title: 2011 m. liepos 12 d. Tarybos rekomendacija dėl Nyderlandų 2011 m. nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl atnaujintos 2011–2015 m. Nyderlandų stabilumo programos

text:
               19.7.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 212/13

         TARYBOS REKOMENDACIJA
   2011 m. liepos 12 d.
   dėl Nyderlandų 2011 m. nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl atnaujintos 2011–2015 m. Nyderlandų stabilumo programos
   2011/C 212/04
   EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
   atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 121 straipsnio 2 dalį ir 148 straipsnio 4 dalį,
   atsižvelgdama į 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei koordinavimo (1), ypač į jo 5 straipsnio 3 dalį,
   atsižvelgdama į Europos Komisijos rekomendaciją,
   atsižvelgdama į Europos Vadovų Tarybos išvadas,
   atsižvelgdama į Užimtumo komiteto nuomonę,
   pasikonsultavusi su Ekonomikos ir finansų komitetu,
   kadangi:

               (1)

               2010 m. kovo 26 d. Europos Vadovų Taryba pritarė Komisijos pasiūlymui įgyvendinti naują darbo vietų kūrimo ir augimo strategiją „Europa 2020“, grindžiamą geresniu ekonomikos politikos koordinavimu, ir daugiausia dėmesio skirti toms svarbioms sritims, kuriose reikia imtis veiksmų, kad būtų stiprinamas Europos tvaraus augimo ir konkurencingumo potencialas.

               (2)

               2010 m. liepos 13 d. Taryba patvirtino rekomendaciją dėl valstybių narių ir Sąjungos bendrųjų ekonominės politikos gairių (2010–2014 m.), o 2010 m. spalio 21 d. sprendimą – sprendimą dėl valstybių narių užimtumo politikos gairių (2), kurios kartu sudaro integruotas gaires. Į šias integruotas gaires valstybių narių paprašyta atsižvelgti formuojant nacionalinę ekonomikos ir užimtumo politiką.

               (3)

               2011 m. sausio 12 d. Komisija patvirtino pirmąją metinę augimo apžvalgą, kuria pradedamas naujas ekonomikos valdymo ES ciklas ir pirmas ex ante bei integruoto politikos koordinavimo Europos semestras, numatytas strategijoje „Europa 2020“.

               (4)

               2011 m. kovo 25 d. Europos Vadovų Taryba patvirtino fiskalinio konsolidavimo ir struktūrinių reformų prioritetus (atsižvelgdama į 2011 m. vasario 15 d. ir kovo 7 d. Tarybos išvadas ir Komisijos metinę augimo apžvalgą). Ji pabrėžė, kad pirmenybę reikia teikti patikimų biudžetų ir fiskalinio tvarumo atkūrimui, nedarbo mažinimui reformuojant darbo rinką ir naujoms ekonomikos augimo skatinimo priemonėms. Ji paprašė, kad valstybės narės šiuos prioritetus įgyvendintų konkrečiomis priemonėmis ir jas įtrauktų į savo stabilumo ar konvergencijos programas ir į nacionalines reformų programas.

               (5)

               2011 m. kovo 25 d. Europos Vadovų Taryba taip pat paragino valstybes nares, prisijungusias prie pakto „Euro plius“, laiku pranešti apie savo įsipareigojimus, kad juos būtų galima įtraukti į stabilumo arba konvergencijos programas ir nacionalines reformų programas.

               (6)

               2011 m. balandžio 29 d. Nyderlandai pateikė 2011 m. atnaujintą 2011–2015 m. stabilumo programą ir 2011 m. nacionalinę reformų programą. Siekiant atsižvelgti į abiejų programų sąsają, jos vertintos vienu metu.

               (7)

               Nepaisant ankstesnių teigiamų ekonominių rodiklių, krizės sąlygomis labai atvira Nyderlandų ekonomika smarkiai nukentėjo – 2009 m. realusis BVP sumažėjo beveik 4 %. Didėjant išorės paklausai, antroje 2009 m. pusėje ekonomika pradėjo atsigauti, o pirmoje 2010 m. pusėje šis atsigavimas įsibėgėjo ir BVP augo 1,8 %. Krizės poveikis darbo rinkai buvo palyginti nedidelis. Tikimasi, kad per ateinančius dvejus metus nedarbas palaipsniui mažės nuo 4,5 % 2010 m. iki 4 % 2012 m. Krizė turėjo labai didelį poveikį Nyderlandų viešiesiems finansams – valdžios sektoriaus deficitas padidėjo iki 5,5 % BVP 2009 m. ir 5,4 % 2010 m. Dėl valdžios veiksmų, kuriais buvo siekiama padėti finansų įstaigoms ir stabilizuoti finansų rinkas, valdžios sektoriaus skolos santykis padidėjo 15 procentinių punktų BVP, o skolos santykis 2009 m. pasiekė 60,8 % BVP.

               (8)

               Remdamasi atnaujintos stabilumo programos vertinimu pagal Reglamentą (EB) Nr. 1466/97, Taryba mano, kad makroekonominis scenarijus, kuriuo grindžiamos stabilumo programoje pateiktos biudžeto projekcijos, yra tikėtinas. Stabilumo programa grindžiama kiek atsargesnėmis 2011 ir 2012 m. augimo projekcijomis negu Komisijos tarnybų 2011 m. pavasario prognozės. Stabilumo programoje planuojama 2012 m. sumažinti valdžios sektoriaus deficitą iki mažesnės nei 3 % BVP pamatinės vertės. Tai būtų metais anksčiau nei nustatyta pagal perviršinio deficito procedūrą. Remiantis stabilumo programoje pateiktais skaičiais, vidutinės trukmės tikslas (t. y. 0,5 % BVP struktūrinis deficitas) bus beveik pasiektas iki stabilumo programos laikotarpio pabaigos, nes Komisijos apskaičiuotas struktūrinis balansas 2015 m. sieks – 0,8 % BVP. Biudžeto strategija visiškai pagrįsta pakankamai detalizuotomis priemonėmis iki 2015 m., nors jų įgyvendinimui gali kilti tam tikra rizika, visų pirma susijusi su galimybe kompensuoti viršytas sveikatos priežiūros išlaidas ir stebėti vietos valdžios išlaidas. 2011–2013 m. vidutinė metinė fiskalinių priemonių vertė yra 0,75 % BVP, o tai atitinka 2009 m. gruodžio 2 d. Tarybos rekomendaciją, pateiktą pagal perviršinio deficito procedūrą. Po perviršinio deficito panaikinimo termino einančiais metais (2014 ir 2015 m.) perskaičiuotas struktūrinis balansas pagerės 0,25 % 2014 m. ir 0,5 % 2015 m., taigi nebus visiškai įvykdytas reikalavimas 0,5 % pagerinti struktūrinį balansą, kol bus pasiektas vidutinės trukmės tikslas.

               (9)

               Nyderlandų valdžios institucijų numatytas ir įgyvendintas biudžeto konsolidavimas labai priklauso nuo iš esmės struktūrinio pobūdžio išlaidų sumažinimo, kuris iki stabilumo programos laikotarpio pabaigos (2015 m.) sieks apie 3 % BVP, palyginti su esama padėtimi. Parengtame koregavimo plane numatoma, kad valdžios sektoriaus deficitas bus sumažintas nuo 3,8 % BVP 2011 m. iki 2,4 % BVP 2012 m. ir toliau 2013–2015 m. laikotarpiu kasmet bus palaipsniui mažinamas maždaug 0,5 %. Nyderlandai tvirtai įsipareigojo pasiekti tuos tikslus. Užtikrinus, kad ekonomikos augimą skatinančioms politikos sritims, pvz., švietimui, biudžetas sumažintas nebus, būtų išvengta žalos būsimam ekonomikos augimo potencialui ir prisidėta prie tvaraus perviršinio deficito padėties ištaisymo.

               (10)

               Be trumpalaikio konsolidavimo, kitas svarbus uždavinys – pagerinti ilgalaikį viešųjų finansų tvarumą, kuriam neigiamą poveikį daro labai išaugusios su visuomenės senėjimu susijusios išlaidos. Ilgalaikės visuomenės senėjimo išlaidos gerokai viršija ES vidurkį, ypač ilgalaikės priežiūros ir pensijų srityse. Kaip nurodyta Komisijos 2009 m. pranešime apie gyventojų senėjimą, numatomas ilgalaikės priežiūros išlaidų padidėjimas bus didžiausias Europoje. Pagrindinė to priežastis – jau dabar egzistuojanti visapusė oficialios ilgalaikės priežiūros sistema (pvz., ilgalaikis valstybinis draudimas, apimantis asmens priežiūrą, slaugą, pagalbą, gydymą ir buvimą priežiūros institucijoje); neoficialios priežiūros vaidmuo Nyderlanduose kur kas menkesnis. Remiantis Komisijos vėliausiu vertinimu, rizika, susijusi su viešųjų finansų ilgalaikiu fiskaliniu tvarumu, yra didelė. Be savo konsolidacijos plano, Nyderlandų vyriausybė pateikė Parlamentui priemones, kurios paremtų ilgalaikę tvarą, įskaitant įstatymais nustatyto pensinio amžiaus padidinimą, kuris dar nebuvo patvirtintas.

               (11)

               Nyderlandų darbo rinkai būdingas palyginti aukštas darbo jėgos aktyvumo lygis, didelis valandinis darbo našumas ir žemas nedarbo lygis. Tačiau pagrindinis su darbo rinka susijęs uždavinys – pasinaudoti iki šiol nepanaudotu darbo jėgos potencialu, visų pirma, kompensuoti dėl visuomenės senėjimo numatomą darbingo amžiaus gyventojų sumažėjimą. Naujausiais duomenimis, vidutinis darbo valandų per metus skaičius yra mažiausias ES. Darbo valandų skaičius yra nedidelis dėl to, kad labai daug žmonių, ypač moterų, dirba ne visą darbo dieną; tai susiję ne tik su asmeniniu pasirinkimu, bet ir su tuo, kad finansiškai neskatinama dalyvauti darbo rinkoje arba dirbti daugiau darbo valandų. Šiuo metu viena svarbiausių kliūčių asmenims, gaunantiems papildomų pajamų, dalyvauti darbo rinkoje arba dirbti daugiau valandų yra didelis ribinio mokesčio, taikomo papildomoms pajamoms, dydis, kuris kai kuriais atvejais gali viršyti 80 % dėl to, kad, inter alia, nebetaikomos bendrųjų mokesčių lengvatos ir sumažintos nuo pajamų priklausančios išmokos, pvz., vaiko priežiūros išmokos.

               (12)

               Panašu, kad didėjančiai nevienalytei neįgaliųjų ir ilgalaikių bedarbių grupei aktyvios darbo rinkos politikos įgyvendinimas nedavė teigiamų rezultatų. Ne ES valstybių narių piliečiai susiduria su ypatingais sunkumais, todėl nuolatinis atotrūkis tarp dirbančiųjų ir bedarbių vis didėja.

               (13)

               Nyderlandų mokslinių tyrimų ir inovacijų sistemai pavyko išlaikyti inovacijų diegimą, tačiau privatusis sektorius nedaug investuoja į mokslinius tyrimus ir plėtrą, o tai gali turėti neigiamą poveikį būsimam ekonomikos augimui ir Nyderlandų ekonomikos konkurencingumui. Vyriausybė skiria fiskalinių paskatų, sudaro tinkamas sąlygas verslininkams ir skatina kokybiškus mokslinius tyrimus ir taip siekia sukurti palankią aplinką mokslinius tyrimus vykdančioms ir inovacijas diegiančioms bendrovėms, įskaitant užsienio bendroves. Tačiau kadangi šiais metais reikės konsoliduoti biudžetą, kai kurios subsidijos bendrovėms gali būti nutrauktos, kitos bus racionalizuotos ir skirtos svarbiausioms ekonomikos sritims, taip pat bus pereita prie bendresnio pobūdžio mokestinių priemonių.

               (14)

               Spūstys keliuose ir geležinkelių transporte turi neigiamą poveikį verslo aplinkai. Spūsčių lygis – vienas didžiausių ES. Tokiomis aplinkybėmis palyginti neefektyvi transporto infrastruktūra turi neigiamą poveikį darbo jėgos judumui ir su produktyvumu susijusiam potencialiam ekonomikos augimui. Darbuotojai ilgai užtrunka važiuodami iš darbo namo, neįmanoma patikimai nustatyti, kiek užtruks kelionė, o dėl spūsčių patiriama didelių išlaidų. Jei politika nesikeis, išlaidos iki 2020 m. ir toliau didės. Padidinus infrastruktūros naudojimo efektyvumą (pavyzdžiui, įvedus kelių mokestį), būtų skatinamas darbo jėgos judumas ir produktyvumas, o tokiu būdu ir potencialus ekonomikos augimas.

               (15)

               2011 m. balandžio 4 d. Nyderlandai paskelbė, kad prisiima tam tikrų įsipareigojimų pagal paktą „Euro plius“. Įsipareigojimai apima priemones, skirtas skatinti konkurencingumą (pradėti taikyti naują verslo politiką, grindžiamą platesnio masto mokesčių ir administracinės naštos mažinimu) ir užimtumą (siekti, kad socialinės apsaugos sistema labiau skatintų dalyvauti darbo rinkoje, ir mažinti priklausomybę nuo bedarbio pašalpų), prisidėti prie tolesnio viešųjų finansų tvarumo (įtraukti stabilumo ir augimo paktą į nacionalinę teisę) ir stiprinti finansų stabilumą (suteikti daugiau galių priežiūros institucijoms). Šie įsipareigojimai susiję su visomis pakto sritimis. Jie yra platesnio masto reformų darbotvarkės, išdėstytos stabilumo programoje ir nacionalinėje reformų programoje, tąsa. Tačiau trūksta konkrečių duomenų apie įsipareigojimų vykdymo terminus ir priemones, kurių prireiks jiems įgyvendinti. Šie įsipareigojimai įvertinti ir į juos atsižvelgta rengiant rekomendacijas.

               (16)

               Komisija įvertino stabilumo programą ir nacionalinę reformų programą, taip pat įsipareigojimus pagal paktą „Euro plius“. Komisija įvertino ne tik jų svarbą tvariai fiskalinei ir socialinei bei ekonominei Nyderlandų politikai, bet ir tai, kaip laikomasi ES taisyklių ir gairių, nes būtina stiprinti bendrą ES ekonomikos valdymą ES priemonėmis prisidedant prie būsimų nacionalinių sprendimų. Komisija mano, kad išsamią Nyderlandų biudžeto konsolidavimo strategiją reikėtų įgyvendinti, kaip planuota, nemažinant išlaidų sritims, kurios labiausiai prisideda prie ilgalaikio ekonomikos augimo. Taip pat reikėtų tolesnių veiksmų siekiant pagerinti ilgalaikį viešųjų finansų tvarumą, ypač pensijų ir ilgalaikės priežiūros srityse, skatinti aktyvesnį dalyvavimą darbo rinkoje ir integraciją į ją, spręsti su transporto spūstimis susijusias problemas.

               (17)

               Atsižvelgdama į šį vertinimą, taip pat į 2009 m. gruodžio 2 d. Tarybos rekomendaciją pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 126 straipsnio 7 dalį, Taryba išnagrinėjo 2011 m. atnaujintą Nyderlandų stabilumo programą ir jos nuomonė (3) visų pirma išdėstyta toliau pateikiamose 1 ir 2 rekomendacijose. Atsižvelgdama į 2011 m. kovo 25 d. Europos Vadovų Tarybos išvadas, Taryba išnagrinėjo Nyderlandų nacionalinę reformų programą,

         REKOMENDUOJA Nyderlandams 2011–2012 m. imtis šių veiksmų:

               1.

               Įgyvendinti 2012 m. biudžeto strategiją pagal Tarybos prekomendacijas dėl perviršinio deficito ištaisymo, sumažinant didelės viešo sektoriaus skolos santykį. Atitinkamai vykdyti progresą siekiant vidutinės trukmės tikslo pagal Stabilumo ir augimo pakto reikalavimus, laikantis bendrų išlaidų limitų ir konsolidacijos reikalavimų, tokiu būdu užtikrinant, kad konsolidacija yra tvari ir palanki augimui, apsaugant išlaidas, tiesiogiai susijusias su atitinkamomis augimo sritimis, tokiomis kaip moksliniai tyrimai ir inovacijos, švietimas ir mokymas.

               2.

               Imtis priemonių teisės aktais nustatytam pensiniam amžiui padidinti, susiejant jį su vidutine gyvenimo trukme, ir paremti šias priemones kitomis priemonėmis, kad būtų padidintas faktinis pensinis amžius ir pagerintas ilgalaikis viešųjų finansų tvarumas. Parengti ilgalaikės priežiūros reformavimo planą atsižvelgiant į visuomenės senėjimą.

               3.

               Užtikrinti aktyvesnį dalyvavimą darbo rinkoje papildomų pajamų gaunantiems asmenims mažinant fiskalinius trukdžius dirbti, taip pat parengti priemones labiausiai pažeidžiamoms grupėms paremti ir padėti jų atstovams iš naujo integruotis darbo rinkoje.

               4.

               Skatinti inovacijas, privačias investicijas į mokslinius tyrimus ir plėtrą ir glaudesnius mokslo ir verslo atstovų ryšius teikiant tinkamas paskatas pagal naują įmonių politiką (Naar de top).

      Priimta Briuselyje 2011 m. liepos 12 d.

            Tarybos vardu

            Pirmininkas

         J. VINCENT-ROSTOWSKI

      (1)  OL L 209, 1997 8 2, p. 1.

      (2)  2011 m. gegužės 19 d. Tarybos sprendimu 2011/308/ES dėl valstybių narių užimtumo politikos gairių (OL L 138, 2011 5 26, p. 56) taikytina 2011 m.

      (3)  Numatyta Reglamento (EB) Nr. 1466/97 5 straipsnio 3 dalyje.


title: 2014 m. liepos 8 d. Tarybos rekomendacija dėl 2014 m. Švedijos nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2014 m. Švedijos konvergencijos programos

text:
               29.7.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 247/132

         TARYBOS REKOMENDACIJA
   2014 m. liepos 8 d.
   dėl 2014 m. Švedijos nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2014 m. Švedijos konvergencijos programos
   2014/C 247/25
   EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
   atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 121 straipsnio 2 dalį ir 148 straipsnio 4 dalį,
   atsižvelgdama į 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei koordinavimo (1), ypač į jo 9 straipsnio 2 dalį,
   atsižvelgdama į 2011 m. lapkričio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 1176/2011 dėl makroekonominių disbalansų prevencijos ir naikinimo (2), ypač į jo 6 straipsnio 1 dalį,
   atsižvelgdama į Europos Komisijos rekomendaciją,
   atsižvelgdama į Europos Parlamento rezoliucijas,
   atsižvelgdama į Europos Vadovų Tarybos išvadas,
   atsižvelgdama į Užimtumo komiteto nuomonę,
   atsižvelgdama į Ekonomikos ir finansų komiteto nuomonę,
   atsižvelgdama į Socialinės apsaugos komiteto nuomonę,
   atsižvelgdama į Ekonominės politikos komiteto nuomonę,
   kadangi:

               (1)

               2010 m. kovo 26 d. Europos Vadovų Taryba pritarė Komisijos pasiūlymui įgyvendinti naują ekonomikos augimo ir darbo vietų kūrimo strategiją „Europa 2020“, kuri grindžiama geresniu ekonominės politikos koordinavimu ir kurioje daug dėmesio skiriama toms svarbioms sritims, kuriose reikia imtis veiksmų, kad būtų stiprinamas Europos tvaraus augimo ir konkurencingumo potencialas;

               (2)

               2010 m. liepos 13 d. Taryba, remdamasi Komisijos pasiūlymais, priėmė Rekomendaciją dėl bendrų valstybių narių ir Sąjungos ekonominės politikos gairių (2010–2014 m.), o 2010 m. spalio 21 d. – Sprendimą dėl valstybių narių užimtumo politikos gairių (3); šios gairės kartu sudaro integruotas gaires. Į tas integruotas gaires valstybių narių paprašyta atsižvelgti formuojant nacionalinę ekonominę ir užimtumo politiką;

               (3)

               2012 m. birželio 29 d. valstybių narių valstybių ar vyriausybių vadovai nusprendė priimti Susitarimą dėl ekonomikos augimo ir darbo vietų kūrimo, kuriuo nustatė nuoseklią nacionalinių, ES ir euro zonos lygmens veiksmų, naudojant visus galimus svertus, priemones ir politikos strategijas, sistemą. Jie nutarė, kokių veiksmų reikia imtis valstybių narių lygmeniu, visų pirma išreikšdami tvirtą įsipareigojimą siekti strategijos „Europa 2020“ tikslų ir įgyvendinti konkrečioms šalims skirtas rekomendacijas;

               (4)

               2013 m. liepos 9 d. Taryba priėmė rekomendaciją (4) dėl 2013 m. Švedijos nacionalinės reformų programos ir pateikė savo nuomonę dėl atnaujintos 2012–2016 m. Švedijos konvergencijos programos;

               (5)

               2013 m. lapkričio 13 d. Komisija priėmė metinę augimo apžvalgą, kuria pradedamas 2014 m. Europos ekonominės politikos koordinavimo semestras. Be to, 2013 m. lapkričio 13 d. Komisija, remdamasi Reglamentu (ES) Nr. 1176/2011, priėmė Įspėjimo mechanizmo ataskaitą, kurioje nurodė, kad Švedija yra viena iš valstybių narių, dėl kurios reikės parengti nuodugnią apžvalgą;

               (6)

               2013 m. gruodžio 20 d. Europos Vadovų Taryba patvirtino prioritetus, kuriais turi būti užtikrintas finansinis stabilumas, fiskalinis konsolidavimas ir ekonomikos augimo skatinimo veiksmai. Ji pabrėžė, kad reikia vykdyti diferencijuotą, ekonomikos augimui palankų fiskalinį konsolidavimą, atkurti įprastas skolinimo ekonomikai sąlygas, skatinti ekonomikos augimą ir konkurencingumą, mažinti nedarbą, šalinti socialinius krizės padarinius ir modernizuoti viešąjį administravimą;

               (7)

               2014 m. kovo 5 d. Komisija paskelbė Švedijos nuodugnios apžvalgos pagal Reglamento (ES) Nr. 1176/2011 5 straipsnį rezultatus. Remdamasi analize, Komisija daro išvadą, kad Švedijoje išlieka susidaręs makroekonominis disbalansas, kurį būtina stebėti ir dėl kurio būtina imtis politinių veiksmų. Visų pirma dėmesio reikia skirti pokyčiams, susijusiems su namų ūkių įsiskolinimu ir būsto rinkos neveiksmingumu. Nors dėl didelio einamosios sąskaitos pertekliaus nekyla pavojų, kurie būdingi esant dideliam deficitui, ir jis iš dalies yra susijęs su poreikiu mažinti finansinį įsiskolinimą, Komisija toliau stebės Švedijos einamosios sąskaitos pokyčius, atsižvelgdama į Europos semestrą;

               (8)

               2014 m. balandžio 16 d. Švedija pateikė 2014 m. nacionalinę reformų programą ir 2014 m. konvergencijos programą. Siekiant atsižvelgti į abiejų programų sąsajas, jos vertintos vienu metu;

               (9)

               2014 m. konvergencijos programoje apibrėžtos biudžeto strategijos tikslas – kaip numatyta Švedijos fiskalinės sistemos taisyklėse, per ekonomikos ciklą užtikrinti vidutiniškai 1 % BVP valdžios sektoriaus perteklių. Konvergencijos programoje patvirtintas ankstesnėje konvergencijos programoje nustatytas vidutinės trukmės laikotarpio tikslas – 1 % BVP struktūrinis deficitas, kuris atitinka Stabilumo ir augimo pakto reikalavimus. Remiantis (perskaičiuotu) struktūriniu balansu konvergencijos programoje planuojama viršyti vidutinės trukmės laikotarpio tikslą per programos laikotarpį. Remiantis konvergencijos programa numatoma, kad valdžios sektoriaus skola, kuri išlieka gerokai mažesnė už pamatinę 60 % BVP vertę, sumažės nuo 41,5 % BVP 2014 m. iki 35 % BVP 2017 m. Apskritai konvergencijos programoje išdėstyta biudžeto strategija atitinka Stabilumo ir augimo pakto reikalavimus. Makroekonominis scenarijus, kuriuo grindžiamos konvergencijos programoje pateiktos biudžeto projekcijos, yra tikėtinas. Kalbant apie ilgalaikį viešųjų finansų tvarumą, didelė BVP dalis išleidžiama ilgalaikei priežiūrai ir numatoma, kad ilguoju laikotarpiu priežiūros išlaidos gerokai padidės siekiant pakankamai atsižvelgti į visuomenės senėjimą; šios išlaidos Švedijoje 2060 m. sieks 6,4 % BVP. Šią problemą Švedijai reikėtų spręsti užtikrinant pakankamą pirminį perteklių ir toliau ribojant su visuomenės senėjimu susijusių išlaidų augimą, kad būtų užtikrintas ilgalaikis viešųjų finansų tvarumas. Remdamasi atliktu 2014 m. konvergencijos programos įvertinimu bei Komisijos prognoze ir vadovaudamasi Reglamentu (EB) Nr. 1466/97, Taryba laikosi nuomonės, kad Švedijos konvergencijos programa atitinka Stabilumo ir augimo pakto taisykles, o pavojus nepasiekti biudžeto tikslų yra menkas;

               (10)

               susirūpinimą tebekelia didelis privačiojo sektoriaus, visų pirma Švedijos namų ūkių, įsiskolinimas. Be to, didėjant namų ūkių sektoriaus įsiskolinimui, kuris šiuo metu siekia 83 % BVP arba maždaug 160 % disponuojamųjų pajamų, didėja finansų sektoriaus rizika, susijusi su namų ūkiais, palyginti su įmonių sektoriumi. Įsiskolinimą skatina nuolatinis kreditų augimas ir lėta būsto paskolų amortizacija. Jeigu palūkanų normos padidėtų, būsto kainos kristų ir (arba) įvyktų nepalankių makroekonominių pokyčių, didelis namų ūkių sektoriaus įsiskolinimas būtų vienas iš rizikos veiksnių. Tokie pokyčiai paveiktų namų ūkius ir jų vartojimo įpročius. Tai taip pat galėtų turėti neigiamą šalutinį poveikį bankų sektoriui, nes padidėtų neveiksnių paskolų skaičius ir rinkos finansavimo išlaidos. Švedija nepaskelbė ir nepriėmė jokių priemonių, kad spręstų su būstu susijusio įsiskolinimui palankaus mokestinio iškraipymo problemą; tai galėtų būti padaryta vienus mokesčius pakeičiant kitais, nedidinant bendros mokesčių naštos. Vis dėlto Švedija ėmėsi tam tikrų veiksmų siekdama skatinti apdairų skolinimą – 2013 m. gegužės mėn. buvo įvesta 15 % hipotekos paskolų žemutinė rizikos koeficiento riba ir paskelbta apie tolesnį jos didinimą. Vis dėlto amortizacijos praktika tebėra labai laisva – mažesnio nei 75 % kredito dydžio ir įkeisto turto vertės santykio atveju amortizacijos laikotarpiai yra labai ilgi; šiuo klausimu nesiimta rimtų priemonių, atsižvelgiant į neprivalomą 2013 m. spalio mėn. rekomendaciją dėl individualių amortizacijos planų. 2014 m. kovo mėn. Švedijos bankininkų asociacija sugriežtino savo rekomendaciją, ragindama sumažinti amortizaciją iki 70 % kredito dydžio ir įkeisto turto vertės santykio. Galiausiai Švedija ėmėsi priemonių įsiskolinimui palankaus mokestinio iškraipymo, susijusio su pelno apmokestinimu, problemai spręsti dar labiau apribodama palūkanų atskaitymą, nuo 2013 m. sausio mėn. tuos apribojimas pradėdama taikyti visų rūšių grupės vidaus paskoloms ir įvesdama investuotojams taikomą atskaitymą, kuris galėtų sumažinti įsiskolinimui palankų mokestinį iškraipymą. Nuo 2013 m. pradžios įmonių pelno mokestis taip pat buvo sumažintas nuo 26,3 % iki 22 %;

               (11)

               Švedijos būsto rinka, kurioje per pastaruosius du dešimtmečius smarkiai didėjo būsto kainos, lieka potencialiu nestabilumo šaltiniu. Būsto pasiūlai vis dar būdingas neveiksmingumas, visų pirma dėl sudėtingų planavimo procesų, ribotos konkurencijos statybų sektoriuje ir griežtos nuomos kontrolės. Dėl šio neveiksmingumo, taip pat įsiskolinimą skatinančių mokesčių būsto kainos pernelyg smarkiai didėja. Švedija ėmėsi tam tikrų nuomos rinkos priemonių, tačiau atrodo, kad šių priemonių nepakanka esminėms su dideliu nuomos sistemos nepaslankumu susijusioms struktūrinėms problemoms spręsti. Į 2014 m. balandžio 9 d. vyriausybės pateiktą pavasario įstatymą neįtraukta jokių nuomos rinkai skirtų priemonių. Švedija priėmė priemones, kuriomis siekiama šalinti zonų nustatymo ir planavimo proceso neveiksmingumą ir spręsti problemą, susijusią su savivaldybių monopolizuotu planavimo procesu, reikalaudama, kad nustatydamos būsto poreikius savivaldybės laikytųsi regioninio požiūrio. Šios priemonės yra veiksmai teisinga linkme, tačiau ne visos priemonės jau įgyvendintos ir nenustatyta jokių nuobaudų jų neįgyvendinančioms savivaldybėms;

               (12)

               privalomojo švietimo sistemos moksleivių mokymosi rezultatų tarptautinio vertinimo duomenys rodo, kad, nepaisant didelio finansavimo lygio, jie yra prastesni nei pirmaisiais praėjusio dešimtmečio metais; visų trijų tirtų sričių (skaitymo, matematikos ir gamtos mokslų) Švedijos rezultatai dabar yra prastesni už ES ir EBPO vidurkį. Be to, sustiprėjo ryšys tarp socialinės bei ekonominės padėties ir mokymosi rezultatų ir padidėjo skirtumai tarp mokyklų. Nors vyriausybės priimtos priemonės yra veiksmai teisinga linkme, panašu, kad reikalingi radikalesni struktūriniai pokyčiai. Šiuo tikslu Švedija netrukus atliks mokyklų sistemos veiksmingumo apžvalgą siekdama atkurti aukšto lygio mokymosi rezultatus;

               (13)

               jaunų žmonių, žemos kvalifikacijos darbuotojų ir migrantų kilmės asmenų padėtis darbo rinkoje tebėra nepalanki. Jaunimo nedarbas tebėra didesnis už ES vidurkį. Nors vyriausybė ėmėsi priemonių šiems klausimams spręsti, atrodo, kad sunkumai gali būti susiję su švietimo srities problemomis – švietimo sistema nepajėgia parengti pakankamai reikiamų gebėjimų turinčių jaunų žmonių, kurie galėtų sėkmingai integruotis į darbo rinką. Darbo rinkos integracijos ir švietimo bei mokymo srityje Švedija priėmė priemones, skirtas perėjimui iš mokymo įstaigos į darbo rinką palengvinti (vykdoma pameistrystės sistemos reforma, pagal kurią numatomas specialus darbo užmokestis pameistriams) ir padėti jauniems žmonėms įgyti darbo patirties (darbas profesinei patirčiai įgyti). Šį perėjimą de facto sustiprino ankstyvosios priemonės, skirtos tiems, kuriems pagalba labiausiai reikalinga. Vis dėlto šiomis priemonėmis vargiai pasiekiami nesimokantys, nedirbantys ir mokymuose nedalyvaujantys užimtumo tarnyboje neužsiregistravę asmenys. Švedija taip pat deda pastangas, kad paspartintų migrantų kilmės asmenų integraciją, tačiau tebėra sunkumų, susijusių su visų pirma ne Sąjungos kilmės migrantų integracija. Galiausiai Švedijoje šiuo metu vykdomas tyrimas, dėl to, ar šiuo metu restoranams ir viešojo maitinimo paslaugoms taikomas sumažintas PVM tarifas yra veiksmingas skatinant kurti darbo vietas. Galutinį įvertinimą numatoma parengti 2016 m. sausio mėn.;

               (14)

               atsižvelgdama į Europos semestrą, Komisija atliko išsamią Švedijos ekonominės politikos analizę. Ji įvertino nacionalinę reformų programą ir konvergencijos programą. Komisija įvertino ne tik jų svarbą tvariai fiskalinei ir socialinei bei ekonominei Švedijos politikai, bet ir tai, kaip laikomasi ES taisyklių ir gairių, nes ES lygmeniu prisidedant prie būsimų nacionalinių sprendimų būtina stiprinti bendrą Sąjungos ekonomikos valdymą. Jos rekomendacijos atsižvelgiant į Europos semestrą pateiktos toliau išdėstytose 1–4 rekomendacijose;

               (15)

               atsižvelgdama į šį įvertinimą, Taryba išnagrinėjo konvergencijos programą, o jos nuomonė (5) pateikiama visų pirma toliau išdėstytoje 1 rekomendacijoje;

               (16)

               atsižvelgdama į Komisijos nuodugnios apžvalgos ir šio vertinimo rezultatus, Taryba išnagrinėjo nacionalinę reformų programą ir konvergencijos programą. Jos rekomendacijos pagal Reglamento (ES) Nr. 1176/2011 6 straipsnį pateiktos toliau išdėstytose 2 ir 3 rekomendacijose,

         REKOMENDUOJA Švedijai 2014–2015 m. imtis šių veiksmų:

               1.

               Toliau vykdyti ekonomikos augimui palankią fiskalinę politiką ir išsaugoti patikimą fiskalinę būklę, užtikrinant, kad visu konvergencijos programos laikotarpiu būtų laikomasi vidutinės trukmės laikotarpio biudžeto tikslo, taip pat atsižvelgiant į dėl visuomenės senėjimo kylančią riziką ilgalaikiam valstybės finansų tvarumui.

               2.

               Apriboti namų ūkių sektoriaus kreditų augimą ir privatųjį įsiskolinimą. Šiuo tikslu mažinti įsiskolinimui palankaus mokestinio iškraipymo, susijusio su gyventojų pajamų apmokestinimu, poveikį palaipsniui ribojant būsto paskolų palūkanų atskaitymą iš mokamų mokesčių ir (arba) didinant periodinius nekilnojamojo turto mokesčius. Imtis tolesnių priemonių siekiant paspartinti būsto paskolų amortizacijos tempą.

               3.

               Toliau didinti būsto rinkos veiksmingumą tęsiant nuomos kainų nustatymo sistemos reformą. Visų pirma sudaryti sąlygas nustatyti labiau į rinką orientuotas nuomos kainas atsisakant naudingumo vertės sistemos ir toliau liberalizuojant tam tikrus nuomos rinkos segmentus, taip pat suteikti daugiau laisvės pasirašant sutartis tarp atskirų nuomininkų ir nuomotojų. Mažinti planavimo ir apeliacijos procesų trukmę ir sudėtingumą mažinant ir sujungiant administracinius reikalavimus, suderinant savivaldybių taikomus statybos reikalavimus ir standartus bei didinant žemės skyrimo procedūrų skaidrumą. Skatinti savivaldybes skirti savo žemę naujų gyvenamųjų namų statybai.

               4.

               Imtis reikiamų priemonių siekiant pagerinti pagrindinius gebėjimus ir palengvinti perėjimą iš mokymo įstaigų į darbo rinką, be kita ko, plačiau taikant mokymosi darbo vietoje ir pameistrystės programas. Stiprinti pastangas, siekiant veiksmingiau taikyti darbo rinkos ir švietimo priemones menko išsilavinimo jaunuoliams ir migrantų kilmės asmenims. Didinti valstybinėse tarnybose neužsiregistravusiam jaunimui skirtų ankstyvosios intervencijos priemonių aprėptį.

      Priimta Briuselyje 2014 m. liepos 8 d.

            Tarybos vardu

            Pirmininkas

         P. C. PADOAN

      (1)  OL L 209, 1997 8 2, p. 1.

      (2)  OL L 306, 2011 11 23, p. 25.

      (3)  Toliau taikomos 2014 m. pagal 2014 m. gegužės 6 d. Tarybos sprendimą 2014/322/ES dėl valstybių narių užimtumo politikos gairių 2014 m. (OL L 165, 2014 6 4, p. 49);

      (4)  OL C 217, 2013 7 30, p. 86.

      (5)  Pagal Reglamento (EB) Nr. 1466/97 9 straipsnio 2 dalį.


title: 2008 m. spalio 15 d. Komisijos rekomendacija dėl Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2002/21/EB dėl elektroninių ryšių tinklų ir paslaugų bendrosios reguliavimo sistemos 7 straipsnyje numatytų pranešimų, terminų ir konsultacijų (pranešta dokumentu Nr. C(2008) 5925) (Tekstas svarbus EEE)

text:
               12.11.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 301/23

      KOMISIJOS REKOMENDACIJA

   2008 m. spalio 15 d.
   dėl Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2002/21/EB dėl elektroninių ryšių tinklų ir paslaugų bendrosios reguliavimo sistemos 7 straipsnyje numatytų pranešimų, terminų ir konsultacijų
   (pranešta dokumentu Nr. C(2008) 5925)
   (Tekstas svarbus EEE)
   (2008/850/EB)
   EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA,
   atsižvelgdama į Europos Bendrijos steigimo sutartį,
   atsižvelgdama į 2002 m. kovo 7 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2002/21/EB dėl elektroninių ryšių tinklų ir paslaugų bendrosios reguliavimo sistemos (1), ypač į jos 19 straipsnio 1 dalį,
   kadangi:

               (1)

               Pagal elektroninių ryšių tinklų ir paslaugų reguliavimo sistemą nacionalinės reguliavimo institucijos privalo prisidėti prie vidaus rinkos plėtros skaidriai bendradarbiaudamos tarpusavyje ir su Komisija, kad būtų užtikrintas nuoseklus reguliavimo praktikos vystymasis ir nuoseklus direktyvų, kurios sudaro reguliavimo sistemą, taikymas.

               (2)

               Siekiant užtikrinti, kad nacionaliniu lygmeniu priimti sprendimai nedarytų neigiamo poveikio bendrajai rinkai arba numatytiems reguliavimo sistemos tikslams, nacionalinės reguliavimo institucijos privalo pranešti Komisijai ir kitoms nacionalinėms reguliavimo institucijoms apie Direktyvos 2002/21/EB 7 straipsnio 3 dalyje nurodytas planuojamas priemones.

               (3)

               Be to, nacionalinės reguliavimo institucijos privalo gauti Komisijos leidimą skirti įpareigojimus, kuriems taikomas 2002 m. kovo 7 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2002/19/EB dėl elektroninių ryšių tinklų ir susijusių priemonių sujungimo ir prieigos prie jų (2) 8 straipsnio 3 dalies antroji pastraipa, o tai yra atskiras procesas.

               (4)

               Nacionalinėms reguliavimo institucijoms paprašius, Komisija suteiks joms galimybę aptarti visas planuojamas priemones prieš pateikiant oficialų pranešimą apie tokias priemones pagal Direktyvos 2002/21/EB 7 straipsnį ir Direktyvos 2002/19/EB 8 straipsnio 3 dalį. Jei pagal Direktyvos 2002/21/EB 7 straipsnio 4 dalį Komisija nurodė nacionalinei reguliavimo institucijai laikanti, kad planuojama priemonė būtų kliūtis bendrajai rinkai, arba jeigu Komisija turi rimtų abejonių dėl priemonės suderinamumo su Bendrijos teise, atitinkamai nacionalinei reguliavimo institucijai turėtų būti iš anksto suteikta galimybė pareikšti savo nuomonę Komisijos iškeltais klausimais.

               (5)

               Direktyvoje 2002/21/EB nustatyti tam tikri privalomi terminai pranešimams pagal 7 straipsnį nagrinėti.

               (6)

               Siekiant užtikrinti Direktyvos 2002/21/EB 7 straipsnyje nustatyto bendradarbiavimo ir konsultavimosi mechanizmo veiksmingumą ir garantuoti teisinį tikrumą, 2003 m. liepos 23 d. Komisijos rekomendacijoje 2003/561/EB dėl pranešimų, terminų ir konsultacijų, numatytų Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2002/21/EB dėl elektroninių ryšių tinklų ir paslaugų bendrosios reguliavimo sistemos 7 straipsnyje (3), nustatytos aiškios taisyklės, taikomos pagrindiniams pagal 7 straipsnį teikiamų pranešimų procedūriniams aspektams. Ši Rekomendacija turėtų pakeisti Rekomendaciją 2003/561/EB, kad pranešimo teikimo tvarka būtų dar labiau supaprastinta ir patobulinta.

               (7)

               Siekiant nacionalinėms reguliavimo institucijoms pateikti tolesnes gaires dėl planuojamų priemonių turinio ir padidinti teisinį tikrumą dėl pranešimo išsamumo, reikėtų pateikti tam tikrą būtiniausią informaciją apie tai, kas turėtų būti įtraukta į planuojamą priemonę, kad ji būtų tinkamai įvertinta.

               (8)

               Viena vertus, turi būti atsižvelgta į būtinybę užtikrinti veiksmingą vertinimą, kita vertus – į būtinybę kuo labiau supaprastinti administravimą. Šiuo atžvilgiu pranešimų teikimo mechanizmas neturėtų būti nacionalinėms reguliavimo institucijoms nereikalinga administracinė našta. Taip pat būtų naudinga išaiškinti procedūrų tvarką pagal Direktyvos 2002/19/EB 8 straipsnio 3 dalies antrąją pastraipą.

               (9)

               Kad padėtų supaprastinti planuojamos priemonės, apie kurią buvo pranešta, nagrinėjimą ir paspartinti procesą, nacionalinės reguliavimo institucijos turėtų naudotis standartinėmis pranešimų formomis.

               (10)

               Kad būtų padidintas pranešimų teikimo mechanizmo veiksmingumas, nacionalinių reguliavimo institucijų ir rinkos dalyvių teisinis tikrumas ir užtikrintas reguliavimo priemonių įgyvendinimas laiku, nacionalinės reguliavimo institucijos pranešime apie rinkos tyrimą pageidaujama nurodyti ir nacionalinės reguliavimo institucijos siūlomas taisomąsias priemones, skirtas nustatytiems rinkos trūkumams pašalinti. Jeigu planuojama priemonė susijusi su rinka, kuri, kaip nustatyta, yra konkurencinga, ir tai rinkai jau nustatytos taisomosios priemonės, pranešime taip pat turėtų būti pasiūlymai dėl tų įpareigojimų panaikinimo.

               (11)

               Paprastai tam tikroms planuojamų priemonių kategorijoms turėtų būti naudojamas trumposios formos pranešimas siekiant sumažinti administracinę naštą, tenkančią nacionalinėms reguliavimo institucijoms ir Komisijai. Tačiau šių kategorijų pranešimus taip pat galima teikti ir standartine pranešimo procedūra.

               (12)

               Jei nacionalinė reguliavimo institucija ketina panaikinti reguliavimo įpareigojimus rinkoms, kurios nenurodytos 2007 m. gruodžio 17 d. Komisijos rekomendacijoje 2007/879/EB dėl elektroninių ryšių sektoriaus atitinkamų produktų ir paslaugų rinkų, kurioms gali būti taikomas ex ante reguliavimas pagal Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2002/21/EB dėl elektroninių ryšių tinklų ir paslaugų bendrosios reguliavimo sistemos (4), apie tokią planuojamą priemonę pagal Direktyvos 2002/21/EB 7 straipsnį turėtų būti pranešta trumposios formos pranešimu.

               (13)

               Jei nacionalinė reguliavimo institucija, rengdama naują rinkos, kuri ankstesniame tyrime buvo nustatyta kaip veiksmingai konkurencinga, tyrimą vėl nustato, kad ta rinka yra veiksmingai konkurencinga, turėtų būti teikiamas trumposios formos pranešimas.

               (14)

               Nacionalinės reguliavimo institucijos dažnai iš dalies keičia techninius nustatytų taisomųjų priemonių aspektus siekdamos atsižvelgti į ekonominių rodiklių pokyčius (pavyzdžiui, įrangos, darbo, infliacijos, kapitalo sąnaudų, nuosavybės nuomos tarifų ir t. t.) arba atnaujinti prognozes ar prielaidas. Informacija apie detalių pakeitimus arba atnaujinimą, kurie nekeičia taisomųjų priemonių pobūdžio ar bendrosios taikymo srities (pavyzdžiui, įpareigojimo teikti ataskaitas pratęsimas, išsami informacija apie reikalaujamą draudimo apsaugą, baudų dydžiai ar paslaugos suteikimo laikas), turėtų būti pateikiama trumposios formos pranešimu. Standartinė pranešimų teikimo tvarka turėtų būti taikoma tik pranešant apie esminius taisomųjų priemonių pobūdžio ar taikymo srities pakeitimus, kurie daro akivaizdų poveikį rinkai (pavyzdžiui, kainų lygiai, išlaidų ar kainų skaičiavimo būdų pakeitimai, pereinamojo laikotarpio nustatymas).

               (15)

               Tirdamos tam tikras rinkas (visų pirma, balso skambučių užbaigimo rinkas) nacionalinės reguliavimo institucijos gali padaryti tokią pačią išvadą kaip ir ankstesniame tyrime ir norėti nustatyti taisomąsias priemones kitiems operatoriams (pavyzdžiui, naujiems dalyviams), turintiems panašius klientus arba panašią bendrąją apyvartą kaip ir ankstesniame tyrime nurodyti operatoriai, kurios iš esmės nesiskiria nuo planuojamų priemonių, apie kurias jau buvo pranešta. Apie tokias planuojamas priemones reikėtų pranešti trumposios formos pranešimu.

               (16)

               Trumpąja forma notifikuotos planuojamos priemonės neturėtų kelti Komisijai pastabų nacionalinės reguliavimo institucijos atžvilgiu pagal Direktyvos 2002/21/EB 7 straipsnio 3 dalį.

               (17)

               Kad būtų padidintas planuojamos priemonės, apie kurią pranešama, skaidrumas ir palengvintas apsikeitimas informacija dėl šių priemonių tarp nacionalinių reguliavimo institucijų, ir standartinės, ir trumposios formų pranešimai privalo turėti pagrindinių planuojamos priemonės elementų aprašymo santrauką.

               (18)

               2002 m. liepos 29 d. Komisijos sprendimu 2002/627/EB (5) įsteigta Europos elektroninių ryšių tinklų ir paslaugų reguliuotojų grupė pripažino tokios tvarkos būtinybę.

               (19)

               Kad būtų pasiekti Direktyvos 2002/21/EB 8 straipsnyje nustatyti tikslai, ypač užtikrinta nuosekli reguliavimo praktika ir nuoseklus tos direktyvos taikymas, nepaprastai svarbu, kad būtų visapusiškai laikomasi 7 straipsnyje nustatyto pranešimų teikimo mechanizmo.

               (20)

               Ryšių komitetas pateikė nuomonę pagal Direktyvos 2002/21/EB 22 straipsnio 2 dalį,

         REKOMENDUOJA:

               1.

               Direktyvoje 2002/21/EB ir specialiosiose direktyvose apibrėžti terminai šioje rekomendacijoje vartojami ta pačia reikšme. Be to:

                           a)

                           rekomendacija dėl atitinkamų rinkų – Rekomendacija 2007/879/EB ir visos vėlesnės rekomendacijos dėl atitinkamų rinkų;

                           b)

                           pranešimas – nacionalinės reguliavimo institucijos Komisijai pateiktas pranešimas apie planuojamą priemonę pagal Direktyvos 2002/21/EB 7 straipsnio 3 dalį arba prašymas pagal Direktyvos 2002/19/EB 8 straipsnio 3 dalies antrąją pastraipą, prie kurio pridėtas standartinės formos pranešimas arba trumposios formos pranešimas, kaip numatyta šioje rekomendacijoje (I ir II priedai).

               2.

               Pranešimai turėtų būti siunčiami elektroniniu paštu su prašymu patvirtinti jų gavimą.
               Laikoma, kad elektroniniu paštu siųstus dokumentus adresatas gavo tą dieną, kurią jie buvo išsiųsti.
               Pranešimai bus registruojami ta tvarka, kokia jie gaunami.

               3.

               Pranešimai įsigalios tą dieną, kurią Komisija juos užregistruos („registracijos data“). Registracijos data bus ta diena, kurią Komisija gaus išsamų pranešimą.
               Komisija pateiks savo interneto svetainėje ir elektroniniu būdu praneš visoms nacionalinėms reguliavimo institucijoms informaciją apie pranešimo registravimo datą, pranešimo dalyką ir visus gautus patvirtinamuosius dokumentus.

               4.

               Pranešimai turėtų būti teikiami bet kuria oficialiąja Bendrijos kalba. Siekiant palengvinti visų kitų nacionalinių reguliavimo institucijų konsultavimąsi, standartinės formos pranešimas (I priedas) arba trumposios formos pranešimas (II priedas) gali būti pateikti kita negu planuojamos priemonės oficialiąja kalba.
               Bet kokios Komisijos pagal Direktyvos 2002/21/EB 7 straipsnį pateiktos pastabos arba priimti sprendimai bus pateikiami planuojamos priemonės, apie kurią pranešta, kalba ir, jei įmanoma, išversti į tą kalbą, kuria užpildyta standartinė pranešimo forma.

               5.

               Nacionalinė reguliavimo institucija, pranešdama apie planuojamas priemones, turėtų pateikti ir dokumentus, kurių reikia Komisijai užduotims atlikti. Tų planuojamų priemonių, kurios patenka į 6 punkto taikymo sritį ir apie kurias pranešama trumposios formos pranešimu, atveju Komisijai iš esmės nereikia papildomų dokumentų užduotims atlikti.
               Planuojamos priemonės turi būti tinkamai pagrįstos.

               6.

               Komisijai trumposios formos pranešimu, nurodytu II priede, turėtų būti pranešta apie tokias planuojamas priemones:

                           a)

                           planuojamas priemones rinkoms, išbrauktoms iš Rekomendacijos dėl atitinkamų rinkų arba anksčiau nebuvusioms Rekomendacijos sąraše, kai nacionalinė reguliavimo institucija nustato tą rinką esant konkurencinga arba kai nacionalinė reguliavimo institucija mano, kad rinka toliau nebeatitinka trijų suvestinių kriterijų, nurodytų Rekomendacijos dėl atitinkamų rinkų 2 punkte ir taikomų nustatant rinkas, kurioms taikomas ex ante reguliavimas;

                           b)

                           planuojamas priemones rinkoms, kurios įtrauktos į galiojančią Rekomendaciją dėl atitinkamų rinkų, tačiau ankstesniame rinkos tyrime nustatytos kaip konkurencingos ir tebėra konkurencingos;

                           c)

                           planuojamas priemones, keičiančias techninius anksčiau nustatytų reguliavimo taisomųjų priemonių aspektus ir nedarančias akivaizdaus poveikio rinkai (pavyzdžiui, kasmetiniai apskaitos modelių kaštų ir sąmatų papildymai, ataskaitų teikimo laikotarpiai, pristatymo laikotarpiai); ir

                           d)

                           planuojamas priemones atitinkamai rinkai, kuri jau buvo analizuota ir apie kurią jau pranešta kalbant apie kitus ūkio subjektus, kai nacionalinės reguliavimo institucijos nustato panašias taisomąsias priemones kitiems ūkio subjektams, iš esmės nekeisdamos ankstesniame pranešime taikytų principų.

               7.

               Komisija, glaudžiai bendradarbiaudama su nacionalinėmis reguliavimo institucijomis, stebės praktinius trumposios formos pranešimo procedūros taikymo padarinius, kad prireikus galėtų ją koreguoti arba papildyti kitomis planuojamų priemonių kategorijomis, apie kurias turėtų būti pranešama trumposios formos pranešimu.

               8.

               Apie planuojamas priemones, kurios nepatenka į 6 punkto taikymo sritį, Komisijai turėtų būti pranešama I priede nustatytu standartinės formos pranešimu. Pranešant apie planuojamas priemones reikėtų, jei taikoma, nurodyti visus šiuos dalykus:

                           a)

                           atitinkamą produktų ar paslaugų rinką, ypač apibūdinimą tų produktų ir paslaugų, kurios bus įtrauktos arba pašalintos iš atitinkamos rinkos remiantis paklausos ir pasiūlos pakeičiamumu;

                           b)

                           atitinkamą geografinę rinką, įskaitant pagrįstą konkurencijos sąlygų analizę remiantis paklausos ir pasiūlos pakeičiamumu;

                           c)

                           pagrindinius ūkio subjektus, vykdančius veiklą atitinkamoje rinkoje;

                           d)

                           atitinkamos rinkos tyrimo rezultatus, ypač išvadas apie veiksmingos konkurencijos buvimą ar nebuvimą, nurodant to priežastis. Šiais tikslais planuojama priemonė turėtų apimti rinkos dalių, tenkančių įvairiems ūkio subjektams, tyrimą ir prireikus būti pagrįsta kitais susijusiais kriterijais, pavyzdžiui, kliūtimis patekti į rinką, masto ir įvairovės ekonomija, vertikaliąja integracija, infrastruktūros kontrole, kuri nėra lengvai dubliuojama, technologiniais privalumais ar pranašumu, maža pirkėjų derybine galia ar jos nebuvimu, gera ar privilegijuota galimybe naudotis kapitalo rinkomis (finansiniais ištekliais), bendruoju įmonės dydžiu, produktų (paslaugų) įvairove, gerai išplėtotu platinimo ir prekybos tinklu, potencialios konkurencijos nebuvimu ir kliūtimis plėtrai;

                           e)

                           jei tinka, ūkio subjektus, kurie bus nurodyti kaip individualiai ar kartu turintys didelę įtaką rinkoje, kaip apibrėžta Direktyvos 2002/21/EB 14 straipsnyje, ir tokį nurodymą pagrindžiančias priežastis, įrodymus ir visą kitą susijusią faktinę informaciją;

                           f)

                           nacionalinės reguliavimo institucijos vykdytos viešosios konsultacijos, rezultatus tuo atveju, jei nacionalinė konsultacija vykdyta prieš pranešimo pateikimą;

                           g)

                           nacionalinės konkurencijos institucijos nuomonę, jeigu ji buvo pateikta;

                           h)

                           įrodymus, kad tuo metu, kai pranešimas buvo pateiktas Komisijai, buvo imtasi tinkamų veiksmų, kad apie planuojamas priemones būtų pranešta visų kitų valstybių narių nacionalinėms reguliavimo institucijoms;

                           i)

                           specialius reguliavimo įpareigojimus, pasiūlytus veiksmingos konkurencijos stokai susijusioje atitinkamoje rinkoje ištaisyti, jei pranešama apie planuojamas priemones, kurios patenka į Direktyvos 2002/19/EB 5 arba 8 straipsnių arba Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2002/22/EB (6) 16 straipsnio taikymo sritį; tais atvejais, kai nustatoma, kad atitinkama rinka yra veiksmingai konkurencinga ir tokie įpareigojimai dėl tos rinkos jau buvo nustatyti, turi būti pranešta apie planuojamas priemones, pasiūlytas tiems įpareigojimams panaikinti.

               9.

               Jeigu rinkos tyrimo tikslais planuojamoje priemonėje apibrėžiama atitinkama rinka, kuri skiriasi nuo Rekomendacijoje dėl atitinkamų rinkų nurodytų rinkų, nacionalinės reguliavimo institucijos turėtų deramai pagrįsti tokiai rinkai apibrėžti taikomus kriterijus.

               10.

               Pranešimuose, teikiamuose pagal Direktyvos 2002/19/EB 8 straipsnio 3 dalies antrąją pastraipą, reikėtų tinkamai pagrįsti ir tai, kodėl operatoriams, turintiems didelę įtaką rinkoje, turėtų būti taikomi kiti įpareigojimai negu nustatytieji tos direktyvos 9–13 straipsniuose.

               11.

               Pranešimuose, patenkančiuose į Direktyvos 2002/19/EB 8 straipsnio 5 dalies taikymo sritį, turėtų būti tinkamai pagrįsta ir tai, kodėl planuojamos priemonės būtinos siekiant laikytis tarptautinių įsipareigojimų.

               12.

               Bus laikoma, kad standartinės procedūros pranešimai, kuriuose pateikta 8 punkte apibrėžta taikytina informacija, yra išsamūs. Jei pranešimo informacija, įskaitant dokumentus, kuriuo nors esminiu aspektu nebus išsami, Komisija per penkias darbo dienas praneš apie tai susijusiai nacionalinei reguliavimo institucijai ir nurodys, kiek, jos nuomone, pranešimas yra neišsamus. Pranešimas bus registruojamas tik tada, kai susijusi nacionalinė reguliavimo institucija pateiks reikiamą informaciją. Tokiais atvejais pagal Direktyvos 2002/21/EB 7 straipsnį pranešimas įsigalios tą dieną, kurią Komisija gaus išsamią informaciją.

               13.

               Nepažeisdama 8 punkto, užregistravus pranešimą, Komisija pagal Direktyvos 2002/21/EB 5 straipsnio 2 dalį gali reikalauti, kad susijusi nacionalinė reguliavimo institucija pateiktų daugiau informacijos arba ją patikslintų. Nacionalinės reguliavimo institucijos turėtų stengtis prašomą informaciją, jeigu ji turima, pateikti per tris darbo dienas.

               14.

               Komisija patikrins, ar planuojama priemonė, apie kurią pranešta trumposios formos pranešimu, priklauso kuriai nors 6 punkte išvardytai kategorijai. Jei Komisija manys, kad taip nėra, ji per penkias darbo dienas apie tai praneš susijusiai nacionalinei reguliavimo institucijai ir prašys, kad pranešimą pateikusi reguliavimo institucija pateiktų planuojamą priemonę standartinės procedūros pranešimu.

               15.

               Teikdama pastabas pagal Direktyvos 2002/21/EB 7 straipsnio 3 dalį, Komisija apie tai praneš susijusiai reguliavimo institucijai elektroniniu būdu ir paskelbs tas pastabas savo svetainėje.

               16.

               Jei nacionalinė reguliavimo institucija teikia pastabas pagal Direktyvos 2002/21/EB 7 straipsnio 3 dalį, ji turi jas elektroniniu būdu nusiųsti Komisijai ir kitoms nacionalinėms reguliavimo institucijoms.

               17.

               Jei taikydama Direktyvos 2002/21/EB 7 straipsnio 4 dalį Komisija manys, kad planuojama priemonė būtų kliūtis bendrajai rinkai, arba turės rimtų abejonių dėl priemonės suderinamumo su Bendrijos teise, visų pirma su Direktyvos 2002/21/EB 8 straipsnyje nurodytais tikslais, arba vėliau atšauks savo prieštaravimus ar priims sprendimą, kuriuo reikalaus, kad nacionalinė reguliavimo institucija atšauktų planuojamą priemonę, apie tai ji elektroniniu būdu praneš susijusiai nacionalinei reguliavimo institucijai ir paskelbs pranešimą savo svetainėje.

               18.

               Pranešimų, pateiktų pagal Direktyvos 2002/19/EB 8 straipsnio 3 dalies antrą pastraipą, atveju Komisija, vadovaudamasi tos direktyvos 14 straipsnio 2 dalimi, paprastai per ne ilgesnį kaip trys mėnesiai laikotarpį priims sprendimą, kuriuo nacionalinei reguliavimo institucijai bus leidžiama arba draudžiama priimti pasiūlytą planuojamą priemonę. Komisija, atsižvelgdama į kilusius sunkumus, gali nuspręsti šį laikotarpį pratęsti dar dviem mėnesiais.

               19.

               Nacionalinė reguliavimo institucija bet kuriuo metu gali nuspręsti atšaukti planuojamą priemonę, apie kurią buvo pranešta, ir ji tokiu atveju bus pašalinta iš registro. Komisija savo svetainėje apie tai paskelbs pranešimą.

               20.

               Jei nacionalinė reguliavimo institucija priima planuojamą priemonę gavusi Komisijos arba kitos nacionalinės reguliavimo institucijos pastabas pagal Direktyvos 2002/21/EB 7 straipsnio 3 dalį, ji Komisijai ir kitoms nacionalinėms reguliavimo institucijoms turi pranešti, kokiu būdu ji visapusiškai atsižvelgė į pateiktas pastabas.

               21.

               Nacionalinės reguliavimo institucijos paprašyta Komisija neoficialiai aptars planuojamą priemonę prieš institucijai pateikiant apie ją pranešimą.

               22.

               Pagal Tarybos reglamentą (EEB, Euratomas) Nr. 1182/71 (7) visi Direktyvoje 2002/21/EB arba šioje rekomendacijoje nurodyti laikotarpiai skaičiuojami taip:

                           a)

                           jei dienomis, savaitėmis arba mėnesiais nurodytas laikotarpis skaičiuojamas nuo įvykio momento, ta diena, kurią tas įvykis įvyko, nėra įskaičiuojama į minimą laikotarpį;

                           b)

                           savaitėmis arba mėnesiais nurodytas laikotarpis baigiasi pasibaigus bet kuriai paskutinės savaitės ar paskutinio mėnesio dienai, kuri yra tokia pati kaip ir savaitės diena arba mėnesio diena, kurią įvyko įvykis, nuo kurio buvo pradėtas skaičiuoti laikotarpis. Jeigu tos mėnesiais nurodyto laikotarpio dienos, kurią jis turėtų pasibaigti, paskutinį mėnesį nėra, laikotarpis baigiasi pasibaigus paskutinei to mėnesio dienai;

                           c)

                           į laikotarpius įeina oficialios nedarbo dienos, šeštadieniai ir sekmadieniai;

                           d)

                           darbo dienos yra visos dienos, išskyrus oficialias nedarbo ir (arba) švenčių dienas, šeštadienius ir sekmadienius.

                     Jei laikotarpis baigiasi šeštadienį, sekmadienį ar oficialią nedarbo dieną, jis pratęsiamas iki pirmos kitos darbo dienos pabaigos. Komisijos nustatytų oficialių nedarbo dienų sąrašas skelbiamas Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje prieš kiekvienų metų pradžią.

               23.

               Komisija kartu su nacionalinėmis reguliavimo institucijomis įvertins būtinybę peržiūrėti šią Rekomendaciją kaip tinkamą perkelti į šalių narių nacionalinę teisę po reguliavimo sistemoje nustatytos datos.

               24.

               Ši rekomendacija skirta valstybėms narėms.

      Priimta Briuselyje, 2008 m. spalio 15 d.

            Komisijos vardu

         Viviane REDING

            Komisijos narė

      (1)  OL L 108, 2002 4 24, p. 33.

      (2)  OL L 108, 2002 4 24, p. 7.

      (3)  OL L 190, 2003 7 30, p. 13.

      (4)  OL L 344, 2007 12 28, p. 65.

      (5)  OL L 200, 2002 7 30, p. 38.

      (6)  OL L 108, 2002 4 24, p. 51.

      (7)  OL L 124, 1971 6 8, p. 1.

      I PRIEDAS
      Standartinė pranešimų apie planuojamas priemones pagal Direktyvos 2002/21/EB 7 straipsnį forma
      („Standartinės formos pranešimas“)
      ĮVADAS
      Standartinės formos pranešime pateikiama informacijos santrauka, kurią nacionalinės reguliavimo institucijos teikia Komisijai pranešdamos apie planuojamas priemones taikydamos standartinę pranešimo procedūrą pagal Direktyvos 2002/21/EB 7 straipsnį.
      Komisija ketina su nacionalinėmis reguliavimo institucijomis aptarti klausimus, susijusius su 7 straipsnio įgyvendinimu, ypač per posėdžius, vykstančius prieš pranešimų teikimą. Todėl nacionalinės reguliavimo institucijos raginamos konsultuotis su Komisija visais su standartinės formos pranešimu susijusiais klausimais, ypač dėl informacijos, kurią prašoma pateikti, pobūdžio, arba, priešingai, dėl galimybės atleisti nuo įpareigojimo teikti tam tikrą informaciją, susijusią su rinkos tyrimu, atliktu pagal Direktyvos 2002/21/EB 15 ir 16 straipsnius.
      TEISINGA IR IŠSAMI INFORMACIJA
      Visa nacionalinių reguliavimo institucijų teikiama informacija turėtų būti teisinga ir išsami, apibendrinta toliau nurodytoje standartinėje pranešimo formoje. Standartinė pranešimo forma neskirta planuojamai priemonei, apie kurią pranešta, pakeisti, tačiau ji turėtų būti tokia, kad Komisija ir kitų valstybių narių nacionalinės reguliavimo institucijos galėtų remdamosi standartinės formos pranešime nurodyta informacija patikrinti, ar planuojamoje priemonėje, apie kurią pranešta, iš tiesų yra visa informacija, kuri būtina Komisijai užduotims atlikti pagal Direktyvos 2002/21/EB 7 straipsnį per jame nustatytą terminą.
      Informacija, kurią prašoma pateikti, turėtų būti pateikta standartinės formos pranešimo skirsniuose ir dalyse pateikiant nuorodas į planuojamos priemonės teksto vietas, kuriose galima rasti tą informaciją.
      KALBA
      Standartinė pranešimo forma turėtų būti pildoma viena iš oficialiųjų Europos bendrijos kalbų; tai gali būti kita kalba negu ta, kuri naudota planuojamoje priemonėje, apie kurią pranešama. Bet kokia Komisijos pateikta nuomonė arba priimtas sprendimas pagal Direktyvos 2002/21/EB 7 straipsnį bus pateikiami planuojamos priemonės, apie kurią pranešta, kalba, ir, jei įmanoma, išversti į tą kalbą, kuria užpildyta standartinė pranešimo forma.
      1   skirsnis
      Rinkos apibrėžtis
      Prašome nurodyti, jei tinka:

                  1.1.

                  Atitinkamą produktų ir paslaugų rinką. Ar ši rinka minima Rekomendacijoje dėl atitinkamų rinkų?

                  1.2.

                  Atitinkamą geografinę rinką.

                  1.3.

                  Trumpą nacionalinės konkurencijos institucijos nuomonės, jeigu ji pateikta, santrauką.

                  1.4.

                  Trumpą viešųjų konsultacijų dėl siūlomos rinkos apibrėžties, ligšiolinių rezultatų apžvalgą (pavyzdžiui, kiek pastabų gauta, kurie respondentai sutiko su pasiūlyta rinkos apibrėžtimi, kurie respondentai nesutiko), jei nacionalinė konsultacija vykdyta prieš pateikiant pranešimą.

                  1.5.

                  Jei atitinkama rinka yra kita negu rinkos, nurodytos Rekomendacijoje dėl atitinkamų rinkų, – santrauką pagrindinių priežasčių, dėl kurių pasiūlyta rinkos apibrėžtis, pagal Komisijos rinkos analizės ir didelės įtakos rinkoje vertinimo gairių taikant Bendrijos elektroninių ryšių ir paslaugų reguliavimo sistemą (1) 2 skirsnį ir tris pagrindinius kriterijus, nurodytus Rekomendacijos dėl atitinkamų rinkų 5–13 konstatuojamosiose dalyse bei jos Aiškinamųjų pastabų (2) 2.2 skirsnyje.

            2   skirsnis
      Įmonių, turinčių didelę įtaką rinkoje, nurodymas
      Prašome nurodyti, jei tinka:

                  2.1.

                  Ūkio subjektų, kurie nurodyti kaip individualiai arba kartu turintys didelę įtaką rinkoje, pavadinimus.
                  Jei tinka, ūkio subjektų, kurie laikomi nebeturintys didelės įtakos rinkoje, pavadinimus.

                  2.2.

                  Kriterijus, pagal kuriuos ūkio subjektas nustatomas kaip individualiai arba kartu turintys didelę įtaką rinkoje arba jos neturintys.

                  2.3.

                  Atitinkamoje rinkoje veiklą vykdančių pagrindinių ūkio subjektų (konkurentų) pavadinimus.

                  2.4.

                  Rinkos dalis, kurios tenka minėtiems ūkio subjektams, ir rinkos dalies skaičiavimo pagrindą (pavyzdžiui, apyvarta, abonentų skaičius).
                  Prašome pateikti trumpą toliau nurodytų dalykų santrauką:

                  2.5.

                  Nacionalinės konkurencijos institucijos nuomonės, jei ji pateikta, santrauką.

                  2.6.

                  Viešųjų konsultacijų, surengtų pasiūlius nurodyti ūkio subjektus kaip turinčius didelę įtaką rinkoje, ligšiolinių rezultatų santrauką (pavyzdžiui, visų gautų pastabų skaičius, sutinkančių (prieštaraujančių) skaičius), jei nacionalinė konsultacija vykdyta prieš pateikiant pranešimą.

            3   skirsnis
      Reguliavimo įpareigojimai
      Prašome nurodyti, jei tinka:

                  3.1.

                  Įpareigojimų, kurie bus nustatyti, palikti, iš dalies keičiami ar atšaukti, teisinį pagrindą (Direktyvos 2002/19/EB 9–13 straipsniai).

                  3.2.

                  Priežastis, dėl kurių įpareigojimų ūkio subjektams nustatymas, palikimas galioti ar keitimas laikomas proporcingu ir pateisinamu atsižvelgiant į Direktyvos 2002/21/EB 8 straipsnyje nustatytus tikslus. Arba nurodyti planuojamos priemonės pastraipas, skirsnius ar puslapius, kuriuose galima rasti tą informaciją.

                  3.3.

                  Jeigu pasiūlytos taisomosios priemonės yra kitos negu nustatytosios Direktyvos 2002/19/EB 9–13 straipsniuose, prašome nurodyti, kuriomis „išimtinėmis aplinkybėmis“, kaip apibrėžta tos direktyvos 8 straipsnio 3 dalyje, pateisinamas tokių taisomųjų priemonių taikymas. Arba nurodyti planuojamos priemonės pastraipas, skirsnius ar puslapius, kuriuose galima rasti tą informaciją.

            4   skirsnis
      Tarptautinių įsipareigojimų laikymasis
      Atsižvelgiant į Direktyvos 2002/19/EB 8 straipsnio 3 dalies pirmosios pastraipos trečiąją įtrauką, prašome nurodyti, jei tinka:

                  4.1.

                  Ar siūloma planuojama priemone rinkos dalyviams ketinama nustatyti, iš dalies pakeisti ar panaikinti įpareigojimus, kaip numatyta Direktyvos 2002/19/EB 8 straipsnio 5 dalyje.

                  4.2.

                  Susijusių ūkio subjektų pavadinimus.

                  4.3.

                  Kokių tarptautinių įsipareigojimų, kuriuos prisiėmė Bendrija ir valstybės narės, turi būti laikomasi.

         (1)  OL C 165, 2002 7 11, p. 6.

         (2)  Aiškinamoji pastaba prie Komisijos rekomendacijos 2007/789/EB dėl elektroninių ryšių sektoriaus atitinkamų produktų ir paslaugų rinkų, kurioms gali būti taikomas ex ante reguliavimas pagal Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2002/21/EB dėl elektroninių ryšių tinklų ir paslaugų bendrosios reguliavimo sistemos, C(2007) 5406, paskelbtos http://ec.europa.eu/information_society/policy/ecomm/doc/implementation_enforcement/article_7/sec_2007_1483_2.pdf

      II PRIEDAS
      Trumpoji pranešimų apie planuojamas priemones pagal Direktyvos 2002/21/EB 7 straipsnį forma
      („Trumposios formos pranešimas“)
      ĮVADAS
      Trumposios formos pranešime pateikiama informacijos santrauka, kurią nacionalinės reguliavimo institucijos teikia Komisijai pranešdamos apie planuojamas priemones taikydamos trumpąją pranešimo procedūrą pagal Direktyvos 2002/21/EB 7 straipsnį.
      Planuojamos reguliavimo priemonės kopijos pateikti nebūtina; prie trumposios formos pranešimo nereikia pridėti jokio kito dokumento. Tačiau būtina pateikti interneto adresą, kuriuo galima rasti planuojamą priemonę.


title: 2004 m. sausio 9 d. Komisijos rekomendacija dėl 2004 m. Bendrijos suderintos monitoringo programos, užtikrinančios, kad būtų laikomasi didžiausių leistinų pesticidų likučių koncentracijų grūduose ir tam tikruose augalinės kilmės produktuose bei ant jų (pranešta dokumentu Nr. C (2003) 5400)tekstas svarbus EEE

text:
Svarbus teisinis pranešimas

|

32004H0074

Oficialusis leidinys L 016 , 23/01/2004 p. 0060 - 0064

		Komisijos rekomendacija2004 m. sausio 9 d.dėl 2004 m. Bendrijos suderintos monitoringo programos, užtikrinančios, kad būtų laikomasi didžiausių leistinų pesticidų likučių koncentracijų grūduose ir tam tikruose augalinės kilmės produktuose bei ant jų(pranešta dokumentu Nr. C (2003) 5400)(tekstas svarbus EEE)(2004/74/EB)EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA,atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį,atsižvelgdama į 1986 m. liepos 24 d. Tarybos direktyvą 86/362/EEB dėl pesticidų likučių grūduose ir ant jų didžiausių leistinų koncentracijų nustatymo [1] su paskutiniais pakeitimais, padarytais Komisijos direktyva 2003/113/EB [2], ypač į jos 7 straipsnio 2 dalies b punktą,atsižvelgdama į 1990 m. lapkričio 27 d. Tarybos direktyvą 90/642/EEB dėl didžiausių pesticidų likučių koncentracijų tam tikruose augalinės kilmės produktuose ir ant jų, įskaitant vaisius ir daržoves, nustatymo [3] su paskutiniais pakeitimais, padarytais Direktyva 2003/113/EB, ypač į jos 4 straipsnio 2 dalies b punktą,kadangi:(1) Komisija turėtų palaipsniui sukurti tokią sistemą, kuri leistų įvertinti, kokį poveikį konkretus pesticidas turi mitybai. Kad būtų galima realiai tai įvertinti, reikėtų gauti pesticidų likučių daugelyje maisto produktų, kurie yra pagrindinės maisto sudedamosios dalys Europoje, monitoringo duomenis. Visuotinai pripažinta, kad pagrindinį Europoje vartojamą maistą sudaro apie 20–30 maisto produktų. Atsižvelgiant į turimus nacionalinius pesticidų likučių monitoringo resursus, pagal suderintą monitoringo programą valstybės narės gali kasmet ištirti tik aštuonių produktų mėginius. Pesticidų naudojimas rodo, kad per trejus metus įvyko pokyčių. Todėl kiekvieno pesticido kiekis paprastai turėtų būti stebimas dvidešimtyje – trisdešimtyje maisto produktų kas trejus metus.(2) 2004 m. turėtų būti stebimi visų pesticidų, kuriems taikoma ši rekomendacija, likučiai, nes tai suteiks galimybę panaudoti šiuos duomenis vertinant tikrąjį poveikį maistui.Kiek mėginių turi būti paimta atliekant kiekvieną suderintą stebėjimą, turi būti sprendžiama, taikant nuoseklų statistinį metodą. Šį metodą nustatė Codex Alimentarius Komisija [4]. Remiantis dvinare tikimybės sklaida, galima apskaičiuoti, kad iš viso ištyrus 613 mėginių, tikimybė, kad bus aptiktas vienas mėginys, kuriame pesticidų kiekis viršija nustatymo ribą (NR), yra lygi 99 %, jei pesticidų kiekis 1 % augalinės kilmės produktų viršija Nr. Imtinų mėginių skaičius valstybėms narėms turėtų būti paskirstytas pagal jų gyventojų bei vartotojų skaičių, nustatant ne mažiau kaip 12 vieno produkto mėginių per metus.(3) Komisija paskelbė naujas rekomendacijas dėl pesticidų likučių tyrimo kokybės kontrolės tvarkos [5]. Susitarta, kad valstybių narių tyrimų laboratorijos šias rekomendacijas kuo greičiau įgyvendins ir jos būtų nuolatos tikslinamos atsižvelgiant į patirtį, įgytą vykdant monitoringo programas.(4) Direktyvos 90/642/EEB 4 straipsnio 2 dalies a punkte ir Direktyvos 86/362/EEB 7 straipsnio 2 dalies a punkte reikalaujama, kad valstybės narės išsamiai apibrėžtų kriterijus, taikomus rengiant jų nacionalines patikrinimų programas. Ši informacija turėtų apimti i) kriterijus, taikomus nustatant mėginių, kurie turi būti paimti, skaičių, ir tyrimą, kuris turi būti atliktas, taikomą koncentracijos kiekį, apie kurį pranešama, ir kriterijus, pagal kuriuos buvo nustatyta koncentracija; ii) išsami informacija apie tyrimus atliekančių laboratorijų akreditavimą pagal 1993 m. spalio 29 d. Tarybos direktyvą 93/99/EEB dėl papildomų oficialios maisto produktų kontrolės priemonių [6].(5) Informaciją apie monitoringo programų rezultatus geriausia apdoroti, saugoti ir perduoti elektroniniu/informaciniu būdu. Sukurti formatai valstybių narių duomenims Komisijai pateikti elektroniniu paštu. Todėl valstybės narės turėtų įgyti galimybę siųsti Komisijai savo ataskaitas standartiniu formatu. Toliau tobulinti šį standartinį formatą veiksmingiausia būtų Komisijai parengus gaires.(6) Šioje rekomendacijoje numatytos priemonės atitinka Maisto grandinės ir gyvūnų sveikatos nuolatinio komiteto nuomonę,REKOMENDUOJA:1. Valstybės narės raginamos paimti I priede nurodytų produkto/pesticido likučių derinių mėginius ir juos ištirti atsižvelgiant į kiekvieno II priede jiems paskirto produkto mėginių skaičių, išreiškiantį nacionalinę, Bendrijos ir trečiosios šalies dalį valstybės narės rinkoje.Pageidautina, kad tiriant ūmų pavojų keliančius pesticidus, pvz., OP-esterius, endosulfanus ir N-metilkarbamatus, paimtiems toliau išvardytų produktų mėginiams: obuolių, pomidorų, salotų, porų ir gūžinių kopūstų – dar būtų taikomas individualus atskirų antrojo laboratorinio mėginio vienetų tyrimas tada, kai minėti pesticidai aptinkami, o ypač jei tai vieno gamintojo produkcija. Vienetų skaičius turėtų atitikti Komisijos direktyvos 2002/63/EB [7] nuostatas.Reikėtų paimti du mėginius. Jei pirmajame laboratoriniame mėginyje nustatomi tiriamojo pesticido likučiai, antrojo mėginio vienetai turėtų būti tiriami atskirai.2. Valstybės narės raginamos ne vėliau kaip iki 2005 m. rugpjūčio 31 d. pateikti ataskaitas apie mėginių, kuriuose buvo tiriamas I priede nustatytas produkto/pesticido likučių derinys, tyrimo rezultatus, nurodant:a) taikytus analizės metodus ir pasiektas koncentracijos vertes, laikantis tyrimo kokybės kontrolės procedūrose nurodytos pesticidų likučių kokybės kontrolės tvarkos;b) pažeidimų skaičių bei tipą ir taikytus veiksmus.Ataskaita turėtų būti parengta tokiu formatu, įskaitant elektroninį formatą, kuris atitinka valstybėms narėms numatytas gaires [8] dėl Komisijos rekomendacijų, susijusių su suderintomis Bendrijos monitoringo programomis, įgyvendinimo.3. Valstybės narės raginamos ne vėliau kaip iki 2005 m. rugpjūčio 31 d. išsiųsti Komisijai ir visoms kitoms valstybėms narėms visą Direktyvos 86/362/EEB 7 straipsnio 3 dalyje ir Direktyvos 90/642/EEB 4 straipsnio 3 dalyje reikalaujamą informaciją apie 2004 m. vykdytą monitoringą, siekiant užtikrinti, kad, bent jau atliekant kontrolinę mėginių atranką, bus laikomasi didžiausios leistinos pesticidų likučių koncentracijos, įskaitant:a) jų nacionalinių programų dėl pesticidų likučių rezultatus;b) informaciją apie jų laboratorijų kokybės kontrolės procedūras, ypač informaciją apie tuos su kokybės kontrolės procedūromis, taikytinomis atliekant pesticidų likučių analizę, susijusius gairių aspektus, kurių jos negalėjo taikyti arba kuriuos taikydamos susidūrė su sunkumais;c) informaciją apie šiuos tyrimus atliekančių laboratorijų akreditavimą pagal Direktyvos 93/99/EEB 3 straipsnio nuostatas (įskaitant akreditavimo tipą, akreditavimo įstaigą ir akreditavimo liudijimo kopiją);d) informaciją apie kvalifikacijos patikrinimo egzaminus ir grupinius testus, kuriuose laboratorija dalyvavo.4. Valstybės narės raginamos ne vėliau kaip iki 2004 m. rugsėjo 30 d. išsiųsti Komisijai savo numatytas nacionalines programas, skirtas stebėti Direktyvose 90/642/EEB ir 86/362/EEB 2005 metams nustatytas didžiausias leistinas pesticidų likučių koncentracijas, įskaitant informaciją apie:a) kriterijus, taikomus nustatant imtinų mėginių skaičių ir atliktinus tyrimus;b) ataskaitinius kiekius ir kriterijus, kuriais remiantis šie ataskaitiniai kiekiai nustatomi;c) Direktyvoje 93/99/EEB reglamentuojamo tyrimus atliekančių laboratorijų akreditavimo detales.Priimta Briuselyje, 2004 m. sausio 9 d.Komisijos varduDavid ByrneKomisijos narys[1] OL L 221, 1986 8 7, p. 37.[2] OL L 324, 2003 12 11, p. 24.[3] OL L 350, 1990 12 14, p. 71.[4] Codex Alimentarius, "Pesticidų likučiai maisto produktuose", Roma, 1994, ISBN 92–5-203271–1; II tomas, 372 psl.[5] Dokumento numeris SANCO/3103/2000 (http://europa.eu.int/comm/food/fs/ph_ps/pest/index_en.htm).[6] OL L 290, 1993 11 24, p. 14.[7] OL L 187, 2002 7 16, p. 30.[8] Kasmet pateikiamos MGGSNK (SCFCAH), kuris į jas atsižvelgia.--------------------------------------------------I PRIEDASStebėtini pesticidų/produktų deriniaiTirtini pesticidų likučiai | Metai |2004 | 2005 | 2006 |Acefatas | | | |Aldikarbas | | | |Mentilazinfosas | | | |Azoksistrobinas | | | |Benomilo grupė | | | |Brompropilatas | | | |Kaptanas | | | |Chlorotalonilas | | | |Chlorpirifosas | | | |Metilchlorpirifosas | | | |Cipermetrinas | | | |Ciprodinilas | | | |Deltametrinas | | | |Diazinonas | | | |Dichlofluanidas | | | |Dikofolis | | | |Dimetoatas | | | |Difenilaminas | | | |Endosulfanas | | | |Fenheksamidas | | | |Folpetas | | | |Imazalilas | | | |Iprodionas | | | |Metilkrezoksimas | | | |Lambda cihalotrinas | | | |Malationas | | | |Manebo grupė | | | |Mekarbamas | | | |Metamidofosas | | | |Metalaksilas | | | |Metidationas | | | |Metiokarbas | | | |Metomilas | | | |Miklobutanilas | | | |Ometoatas | | | |Metiloksidemetonas | | | |Parationas | | | |Permetrinas | | | |Foratas | | | |Metilpirimifosas | | | |Procimidonas | | | |Propizamidas | | | |Spiroksaminas | | | |Tiabendazolas | | | |Tolilfluanidas | | | |Triazofosas | | | |Vinklozolinas | | | |--------------------------------------------------II PRIEDASKiekvieno produkto mėginių skaičius, kurį kiekviena valstybė narė turi paimtiŠalies kodas | Mėginiai |A | 12 |B | 12 |CY | 12 |CZ | 12 |D | 93 |DK | 12 |E | 45 |EE | 12 |EL | 12 |F | 66 |FIN | 12 |HU | 12 |I | 65 |IRL | 12 |L | 12 |LT | 12 |LV | 12 |MT | 12 |NL | 17 |P | 12 |PL | 45 |S | 12 |SI | 12 |SK | 12 |UK | 66 |Bendras mėginių skaičius: 613 |--------------------------------------------------


title: 2012 m. liepos 10 d. Tarybos rekomendacija dėl Vengrijos 2012 m. nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2012–2015 m. Vengrijos konvergencijos programos

text:
               24.7.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 219/40

         TARYBOS REKOMENDACIJA
   2012 m. liepos 10 d.
   dėl Vengrijos 2012 m. nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2012–2015 m. Vengrijos konvergencijos programos
   2012/C 219/12
   EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
   atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 121 straipsnio 2 dalį ir 148 straipsnio 4 dalį,
   atsižvelgdama į 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei koordinavimo (1), ypač į jo 9 straipsnio 2 dalį,
   atsižvelgdama į 2011 m. lapkričio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 1176/2011 dėl makroekonominių disbalansų prevencijos ir naikinimo (2), ypač į jo 6 straipsnio 1 dalį,
   atsižvelgdama į Europos Komisijos rekomendaciją,
   atsižvelgdama į Europos Vadovų Tarybos išvadas,
   atsižvelgdama į Užimtumo komiteto nuomonę,
   pasikonsultavusi su Ekonomikos ir finansų komitetu,
   kadangi:

               (1)

               2010 m. kovo 26 d. Europos Vadovų Taryba pritarė Komisijos pasiūlymui įgyvendinti naują darbo vietų kūrimo ir augimo strategiją „Europa 2020“, grindžiamą geresniu ekonominės politikos koordinavimu, ir daugiausia dėmesio skirti toms svarbioms sritims, kuriose reikia imtis veiksmų, kad būtų stiprinamas Europos tvaraus augimo ir konkurencingumo potencialas;

               (2)

               2010 m. liepos 13 d. Taryba priėmė rekomendaciją dėl valstybių narių ir Sąjungos bendrųjų ekonominės politikos gairių (2010–2014 m.), o 2010 m. spalio 21 d. – sprendimą dėl valstybių narių užimtumo politikos gairių (3), kurios kartu sudaro integruotas gaires. Į šias integruotas gaires valstybių narių paprašyta atsižvelgti formuojant nacionalinę ekonominę ir užimtumo politiką;

               (3)

               2011 m. liepos 12 d. Taryba priėmė rekomendaciją (4) dėl Vengrijos 2011 m. nacionalinės reformų programos ir pateikė savo nuomonę dėl atnaujintos 2011–2014 m. Vengrijos konvergencijos programos;

               (4)

               2011 m. lapkričio 23 d. Komisija patvirtino antrąją metinę augimo apžvalgą, kuria pradedamas antras ex ante ir integruoto politikos koordinavimo Europos semestras, numatytas strategijoje „Europa 2020“. 2012 m. vasario 14 d. Komisija pagal Reglamentą (ES) Nr. 1176/2011 priėmė įspėjimo sistemos ataskaitą, kurioje nustatė, kad Vengrija yra viena iš valstybių narių, dėl kurios reikės parengti nuodugnią apžvalgą;

               (5)

               2011 m. gruodžio 1 d. Taryba priėmė išvadas, kuriose ragina Socialinės apsaugos komitetą, bendradarbiaujant su Užimtumo komitetu ir kitais komitetais, pateikti savo nuomonę dėl veiksmų, rekomenduojamų pagal strategijos „Europa 2020“ politikos ciklą. Ši nuomonė yra Užimtumo komiteto nuomonės dalis;

               (6)

               vykdant Europos semestro veiklą, Europos Parlamentas buvo tinkamai įtrauktas remiantis Reglamentu (EB) Nr. 1466/97 ir 2012 m. vasario 15 d. priėmė rezoliuciją dėl užimtumo ir socialinių aspektų 2012 m. metinėje augimo apžvalgoje bei rezoliuciją dėl dalyvavimo rengiant 2012 m. metinę augimo apžvalgą;

               (7)

               2012 m. kovo 2 d. Europos Vadovų Taryba patvirtino prioritetus, kuriais turi būti užtikrintas finansinis stabilumas, fiskalinis konsolidavimas ir ekonomikos augimo skatinimo veiksmai. Ji pabrėžė, kad pirmenybę reikia teikti ekonomikos augimą skatinančiam fiskaliniam konsolidavimui, įprastų skolinimo ekonomikai sąlygų atkūrimui, ekonomikos augimo ir konkurencingumo skatinimui, nedarbo problemos sprendimui, krizės sukeltų socialinių pasekmių šalinimui ir viešojo administravimo modernizavimui;

               (8)

               2012 m. vasario 29 d. Europos Parlamentas ir Vengrija pasikeitė nuomonėmis pagal Reglamento (EB) Nr. 1466/97 2ab straipsnio 3 dalį;

               (9)

               2012 m. kovo 2 d. Europos Vadovų Taryba taip pat paragino valstybes nares, prisijungusias prie pakto „Euro plius“, laiku pranešti apie savo įsipareigojimus, kad juos būtų galima įtraukti į stabilumo arba konvergencijos programas ir nacionalines reformų programas;

               (10)

               2012 m. balandžio 23 d. Vengrija pateikė savo 2012–2015 m. konvergencijos programą ir savo 2012 m. nacionalinę reformų programą. Siekiant atsižvelgti į abiejų programų sąsają, jos vertintos vienu metu. Atlikdama nuodugnią apžvalgą pagal Reglamento (ES) Nr. 1176/2011 5 straipsnį Komisija taip pat įvertino, ar Vengrijoje esama makroekonominio disbalanso. Nuodugnioje apžvalgoje Komisija padarė išvadą, kad Vengrijoje susidaręs išorės ir vidaus disbalansas, tačiau jis nėra perviršinis;

               (11)

               remdamasi konvergencijos programos vertinimu pagal Reglamentą (EB) Nr. 1466/97, Taryba mano, kad makroekonominis scenarijus, kuriuo grindžiamos programoje pateiktos biudžeto projekcijos, yra iš dalies optimistinis. Vengrijos valdžios institucijų 2012–2013 m. augimo projekcijos beveik puse procentinio punkto didesnės už Komisijos tarnybų 2012 m. pavasario prognozę dėl optimistiškesnių oficialiųjų vidaus paklausos prielaidų, ypač 2013 m. Konvergencijos programoje išdėstytos biudžeto strategijos tikslas – užtikrinti tvarų perviršinio deficito ištaisymą iki Tarybos nustatyto 2012 m. termino laikantis 2012 m. kovo mėn. Tarybos rekomendacijos dėl perviršinio deficito procedūros. Oficialūs deficito tikslai ir planuojamos fiskalinės priemonės atitinka tą rekomendaciją. Konvergencijos programoje patvirtinamas ankstesnis vidutinės trukmės laikotarpio biudžeto tikslas (1,5 % BVP), kurį planuojama pasiekti iki 2013 m. Vidutinės trukmės laikotarpio tikslas tinkamai parodo Stabilumo ir augimo pakto reikalavimus. Remiantis (perskaičiuotu) struktūriniu biudžeto balansu (5) ir Komisijos tarnybų 2012 m. pavasario prognoze, kurioje atsižvelgiama į įgyvendinimo riziką, susijusią su pasirinktomis taupymo priemonėmis ir mažiau optimistiniu makroekonominiu scenarijumi, pažanga siekiant vidutinės trukmės laikotarpio tikslo 2013 m. neatrodo adekvati.
               Valdžios sektoriaus išlaidų augimo rodiklis, atsižvelgiant į diskrecines pajamų priemones, 2013 m. atitinka Stabilumo ir augimo pakte nurodytą išlaidų kriterijų, tačiau neatitinka 2014 ir 2015 m. kriterijaus. Vyriausybė planuoja valstybės skolą programos laikotarpiu nuolatos mažinti (iki mažesnės negu 73 % BVP ribos 2015 m.), bet ji išliks didesnė nei 60 % BVP pamatinės vertės. Kiek tai susiję su skolos mažinimo kriterijumi, Vengrijai 2013–2014 m. bus pereinamasis laikotarpis, o konvergencijos programa turėtų užtikrinti pakankamą pažangą laikantis to kriterijaus. Konvergencijos programoje nurodyta, kad skolos mažinimo kriterijus būtų pasiektas pereinamojo laikotarpio pabaigoje (2015 m.) ir tai padėtų sumažinti susikaupusį išorės ir vidaus įsiskolinimą;

               (12)

               nors priimti nauji konstitucinės fiskalinio valdymo sistemos įgyvendinimo teisės aktai, kai kurie jų elementai nepakankamai patikimi. Vidutinės trukmės laikotarpio biudžeto planavimas yra tik orientacinio pobūdžio, Fiskalinės tarybos ištekliai, atsižvelgiant į jai neseniai suteiktą svarią veto teisę, yra nepakankami, taip pat nepakanka teikiamos informacijos apie biudžetą. Sustiprintas vidutinės trukmės laikotarpio biudžeto planavimo aspektas ir išplėsti Fiskalinės tarybos analitiniai gebėjimai padėtų užtikrinti, kad nauja konstitucinė fiskalinio valdymo sistema galėtų atlikti savo paskirtį;

               (13)

               politikos priemonės mokesčių reformos poveikio mažą darbo užmokestį gaunantiems asmenims (minimalaus darbo užmokesčio padidinimas, darbo užmokesčio subsidijavimo schema) klausimui spręsti nepadidino užimtumo, tuo tarpu priemonės, kuriomis skatinamas moterų dalyvavimas darbo rinkoje, yra nedidelis žingsnis reikiama linkme. Užimtumo rodikliai būtų pagerinti įdarbinimą skatinančiu darbo apmokestinimu ir toliau stiprinant priemones, kuriomis skatinamas moterų dalyvavimas darbo rinkoje, visų pirma išplečiant vaikų priežiūros ir ikimokyklines paslaugas;

               (14)

               pertvarkius valstybinę užimtumo tarnybą, sumažintas bendras jos darbuotojų skaičius (priešingai, nei rekomenduota 2011 m.). Kai kurios aktyvios darbo rinkos politikos srities priemonės, kuriomis siekiama teikti palankių sąlygų neturinčių asmenų grupėms pritaikytas paslaugas, pavyzdžiui, pagal Europos socialinio fondo (ESF) programas, yra patikimos ir reikalingos. Tačiau kitos palankių sąlygų neturinčių asmenų grupėms skirtos priemonės (pvz., viešieji darbai), kuriomis siekiama pagerinti jų gebėjimą įsidarbinti atviroje darbo rinkoje, greičiausiai nebus veiksmingos. Reikėtų nedelsiant imtis patikimų veiksmų, siekiant stiprinti valstybinės užimtumo tarnybos gebėjimus, kartu išlaikant deramą viešųjų darbų ir kitų aktyvios darbo rinkos politikos veiksmų finansavimo pusiausvyrą, kad pagerėtų darbo rinkos veikimas ir padidėtų dalyvavimo joje lygis. Siekiant tvariai mažinti pažeidžiamumą, atsirandantį dėl didelės išorės ir vidaus skolos, taip pat bus svarbu didinti augimo potencialą vykdant darbo rinkos struktūrinę reformą. Be to, į kitas politikos sritis dar neįtraukta Nacionalinė socialinės (romų) integracijos strategija;

               (15)

               verslo aplinkos gerinimo priemonės iš esmės vykdomos reikiamai, tačiau dar daug ką galima padaryti siekiant didesnės pažangos šioje srityje. Pastangos gerinti galimybes gauti ne bankų teikiamą finansavimą taip pat yra teisingos, bet vis dar nenumatytas visapusiškas mažų ir vidutinių įmonių (MVĮ) politikos vertinimas. Vengrija užima labai žemą vietą pagal daugelį skaidrumo ir viešojo administravimo kokybės rodiklių, todėl pažanga šiose srityse taip pat padėtų pagerinti institucinės ir politikos aplinkos stabilumą. Tai savo ruožtu galėtų pagerinti sąlygas tiesioginėms užsienio investicijoms ir padėtų sumažinti didelį grynosios tarptautinių investicijų pozicijos disbalansą: visų pirma, iš dalies dėl krizės, 2009 ir 2010 m. labai smuko reinvestuoto pelno santykis, tačiau jis smuko ir dėl kelių kontraversiškų ir nenumatytų politikos ir fiskalinės aplinkos bei teisinės ir institucinės sistemos pokyčių. Pastaruoju metu (nuo 2010 m. vidurio) pastebima mokslinių tyrimų ir inovacijų viešojo finansavimo tendencija neatitinka 2012 m. metinėje augimo apžvalgoje nustatyto prioriteto siekti diferencijuoto, augimą skatinančio fiskalinio konsolidavimo;

               (16)

               Vyriausybė įvykdė aukštojo mokslo reformą, kuria pakeista aukštojo mokslo struktūra ir finansavimas. Be to, dėl kai kurių naujųjų mokyklinio ugdymo teisės aktų aspektų kyla pavojus, kad padaugės mokyklos nebaigusių asmenų ir padidės pasidalijimas Vengrijos mokyklos sistemoje. Taip pat nepakankamai sprendžiamas lygiai tiek pat svarbus mokymosi visą gyvenimą klausimas. Pagerinti visų lygių švietimo lygį yra svarbus uždavinys siekiant padidinti Vengrijos darbo jėgos konkurencingumą;

               (17)

               nepakankama pažanga restruktūrizuojant viešąjį transportą buvo svarbi priežastis, dėl kurios pastaraisiais metais vėluota vykdyti biudžetą. Didžioji viešojo transporto bendrovių riedmenų dalis pasiekė panaudojimo ribas. Padidinus elektros energijos tinklų tarpvalstybinius pajėgumus, būtų lengviau galimai padidinti prekybą su kaimyninėmis šalimis. Nacionalinė energetikos reguliavimo institucija neturi įgaliojimų savarankiškai organizuoti savo struktūras ir neturi išimtinės kompetencijos nustatyti tinklų tarifus, įskaitant grąžą, kurią tinklų operatoriams leidžiama uždirbti. Reguliuojamos kainos turėtų būti taikomos tik pažeidžiamiems vartotojams;

               (18)

               atsižvelgdama į Europos semestrą Komisija atliko išsamią Vengrijos ekonominės politikos analizę. Ji įvertino konvergencijos programą ir nacionalinę reformų programą ir pateikė nuodugnią apžvalgą. Komisija įvertino ne tik jų svarbą tvariai fiskalinei ir socialinei bei ekonominei Vengrijos politikai, bet ir tai, kaip laikomasi ES taisyklių ir gairių, nes ES priemonėmis prisidedant prie būsimų nacionalinių sprendimų būtina stiprinti bendrą Sąjungos ekonomikos valdymą. Jos rekomendacijos pagal Europos semestrą pateiktos toliau išdėstytose 1–7 rekomendacijose;

               (19)

               atsižvelgdama į šį vertinimą Taryba išnagrinėjo konvergencijos programą ir savo nuomonę (6) visų pirma pateikė toliau išdėstytoje 1 rekomendacijoje;

               (20)

               atsižvelgdama į Komisijos nuodugnios apžvalgos ir šio vertinimo rezultatus, Taryba išnagrinėjo nacionalinę reformų programą ir konvergencijos programą. Jos rekomendacijos pagal Reglamento (ES) Nr. 1176/2011 6 straipsnį pateiktos toliau išdėstytose 1, 3, 4 ir 5 rekomendacijose,

         REKOMENDUOJA Vengrijai 2012–2013 m. imtis šių veiksmų:

               1.

               Iki 2012 m. tvariai ištaisyti perviršinį deficitą vykdant 2012 m. biudžetą ir vėliau patvirtintas konsolidavimo priemones, tuo pačiu metu mažiau remiantis vienkartinėmis priemonėmis. Vėliau konkrečiai nustatyti visas struktūrines priemones, kurių reikia, kad būtų užtikrintas tvarus perviršinio deficito ištaisymas, ir padaryti pakankamą pažangą siekiant biudžeto vidutinės trukmės laikotarpio tikslo, įskaitant išlaidų kriterijaus laikymąsi, ir užtikrinti pakankamą pažangą laikantis skolos mažinimo kriterijaus. Taip pat padėti mažinti susidariusį makroekonominį disbalansą, kad valstybės skolos santykis pradėtų patikimai mažėti.

               2.

               Peržiūrėti ekonominį stabilumą reglamentuojančius konstitucinius teisės aktus, į privalomą vidutinės trukmės laikotarpio biudžeto sistemą įtraukiant naujus kiekybinius tikslus. Toliau plėsti Fiskalinės tarybos analizės kompetenciją, siekiant didinti viešųjų finansų skaidrumą.

               3.

               Nustatyti labiau įdarbinimą skatinantį darbo apmokestinimą sušvelninant 2011 ir 2012 m. mokesčių sistemos pakeitimų poveikį nedidelį darbo užmokestį gaunantiems asmenims, nedarant poveikio biudžetui, pavyzdžiui, dalį mokesčių naštos perkeliant – apmokestinant energijos mokesčiais ir periodiniais turto mokesčiais. Stiprinti priemones, kuriomis moterys būtų skatinamos dalyvauti darbo rinkoje, visų pirma išplečiant vaikų priežiūros ir ikimokyklines paslaugas.

               4.

               Stiprinti valstybinės užimtumo tarnybos gebėjimus didinti mokymo kokybę ir veiksmingumą, gerinti pagalbą ieškantiems darbo ir individualiems poreikiams pritaikytas paslaugas, ypač atsižvelgiant į palankių sąlygų neturinčių asmenų grupes. Viešųjų darbų sistemoje efektyviu mokymu ir pagalba ieškantis darbo stiprinti aktyvumo skatinimo elementą. Įgyvendinti Nacionalinę socialinės (romų) integracijos strategiją ir ją integruoti į kitas politikos sritis.

               5.

               Įgyvendinti priemones, kuriomis numatoma mažinti administracinę naštą. Užtikrinti, kad viešųjų pirkimų ir teisėkūros procesas remtų konkurenciją rinkoje ir finansų bei ne finansų įmonėms, įskaitant tiesioginius užsienio investuotojus, garantuotų stabilią reguliavimo ir verslui palankią aplinką. Mažinti mokestinių prievolių vykdymo sąnaudas ir sukurti stabilią, teisėtą ir neiškraipančią pelno mokesčio sistemą. Panaikinti nepagrįstus apribojimus didelių mažmeninės prekybos centrų kūrimui. Priimti konkrečias tikslines paskatų schemas, kuriomis pagal naująją inovacijų strategiją būtų remiamos inovacijas diegiančios MVĮ.

               6.

               Parengti ir įgyvendinti nacionalinę kovos su mokyklos nebaigimu strategiją užtikrinant pakankamą finansavimą. Užtikrinti, kad įgyvendinant aukštojo mokslo reformą didėtų galimybės palankių sąlygų neturintiems asmenims mokytis aukštojo mokslo įstaigose.

               7.

               Reformuoti viešojo transporto sistemą, kad ji būtų labiau ekonomiškai efektyvi. Didinti elektros energijos tinklų tarpvalstybinius pajėgumus, užtikrinti energetikos reguliavimo institucijos nepriklausomybę ir laipsniškai panaikinti reguliuojamas energijos kainas.

      Priimta Briuselyje 2012 m. liepos 10 d.

            Tarybos vardu

            Pirmininkas

         V. SHIARLY

      (1)  OL L 209, 1997 8 2, p. 1.

      (2)  OL L 306, 2011 11 23, p. 25.

      (3)  Toliau taikomos 2012 metais pagal 2012 m. balandžio 26 d. Tarybos sprendimą 2012/238/ES dėl valstybių narių užimtumo politikos gairių (OL L 119, 2012 5 4, p. 47).

      (4)  OL C 209, 2011 7 15, p. 10.

      (5)  Pagal ciklą pakoreguotas balansas (atėmus vienkartines ir laikinąsias priemones), Komisijos tarnybų perskaičiuotas remiantis programoje pateikta informacija ir taikant bendrai sutartą metodiką.

      (6)  Pagal Reglamento (EB) Nr. 1466/97 9 straipsnio 2 dalį.