliau išdėstytose 1–5 rekomendacijose,

         REKOMENDUOJA Kiprui 2016–2017 m. imtis šių veiksmų:

               1.

               Panaikinus perviršinį deficitą, 2016 ir 2017 m. laikytis vidutinės trukmės biudžeto tikslo. Iki 2016 m. pabaigos priimti privalomą mechanizmą, kuris apribotų valstybės tarnautojų darbo užmokesčio augimo tempą. Iki 2016 m. pabaigos priimti horizontalią viešojo administravimo reformą ir įstatymą dėl valstybinių subjektų valdymo ir įgyvendinti vietos valdžios reformą. Iki 2016 m. pabaigos priimti antrinės teisės aktus, kad būtų užbaigta naujoji biudžeto sistema.

               2.

               Iki 2017 m. birželio mėn. panaikinti kliūtis visiškai įgyvendinti nemokumo ir nuosavybės teisės netekimo sistemas ir užtikrinti pakankamus Nemokumo tarnybos išteklius. Užtikrinti patikimas ir greitas nuosavybės dokumentų išdavimo ir nekilnojamojo turto teisių perdavimo sistemas. Padidinti teismų sistemos veiksmingumą ir pajėgumą. Pertvarkyti civilinio proceso kodeksą.

               3.

               Iki 2016 m. pabaigos imtis papildomų priemonių, kad būtų užtikrintas neveiksnių paskolų mažėjimas ir tikslus užstatų vertinimas atidėjimo tikslais. Padidinti kreditoriams prieinamos informacijos aprėptį ir patobulinti dabar teikiamą informaciją, kad kreditų registras visapusiškai veiktų.

               4.

               Pašalinti investavimo kliūtis, visų pirma įgyvendinant ekonomikos augimo veiksmų planą, vykdant privatizavimo planą ir stiprinant nacionalines reguliavimo institucijas. Imtis priemonių mažųjų ir vidutinių įmonių galimybėms gauti finansavimą didinti.

               5.

               Didinti valstybinių užimtumo tarnybų pajėgumą ir plėsti jų paslaugas, teikiamas ilgalaikiams bedarbiams; gerinti neregistruotų bedarbių informavimą. Priimti teisės aktą dėl ligoninių reformos ir padaryti pažangą įvedant numatytą visuotinį sveikatos priežiūros draudimą.

      Priimta Briuselyje 2016 m. liepos 12 d.

            Tarybos vardu

            Pirmininkas

         P. KAŽIMÍR

      (1)  OL L 209, 1997 8 2, p. 1.

      (2)  OL L 306, 2011 11 23, p. 25.

      (3)  2013 m. rugsėjo 13 d. Tarybos įgyvendinimo sprendimas 2013/463/ES dėl Kiprui skirtos makroekonominio koregavimo programos patvirtinimo, kuriuo panaikinamas Sprendimas 2013/236/ES (OL L 250, 2013 9 20, p. 40).

      (4)  2013 m. gegužės 21 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 472/2013 dėl euro zonos valstybių narių, kurios turi didelių finansinio stabilumo sunkumų arba kurioms tokie sunkumai gresia, ekonominės ir biudžeto priežiūros griežtinimo (OL L 140, 2013 5 27, p. 1);

      (5)  OL C 96, 2016 3 11, p. 1.

      (6)  2013 m. gruodžio 17 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 1303/2013, kuriuo nustatomos Europos regioninės plėtros fondui, Europos socialiniam fondui, Sanglaudos fondui, Europos žemės ūkio fondui kaimo plėtrai ir Europos jūros reikalų ir žuvininkystės fondui bendros nuostatos ir Europos regioninės plėtros fondui, Europos socialiniam fondui, Sanglaudos fondui ir Europos jūros reikalų ir žuvininkystės fondui taikytinos bendrosios nuostatos ir panaikinamas Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1083/2006 (OL L 347, 2013 12 20, p. 320).

      (7)  Pagal Reglamento (EB) Nr. 1466/97 5 straipsnio 2 dalį.


title: 2009 m. gegužės 12 d. Komisijos rekomendacija dėl privatumo ir duomenų apsaugos principų įgyvendinimo taikomosiose priemonėse, kurių naudojimas pagrįstas radijo dažniniu atpažinimu (pranešta dokumentu Nr. C(2009) 3200)

text:
               16.5.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 122/47

      KOMISIJOS REKOMENDACIJA

   2009 m. gegužės 12 d.
   dėl privatumo ir duomenų apsaugos principų įgyvendinimo taikomosiose priemonėse, kurių naudojimas pagrįstas radijo dažniniu atpažinimu
   (pranešta dokumentu Nr. C(2009) 3200)
   (2009/387/EB)
   EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA,
   atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 211 straipsnį,
   pasikonsultavusi su Europos duomenų apsaugos priežiūros pareigūnu,
   kadangi:

               (1)

               Radijo dažninis atpažinimas (RDA) – naujas informacinės visuomenės laimėjimas, dėl kurio daiktai su mikroelektronine įranga, kuria galima automatiškai apdoroti duomenis, bus vis dažniau naudojami kasdieniame gyvenime.

               (2)

               RDA palaipsniui plinta, taigi įvairiose srityse, pvz., logistikos (1), sveikatos priežiūros, visuomeninio transporto, mažmeninės prekybos, visų pirma produktų saugos didinimo ir greitesnio produktų pašalinimo iš rinkos, taip pat pramogų, darbo, kelių mokesčių valdymo, bagažo valdymo ir kelionės dokumentų, ši technologija tampa žmonių gyvenimo dalimi.

               (3)

               RDA technologija gali tapti nauja ekonomikos augimo ir darbo vietų kūrimo paskata ir taip veiksmingai padėti įgyvendinti Lisabonos strategiją, nes ši technologija teikia didelių ekonominių vilčių, susijusių su naujomis verslo galimybėmis, išlaidų mažinimu ir didesniu veiksmingumu, pirmiausia kovojant su klastojimu ir tvarkant elektronines šiukšles, pavojingas medžiagas, taip pat perdirbant produktus pasibaigus jų naudojimo laikui.

               (4)

               RDA technologija suteikia galimybę apdoroti duomenis, įskaitant asmens duomenis, per nedidelį nuotolį be fizinio sąlyčio arba regimos skaitytuvo arba rašytuvo ir žymens sąveikos taip, kad ši sąveika gali įvykti susijusiam asmeniui apie ją nežinant.

               (5)

               RDA taikomosiomis priemonėmis galima apdoroti duomenis, susijusius su tiesiogiai arba netiesiogiai atpažintu arba atpažįstamu fiziniu asmeniu. Šiomis priemonėmis galima apdoroti žymenyje saugomus asmens duomenis, pvz., asmens vardą, gimimo datą arba adresą, biometrinius duomenis arba duomenis, kuriais tam tikras RDA elemento numeris susiejamas su asmens duomenimis, saugomais kitoje sistemos vietoje. Be to, ši technologija gali būti taikoma asmenims, turintiems vieną ar daugiau daiktų su RDA elemento numeriu, stebėti.

               (6)

               Kadangi ši technologija gali būti taikoma visur ir gali būti beveik nepastebima, diegiant RDA ypatingą dėmesį būtina skirti privatumo ir duomenų apsaugos klausimams. Todėl prieš pradedant plačiai naudoti RDA taikomąsias priemones, į jas turėtų būti įdiegtos privatumo ir informacijos apsaugos funkcijos (laikantis principo, kad į saugumo ir privatumo aspektus turėtų būti atsižvelgiama jau projektavimo etape).

               (7)

               Įvairią ekonominę ir socialinę naudą RDA galės teikti tik tuomet, jei bus įdiegtos veiksmingos asmens duomenų bei privatumo apsaugos ir susijusių etikos principų, kurie yra svarbiausi svarstant RDA priimtinumo visuomenei klausimus, įgyvendinimo priemonės.

               (8)

               Valstybės narės ir suinteresuotosios šalys turėtų, visų pirma šiame pradiniame RDA diegimo etape, dėti daugiau pastangų, kad užtikrintų, jog RDA taikomosios priemonės būtų stebimos ir būtų paisoma asmenų teisių ir laisvių.

               (9)

               2007 m. kovo 15 d. Komisijos komunikate „Radijo dažnių atpažinimas (RDA) Europoje: politikos sistemos formavimo veiksmai“ (2) paskelbta, kad vienoje arba daugiau Komisijos rekomendacijų bus pateikta paaiškinimų ir patarimų dėl RDA taikomųjų priemonių duomenų apsaugos ir privatumo aspektų.

               (10)

               Su asmens duomenų apsauga ir laisvu tokių duomenų judėjimu, susijusios teisės ir pareigos, kaip nustatyta 1995 m. spalio 24 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 95/46/EB dėl asmenų apsaugos tvarkant asmens duomenis ir dėl laisvo tokių duomenų judėjimo (3) ir 2002 m. liepos 12 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2002/58/EB (4) dėl asmens duomenų tvarkymo ir privatumo apsaugos elektroninių ryšių sektoriuje (Direktyva dėl privatumo ir elektroninių ryšių), be apribojimų taikomos naudojant RDA taikomąsias priemones, kuriomis apdorojami asmens duomenys.

               (11)

               Kuriant RDA taikomąsias priemones, turėtų būti taikomi principai, nustatyti 1999 m. kovo 9 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvoje 1999/5/EB dėl radijo ryšio įrenginių ir telekomunikacijų galinių įrenginių bei abipusio jų atitikties pripažinimo (5).

               (12)

               Europos duomenų apsaugos priežiūros pareigūno nuomonėje (6) patariama, kaip tvarkyti produktus su asmenims suteiktais žymenimis, ir raginama įvertinti poveikį privatumui bei saugumui, kad būtų nustatyti bei išplėtoti „geriausi turimi metodai“, kuriais būtų užtikrintas RDA sistemų privatumas ir saugumas.

               (13)

               RDA taikomųjų priemonių operatoriai turėtų imtis visų pagrįstų priemonių, kad užtikrintų, jog duomenys jokiomis priemonėmis, kurias gali naudoti RDA taikomosios priemonės operatorius arba kitas asmuo, nebūtų susiejami su atpažintu arba atpažįstamu fiziniu asmeniu, nebent šie duomenys būtų apdorojami laikantis taikytinų principų ir teisinių nuostatų dėl duomenų apsaugos.

               (14)

               2007 m. gegužės 2 d. Komisijos komunikate „Duomenų apsaugos stiprinimas naudojant privatumo didinimo technologijas (PDT)“ (7) nustatytos aiškios priemonės, kuriomis siekiama, kad, remiant PDT plėtrą ir skatinant duomenų valdytojus bei asmenis taikyti šias technologijas, būtų sumažintas tvarkytinų asmens duomenų kiekis ir, kai įmanoma, naudojami anoniminiai arba pseudoniminiai duomenys.

               (15)

               2006 m. gegužės 31 d. Komisijos komunikate Saugios informacinės visuomenės strategija – „Dialogas, partnerystė ir teisių suteikimas“ (8) pripažįstama, kad įvairovė, atvirumas, sąveika, naudojimo galimybės ir konkurencija yra pagrindiniai saugios informacinės visuomenės užtikrinimo veiksniai, pabrėžiamas valstybių narių ir viešojo valdymo institucijų vaidmuo didinant informuotumą ir populiarinant gerąją saugumo patirtį, ir privačiojo sektoriaus suinteresuotosios šalys kviečiamos imtis iniciatyvos kuriant prieinamas produktų, procesų ir paslaugų saugumo sertifikavimo sistemas, kurios atitiktų specifinius ES poreikius, visų pirma privatumo.

               (16)

               2007 m. kovo 22 d. Tarybos rezoliucijoje (9) dėl saugios informacinės visuomenės strategijos Europoje valstybės narės raginamos reikiamą dėmesį skirti būtinybei užkirsti kelią elektroninių ryšių tinklams kylantiems naujiems ir esamiems pavojams ir stengtis juos pašalinti.

               (17)

               Bendrijos lygiu parengta poveikio privatumui ir duomenų apsaugai vertinimo sistema bus užtikrinta, kad visose valstybėse narėse būtų nuosekliai laikomasi šios rekomendacijos nuostatų. Ši sistema turėtų būti rengiama remiantis esama praktika ir patirtimi, įgyta valstybėse narėse ir trečiosiose šalyse, taip pat Europos tinklų ir informacijos apsaugos agentūrai (ENISA) atliekant savo darbą (10).

               (18)

               Komisija užtikrins, kad, remiantis esama praktika ir valstybėse narėse bei trečiosiose šalyse įgyta patirtimi, Bendrijos lygiu būtų parengtos informacijos apsaugos valdymo RDA taikomosiose priemonėse gairės. Valstybės narės turėtų pačios prisidėti prie šio proceso ir paskatinti dalyvauti privačias įmones bei valdžios institucijas.

               (19)

               Prieš RDA taikomosios priemonės diegimą operatoriaus atliktas poveikio privatumui ir duomenų apsaugai vertinimas suteiks informacijos, reikalingos atitinkamoms apsaugos priemonėms užtikrinti. Šias priemones reikės stebėti ir peržiūrėti visą RDA taikomosios priemonės taikymo laikotarpį.

               (20)

               Mažmeninės prekybos sektoriuje vartotojams parduodamų produktų su žymenimis poveikio privatumui ir duomenų apsaugai vertinimas turėtų suteikti reikiamos informacijos, kuria remiantis būtų galima nustatyti, ar gali kilti grėsmė privatumui arba asmens duomenų apsaugai.

               (21)

               Valdyti informacijos apsaugos ir privatumo priemones, taikomas visame RDA naudojimu pagrįsto verslo procese, gali būti lengviau taikant tarptautinius standartus, pvz., parengtus Tarptautinės standartizacijos organizacijos (ISO), elgesio kodeksus ir ES reguliavimo sistemą atitinkančią geriausią patirtį.

               (22)

               RDA taikomosioms priemonėms, turinčioms įtakos plačiajai visuomenei, pvz., elektroniniams visuomeninio transporto bilietams, būtina taikyti tinkamas apsaugos priemones. Informacijos apsaugos ir privatumo požiūriu ypač svarbios tos RDA taikomosios priemonės, kuriomis, pvz., apdorojami asmens biometriniai identifikavimo duomenys arba sveikatos duomenys, todėl į jas būtina kreipti daugiausia dėmesio.

               (23)

               Visuomenė turi žinoti teises ir pareigas, susijusias su RDA taikomųjų priemonių naudojimu. Todėl šią technologiją diegiančios šalys privalo teikti žmonėms informaciją apie šių taikomųjų priemonių naudojimą.

               (24)

               Išnaudoti ekonomines šios technologijos perspektyvas ir kartu sumažinti šios technologijos panaudojimo viešajam interesui žalingais tikslais riziką, vadinasi, ir užtikrinti platesnį šios technologijos pripažinimą, padės visuomenės ir mažųjų bei vidutinių įmonių (MVĮ) informuotumo apie RDA funkcijas ir galimybes didinimas.

               (25)

               Komisija tiesiogiai ir netiesiogiai padės įgyvendinti šią rekomendaciją sudarydama geresnes suinteresuotųjų šalių dialogo ir bendradarbiavimo sąlygas, pirmiausia pagal Konkurencingumo ir inovacijų bendrąją programą, sukurtą Europos Parlamento ir Tarybos sprendimu Nr. 1639/2006/EB (11), ir Septintąją bendrąją mokslinių tyrimų programą, nustatytą Europos Parlamento ir Tarybos sprendimu Nr. 1982/2006/EB (12).

               (26)

               Labai svarbu Bendrijos lygiu užtikrinti nebrangių privatumo didinimo ir informacijos apsaugos technologijų mokslinius tyrimus bei plėtrą ir taip paskatinti platesnį šių technologijų taikymą priimtinomis sąlygomis.

               (27)

               Šioje rekomendacijoje paisoma pagrindinių teisių ir laikomasi principų, visų pirma pripažintų Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijoje. Pirmiausia šia rekomendacija siekiama užtikrinti, kad būtų visokeriopai gerbiamas privatus ir šeimos gyvenimas ir būtų užtikrinta asmens duomenų apsauga,

         REKOMENDUOJA:

      Taikymo sritis

               1.

               Šioje rekomendacijoje valstybėms narėms pateikiamos teisėto, etiško, socialiai ir politiškai priimtino, gerbiant teisę į privatumą ir užtikrinant asmens duomenų apsaugą atliekamo RDA taikomųjų priemonių projektavimo ir eksploatavimo gairės.

               2.

               Šioje rekomendacijoje patariama, kokių su RDA taikomųjų priemonių diegimu susijusių priemonių reikėtų imtis siekiant užtikrinti, kad diegiant šias taikomąsias priemones, jei taikoma, būtų laikomasi nacionalinės teisės aktų, kuriais įgyvendinamos direktyvos 95/46/EB, 1999/5/EB ir 2002/58/EB.

      Apibrėžtys

               3.

               Šioje rekomendacijoje turėtų būti taikomos Direktyvoje 95/46/EB nustatytos apibrėžtys. Be to, turėtų būti taikomos šios apibrėžtys:
               a)   radijo dažninis atpažinimas (RDA)– elektromagnetinių bangų arba laukų sąveikos radijo dažnių spektro dalyje naudojimas informacijai į žymenį arba iš jo perduoti taikant įvairias moduliavimo ir kodavimo sistemas, skirtas vien radijo dažnių žymens tapatybei arba kitiems tame žymenyje saugomiems duomenims nuskaityti;
               b)   RDA žymuo arba žymuo– radijo signalą galintis skleisti RDA įtaisas arba RDA įtaisas, kuriuo vėl susiejamas, atgal išskaidomas arba atspindimas (atsižvelgiant į įtaiso rūšį) ir moduliuojamas iš skaitytuvo arba rašytuvo gautas nešlio signalas;
               c)   RDA skaitytuvas ar rašytuvas arba skaitytuvas– stacionarus arba mobilus duomenų nuskaitymo ir tapatybės nustatymo įtaisas, kuriuo, naudojant radijo dažnių elektromagnetinę spinduliuotę arba laukų sąveiką, paskatinamas ir gaunamas moduliuotų žymens arba žymenų grupės perduodamų duomenų atsakas;
               d)   RDA taikomoji priemonė arba taikomoji priemonė– galinės sistemos ir į tinklą sujungtos ryšių infrastruktūros palaikoma taikomoji priemonė, kuria, naudojant žymenis ir skaitytuvus, apdorojami duomenys;
               e)   RDA taikomosios priemonės operatorius arba operatorius– fizinis arba juridinis asmuo, valdžios institucija, agentūra ar kita įstaiga, įskaitant RDA taikomąją priemonę naudojančius asmens duomenų valdytojus, kuri pati arba kartu su kitomis įstaigomis nustato taikomosios priemonės naudojimo tikslus ir būdus;
               f)   informacijos apsauga– informacijos slaptumo, vientisumo ir galimybės ja naudotis užtikrinimas;
               g)   stebėsena– veikla, vykdoma siekiant nustatyti, sekti, kopijuoti arba įrašyti asmens buvimo vietą, judėjimą, veiklą arba būklę.

      Poveikio privatumui ir duomenų apaugai vertinimas

               4.

               Valstybės narės turėtų užtikrinti, kad pramonės atstovai, bendradarbiaudami su atitinkamomis suinteresuotosiomis pilietinės visuomenės šalimis, parengtų poveikio privatumui ir duomenų apsaugai vertinimo sistemą. Per dvylika mėnesių nuo šios rekomendacijos paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje ši sistema turėtų būti pateikta tvirtinti 29 straipsnyje nurodytai duomenų apsaugos darbo grupei.

               5.

               Valstybės narės turėtų užtikrinti, kad operatoriai, nepaisydami savo įsipareigojimų pagal Direktyvą 95/46/EB:

                           a)

                           įvertintų taikomosios priemonės naudojimo poveikį asmens duomenų apsaugai ir privatumui, įskaitant vertinimą, ar taikomoji priemonė galėtų būti naudojama asmeniui stebėti. Vertinimo išsamumo lygis turėtų atitikti privatumui kylančius pavojus, kurie gali būti susiję su taikomąja priemone;

                           b)

                           imtųsi reikiamų techninių ir organizacinių priemonių asmens duomenų apsaugai ir privatumui užtikrinti;

                           c)

                           paskirtų asmenį arba asmenų grupę, atsakingą už vertinimų peržiūrą ir nuolatinį techninių ir organizacinių priemonių, kuriomis siekiama užtikrinti asmens duomenų apsaugą ir privatumą, tinkamumą;

                           d)

                           likus ne mažiau kaip šešioms savaitėms iki taikomosios priemonės diegimo, pateiktų vertinimo rezultatus kompetentingai institucijai;

                           e)

                           kai bus parengta 4 dalyje nustatyta poveikio privatumui ir duomenų apsaugai vertinimo sistema, pagal šią sistemą įgyvendintų pirmiau pateiktas nuostatas.

      Informacijos apsauga

               6.

               Valstybės narės turėtų padėti Komisijai nustatyti taikomąsias priemones, dėl kurių informacijos apsaugai galėtų kilti pavojų, turinčių įtakos plačiajai visuomenei. Kad įrodytų, jog pagal įvertintą riziką nustatyta reikiamo lygio informacijos ir privatumo apsauga, valstybės narės turėtų užtikrinti, kad operatoriai, kartu su nacionalinėmis kompetentingomis institucijomis ir pilietinės visuomenės organizacijomis, parengtų tokioms priemonėms skirtas naujas arba pritaikytų esamas sistemas, pvz., sertifikavimo arba savarankiško operatorių vertinimo.

      Informacija apie RDA taikymą ir RDA taikymo skaidrumas

               7.

               Nepažeisdamos duomenų valdytojų įpareigojimų pagal direktyvas 95/46/EB ir 2002/58/EB, valstybės narės turėtų užtikrinti, kad operatoriai parengtų ir paskelbtų glaustą, tikslų ir lengvai suprantamą kiekvienos savo taikomosios priemonės informacinį liudijimą. Į šį liudijimą turėtų būti įtraukti bent šie punktai:

                           a)

                           operatorių tapatybė ir adresas;

                           b)

                           taikomosios priemonės paskirtis;

                           c)

                           kokie duomenys bus apdorojami naudojant taikomąją priemonę, ypač jei bus apdorojami asmens duomenys, ir ar bus stebima žymenų buvimo vieta;

                           d)

                           poveikio privatumui ir duomenų apaugai vertinimo santrauka;

                           e)

                           galimas privatumui gresiantis pavojus, jei yra, susijęs su žymenų naudojimu taikomoje priemonėje, ir priemonės, kurių žmonės gali imtis šiam pavojui sumažinti.

               8.

               Valstybės narės turėtų užtikrinti, kad operatoriai imtųsi priemonių asmenims informuoti apie skaitytuvų buvimą naudodami bendrą Europos ženklą, kurį sukūrė Europos standartizacijos organizacijos, padedamos susijusių suinteresuotųjų šalių. Šiame ženkle turėtų būti nurodyta operatoriaus tapatybė ir ryšių punktas, kuriame žmonės galėtų gauti informacijos apie taikomajai priemonei skirtą informavimo politiką.

      RDA taikomųjų priemonių naudojimas mažmeninėje prekyboje

               9.

               Naudodami bendrą Europos ženklą, kurį sukūrė Europos standartizacijos organizacijos, padedamos susijusių suinteresuotųjų šalių, operatoriai turėtų informuoti žmones apie žymenų, pritvirtintų prie produktų arba įtaisytų į juos, buvimą.

               10.

               Taikomosios priemonės operatorius, atlikdamas 4 ir 5 dalyse nurodytą poveikio privatumui ir duomenų apsaugai vertinimą, turėtų tiksliai nustatyti, ar žymenys, pritvirtinti prie mažmenininkų, kurie nėra tos taikomosios priemonės operatoriai, vartotojams parduodamų produktų arba įtaisyti į juos, negali kelti grėsmės privatumui arba asmens duomenų apsaugai.

               11.

               Mažmenininkai jų taikomojoje priemonėje naudojamus žymenis prekybos vietoje turėtų padaryti neveiksmingus arba juos pašalinti, nebent vartotojai, informuoti apie 7 dalyje nurodytą liudijimą, sutiktų, kad žymenys išliktų veiksmingi. Žymenų padarymas neveiksmingų turėtų būti suprantamas kaip procesas, kuriuo sustabdoma tokia žymens ir aplinkos sąveika, kuriai nebūtinas aktyvus vartotojo dalyvavimas. Mažmenininkai žymenį turi padaryti neveiksmingą arba pašalinti nedelsdami ir neimdami už tai mokesčio iš vartotojo. Vartotojai turi turėti galimybę patikrinti, ar žymuo iš tikrųjų padarytas neveiksmingas arba pašalintas.

               12.

               11 dalis neturėtų būti taikoma, jei, atlikus poveikio privatumui ir duomenų apsaugai vertinimą, padaryta išvada, kad žymenys, kurie yra naudojami mažmeninės prekybos taikomojoje priemonėje ir išlieka veiksmingi produktą pardavus, negali kelti grėsmės privatumui arba asmens duomenų apsaugai. Tačiau mažmenininkai vis tiek turėtų turėti nemokamas ir nesudėtingas priemones, kuriomis nedelsiant arba vėliau žymenis būtų galima padaryti neveiksmingus arba pašalinti.

               13.

               Dėl žymenų padarymo neveiksmingų arba jų pašalinimo neturėtų būti sumažintos arba panaikintos teisinės mažmenininko arba gamintojo pareigos vartotojui.

               14.

               11 ir 12 dalys turėtų būti taikomos tik tiems mažmenininkams, kurie yra operatoriai.

      Informuotumo didinimo veiksmai

               15.

               Valstybės narės, bendradarbiaudamos su pramonės atstovais, Komisija ir kitomis suinteresuotosiomis šalimis, turėtų imtis reikiamų priemonių valdžios institucijoms ir įmonėms, visų pirma MVĮ, informuoti ir gerinti jų suvokimą apie galimą RDA technologijos taikymo naudą ir riziką. Ypatingą dėmesį reikėtų skirti informacijos apsaugos ir privatumo aspektams.

               16.

               Siekdamos informuoti plačiąją visuomenę ir didinti jos informuotumą, valstybės narės, bendradarbiaudamos su pramonės atstovais, pilietinės visuomenės asociacijomis, Komisija ir kitomis susijusiomis suinteresuotosiomis šalimis, turėtų nustatyti ir pateikti RDA taikomųjų priemonių įgyvendinimo gerosios patirties pavyzdžius. Be to, jos turėtų imtis reikiamų priemonių, pvz., didelių bandomųjų projektų, visuomenės informuotumui apie RDA technologiją, jos naudą, riziką ir taikymo reikšmę didinti, kad šią technologiją būtų galima taikyti plačiau.

      Moksliniai tyrimai ir plėtra

               17.

               Valstybės narės, bendradarbiaudamos su pramonės atstovais, susijusiomis pilietinės visuomenės suinteresuotosiomis šalimis ir Komisija, turėtų skatinti taikyti ir palaikyti principą, kad į saugumo ir privatumo aspektus būtų atsižvelgiama projektuojant RDA taikomąsias priemones, t. y. pradiniame jų kūrimo etape.

      Tolesni veiksmai

               18.

               Valstybės narės turėtų imtis visų reikiamų priemonių, kad su šia rekomendacija susipažintų visos Bendrijos suinteresuotosios šalys, dalyvaujančios projektuojant ir naudojant RDA taikomąsias priemones.

               19.

               Valstybės narės ne vėliau kaip per 24 mėnesius nuo šios rekomendacijos paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje turėtų informuoti Komisiją apie veiksmus, kurių buvo imtasi šiai rekomendacijai įgyvendinti.

               20.

               Per trejus metus nuo šios rekomendacijos paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje Komisija pateiks šios rekomendacijos įgyvendinimo, jos veiksmingumo ir poveikio operatoriams ir vartotojams, pirmiausia kiek tai susiję su 9–14 dalyse rekomenduotomis priemonėmis, ataskaitą.

      Adresatai

               21.

               Ši rekomendacija skirta valstybėms narėms.

      Priimta Briuselyje 2009 m. gegužės 12 d.

            Komisijos vardu

         Viviane REDING

            Komisijos narė

      (1)  COM(2007) 607 galutinis.

      (2)  COM(2007) 96 galutinis.

      (3)  OL L 281, 1995 11 23, p. 31.

      (4)  OL L 201, 2002 7 31, p. 37.

      (5)  OL L 91, 1999 4 7, p. 10.

      (6)  OL C 101, 2008 4 23, p. 1.

      (7)  COM(2007) 228 galutinis.

      (8)  COM(2006) 251 galutinis.

      (9)  OL C 68, 2007 3 24, p. 1.

      (10)  Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 460/2004 2 straipsnio 1 dalis (OL L 77, 2004 3 13, p. 1).

      (11)  OL L 310, 2006 11 9, p. 15.

      (12)  OL L 412, 2006 12 30, p. 1.


title: 2010 m. balandžio 28 d. Komisijos rekomendacija dėl mokslinių tyrimų bendro programavimo iniciatyvos Sveika mityba – sveikas gyvenimas

text:
               1.5.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 110/36

         KOMISIJOS REKOMENDACIJA
   2010 m. balandžio 28 d.
   dėl mokslinių tyrimų bendro programavimo iniciatyvos „Sveika mityba – sveikas gyvenimas“
   (2010/250/ES)
   EUROPOS KOMISIJA,
   atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 181 straipsnio 2 dalį,
   kadangi:

               (1)

               Sąjunga vystysis ir klestės tik jei jos piliečiai bus sveiki.

               (2)

               Per pastaruosius tris dešimtmečius Sąjungos gyventojų, ypač vaikų, antsvorio ir nutukimo lygiai gerokai padidėjo.

               (3)

               Sąjungos gyventojai vartoja vis daugiau nesveiko maisto, darosi fiziškai pasyvesni.

               (4)

               Dažniau sergama lėtinėmis ligomis, tokiomis kaip širdies ir kraujagyslių ligos, hipertenzija, II tipo cukrinis diabetas, insultas, tam tikros vėžinės ligos, dažniau pasireiškia raumenų ir skeleto pakenkimų ir net įvairių psichikos sveikatos sutrikimų.

               (5)

               Pašalinus su gyvenimo būdu, įskaitant mitybą, susijusius rizikos veiksnius, būtų galima išvengti maždaug 80 % širdies ligų, insulto ir II tipo cukrinio diabeto atvejų, taip pat 40 % vėžinių susirgimų.

               (6)

               2009 m. gruodžio 3 d. posėdyje Konkurencingumo taryba pripažino, kad srityje, kuri aptariama dokumente „Sveikata, maistas ir su mityba susijusių ligų prevencija“ (pavadinimas vėliau pakeistas į „Sveika mityba – sveikas gyvenimas“), bendras programavimas dabartinėms suskaidytoms valstybių narių pastangoms mokslinių tyrimų srityje suteiktų reikšmingos pridėtinės vertės. Todėl ji priėmė išvadas, kuriose pripažino šios srities bendro programavimo iniciatyvos būtinybę ir paragino Komisiją prisidėti prie tos iniciatyvos rengimo. Be to, Taryba dar kartą patvirtino, kad bendrą programavimą vykdo valstybės narės, o Komisija atlieka tik padėjėjo vaidmenį.

               (7)

               Maisto ir sveikatos srities mokslinių tyrimų bendras programavimas sudarytų sąlygas koordinuoti mokslinius tyrimus, susijusius su gyvenimo būdo ir mitybos poveikiu sveikatai, būtų reikšmingai prisidedama prie siekio sukurti veiksmingą su mityba susijusių ligų prevencijos Europos mokslinių tyrimų erdvę ir stiprinama Europos kaip lyderės pozicija ir konkurencingumas atitinkamų mokslinių tyrimų srityje.

               (8)

               Siekdamos užtikrinti, kad bendros valstybių narių pastangos maisto ir sveikatos srityje būtų veiksmingos, valstybės narės turėtų parengti ir įgyvendinti strateginių mokslinių tyrimų darbotvarkę, grindžiamą bendru požiūriu į su mityba susijusių ligų prevenciją.

               (9)

               Kad užtikrintų veiksmingą numatomų bendrų veiksmų valdymą, valstybės narės turėtų sukurti bendrą valdymo struktūrą, kuri padėtų nustatyti bendras bendradarbiavimo ir koordinavimo sąlygas, taisykles bei procedūras ir stebėti, kaip įgyvendinama strateginių mokslinių tyrimų darbotvarkė.

               (10)

               Kad pasiektų šioje rekomendacijoje nustatytus tikslus, valstybės narės turėtų bendradarbiaudamos su Komisija išnagrinėti galimas Komisijos iniciatyvas, kurios padėtų valstybėms narėms rengti ir įgyvendinti strateginių mokslinių tyrimų darbotvarkę.

               (11)

               Kad Komisija galėtų atsiskaityti Europos Parlamentui ir Tarybai, valstybės narės Komisijai turėtų reguliariai teikti pažangos, padarytos įgyvendinant šį bendrą programavimą, ataskaitas,

         PRIĖMĖ ŠIĄ REKOMENDACIJĄ:

               1.

               Valstybės narės skatinamos parengti bendrą viziją, kaip bendradarbiavimas mokslinių tyrimų srityje ir šios srities koordinavimas Sąjungos lygmeniu gali padėti stiprinti su mityba susijusių ligų prevenciją.

               2.

               Valstybės narės skatinamos parengti bendrą strateginių mokslinių tyrimų darbotvarkę, kurioje būtų nustatyti vidutinės trukmės ir ilgalaikiai su mityba susijusių ligų prevencijos mokslinių tyrimų poreikiai ir tikslai. Į strateginių mokslinių tyrimų darbotvarkę turėtų būti įtrauktas įgyvendinimo planas, kuriame būtų nustatyti prioritetai bei terminai ir nurodyti konkretūs veiksmai, priemonės ir ištekliai, būtini strateginių mokslinių tyrimų darbotvarkei įgyvendinti.

               3.

               Valstybės narės skatinamos imtis toliau išvardytų veiksmų, kurie būtų strateginių mokslinių tyrimų darbotvarkės ir įgyvendinimo plano dalis:

                           a)

                           rinkti informaciją apie susijusias nacionalines programas ir mokslinių tyrimų veiklą ir dalytis tokia informacija;

                           b)

                           nustatyti sritis ar mokslinių tyrimų veiklą, kurias koordinuoti, kurioms skelbti bendrus konkursus ar telkti išteklius būtų naudinga;

                           c)

                           dalytis informacija, ištekliais, gerąja patirtimi, metodika ir gairėmis, ypač atliekant didelės apimties kohortinius ir klinikinius tyrimus;

                           d)

                           nustatyti b punkte minėtų sričių bendrai atliekamų mokslinių tyrimų tvarką, taip pat kokybės kriterijus;

                           e)

                           prireikus dalytis esama mokslinių tyrimų infrastruktūra, kurti naują infrastruktūrą, pavyzdžiui, koordinuojamas duomenų bazes, biologinius bankus arba duomenų ekstrapoliacijos žmonėms modelius;

                           f)

                           eksportuoti ir skleisti žinias, inovacijas ir tarpdisciplininę metodiką, taip pat užtikrinti, kad mokslinių tyrimų rezultatai būtų veiksmingai taikomi, ir taip padidinti Europos konkurencingumą ir sustiprinti politikos formavimo sritį;

                           g)

                           skatinti ir remti glaudesnį viešojo ir privačiojo sektorių bendradarbiavimą ir siekti, kad įvairiuose verslo sektoriuose būtų taikomas atvirojo inovacijų kūrimo ir naudojimo modelis;

                           h)

                           kurti esamų centrų, kurie visų pirma specializuojasi vartojimo tyrimų, mitybos ir perdirbimo technologijų srityje, tinklus.

               4.

               Valstybės narės skatinamos sukurti bendrą su mityba susijusių ligų prevencijos srities valdymo struktūrą, kuri padėtų nustatyti bendras bendradarbiavimo ir koordinavimo sąlygas, taisykles bei procedūras ir stebėti, kaip įgyvendinama strateginių mokslinių tyrimų darbotvarkė.

               5.

               Valstybės narės skatinamos bendrai įgyvendinti strateginių mokslinių tyrimų darbotvarkę, vykdant nacionalines mokslinių tyrimų programas ar kitų rūšių nacionalinę mokslinių tyrimų veiklą.

               6.

               Valstybės narės skatinamos bendradarbiaujant su Komisija nagrinėti galimas Komisijos iniciatyvas, kurios padėtų valstybėms narėms rengti ir įgyvendinti strateginių mokslinių tyrimų darbotvarkę, ir koordinuoti pagal bendras programas ir pagal kitas Sąjungos aptariamosios srities iniciatyvas vykdomą veiklą.

               7.

               Valstybės narės skatinamos reguliariai teikti Komisijai pažangos, padarytos įgyvendinant šią bendro programavimo iniciatyvą, ataskaitas.

      Priimta Briuselyje 2010 m. balandžio 28 d.

            Komisijos vardu

         Máire GEOGHEGAN-QUINN

            Komisijos narė


				|

		52013DC0371

			Rekomendacija TARYBOS REKOMENDACIJA dėl 2013 m. Lenkijos nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2012–2016 m. Lenkijos konvergencijos programos /* COM/2013/0371 final - 2013/ () */

Rekomendacija
TARYBOS REKOMENDACIJA
dėl 2013 m. Lenkijos nacionalinės
reformų programos
su Tarybos nuomone dėl 2012–2016 m. Lenkijos konvergencijos programos

EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl
Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 121 straipsnio 2 dalį
ir 148 straipsnio 4 dalį,
atsižvelgdama į 1997 m. liepos 7 d.
Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės
priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei
koordinavimo[1],
ypač į jo 9 straipsnio 2 dalį,
atsižvelgdama į Europos Komisijos
rekomendaciją[2],
atsižvelgdama į Europos Parlamento
rezoliucijas[3],
atsižvelgdama į Europos Vadovų
Tarybos išvadas,
atsižvelgdama į Užimtumo komiteto
nuomonę,
pasikonsultavusi su Ekonomikos ir finansų
komitetu,
kadangi:
(1)       2010 m. kovo 26 d.
Europos Vadovų Taryba pritarė Komisijos pasiūlymui
įgyvendinti naują augimo ir darbo vietų kūrimo
strategiją „Europa 2020“, grindžiamą geresniu ekonominės
politikos koordinavimu, ir daugiausia dėmesio skirti toms svarbioms
sritims, kuriose reikia imtis veiksmų, kad būtų stiprinamas
Europos tvaraus augimo ir konkurencingumo potencialas;
(2)       2010 m. liepos
13 d., remdamasi Komisijos pasiūlymais, Taryba priėmė
rekomendaciją dėl valstybių narių ir Sąjungos
bendrųjų ekonominės politikos gairių (2010–2014 m.), o
2010 m. spalio 21 d. – sprendimą dėl valstybių
narių užimtumo politikos gairių[4],
kurios kartu sudaro integruotas gaires. Į šias integruotas gaires
valstybių narių paprašyta atsižvelgti formuojant nacionalinę
ekonominę ir užimtumo politiką;
(3)       2012 m. birželio
29 d. valstybių ar vyriausybių vadovai nusprendė priimti
Susitarimą dėl ekonomikos augimo ir darbo vietų kūrimo,
kuriuo nustatė nuoseklią nacionalinių, ES ir euro zonos veiksmų,
naudojant visus galimus svertus, priemones ir politikos strategijas,
sistemą. Jie nutarė, kokių veiksmų reikėtų imtis
valstybių narių lygmeniu, visų pirma išreikšdami tvirtą
įsipareigojimą siekti strategijos „Europa 2020“ tikslų ir
įgyvendinti konkrečioms šalims skirtas rekomendacijas;
(4)       2012 m. liepos 6 d.
Taryba priėmė rekomendaciją dėl Lenkijos 2011 m.
nacionalinės reformų programos ir nuomonę dėl atnaujintos
2011–2015 m. Lenkijos konvergencijos programos;
(5)       2012 m. lapkričio
28 d. Komisija priėmė metinę augimo apžvalgą[5], kuria pradedamas 2013 m.
Europos ekonominės politikos koordinavimo semestras. Be to, 2012 m.
lapkričio 28 d. Komisija pagal Reglamentą (ES)
Nr. 1176/2011 priėmė Įspėjimo mechanizmo
ataskaitą[6],
kurioje nenurodė, kad Lenkija yra viena iš valstybių narių,
dėl kurios reikės parengti nuodugnią apžvalgą;
(6)       2013 m. kovo 14 d. Europos
Vadovų Taryba patvirtino prioritetus, kuriais turi būti užtikrintas
finansinis stabilumas, fiskalinis konsolidavimas ir ekonomikos augimo skatinimo
veiksmai. Ji pabrėžė, kad reikia vykdyti diferencijuotą,
ekonomikos augimą skatinantį fiskalinį konsolidavimą,
atkurti įprastas skolinimo ekonomikai sąlygas, skatinti ekonomikos
augimą ir konkurencingumą, spręsti nedarbo problemą,
šalinti socialines krizės pasekmes ir modernizuoti viešąjį
administravimą;
(7)       2013 m. balandžio 30 d.
Lenkija pateikė 2013 m. atnaujintą 2012–2016 m.
konvergencijos programą ir 2013 m. nacionalinę reformų
programą. Siekiant atsižvelgti į abiejų programų
sąsają, jos vertintos vienu metu;
(8)       2011–2012 m. Lenkija
pagal Tarybos rekomendaciją vykdė plataus masto konsolidavimo
priemones. Tačiau dėl prastėjančios ekonominės
padėties visame pasaulyje iki nustatyto termino perviršinis deficitas
nebuvo panaikintas ir jam panaikinti reikia daugiau laiko. Remdamasi
2013 m. konvergencijos programos vertinimu pagal Tarybos reglamentą
(EB) Nr. 1466/97, Taryba mano, kad makroekonominis scenarijus, kuriuo
grindžiamos programoje pateiktos biudžeto projekcijos, yra optimistinis.
Visų pirma planuojama, kad privatus vartojimas ir privačios
investicijos augs daugiau, nei numatyta Komisijos 2013 m. pavasario
prognozėje, todėl 2013 m. bendras augimas bus didesnis
(1,5 %, palyginti su 1,1 %). Programoje apibrėžtos biudžeto
strategijos tikslas – iki 2013 m. deficitą sumažinti iki 3,5 %
BVP (vienais metais vėliau nei pirminis 2012 m. perviršinio deficito
procedūros terminas), o vidutinės trukmės laikotarpio biudžeto
tikslą pasiekti iki 2016 m. Tačiau 2013 m. konvergencijos
programoje numatyta nominalų deficitą sumažinti tiek, kad jis
nesiektų 3 % BVP, tik iki 2015 m. Atsižvelgdama į
programoje numatytą per daug optimistinę augimo prognozę ir
pajamų projekcijas, Taryba mano, kad, jei nebus imtasi didelio masto
papildomų priemonių tų metų fiskalinėms
priemonėms paremti, šios valdžios institucijų numatytos
priemonės nesuderinamos su perviršinio deficito faktiniu panaikinimu
2013 m. Programa yra grindžiama optimistiniu scenarijumi, tačiau
nepakankamai paremta sukonkretintomis priemonėmis, kuriomis būtų
galima patikimai užtikrinti deficito panaikinimą ne vėliau kaip
2014 m. Todėl 2013 ir 2014 m. būtina imtis sukonkretintomis
priemonėmis grindžiamų papildomų priemonių. Valdžios
institucijos nepakankamai pasinaudojo galimybėmis, kurias teikė
ekonomikos augimas iki krizės, ir nepertvarkė viešųjų
finansų struktūros taip, kad lėšos būtų pirmiausia
skiriamos augimą skatinantiems biudžeto punktams. Programoje patvirtinamas
ankstesnis vidutinės trukmės laikotarpio tikslas (-1 % BVP),
kuris atitinka pakto tikslus. Remiantis (perskaičiuotu) struktūriniu
deficitu, vidutinės trukmės laikotarpio tikslo neplanuojama
įvykdyti iki 2016 m., kaip numatyta programoje, nes numatoma
metinė pažanga siekiant vidutinės trukmės laikotarpio tikslo,
t. y. 0,3 % BVP (struktūriniu požiūriu) 2015 m. ir
0,7 % BVP 2016 m., yra nepakankama. Valdžios sektoriaus išlaidų
augimas, atsižvelgiant į diskrecines pajamų priemones, atitinka
Stabilumo ir augimo pakte nustatytą kriterijų visą programos
laikotarpį. Papildomų priemonių ir koregavimo sudėties
pakeitimų gali prireikti ir vėlesniais programos metais, nes pažanga
siekiant vidutinės trukmės laikotarpio tikslo iš esmės priklauso
nuo didelio viešųjų investicijų išlaidų mažinimo ir
nėra pakankamai pagrįsta išsamiomis priemonėmis. Numatoma, kad
valdžios sektoriaus skola per visą programos laikotarpį Lenkijoje
išliks mažesnė negu 60 % BVP. Remiantis nacionalinių
institucijų prognozėmis, ji išliks maždaug tokia pati, t. y.
šiek tiek daugiau nei 55,5 % BVP iki 2014–2015 m. (o 2016 m.
sumažės), tačiau Komisija, atsižvelgdama į galimus su
konsolidavimo planais ir skolos mažinimo elementais susijusius pavojus, mano,
kad 2014 m. skola padidės iki maždaug 59 % BVP. Kovojant su
mokesčių slėpimu daugiausia problemų ir toliau kelia
mokestinių prievolių vykdymas, be to, šioje kovoje reikia mažinti
mokesčių mokėtojams tenkančią administracinę naštą
ir didinti mokesčių administravimo veiksmingumą. Siekiant
užtikrinti fiskalinio konsolidavimo strategijos sėkmę, svarbu
fiskalinį konsolidavimą sustiprinti visapusiškomis
struktūrinėmis reformomis;
(9)       ilgalaikę augimo
perspektyvą temdo menkos augimą skatinančios išlaidos
(švietimui, moksliniams tyrimams ir inovacijoms) ir mažėjančios
viešosios investicijos. Lenkijos sveikatos priežiūros sektoriui
būdingos ribotos galimybės naudotis sveikatos priežiūros
paslaugomis ir neveiksmingai naudojamos lėšos, be to, planuojama, kad
vidutinės trukmės ir ilguoju laikotarpiu dėl visuomenės
senėjimo sveikatos priežiūros išlaidos labai augs ir našta
viešiesiems finansams didės. Sistemą būtų galima
patobulinti stiprinant pirminės priežiūros ir siuntimų sistemas
ir išnaudojant galimybes veiksmingiau naudoti lėšas stacionariosios
sveikatos priežiūros srityje;
(10)     Lenkijos vyriausybė dar
neįgyvendino Europos sąskaitų sistemą (ESS)
atitinkančios nuolatinės išlaidų taisyklės. Be to, kiek tai
susiję su biudžeto sudarymo procedūra, Lenkija nepadarė pažangos
vidutinės trukmės laikotarpio planavimo srityje ir nepagerino
įvairių valdžios lygmenų veiksmų koordinavimo;
(11)     jaunimo nedarbas auga,
visų pirma dėl nepakankamo švietimo sistemos rezultatų ir darbo
rinkos poreikių suderinamumo. Nors įgyvendinamomis švietimo sistemos
reformomis gebėjimų pasiūlos ir paklausos neatitikties problema
turėtų būti sprendžiama, išlieka poreikis didinti siūlomas
gamybinės praktikos ir mokymosi darbo vietoje galimybes, stiprinti
švietimo įstaigų ir darbdavių bendradarbiavimą ir gerinti
mokymo kokybę. Jaunuoliams įsidarbinti padėtų Jaunimo
garantijų iniciatyvos, grindžiamos dabartinėmis priemonėmis,
įgyvendinimas. Suaugusiųjų, kurie naudojasi mokymosi visą
gyvenimą galimybėmis, dalis vis dar labai maža, o mokymosi visą
gyvenimą strategija dar nepriimta;
(12)     ankstyvosios vaikų
priežiūros srityje vyriausybės pastangos daugiausia skirtos
„Mažylių programai“ įgyvendinti. Pagal šią programą per
paskutinius dvejus metus beveik padvigubintas lopšelių skaičius,
tačiau jis palyginti vis tiek labai mažas ir paklausos nepatenkina.
Lenkijos veiksmai sprendžiant pernelyg įsigalėjusios praktikos
samdyti laikinuosius darbuotojus problemą buvo neryžtingi. Pagal
nesavanoriškai pasirenkamų terminuotųjų darbo sutarčių
dalį, visų pirma 15–24 m. amžiaus grupėje, šalis Europos
Sąjungoje užima trečią vietą. Nors dažnai teigiama, kad
terminuotosios darbo sutartys tėra priemonė, padedanti bedarbiams
įsilieti į darbo rinką, o vėliau pradėti dirbti pagal
neterminuotąją darbo sutartį, apie daugumą Lenkijos
darbuotojų to pasakyti negalima. Priešingai, pernelyg paplitęs
tokių sutarčių naudojimas greičiausiai daro neigiamą
poveikį žmogiškojo kapitalo kokybei ir našumui, nes laikinieji darbuotojai
turi mažiau galimybių siekti profesinio mokymo. Pagal terminuotąsias
sutartis taip pat mokamas palyginti gerokai mažesnis atlyginimas, dėl to
dirbančiųjų skurdo rodiklis yra vienas didžiausių Europos
Sąjungoje. Be to, plačiai paplitęs pratęsiamųjų
civilinės teisės sutarčių, kuriomis suteikiamos daug
prastesnės socialinės apsaugos teisės, naudojimas. Iš
vyriausybės ataskaitos „Jaunimas 2011 m.“ matyti, kad pagal šias
sutartis dirba 50 % įdarbintų jaunuolių;
(13)     Lenkijoje dirba mažai vyresnio
amžiaus žmonių. Nors gerokai sumažėjo ankstyvo išėjimo į
pensiją galimybių ir įvykdyta visuotinė pensijų
reforma, kalnakasiams toliau taikoma speciali pensijų sistema. Be to,
ūkininkams skirta socialinės apsaugos sistema (KRUS) smulkieji
ūkininkai skatinami nesitraukti iš žemės ūkio sektoriaus,
visų pirma dėl to, kad individualių ūkininkų pajamos
sistemoje nėra tiksliai apskaitomos. Tai lemia neoficialų
nedarbą kaimo vietovėse, stabdo našumo augimą ir trukdo
regioniniam ir sektoriniam darbo jėgos judumui;
(14)     Lenkija yra viena iš ES
šalių, kurių išlaidos mokslinių tyrimų ir
technologinės plėtros (MTTP) srityje pačios mažiausios, o
bendrieji inovacijų rodikliai patys prasčiausi. Bendros Lenkijos MTTP
išlaidos 2011 m. buvo vienos mažiausių Europos Sąjungoje
(0,77 % BVP). Visų pirma, labai menkos privačios MTTP išlaidos
(2011 m. jos siekė 0,2 % BVP). Lenkijos įmonės buvo
labiausiai linkusios technologijas įsisavinti, t. y. taikyti jau
egzistuojančias technologijas, į jas investuodamos pagrindinį
kapitalą. Nors tokiu būdu užtikrinti didesnį našumą ir
ekonominį augimą pavyko, dabar Lenkijai reikia pereiti prie labiau
nacionalinio inovacijomis grindžiamo modelio. Mokslo ir aukštojo išsilavinimo sistemos
reformomis pradėta esminė restruktūrizacija, kurios tikslas –
skatinti mokslo ir pramonės bendradarbiavimą. Šių reformų
vertinimo išvadų dar nėra. Labiau visuotinį požiūrį
reikėtų taikyti siekiant derinti pastangas mokslinių
tyrimų, inovacijų ir pramonės politikos srityse ir užtikrinti
tinkamas priemones, kuriomis palaikomas visas inovacijų ciklas;
(15)     labai didelės
potencialios naudos būtų galima gauti pagerinus energijos vartojimo
efektyvumą visuose Lenkijos ekonomikos sektoriuose, visų pirma,
apšiltinant pastatus, o sutaupytomis lėšomis būtų galima
paskatinti ekonomikos augimą. Šalies elektros tiekimo tinklai vis dar
perkrauti, tačiau planai plėtoti elektros tiekimo jungčių
su kaimyninėmis rinkomis pajėgumus juda iš vietos. Konkurencijai
dujų rinkoje vis dar trukdo keletas veiksnių, visų pirma
nebaigtas laipsniškas reguliuojamų kainų atsisakymas, didžiulė
rinkos senbuviui priklausanti mažmeninės ir didmeninės rinkos dalis
(apie 97 %) ir gamtinių dujų importas beveik vien iš Rusijos
(90 %);
(16)     nepaisant šiokios tokios
pažangos, prastai išplėtota Lenkijos transporto infrastruktūra toliau
smarkiai stabdo ekonomikos augimą. Stambūs kelių
infrastruktūros projektai juda į priekį, tačiau
geležinkelių investiciniai projektai vis dar smarkiai vėluoja.
Pasenusiai geležinkelių infrastruktūrai būtinos vis
didesnės stambios investicijos, nes tik 36 % iš maždaug
20 tūkst. km eksploatuojamų geležinkelių yra geros
techninės būklės. Nepaisant paskutinių veiksmų,
Lenkija vis dar stipriai atsilieka nuo kitų valstybių narių
išnaudodama informacinių ir ryšių technologijų (IRT) augimo
potencialą. Fiksuotojo plačiajuosčio ryšio aprėptis tiek
nacionaliniu mastu, tiek kaimo vietovėse yra mažiausia Europos
Sąjungoje. Investicijos į vandentiekio tinklus ir toliau yra
nepakankamos;
(17)     Lenkijos viešojo administravimo
veiklos rezultatai nesiekia ES vidurkio. Tarp pagrindinių problemų
minėtinas skaidrumas, mokesčių sistemos sudėtingumas ir
mokestinių prievolių vykdymo išlaidos, ilgėjanti vidutinė
civilinių ir komercinių bylų nagrinėjimo trukmė, ilgai
trunkančios nemokumo procedūros ir prasti mokesčių
susigrąžinimo rodikliai. E. valdžios paslaugos viešojo administravimo
srityje taip pat nesiekia ES vidurkio. Lenkija pradėjo reformą, kuria
siekiama sudaryti geresnes sąlygas dirbti pagal reglamentuojamąsias
profesijas, tačiau jos įgyvendinimas atsilieka nuo paskelbto pirminio
tvarkaraščio;
(18)     atsižvelgdama
į Europos semestrą, Komisija atliko išsamią Lenkijos
ekonominės politikos analizę. Ji įvertino konvergencijos
programą ir nacionalinę reformų programą. Komisija įvertino
ne tik jų svarbą tvariai fiskalinei ir socialinei bei ekonominei
Lenkijos politikai, bet ir tai, kaip laikomasi ES taisyklių ir
gairių, nes ES priemonėmis prisidedant prie būsimų
nacionalinių sprendimų būtina stiprinti bendrą Europos
Sąjungos ekonomikos valdymą. Jos rekomendacijos atsižvelgiant į
Europos semestrą pateiktos toliau išdėstytose 1–7 rekomendacijose;
(19)     atsižvelgdama į šį
vertinimą, Taryba išnagrinėjo Lenkijos konvergencijos programą
ir savo nuomonę[7]
visų pirma pateikė toliau išdėstytoje 1 rekomendacijoje,
REKOMENDUOJA Lenkijai 2013–2014 m.
imtis šių veiksmų:
1.           2013 ir vėlesniais
metais stiprinti ir įgyvendinti biudžeto strategiją, ją
papildant pakankamai tiksliai nustatytomis 2013 ir 2014 m. skirtomis
priemonėmis, siekiant užtikrinti, kad iki 2014 m. būtų
laiku tvariai panaikintas perviršinis deficitas, ir įgyvendinti fiskalines
priemones, nustatytas Tarybos rekomendacijose pagal perviršinio deficito
procedūrą. Siekiant tvariai panaikinti fiskalinį disbalansą
reikia patikimai įgyvendinti plataus užmojo struktūrines reformas,
kuriomis būtų didinamas koregavimo pajėgumas ir skatinamas
potencialus augimas bei užimtumas. Panaikinus perviršinį deficitą,
vykdyti struktūrinio koregavimo priemones, padėsiančias Lenkijai
įvykdyti vidutinės trukmės laikotarpio tikslą iki
2016 m. Siekiant pagerinti viešųjų finansų kokybę,
stengtis nemažinti augimą skatinančių investicijų, iš naujo
įvertinti išlaidų politiką, didinant socialinės politikos
tikslingumą ir sveikatos priežiūros sektoriaus išlaidų ekonominį
efektyvumą ir veiksmingumą. Gerinti mokestinių prievolių
vykdymą, visų pirma didinant mokesčių administravimo
veiksmingumą.
2.           Užtikrinti Europos
sąskaitų sistemos taisykles atitinkančios nuolatinės
išlaidų taisyklės įvedimą 2013 m. Imtis priemonių
siekiant stiprinti įvairių valdžios lygmenų veiksmų
koordinavimo priemones vykstant metinei ir vidutinės trukmės
laikotarpio biudžeto sudarymo procedūrai.
3.           Dėti daugiau
pastangų jaunimo nedarbui mažinti, pavyzdžiui, vykdant Jaunimo
garantijų iniciatyvą, sudaryti geresnes galimybes atlikti
gamybinę praktiką ir mokytis darbo vietoje, stiprinti švietimo
įstaigų ir darbdavių bendradarbiavimą ir gerinti mokymo
kokybę. Priimti siūlomą mokymosi visą gyvenimą
strategiją. Kovoti su dirbančiųjų skurdu ir darbo rinkos
susiskaidymu gerinant perėjimo nuo terminuotųjų prie
neterminuotųjų darbo sutarčių sąlygas ir mažinant
pernelyg paplitusį civilinės teisės sutarčių
naudojimą.
4.           Toliau dėti pastangas
didinti moterų dalyvavimą darbo rinkoje, visų pirma investuojant
į įperkamą kokybišką vaikų priežiūrą ir
ikimokyklinį švietimą, užtikrinant stabilų finansavimą ir
kvalifikuotą personalą. Siekiant gerinti sektorinį darbo
jėgos judumą, imtis veiksmų, kuriais būtų galutinai
pertvarkyta ūkininkų socialinės apsaugos sistema KRUS. Palaipsniui
panaikinti specialią kalnakasių pensijų sistemą, juos
integruojant į bendrąją sistemą. Pagrįsti bendrą
pensijų reformą priemonėmis, kuriomis būtų didinamos
vyresnių žmonių galimybės įsidarbinti, taip siekiant
ilginti išėjimo iš darbo rinkos amžių.
5.           Imtis papildomų
priemonių, kuriomis būtų užtikrinta inovacijoms palanki verslo
aplinka, stiprinant mokslinių tyrimų, inovacijų ir pramonės
politikos sąsajas, toliau kuriant atnaujinamąsias priemones ir mokesčių
paskatas, tiksliau pritaikant esamas priemones prie skirtingų
inovacijų ciklo etapų.
6.           Atnaujinti ir didinti
energijos gamybos pajėgumą ir gerinti energijos vartojimo
efektyvumą visoje energijos grandinėje. Paspartinti ir plėsti
elektros energijos tinklų vystymą, įskaitant tarpvalstybines jungtis,
ir pašalinti tarpvalstybinių elektros energijos mainų kliūtis.
Sustiprinti konkurenciją dujų sektoriuje laipsniškai atsisakant
reguliuojamų kainų. Didinti geležinkelių rinkos reguliavimo
institucijos vaidmenį ir išteklius ir užtikrinti, kad geležinkelių
investiciniai projektai būtų įgyvendinami ilgiau negaištant.
Paspartinti pastangas didinti plačiajuosčio ryšio aprėptį.
Gerinti atliekų ir vandens tvarkymą.
7.           Imtis tolesnių verslo
aplinkos gerinimo veiksmų, supaprastinant sutarčių vykdymo
užtikrinimą ir statybos leidimams taikomus reikalavimus ir mažinant
mokestinių prievolių vykdymo išlaidas. Priimti atitinkamą
sprendimą ir, kaip planuota, liberalizuoti laisvųjų
profesijų paslaugų teikimą.
Priimta Briuselyje
                                                                       Tarybos
vardu
                                                                       Pirmininkas
[1]               OL L 209, 1997 8 2, p. 1.
[2]               COM(2013) 371 final.
[3]               P7_TA(2013)0052 ir P7_TA(2013)0053.
[4]               2013 m. balandžio 22 d. Tarybos sprendimas 2013/208/ES.
[5]               COM(2012) 750 final.
[6]               COM(2012) 751 final.
[7]               Pagal Tarybos reglamento (EB) Nr. 1466/97 9 straipsnio 2
dalį.