title: 2010 m. vasario 16 d. Tarybos rekomendacija Graikijai, kuria siekiama, kad Graikijos ekonominė politika atitiktų bendrąsias ekonominės politikos gaires ir nebekeltų grėsmės deramam Ekonominės ir pinigų sąjungos veikimui

text:
               30.3.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 83/65

         TARYBOS REKOMENDACIJA GRAIKIJAI
   2010 m. vasario 16 d.
   kuria siekiama, kad Graikijos ekonominė politika atitiktų bendrąsias ekonominės politikos gaires ir nebekeltų grėsmės deramam Ekonominės ir pinigų sąjungos veikimui
   (2010/190/ES)
   EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
   atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 121 straipsnio 4 dalį,
   atsižvelgdama į Komisijos rekomendaciją,
   kadangi:

               (1)

               Pernai Graikijos makroekonominė ir biudžeto padėtis itin suprastėjo, o Graikijos viešųjų finansų būklė dėl ekonominio nuosmukio pablogėjo kur kas daugiau, nei buvo galima tikėtis. Šios aplinkybės iš esmės susidarė dėl nacionalinių veiksnių, išsivysčiusių per ilgesnį laikotarpį, ir nulėmė Graikijos ekonomikos grynojo skolinimo pozicijos suprastėjimą bei didelį ir nuolatinį išorės disbalansą, rodantį nemažą prarastą konkurencingumą ir smarkiai suprastėjusią fiskalinę būklę.

               (2)

               Prastus ekonominius ir fiskalinius rezultatus iš dalies nulėmė nacionalinė politika, susijusi su fiskalinės politikos vykdymu, viešojo administravimo veiksmingumu ir struktūrinių reformų stoka (Graikijos rodikliai yra prasti, palyginti su tarptautiniais standartais).

               (3)

               Dabartinė padėtis kelia didžiulius iššūkius ilgalaikiam Graikijos ūkio tvarumui, o ekonominė ir fiskalinė padėtis gali neigiamai paveikti kitas euro zonos nares, kaip matyti iš kintančio tam tikrų valstybių narių vyriausybės obligacijų pelningumo. Dabartinė padėtis taip pat kelia grėsmę deramam Ekonominės ir pinigų sąjungos veikimui.

               (4)

               Atlikdamos įvairių rūšių daugiašalę priežiūrą, Taryba ir Komisija yra ne kartą atkreipusios dėmesį į ilgesnio laikotarpio Graikijos ekonomikos struktūrines problemas. Ši priežiūra – tai biudžeto priežiūra pagal Stabilumo ir augimo paktą bei Lisabonos strategiją, kurioje numatytos bendrosios ekonominės politikos gairės (1), sudarančios bendrąją Sąjungos ir euro zonos struktūrinės reformos atskaitos sistemą. Tai rekomendacijos valstybėms narėms laikytis vidutinės trukmės biudžeto tikslų ir imtis veiksmingų priemonių perviršiniam biudžeto deficitui nedelsiant ištaisyti, taip pat siekti ištaisyti einamosios sąskaitos deficitą įgyvendinant struktūrines reformas, stiprinant išorės konkurencingumą ir ištaisymui užtikrinti pasitelkiant fiskalinę politiką.

               (5)

               Šiomis aplinkybėmis, atsižvelgdama į dideles Graikijos ekonomikos struktūrines problemas, susijusias su fiskaliniais, darbo ir produktų rinkų klausimais, Taryba savo 2009 m. birželio 25 d. rekomendacijoje (2) pažymėjo, kad Graikijai „būtina labiau stengtis išspręsti Graikijos ūkio makroekonominio disbalanso ir struktūrinių trūkumų problemas“, ir pateikė konkrečias rekomendacijas Graikijai, tarp jų – tęsti fiskalinį konsolidavimą, stiprinti konkurenciją laisvųjų profesijų sektoriuje, įgyvendinti reformas, skatinančias investuoti į mokslinius tyrimus ir plėtrą, veiksmingiau panaudoti struktūrinių fondų lėšas, reformuoti viešąjį administravimą ir imtis įvairių darbo rinkos priemonių taikant integruotą darbo rinkos lankstumo ir užimtumo garantijų pusiausvyros metodą. Kartu Taryba rekomendavo Graikijai, kaip euro zonos narei, užtikrinti viešųjų finansų tvarumą ir gerinti jų kokybę, modernizuoti viešąjį administravimą bei įgyvendinti bendruosius Sąjungos darbo rinkos lankstumo ir užimtumo garantijų pusiausvyros principus.

               (6)

               Tačiau Graikijos ekonominė ir biudžeto politika neatitinka nei šiai šaliai pagal bendrąsias ekonominės politikos gaires pateiktos specialios rekomendacijos, nei euro zonai priklausančioms valstybėms narėms skirtų rekomendacijų, išdėstytų 2008 m. gegužės 14 d. Tarybos rekomendacijoje dėl bendrųjų ekonominės politikos gairių valstybėms narėms ir Bendrijai.

               (7)

               2010 m. sausio 15 d. Graikija pateikė 2010 m. atnaujintą stabilumo programą, kurioje nustatyti biudžeto srities tikslai iki 2013 m. ir kuri turi būti traktuojama kartu su 2010 m. biudžetu, Graikijos parlamento patvirtintu 2009 m. gruodžio 23 d; remdamasi Tarybos reglamento (EB) Nr. 1466/97 dėl perviršinio deficito procedūros įgyvendinimo paspartinimo ir paaiškinimo (3) 5 straipsnio 3 dalimi, Taryba nuomonę dėl 2010 m. atnaujintos Graikijos stabilumo programos pateikė 2010 m. vasario 16 d. Taryba 2010 m. vasario 16 d. pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 126 straipsnio 9 dalį taip pat priėmė sprendimą, kuriuo Graikija įspėjama, kad imtųsi deficito mažinimo priemonių, reikalingų perviršinio deficito padėčiai ištaisyti (4) (toliau – 2010 m. vasario 16 d. Tarybos sprendimas).

               (8)

               Tam, kad ekonominė politika būtų deramai koordinuojama euro zonoje, reikia laiku taikyti Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 121 straipsnyje numatytas priemones. Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 121 straipsnio 4 dalyje nustatyta, kad Komisija gali įspėti atitinkamą valstybę narę ir gali rekomenduoti Tarybai priimti tai valstybei narei reikalingas rekomendacijas. Atsižvelgiant į padėties rimtumą ir siekiant užtikrinti suderinamumą su 2010 m. vasario 16 d. Tarybos sprendimu, reikėtų, kad Taryba priimtų reikalingą rekomendaciją. Be to, Taryba, remdamasi Komisijos pasiūlymu, gali nutarti viešai paskelbti savo rekomendacijas.

               (9)

               Nors makroekonominės sąlygos 2009 m. pablogėjo labiau, nei tikėjosi valdžios institucijos, viešųjų finansų būklė suprastėjo kur kas daugiau, nei buvo galima tikėtis dėl stipresnio nei prognozuota nuosmukio. Pablogėjimą iš esmės nulėmė Graikijos Vyriausybės vykdoma biudžeto politika. Šiuo metu vertinama, kad valdžios sektoriaus deficitas 2009 m. sudarė 12,75 % BVP, palyginti su 3,75 % BVP siektinu rodikliu, nustatytu 2009 m. sausio mėn. atnaujintoje stabilumo programoje.

               (10)

               Graikijos parlamentas 2009 m. gruodžio 23 d. patvirtino 2010 m. biudžetą, kuriame nustatytas siektinas 9,1 % BVP deficito rodiklis 2010 m. Tuo metu Graikijos valdžios institucijos paskelbė apie ketinimą fiskalinį koregavimą paspartinti jau 2010 m., nustatant 2010 m. biudžeto tikslą – 8,7 % BVP. 2010 m. sausio mėn. atnaujintoje stabilumo programoje patvirtintas patikslintas 8,7 % BVP biudžeto tikslas 2010 m.

               (11)

               Ilgalaikis visuomenės senėjimo poveikis viešosioms išlaidoms gerokai viršija Sąjungos vidurkį, daugiausia dėl labai didelio numatomo išlaidų pensijoms augimo, palyginti su visu BVP, artimiausiais dešimtmečiais. Turimi rodikliai, kaip matoma iš Komisijos tarnybų 2009 m. tvarumo ataskaitos, rodo labai didelę riziką viešųjų finansų tvarumui, kurią reikia mažinti ne tik konsoliduojant biudžetą, bet ir reformuojant pensijų ir sveikatos priežiūros sistemas. Graikijos pensijų sistema susiduria su keliomis problemomis, įskaitant faktą, kad ji yra taikoma fragmentiškai. Nors vidutinis Graikijos pajamų atkūrimo koeficientas yra vienas didžiausių Sąjungoje (tai neigiamai veikia paskatas dirbti, kaip matyti visų pirma iš mažo vyresnio amžiaus darbuotojų užimtumo lygio), Graikijos senyvi gyventojai yra vieni skurdžiausių. Taip pat yra problemų, susijusių su ankstyvo išėjimo į pensiją sistemomis, sudarančiomis alternatyvias, tačiau brangias, išėjimo į pensiją galimybes. Taip pat reikia reformuoti sveikatos priežiūros sistemą, visų pirma žymiai pagerinant jos veiksmingumą ir valdymą, dėl kurių nepakankamumo periodiškai viršijamas biudžetas. Darbo rinkos reformomis turėtų būti skatinama darbo jėgos pasiūla, taip didinant įnašų šaltinį.

               (12)

               Graikija turėtų atkurti prarastą konkurencingumą ir sumažinti didelį išorės disbalansą. Atsižvelgiant į tai ir remiantis Bendrosiomis ekonominės politikos gairėmis, Graikija turėtų siekti ištaisyti einamosios sąskaitos deficitą „įgyvendindama struktūrines reformas, stiprindama išorinį konkurencingumą ir […] ištaisymui pasitelkdama fiskalinę politiką“. Šiuo tikslu Graikijos valdžios institucijos turėtų įgyvendinti ilgalaikes priemones einamosioms pirminėms išlaidoms, įskaitant darbo užmokesčio išlaidoms viešajame sektoriuje, kontroliuoti ir skubiai įgyvendinti struktūrines darbo ir produktų rinkų reformas. Graikijos valdžios institucijos visų pirma turėtų užtikrinti, kad fiskalinio konsolidavimo priemonės taip pat būtų nukreiptos viešųjų finansų kokybei didinti vykdydamos visapusišką reformų programą ir nedelsiant įgyvendindamos tolesnės mokesčių administravimo reformos politiką.

               (13)

               Įvairūs rodikliai ir analizės patvirtina, kad per pastaruosius dešimt metų Graikija sparčiai ir nuolat praranda kainų konkurencingumą. Tą paaiškina darbo užmokesčio augimas, kuris yra spartesnis nei produktyvumo augimas. Palyginti su darbo užmokesčiu privačiajame sektoriuje, darbo užmokestis Graikijos viešajame sektoriuje auga sparčiau nei kitose euro zonos šalyse ir turi įtakos bendroms deryboms dėl darbo užmokesčio, todėl viešasis sektorius turi imtis pagrindinio vaidmens padedant mažinti darbo užmokestį. Be to, kai kurie Graikijos kolektyvinių derybų sistemos ypatumai (pvz., tarpinis derėjimosi lygmuo) taip pat gali paaiškinti nevienodą darbo užmokesčio ir produktyvumo augimą, todėl jie turi būti koreguojami suderinus su socialiniais partneriais. Žvelgiant į ateitį, derybų dėl darbo užmokesčio sistema turi skatinti darbo užmokesčio pokyčius, kurie tiksliau atspindėtų konkurencingumo, našumo pokyčius ir vietinės darbo rinkos sąlygas.

               (14)

               Viešasis administravimas yra pagrindinė efektyvumo didinimo Graikijoje kliūtis. Dauguma atvejų lyginant tarptautiniu mastu Graikijos viešasis sektorius vertinamas prastai ir manoma, kad daugelis problemų kyla dėl nepakankamų administracinių gebėjimų ir efektyvumo stokos. Valdžios institucijos yra įsipareigojusios gerinti viešąjį administravimą. Šie įsipareigojimai turėtų būti įgyvendinti sumažinant darbuotojų skaičių, gerinant žmogiškųjų išteklių valdymą viešojo sektoriaus subjektuose, mažinant sąnaudas, didinant skaidrumą, didinant teisinį tikrumą ir veiksmingai įgyvendinant politikos kryptis.

               (15)

               Graikija turi daug galimybių gerinti verslo aplinką ir produktų rinkos veikimą. Įmonės susiduria su painiomis, sunkiomis ir ilgai trunkančiomis administracinėmis procedūromis. Laisvųjų profesijų sektorius yra griežtai reguliuojamas, o konkurencijos kliūtys yra vienos didžiausių Sąjungoje. Be to, tinklų pramonės šakų (pvz., energetikos) liberalizavimas atsilieka nuo Sąjungos vidurkio, kaip ir rinkų transporto sektoriuje, ypač geležinkelių, atvėrimas. Įgyvendinus reformas šiose srityse galėtų padidėti privačios investicijos ir užimtumas, o poveikis viešiesiems finansams būtų nedidelis. Produktų rinkų reformos taip pat galėtų padėti įgyvendinti darbo rinkos reformas sumažindamos spaudimą didinti išlaidas.

               (16)

               Graikijos darbo rinką taip pat reikia reformuoti pagal bendruosius darbo rinkos lankstumo ir užimtumo garantijų pusiausvyros principus, kaip Taryba pažymėjo 2009 m. rekomendacijose dėl užimtumo politikos įgyvendinimo. Ypatingą dėmesį reikia skirti jauniems asmenims, įvertinant sunkumus, su kuriais jie susiduria ieškodami oficialaus darbo. Yra daug galimybių remti darbuotojų judėjimą darbo rinkoje, įskaitant švietimo ir mokymo politikos gerinimą, darbo jėgos kvalifikacijos kėlimą ir aktyvios darbo rinkos politikos veiksmingumo gerinimą, pasinaudojant taip pat ir Europos socialinio fondo parama. Taip pat egzistuoja poreikis liberalizuoti teisės aktus dėl atleidimo iš darbo. Be to, politika turėtų skatinti aktyvų dalyvavimą darbo rinkoje. Šių rekomendacijų įgyvendinimas yra itin svarbus Graikijos ūkiui. Todėl reikėtų tinkamai atsižvelgti į ekonomikos srityje įgyvendintų struktūrinių priemonių poveikį užimtumui.

               (17)

               Tikėtina, kad greitesnis ir efektyvesnis Sąjungos struktūrinių ir sanglaudos lėšų įsisavinimas nulems pastangų atkurti konkurencingumą ir viešųjų finansų tvarumą sėkmę. Palyginti su kitomis valstybėmis narėmis, lėšų įsisavinimo tempas mažesnis. Padedama Komisijos ir siekdama imtis priemonių įsisavinimo pajėgumui bei veiksmų programų struktūrai pagerinti, Graikija galėtų finansuoti pagrindines viešąsias investicijas, kurios būtų palankios ilgalaikiam augimo potencialui ir kartu sudarytų sąlygas tęsti biudžeto konsolidavimą. Ypatingas dėmesys turėtų būti skiriamas administracinės reformos ir skaitmeninės konvergencijos veiksmų programoms, nes jos prisideda prie esminių viešojo administravimo reformų, kurios sudaro reformų strategijos, išdėstytos 2010 m. sausio mėn. atnaujintoje stabilumo programoje, esmę. Pavyzdžiui, pagal šias veiksmų programas skirtas Sąjungos struktūrinės paramos lėšas būtų galima nukreipti į viešąjį sektorių vykdant sveikatos priežiūros sistemos, valstybinių įdarbinimo tarnybų, mokymosi visą gyvenimą, kovos su nedeklaruotu darbu reformas, taip pat efektyvių reguliavimo kontrolės ir reikalavimų vykdymo užtikrinimo gebėjimų kūrimą.

               (18)

               Graikijos bankai atrodo gana patikimi pelningumo ir kapitalo pakankamumo atžvilgiu. Bankų sektoriaus atsparumas patvirtintas plačiai atlikus testavimą nepalankiausiomis sąlygomis. Be to, Graikijos bankai yra išdavę nedaug neveiksnių paskolų (maždaug 7,2 % paskolų portfelio), o paskolų ir indėlių santykis santykinai žemas. Tačiau Graikijos bankų sektorius yra susidūręs su sunkumais vertinant likvidumą didmeninėse rinkose, todėl yra itin priklausomas nuo Eurosistemos skolinimo. Apibendrinant, nors Graikijos bankų sistema apskritai yra patikima ir nuo pasaulinės finansų krizės nukentėjo mažiau nei kai kurios kitos valstybės narės, vargu, ar jai pavyks išlikti apsaugotai nuo Graikijos viešųjų finansų sunkumų. Be to, nerimą kelia ekonominių ir finansinių problemų kai kuriose kaimyninėse Graikijos šalyse poveikis.

               (19)

               Atsižvelgiant į pasaulinės ekonomikos ir finansų krizės poveikį Graikijos ekonomikai, dėl numanomo rizikos perkainojimo įsiskolinimo našta tampa dar sunkesnė ir auga valdžios sektoriaus skolos rizikos priemokos,

         REKOMENDUOJA:

               1.

               Atsižvelgdama į savo viešųjų finansų ir viso ūkio institucinius trūkumus, Graikija turėtų parengti ir kuo greičiau 2010 m. pradėti įgyvendinti ryžtingų ir visapusiškų struktūrinių reformų paketą, apimantį daugiau nei 2010 m. sausio mėn. atnaujintoje stabilumo programoje nustatytos priemonės. Siūlomoms reformoms turėtų būti nustatyti aiškūs ir išsamūs tvarkaraščiai bei jų laikomasi vykdant reformas. Konkrečiau, atsižvelgdama į derybų dėl darbo užmokesčio sistemos efektyvumo užtikrinimo svarbą ir bendro darbo užmokesčio mažinimo poreikį dėl prarandamo konkurencingumo, Graikija turėtų:

                           a)

                           sumažinti viešojo sektoriaus darbo užmokesčio išlaidas siekdama užtikrinti, kad viešojo sektoriaus darbo užmokesčio politika atliktų pagrindinį vaidmenį formuojant darbo užmokestį privačiajame sektoriuje ir prisidėtų prie bendro darbo užmokesčio mažinimo;

                           b)

                           racionalizuoti tiesioginio viešojo administravimo darbuotojų darbo užmokesčio mokėjimo sistemą numatydama suvienodintus darbo užmokesčio nustatymo ir planavimo principus bei racionalizuodama darbo užmokesčio dydžių sistemą; ši darbo užmokesčio politika turėtų būti taikoma ir kompensacijos valstybės įmonių darbuotojams taisyklėms;

                           c)

                           padidinti darbo užmokesčio nustatymo sistemos lankstumą skatindama labiau decentralizuotas derybas dėl darbo užmokesčio (pvz., kolektyvinių sutarčių administraciškai netaikyti įmonėms, nedalyvavusioms derybose), įskaitant atsiejimą nuo darbo užmokesčio viešajame sektoriuje pokyčių, taip pat pagerinti derybų dėl darbo užmokesčio įstatymo įgyvendinimą, kad būtų apribotas išimčių taikymas.

               2.

               Atsižvelgdama į neatidėliotiną būtinybę reformuoti pensijų sistemą ir turėdama omenyje ilgalaikio viešųjų finansų tvarumo problemas, Graikija turėtų:

                           a)

                           pradėti vykdyti savalaikę ir visapusišką pensijų reformą, kuri turėtų prisidėti prie viešųjų finansų tvarumo;

                           b)

                           užtikrinti teisės aktais nustatyto moterų ir vyrų pensinio amžiaus suderinimą bei numatyti papildomus parametrus, pagal kuriuos pensijos dydis ir teisės aktais nustatytas pensinis amžius būtų automatiškai koreguojami pagal pagrindinių ekonominių ir demografinių veiksnių pokyčius;

                           c)

                           užtikrinti, kad visapusiškomis darbo rinkos reformomis būtų skatinamas darbo jėgos pasiūlos ir užimtumo didėjimas, taip išplečiant įnašų šaltinį;

                           d)

                           pakeisti pensijų skyrimo tvarką tvirčiau susiejant sumokėtas įmokas su gaunamomis išmokomis bei indeksuojant pensijas pagal kainas vietoje iki šiol taikyto diskrecinio indeksavimo;

                           e)

                           padidinti vidutinį pasitraukimo iš darbo rinkos amžių taikant griežtesnius ankstyvo išėjimo į pensiją tinkamumo kriterijus, taip pat gerokai sumažinti profesijų, kurių atstovai gali anksti išeiti į pensiją, sąrašą, kuris šiuo metu yra pernelyg ilgas;

                           f)

                           supaprastinti fragmentišką pensijų sistemą ir pasiūlyti visuotinai privalomus teisės aktus dėl teisės gauti pensiją, įmokų, kaupimo ir indeksavimo;

                           g)

                           jau 2010 m. priimti būtinus teisės aktus.

               3.

               Sveikatos priežiūros srityje reformos akcentai turėtų būti šie:

                           a)

                           pernelyg fragmentiškos sveikatos priežiūros sistemos struktūros ir jos valdymo pertvarkymas;

                           b)

                           viešųjų pirminės sveikatos priežiūros paslaugų kokybės ir efektyvumo didinimas;

                           c)

                           ligoninių administravimo ir apskaitos procedūrų modernizavimas;

                           d)

                           viešųjų pirkimų procedūros, įskaitant perkamų vaistų sąrašo peržiūrą.

               4.

               Reikia didinti viešojo administravimo veiksmingumą. Šiuo tikslu Graikija turėtų:

                           a)

                           parengti, patvirtinti ir įgyvendinti strateginę reformą, kurios reikia siekiant užtikrinti viešojo administravimo skaidrumo ir efektyvumo esminį pagerėjimą; tai būtų grindžiama nepriklausomu bendros viešojo administravimo struktūros funkciniu vertinimu, siekiant padidinti viešojo administravimo efektyvumą keliose politikos srityse, visų pirma sprendimų priėmimo struktūrų, atsakomybės paskirstymo tarp institucijų, pagrindinių ministerijų vidaus darbo organizavimo, priežiūros ir atskaitomybės už įgyvendinimą, taip pat tinkamo darbuotojų skaičiaus ir žmogiškųjų išteklių valdymo atžvilgiu; užimtumo viešajame sektoriuje kylanti kreivė turėtų būti nukreipta į priešingą pusę;

                           b)

                           konsoliduoti savivaldybių ir vietos tarybų skaičių, įskaitant didelį išlaidų mažinimą;

                           c)

                           imtis priemonių užtikrinti, kad viešieji pirkimai būtų vykdomi ekonomiškai, skaidriai ir konkurencingai.

               5.

               Kitas prioritetas, kuriam dėmesį skirti reikia jau 2010 m., susijęs su produktų rinkos veikimo ir verslo aplinkos gerinimu. Šiuo tikslu Graikija turėtų:

                           a)

                           pasiekti tikslų, nustatytų geresnio reguliavimo darbotvarkėje, supaprastindama įmonių steigimo, veiklos licencijavimo ir vykdymo tvarką; optimizuodama ir supaprastindama Graikijos reguliavimo sistemą, kiekvienoje ministerijoje įsteigdama geresnio reguliavimo specializuotus padalinius, stiprindama poveikio vertinimo vaidmenį ir apskritai spartindama administracinės naštos mažinimo programos įgyvendinimą;

                           b)

                           patvirtinti ir įdiegti aiškią ir į veiksmus orientuotą konkurencijos politikos struktūrą, įskaitant prioritetų nustatymo taisyklių patikslinimą ir reikalavimų vykdymo užtikrinimo tvarkos reformavimą, taip pat stiprinti Graikijos konkurencijos komiteto vaidmenį ir pajėgumą;

                           c)

                           sparčiai ir su dideliu užmoju įgyvendinti Paslaugų direktyvos taisykles;

                           d)

                           imtis veiksmingų priemonių konkurencijai laisvųjų profesijų sektoriuje stiprinti;

                           e)

                           toliau skatinti ir stebėti reguliavimo panaikinimą transporto ir energetikos sektoriuose, visų pirma panaikindama kainų apribojimus ir kliūtis patekti į kelių krovininio transporto sektorių, visapusiškai įgyvendindama pirmąjį geležinkelių transporto paketą (5), kad būtų paskatintas geležinkelių sektoriaus rinkos atvėrimas, taip pat spartindama elektros energijos sektoriaus liberalizavimą ir išskaidydama šiuo metu rinkoje įsitvirtinusių operatorių veiklos sritis;

                           f)

                           sumažinti reguliavimą mažmeninės prekybos sektoriuje.

               6.

               Siekdama užtikrinti produktyvumo ir užimtumo augimą, Graikija turėtų:

                           a)

                           imtis kovos su nelegaliu darbu neatidėliotinų priemonių;

                           b)

                           peržiūrėti darbo rinkos taisykles, įskaitant teisės aktus dėl atleidimo iš darbo, kad didėtų darbo pasiūla;

                           c)

                           remti darbo paklausą stiprindama tikslingą darbo jėgos sąnaudų mažinimą;

                           d)

                           vykdyti švietimo sistemos reformas, skirtas darbo jėgos kvalifikacijai kelti ir reagavimui į darbo rinkos poreikius stiprinti.

               7.

               Turėdama omenyje uždavinį didinti produktyvumą, įskaitant prioritetinių viešųjų investicijų strategijų įgyvendinimą, Graikija turėtų imtis visų priemonių, būtinų Sąjungos struktūrinių fondų lėšų įsisavinimo veiksmingumui ir spartai didinti. Tą darant ypatingas dėmesys turėtų būti skiriamas sparčiam ir veiksmingam administracinės reformos ir skaitmeninės konvergencijos veiksmų programų įgyvendinimui, nes jos prisideda prie esminių viešojo administravimo reformų, kurios sudaro reformų strategijos, išdėstytos 2010 m. sausio mėn. atnaujintoje stabilumo programoje, esmę.

               8.

               Graikija raginama apie priemones, kurių imtasi atsižvelgiant į šią rekomendaciją, ir struktūrinių priemonių, nustatytų 2010 m. sausio mėn. atnaujintoje stabilumo programoje, įgyvendinimo tvarkaraštį pranešti ketvirtinėse ataskaitose, numatytose 2010 m. vasario 16 d. Tarybos sprendimo 4 straipsnio 2 dalyje.

      Ši rekomendacija skirta Graikijos Respublikai.
      Priimta Briuselyje 2010 m. vasario 16 d.

            Tarybos vardu

            Pirmininkas

         E. SALGADO

      (1)  http://ec.europa.eu/economy_finance/structural_reforms/growth_jobs/guidelines/index_en.htm

      (2)  2009 m. birželio 25 d. Tarybos rekomendacija dėl valstybių narių ir Bendrijos bendrųjų ekonominės politikos gairių atnaujinimo 2009 m. ir dėl valstybių narių užimtumo politikos įgyvendinimo (OL L 183, 2009 7 15, p. 1).

      (3)  OL L 209, 1997 8 2, p. 1.

      (4)  OL L 83, 2010 3 30, p. 13.

      (5)  Direktyvos 91/440/EEB (OL L 237, 1991 8 24, p. 25), 95/18/EB (OL L 143, 1995 6 27, p. 70) ir 2001/14/EB (OL L 75, 2001 3 15, p. 29).


title: 2011 m. rugsėjo 8 d. Komisijos rekomendacija dėl paramos elektroniniuose ryšių tinkluose diegiant visoje Europoje taikomą pagalbos iškvietos paslaugą siekiant perduoti automobilyje sumontuota pagalbos iškvietos įranga generuotus pagalbos skambučius naudojantis telefono numeriu 112 ( pagalbos iškvieta ) Tekstas svarbus EEE

text:
               22.11.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 303/46

         KOMISIJOS REKOMENDACIJA
   2011 m. rugsėjo 8 d.
   dėl paramos elektroniniuose ryšių tinkluose diegiant visoje Europoje taikomą pagalbos iškvietos paslaugą siekiant perduoti automobilyje sumontuota pagalbos iškvietos įranga generuotus pagalbos skambučius naudojantis telefono numeriu 112 („pagalbos iškvieta“)
   (Tekstas svarbus EEE)
   (2011/750/ES)
   EUROPOS KOMISIJA,
   atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 292 straipsnį,
   kadangi:

               (1)

               1991 m. liepos 29 d. Tarybos sprendime 91/396/EEB dėl bendrojo Europos skubaus iškvietimo telefono numerio įdiegimo (1) valstybėms narėms nustatytas reikalavimas užtikrinti, kad viešuosiuose telefono tinkluose numeris 112 būtų įdiegtas kaip bendrasis Europos skubios pagalbos iškvietimo telefono numeris;

               (2)

               2002 m. kovo 7 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvoje 2002/22/EB dėl universaliųjų paslaugų ir paslaugų gavėjų teisių, susijusių su elektroninių ryšių tinklais ir paslaugomis (Universaliųjų paslaugų direktyva) (2) valstybėms narėms nustatytas reikalavimas užtikrinti, kad skambinant telefono numeriu 112 į skambučius būtų tinkamai atsakoma ir jie būtų tvarkomi ir kad visi galutiniai paslaugų gavėjai galėtų nemokamai paskambinti telefono numeriu 112;

               (3)

               2010 m. liepos 7 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvoje 2010/40/ES dėl kelių transporto ir jo sąsajų su kitų rūšių transportu srities intelektinių transporto sistemų diegimo sistemos (3) nustatytas sąveikios visos Europos pagalbos iškvietos sistemos suderintas diegimas prioriteto tvarka. Šią suderintą paslaugą įdiegus į visas transporto priemones Europos Sąjungoje būtų įmanoma gerokai sumažinti eismo įvykiuose žūstančių žmonių skaičių ir siekti, kad jie nebūtų sunkiai sužalojami;

               (4)

               reikia, kad visos valstybės narės parengtų pagalbos iškvietos sistemos paslaugos diegimo bendrus techninius sprendimus ir praktiką. Bendrus techninius sprendimus turėtų rengti Europos standartizacijos organizacijos, siekdamos palengvinti pagalbos iškvietos paslaugos diegimą, užtikrinti paslaugos sąveiką bei tęstinumą visoje ES ir sumažinti jos įgyvendinimo Europos Sąjungoje išlaidas;

               (5)

               suderintu sprendimu visoje Europoje būtų užtikrinama sąveika persiunčiant balso ir garso skambučius bei automobilyje integruotos pagalbos iškvietos sistemos generuojamą būtiniausių duomenų rinkinį bendrajam pagalbos centrui, įskaitant tikslią įvykio vietą ir laiką. Be to, suderintu sprendimu būtų užtikrinamas pagalbos iškvietos paslaugos tęstinumas visose Europos šalyse. Kadangi tarpvalstybinio eismo srautas Europoje yra didelis, kaskart didėja poreikis parengti bendrą duomenų persiuntimo protokolą, kad ši informacija būtų perduodama bendriesiems pagalbos centrams ir pagalbos tarnyboms siekiant išvengti persiųstų duomenų supainiojimo ar klaidingo jų aiškinimo;

               (6)

               veiksmingai įgyvendinant suderintą visoje ES sąveikią pagalbos iškvietos paslaugą, įvykus nelaimei privaloma užtikrinti balso ir garso skambučių bei automobilyje integruotos pagalbos iškvietos sistemos generuojamo būtiniausių duomenų rinkinio savaiminį perdavimą bet kuriam atitinkamam bendrajam pagalbos centrui, galinčiam priimti ir naudoti pateiktus vietos nustatymo duomenis;

               (7)

               judriojo ryšio tinklų operatorių atliekamo informacijos perdavimo bendriesiems pagalbos centrams tvarka turėtų būti nustatoma skaidriai ir nediskriminuojant, įskaitant, jeigu reikia, visus išlaidų aspektus;

               (8)

               taikant suderintą sprendimą visoje Europoje taip pat būtų galima užtikrinti pažangių pagalbos iškvietos priemonių, pvz., papildomos informacijos teikimo apie susidūrimo jutiklių indikatorius, apie gabenamų pavojingų krovinių tipą ar transporto priemone važiavusių keleivių skaičių, sąveiką;

               (9)

               1995 m. spalio 24 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvoje 95/46/EB dėl asmenų apsaugos tvarkant asmens duomenis ir dėl laisvo tokių duomenų judėjimo (4) ir 2002 m. liepos 12 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvoje 2002/58/EB dėl asmens duomenų tvarkymo ir privatumo apsaugos elektroninių ryšių sektoriuje (Direktyva dėl privatumo ir elektroninių ryšių) (5) nustatytas bendro pobūdžio reikalavimas, kad fizinių asmenų privatumas ir duomenų apsaugos teisės būtų visapusiškai gerbiamos ir šiuo tikslu turėtų būti diegiamos atitinkamos techninės ir organizacinės saugumo priemonės. Tačiau pagal šios direktyvos nuostatas pagalbos tarnyboms leidžiama naudoti vietos nustatymo duomenis be atitinkamo naudotojo sutikimo. Visų pirma valstybės narės turėtų nustatyti skaidrią tvarką, pagal kurią viešojo telekomunikacijų tinklo ir (arba) paslaugos teikėjas galėtų nepaisyti naudotojo atsisakymo leisti tvarkyti vietos nustatymo duomenis, konkrečios linijos atveju organizacijoms, kurios priima pagalbos skambučius ir kurias valstybė narė pripažįsta atliekančiomis tokią funkciją.

               (10)

               pagalbos iškvietos paslauga sukurta atsižvelgiant į duomenų apsaugos darbo grupės, sudarytos pagal 29 straipsnį, parengtas rekomendacijas, įtrauktas į 2006 m. rugsėjo 26 d. priimtą darbinį dokumentą dėl pagalbos iškvietos paslaugos iniciatyvos poveikio duomenų apsaugai ir privatumui, pagal kurias transporto priemonių su įmontuotais pagalbos iškvietos paslaugos sistemos prietaisais neturėtų būti įmanoma atsekti, jeigu jos eksploatuojamos įprastu būdu, ir į pagalbos iškvietos paslaugos prietaisu siunčiamą būtiniausių duomenų rinkinį privalėtų būti įtraukiama būtiniausia informacija, reikalinga tinkamai apdoroti pagalbos skambučius;

               (11)

               atsižvelgdamos į šią rekomendaciją valstybės narės už pagalbos iškvietą atsakingas organizacijas gali steigti atsižvelgdamos į savo reagavimo į ekstremalias situacijas infrastruktūrą;

               (12)

               veiksmais, kurių civilinės saugos srityje imamasi pagal Europos Sąjungos veiksmų programą, turėtų būti siekiama civilinės saugos tikslus susieti su kitomis Sąjungos politikos sritimis bei veiksmais ir užtikrinti programos suderinamumą su kita Sąjungos veikla. Todėl Komisijai suteikiama teisė imtis veiksmų, kuriais gerinama civilinę saugą valstybėse narėse užtikrinančių organizacijų parengtis, ir tuo tikslu didinti jų gebėjimą reaguoti į ekstremalias situacijas ir tobulinti reagavimo bei neatidėliotinos pagalbos po avarijos būdus ir metodus. Siekiant šio tikslo bendriesiems pagalbos centrams ir pagalbos tarnyboms gali tekti apdoroti ir naudoti pagalbos iškvietos paslaugos informaciją;

               (13)

               siekiant pagalbos iškvietos paslaugą sėkmingai įdiegti visoje Sąjungoje turi būti sprendžiami diegimo klausimai ir suderinamas naujų sistemų įvedimo laikotarpis. Pasitelkus viešojo ir privačiojo sektorių partnerystę užtikrinusią 2009 m. vasario mėn. Komisijos įsteigtą Europos pagalbos iškvietos paslaugos įdiegimo platformą visoms suinteresuotosioms šalims pavyko susitarti dėl suderinto ir laiku atliekamo įgyvendinimo principų;

               (14)

               siekiant šios rekomendacijos tikslų privaloma užtikrinti nuolatinį judriojo ryšio operatorių, paslaugų teikėjų ir valstybės institucijų, įskaitant pagalbos tarnybas, dialogą;

               (15)

               atsižvelgiant į nuolatinį koncepcijų ir technologijų tobulinimą valstybės narės raginamos skatinti ir remti neatidėliotinos pagalbos paslaugų plėtrą, pvz., turistams ir keliautojams, pavojingų krovinių vežėjams kelių transportu, ir prisidėti rengiant ir diegiant bendrąsias sąsajos specifikacijas visoje Europoje užtikrinant šių paslaugų sąveiką,

         PRIĖMĖ ŠIĄ REKOMENDACIJĄ:

               1.

               Užtikrindamos galimybę pagalbą kviestis transporto priemonėje įmontuotu nuotolinio kompiuterizuotos informacijos perdavimo įrenginiu, kai skambutis rankiniu būdu ar savaime siunčiamas bendriesiems pagalbos centrams naudojant bendrą Europos pagalbos telefono numerį 112, valstybės narės turėtų taikyti pateikiamas suderintas sąlygas ir principus.

               2.

               Šioje rekomendacijoje taikomos šios sąvokų apibrėžtys:
               a)   neatidėliotinos pagalbos paslauga– valstybės narės pripažinta neatidėliotinos ir skubios pagalbos paslauga, teikiama kilus tiesioginiam pavojui gyvybei ar sunkaus sužeidimo pavojui asmeniui ar visuomenės sveikatai ar saugai, privačiam ar viešajam turtui arba aplinkai, tačiau ne vien čia išvardytais atvejais;
               b)   bendrasis pagalbos centras (toliau – BPC)– fizinė vieta, kur pirmiausia gaunami pagalbos skambučiai, už kuriuos atsakingos valdžios institucijos ar vyriausybės pripažintos privačios organizacijos; „tinkamiausias BPC“ yra BPC, valdžios institucijų iš anksto paskirtas atsiliepti į pagalbos skambučius, gaunamus iš tam tikros vietovės, arba į tam tikro tipo pagalbos skambučius (t. y. pagalbos iškvietas);
               c)   pagalbos iškvieta– savaime įsijungiant transporto priemonės jutikliams ar juos paspaudžiant atliekamas pagalbos skambutis iš transporto priemonės skambinant telefono numeriu 112; judriaisiais belaidžiais ryšio tinklais šiuo skambučiu perduodamas standartinis būtinas duomenų rinkinys ir taip paskambinęs transporto priemonės keleivis su tinkamiausiu bendrosios pagalbos centru užmezga girdimąjį ryšį;
               d)   neatidėliotinos pagalbos paslaugos kategorija– 8 bitų vertė, naudojama nurodant judriojo ryšio tinklais persiunčiamo pagalbos skambučio konkretų pagalbos skambučio tipą (1 – policija, 2 – greitoji medicinos pagalba, 3 – ugniagesiai, 4 – jūrų pakrantės apsauga, 5 – kalnų gelbėtojų tarnyba, 6 – ranka įjungta pagalbos iškvieta, 7 – savaime įsijungusi pagalbos iškvieta, 8 – atsarginė), žr. ETSI TS 124.008 10.5.135d lentelę;
               e)   pagalbos iškvietos diskriminatorius arba pagalbos iškvietos požymis– pagal ETSI TS 124.008 (t. y. „6 – ranka įjungta pagalbos iškvieta“ ir „7 – savaime įsijungusi pagalbos iškvieta“) pagalbos iškvietoms suteikta neatidėliotinos pagalbos paslaugos kategorija, į kurią atsižvelgiant įmanoma atskirti skambučius telefono numeriu 112 iš judriųjų įrenginių ir pagalbos iškvietą telefono numeriu 112, kai skambinama naudojantis transporto priemonėje įmontuotais įrenginiais, ir rankiniu būdu ar savaime siunčiant pagalbos iškvietas;
               f)   būtiniausių duomenų rinkinys– pagal standartą EN 15722 BPC siųstina informacija ir
               g)   judriojo ryšio tinklo operatorius arba judriojo tinklo operatorius– viešojo judriojo belaidžio ryšio tinklo teikėjas.

               3.

               Valstybės narės jų šalyse veiklą vykdantiems viešojo judriojo tinklo operatoriams turėtų parengti išsamias taisykles, pagal kurias jie tvarkytų pagalbos iškvietas. Taisyklės turėtų visiškai atitikti direktyvų 95/46/EB ir 2002/58/EB duomenų apsaugos nuostatas. Be to, jose turėtų būti nurodytas tinkamiausias bendrasis pagalbos centras, kuriam turėtų būti siunčiamos pagalbos iškvietos.

               4.

               Valstybės narės turėtų užtikrinti, kad judriojo tinklo operatoriai į savo tinklus įdiegtų „pagalbos iškvietos diskriminatoriaus“ tvarkymo mechanizmą. Ši nuostata turėtų būti įgyvendinta iki 2014 m. gruodžio 31 d.

               5.

               Judriojo tinklo operatoriai pagalbos iškvietą turėtų apdoroti kaip bet kokį kitą skambutį bendruoju Europos skubios pagalbos iškvietimo telefono numeriu 112.

               6.

               Valstybės narės nacionalinių institucijų turėtų prašyti teikti Komisijai šios rekomendacijos įgyvendinimo priemonių ir judriojo ryšio operatorių vykdomo „pagalbos iškvietos diskriminatoriaus“ tvarkymo mechanizmo jų tinkluose įgyvendinimo būklės ataskaitą iki 2012 m. kovo pabaigos, kad atsižvelgdama į naujus reikalavimus bendriesiems pagalbos centrams Komisija galėtų atlikti persvarstymą.

      Priimta Briuselyje 2011 m. rugsėjo 8 d.

            Komisijos vardu

         Neelie KROES

            Pirmininko pavaduotoja

      (1)  OL L 217, 1991 8 6, p. 31.

      (2)  OL L 108, 2002 4 24, p. 51.

      (3)  OL L 207, 2010 8 6, p. 1.

      (4)  OL L 281, 1995 11 23, p. 31.

      (5)  OL L 201, 2002 7 31, p. 37.


title: 2014/208/ES: 2014 m. balandžio 9 d. Komisijos rekomendacija dėl įmonių valdymo ataskaitų kokybės (principas „laikykis taisyklių arba paaiškink“ )  Tekstas svarbus EEE

text:
               12.4.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 109/43

         KOMISIJOS REKOMENDACIJA
   2014 m. balandžio 9 d.
   dėl įmonių valdymo ataskaitų kokybės (principas „laikykis taisyklių arba paaiškink“)
   (Tekstas svarbus EEE)
   (2014/208/ES)
   EUROPOS KOMISIJA,
   atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 292 straipsnį,
   kadangi:

               (1)

               veiksminga įmonių valdymo sistema labai svarbi visuomenei, nes tinkamai valdomos bendrovės ilguoju laikotarpiu paprastai yra konkurencingesnės ir tvaresnės. Už tinkamą įmonės valdymą pirmiausia atsakinga pati bendrovė, o tam, kad būtų laikomasi tam tikrų standartų, yra taikomos Europos ir nacionalinio lygmens taisyklės. Tai teisės aktai ir privalomos teisinės galios neturintys teisės aktai, tiksliau, nacionaliniai įmonių valdymo kodeksai;

               (2)

               įmonių valdymo kodeksų paskirtis – nustatyti skaidrumu, atskaitomybe ir ilgalaike perspektyva grindžiamo Europos biržinių bendrovių gero valdymo principus. Juose numatyti bendrovių standartai ir geriausia patirtis – taip joms sudaromos sąlygos pasiekti geresnių rezultatų ir prisidedama prie augimo, stabilumo bei ilgalaikių investicijų skatinimo;

               (3)

               2013 m. birželio 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvoje 2013/34/ES dėl tam tikrų rūšių įmonių metinių finansinių ataskaitų, konsoliduotųjų finansinių ataskaitų ir susijusių pranešimų (1) reikalaujama, kad bendrovės, kurių perleidžiamaisiais vertybiniais popieriais leidžiama prekiauti kurios nors valstybės narės reguliuojamojoje rinkoje, kaip apibrėžta 2004 m. balandžio 21 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2004/39/EB dėl finansinių priemonių rinkų (2) 4 straipsnio 1 dalies 14 punkte, į savo vadovybės pranešimą įtrauktų įmonės valdymo pareiškimą;

               (4)

               įmonės valdymo pareiškime turėtų būti pateikta esminė informacija apie bendrovėje galiojančius įmonės valdymo susitarimus, kaip antai informacija apie atitinkamą įmonės valdymo kodeksą (-us), kuriuo (-iais) vadovaujasi ta bendrovė, vidaus kontrolės ir rizikos valdymo sistemas, akcininkų susirinkimą ir jo įgaliojimus, akcininkų teises, administracinį, valdymo bei priežiūros organus ir jų komitetus;

               (5)

               kokybiški duomenys apie bendrovėje galiojančius įmonės valdymo susitarimus suteikia naudingos informacijos investuotojams, todėl jiems tampa lengviau priimti investicinius sprendimus. Be to, tai didina investuotojų pasitikėjimą bendrove, į kurią jie investuoja. Didesnis skaidrumas rinkoje apskritai gali pasitarnauti bendrovių reputacijai ir padėti įgyti daugiau akcininkų ir visos visuomenės pripažinimo;

               (6)

               Direktyvos 2013/34/ES 20 straipsnyje nustatytas principas „laikykis taisyklių arba paaiškink“ – viena svarbiausių Europos įmonių valdymo ypatybių. Pagal šį principą bendrovės, kurios nukrypsta nuo atitinkamo įmonės valdymo kodekso, savo įmonės valdymo pareiškime privalo paaiškinti, nuo kurių kodekso dalių jos nukrypsta ir kodėl;

               (7)

               visiškas kodekso laikymasis gali formuoti teigiamą bendrovės įvaizdį rinkoje, tačiau toks būdas bendrovei ne visada palankus įmonės valdymo požiūriu. Kai kuriais atvejais nukrypus nuo kodekso bendrovė gali būti valdoma veiksmingiau. Pagal principą „laikykis taisyklių arba paaiškink“ bendrovėms suteikiama galimybė lanksčiai priderinti įmonės valdymą atsižvelgiant į bendrovės dydį, akcijų valdymo struktūrą arba sektoriaus ypatumus. Kartu šiuo principu remiama atskaitomybės kultūra, bendrovės skatinamos geriau apgalvoti įmonės valdymo susitarimus;

               (8)

               principą „laikykis taisyklių arba paaiškink“, kaip tinkamą įmonės valdymo priemonę, plačiai palaiko bendrovės, investuotojai ir reguliavimo institucijos. Tačiau, kaip minėta 2011 m. Žaliojoje knygoje „ES įmonių valdymo sistema“ (3), paaiškėjo, kad esama tam tikrų šio principo praktinio taikymo trūkumų, visų pirma susijusių su paaiškinimų, kuriuos teikia nuo įmonės valdymo kodeksų nukrypstančios bendrovės, kokybe. Didžioji dauguma žaliosios knygos respondentų pasisakė už reikalavimą, kad nuo kodekso nukrypstančios bendrovės turėtų teikti geresnius paaiškinimus;

               (9)

               remiantis naujesniais Komisijos surinktais įrodymais, padėtis šioje srityje palaipsniui gerėja. Kelios valstybės narės, pavyzdžiui, inicijavo diskusijas dėl paaiškinimų kokybės ar paskelbė atitinkamas gaires. Tačiau padėtį būtų galima pagerinti dar labiau;

               (10)

               2012 m. kovo 29 d. rezoliucijoje (4) Europos Parlamentas laikėsi nuomonės, kad principas „laikykis taisyklių arba paaiškink“ yra svarbi įmonių valdymo priemonė. Ypač jis pritarė tam, kad bendrovės privalomai laikytųsi atitinkamo įmonių valdymo kodekso ir kad nukrypimai nuo kodekso turėtų būti tinkamai paaiškinti, kartu apibūdinant pritaikytą alternatyvią priemonę;

               (11)

               2012 m. Europos bendrovių teisės ir įmonių valdymo veiksmų plane (5) akcentuota, kad paaiškinimų kokybė yra labai svarbi, visų pirma investuotojams, ir paskelbta, kad Komisija imsis iniciatyvos gerinti įmonių valdymo ataskaitų, visų pirma paaiškinimų, kokybę;

               (12)

               šios rekomendacijos paskirtis – pateikti bendrovėms gaires ir padėti joms gerinti savo įmonės valdymo ataskaitų kokybę. Atsižvelgiant į teisinių tradicijų ir veikimo būdų įvairovę, šiose rekomendacijose siūloma bendro pobūdžio sistema, kurią galima toliau plėtoti ir pritaikyti prie konkretaus nacionalinio konteksto;

               (13)

               ši rekomendacija taikoma bendrovėms, kurios privalo teikti įmonės valdymo pareiškimą pagal Direktyvos 2013/34/ES 20 straipsnį ir kurios turi pateikti paaiškinimus, jeigu nukrypsta nuo įmonės valdymo kodekso (-ų) rekomendacijų;

               (14)

               nors ši rekomendacija daugiausia skirta biržinėms bendrovėms pagal Direktyvos 2013/34/ES 20 straipsnį, kitiems įmonės valdymo pareiškimus rengiantiems subjektams taip pat gali būti naudinga pagerinti informacijos, kurią jie ketina atskleisti, kokybę;

               (15)

               kai kuriose valstybėse narėse bendrovės savo įmonės valdymo pareiškime turi pateikti ne tik privalomą informaciją, bet ir pranešti, kaip jos taiko pagrindinius kodekso principus arba rekomendacijas. Siekiant toliau didinti skaidrumą, visos Europos biržinės bendrovės raginamos pranešti, kaip jos laikėsi atitinkamų kodeksų tais aspektais, kurie paprastai svarbiausi akcininkams. Be to, kad su šia informacija būtų galima lengviau susipažinti, bendrovės turėtų apsvarstyti galimybę ją teikti ir internetu;

               (16)

               Sąjungoje nėra jokio standartinio įmonės valdymo ataskaitų teikimo būdo. Informaciją galima teikti bendrame pareiškime arba išvardyti konkrečias nuostatas – svarbu, kad ataskaita būtų informatyvi ir naudinga akcininkams, investuotojams ir kitoms suinteresuotosioms šalims. Bendrovės turėtų vengti teikti pernelyg bendro pobūdžio pareiškimus, kuriuose nenurodomi akcininkams svarbūs aspektai, taip pat mažą informacinę vertę turinčius pareiškimus, kuriuose tereikia pažymėti tam tikrą langelį. Tačiau jos turėtų vengti ir pernelyg gausios informacijos, kuri gali būti nelabai suprantama;

               (17)

               atskleisti informaciją apie nukrypimus nuo atitinkamų kodeksų ir nurodyti tokių nukrypimų priežastis labai svarbu siekiant užtikrinti, kad akcininkai dėl bendrovių galėtų priimti kompetentingus sprendimus. Taip mažinamas bendrovės vadovų ir jos akcininkų informacijos asimetriškumas, todėl pastariesiems mažėja stebėsenos sąnaudos. Bendrovės turėtų aiškiai nurodyti, nuo kokių kodekso rekomendacijų nukrypo, ir kiekvienu atveju turėtų paaiškinti, kokiu būdu bendrovė nukrypo, kokios nukrypimo priežastys, kaip buvo priimtas sprendimas nukrypti nuo rekomendacijos, koks nukrypimo laikotarpis ir kokių priemonių imtasi siekiant užtikrinti, kad bendrovės veiksmai toliau atitiktų rekomendacijos ir kodekso tikslus;

               (18)

               teikdamos šią informaciją, bendrovės turėtų vengti standartinių formuluočių ir daugiau dėmesio skirti konkrečiai bendrovės padėčiai, kuria galima paaiškinti nukrypimą nuo rekomendacijos. Paaiškinimai turėtų būti aiškios struktūros, pateikti lengvai suprantama ir pritaikoma forma. Taip akcininkams bus lengviau palaikyti konstruktyvų dialogą su bendrove;

               (19)

               siekiant veiksmingai taikyti principą „laikykis taisyklių arba paaiškink“, būtina veiksminga stebėsena, kad įmonės būtų motyvuotos laikytis įmonės valdymo kodekso arba paaiškinti, kodėl jo nesilaiko. 2011 m. žaliojoje knygoje nurodyta, kad bendrovių skelbiamų įmonės valdymo pareiškimų stebėsena nėra tokia, kokia turėtų būti, ir tik keliose valstybėse narėse viešosios arba specializuotos institucijos tikrina pateiktos informacijos (visų pirma paaiškinimų) išsamumą;

               (20)

               bendrovių atskleidžiamos informacijos stebėsenoje dalyvauja įvairūs subjektai, kaip antai valdybos, auditoriai ir akcininkai. Valdyboms ir akcininkams taip pat turi tekti svarbus vaidmuo skatinant gerinti paaiškinimų kokybę. Visų pirma, akcininkams, kaip bendrovių savininkams, aktyviau vykdant stebėseną galėtų būti gerinama įmonės valdymo praktika;

               (21)

               valstybės narės ir už įmonės valdymo kodeksus atsakingos institucijos taip pat raginamos apsvarstyti, kaip, pasitelkus jų šalyse taikomas stebėsenos priemones, būtų galima skirti daugiau dėmesio bendrai paaiškinimų, kuriuos teikia nuo kodeksų nukrypusios bendrovės, kokybei. Galėtų būti svarstomos ir papildomos priemonės, skirtos skatinti bendroves ir kitas susijusias šalis toliau gerinti paaiškinimų ir apskritai visų įmonės valdymo ataskaitų kokybę;

               (22)

               siekiant užtikrinti veiksmingą šios rekomendacijos laikymąsi, valstybės narės turėtų apie ją informuoti už nacionalinius įmonės valdymo kodeksus atsakingas institucijas, biržines bendroves ir kitas susijusias šalis. Valstybės narės taip pat turėtų pranešti Komisijai apie priemones, kurių imtasi vadovaujantis šia rekomendacija,

         PRIĖMĖ ŠIĄ REKOMENDACIJĄ:

      I SKIRSNIS

      Bendrosios nuostatos

               1.

               Šios rekomendacijos paskirtis – pateikti gaires valstybėms narėms, už nacionalinius įmonės valdymo kodeksus atsakingoms institucijoms, bendrovėms ir kitoms susijusioms šalims. Gairėmis siekiama gerinti bendrą įmonės valdymo pareiškimų, kuriuos bendrovės skelbia pagal Direktyvos 2013/34/ES 20 straipsnį, ir ypač paaiškinimų, kuriuos bendrovės teikia tuo atveju, jeigu nukrypsta nuo atitinkamo įmonės valdymo kodekso rekomendacijų, kokybę.

               2.

               Rekomenduojama, kad, kai taikoma, įmonės valdymo kodeksuose būtų aiškiai nurodyta, nuo kurių kodekso dalių nukrypti negalima, kurios dalys taikomos pagal principą „laikykis taisyklių arba paaiškink“, o kurios – vien savanoriškai.

      II SKIRSNIS

      Įmonės valdymo pareiškimų kokybė

               3.

               Direktyvos 2013/34/ES 20 straipsnio 1 dalyje reikalaujama, kad biržinės bendrovės savo įmonės valdymo pareiškime pateiktų informaciją apie konkrečius įmonės valdymo susitarimų aspektus.

               4.

               Siekdamos užtikrinti dar daugiau skaidrumo akcininkams, investuotojams ir kitoms suinteresuotosioms šalims, bendrovės turėtų pateikti ne tik informaciją 3 dalyje nurodytais klausimais, bet ir apibūdinti, kaip jos taikė atitinkamo įmonės valdymo kodekso rekomendacijas akcininkams svarbiausiais klausimais.

               5.

               3 ir 4 dalyse nurodyta informacija turėtų būti pakankamai aiški, tiksli ir suprantama, kad akcininkai, investuotojai ir kitos suinteresuotosios šalys įgytų tinkamą supratimą apie bendrovės valdymo būdą. Be to, turėtų būti nurodomos konkrečios bendrovės savybės ir padėtis, kaip antai dydis, bendrovės struktūra ir nuosavybė, taip pat kitos svarbios ypatybės.

               6.

               Siekdamos palengvinti informacijos prieigą akcininkams, investuotojams ir kitoms suinteresuotosioms šalims, 3 ir 4 dalyse nurodytą informaciją bendrovės turėtų reguliariai skelbti savo interneto svetainėse, taip pat pateikti nuorodą į interneto svetainę savo vadovybės pranešime, net jei jos tą informaciją jau pateikė kitomis Direktyvoje 2013/34/ES nurodytomis priemonėmis.

      III SKIRSNIS

      Paaiškinimų, teikiamų nukrypimo nuo kodekso atveju, kokybė

               7.

               Direktyvos 2013/34/ES 20 straipsnio 1 dalyje reikalaujama, kad biržinės bendrovės pateiktų paaiškinimus, jeigu jos nukrypsta nuo kodekso, kurio turi laikytis arba kurio nusprendė laikytis savanoriškai, rekomendacijų.

               8.

               Taikydamos 7 dalį, bendrovės turėtų aiškiai nurodyti, nuo kokių konkrečių rekomendacijų jos nukrypo, ir kiekvieno nukrypimo nuo tam tikros rekomendacijos atveju turėtų:

                           a)

                           paaiškinti, kokiu būdu bendrovė nukrypo nuo rekomendacijos;

                           b)

                           apibūdinti nukrypimo priežastis;

                           c)

                           apibūdinti, kaip bendrovėje buvo priimtas sprendimas nukrypti nuo rekomendacijos;

                           d)

                           jeigu nukrypimas turi terminą – paaiškinti, kada bendrovė numato laikytis konkrečios rekomendacijos;

                           e)

                           kai tinka, apibūdinti alternatyvią priemonę, kurios imtasi vietoj rekomenduojamosios, ir paaiškinti, kaip ta priemone siekiama svarbiausio konkrečios rekomendacijos ar viso kodekso tikslo, arba patikslinti, kaip ja prisidedama prie gero bendrovės valdymo.

               9.

               8 dalyje nurodyta informacija turėtų būti pakankamai aiški, tiksli ir suprantama, kad akcininkai, investuotojai ir kitos suinteresuotosios šalys galėtų įvertinti tam tikros rekomendacijos nesilaikymo pasekmes.
               Be to, turėtų būti nurodomos konkrečios bendrovės savybės ir padėtis, kaip antai dydis, bendrovės struktūra ir nuosavybė, taip pat kitos svarbios ypatybės.

               10.

               Nukrypimų paaiškinimai turėtų būti aiškiai pateikti įmonės valdymo pareiškime tokiu būdu, kad akcininkams, investuotojams ir kitoms šalims būtų lengva juos rasti. Paaiškinimai galėtų būti pateikti, pavyzdžiui, vadovaujantis ta pačia rekomendacijų eilės tvarka, kaip atitinkamame kodekse, arba sugrupuoti viename įmonės valdymo pareiškimo skirsnyje – svarbu, kad pasirinktas būdas būtų suprantamai paaiškintas.

      IV SKIRSNIS

      Baigiamosios nuostatos

               11.

               Siekiant motyvuoti bendroves laikytis atitinkamo įmonės valdymo kodekso arba geriau paaiškinti nukrypimus nuo jo, būtina vykdyti veiksmingą stebėseną nacionaliniu lygmeniu pasitelkus esamas stebėjimo priemones.

               12.

               Valstybės narės apie šią rekomendaciją turėtų informuoti už nacionalinius įmonės valdymo kodeksus atsakingas institucijas, biržines bendroves ir kitas susijusias šalis. Valstybės narės raginamos iki 2015 m. balandžio 13 d. pranešti Komisijai apie priemones, kurių imtasi vadovaujantis šia rekomendacija, kad Komisija galėtų stebėti ir vertinti padėtį.

               13.

               Ši rekomendacija skirta valstybėms narėms, už nacionalinius įmonės valdymo kodeksus atsakingoms institucijoms, biržinėms bendrovėms ir kitoms susijusioms šalims.

      Priimta Briuselyje 2014 m. balandžio 9 d.

            Komisijos vardu

         Michel BARNIER

            Komisijos narys

      (1)  OL L 182, 2013 6 29, p. 19.

      (2)  OL L 145, 2004 4 30, p. 1.

      (3)  COM(2011) 164, 2011 4 5.

      (4)  2012 m. kovo 29 d. Europos Parlamento rezoliucija dėl dabartinės Europos įmonių valdymo sistemos, 2011/2181(INI).

      (5)  COM(2012) 740, 2012 12 12.


title: 2012 m. liepos 10 d. Tarybos rekomendacija dėl Graikijos 2012 m. nacionalinės reformų programos

text:
               24.7.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 219/38

         TARYBOS REKOMENDACIJA
   2012 m. liepos 10 d.
   dėl Graikijos 2012 m. nacionalinės reformų programos
   2012/C 219/11
   EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
   atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 121 straipsnio 2 dalį ir 148 straipsnio 4 dalį,
   atsižvelgdama į 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei koordinavimo (1), ypač į jo 5 straipsnio 2 dalį,
   atsižvelgdama į Europos Komisijos rekomendaciją,
   atsižvelgdama į Europos Vadovų Tarybos išvadas,
   atsižvelgdama į Užimtumo komiteto nuomonę,
   pasikonsultavusi su Ekonomikos ir finansų komitetu,
   kadangi:

               (1)

               2010 m. kovo 26 d. Europos Vadovų Taryba pritarė Komisijos pasiūlymui įgyvendinti naują darbo vietų kūrimo ir augimo strategiją „Europa 2020“, grindžiamą geresniu ekonominės politikos koordinavimu, ir daugiausia dėmesio skirti toms svarbioms sritims, kuriose reikia imtis veiksmų, kad būtų stiprinamas Europos tvaraus augimo ir konkurencingumo potencialas;

               (2)

               2010 m. liepos 13 d. Taryba priėmė rekomendaciją dėl valstybių narių ir Sąjungos bendrųjų ekonominės politikos gairių (2010–2014 m.), o 2010 m. spalio 21 d. – sprendimą dėl valstybių narių užimtumo politikos gairių (2), kurios kartu sudaro integruotas gaires. Į šias integruotas gaires valstybių narių paprašyta atsižvelgti formuojant nacionalinę ekonominę ir užimtumo politiką;

               (3)

               2011 m. liepos 12 d. Taryba priėmė rekomendaciją (3) dėl Graikijos 2011 m. nacionalinės reformų programos;

               (4)

               2011 m. lapkričio 23 d. Komisija patvirtino antrąją metinę augimo apžvalgą, kuria pradedamas antras ex ante bei integruoto politikos koordinavimo Europos semestras, numatytas strategijoje „Europa 2020“;

               (5)

               vykdant Europos semestro veiklą, Europos Parlamentas buvo tinkamai įtrauktas remiantis Reglamentu (EB) Nr. 1466/97 ir 2012 m. vasario 15 d. priėmė rezoliuciją dėl užimtumo ir socialinių aspektų 2012 m. metinėje augimo apžvalgoje bei rezoliuciją dėl dalyvavimo rengiant 2012 m. metinę augimo apžvalgą;

               (6)

               2012 m. kovo 2 d. Europos Vadovų Taryba patvirtino prioritetus, kuriais turi būti užtikrintas finansinis stabilumas, fiskalinis konsolidavimas ir ekonomikos augimo skatinimo veiksmai. Ji pabrėžė, kad reikia vykdyti diferencijuotą, ekonomikos augimą skatinantį fiskalinį konsolidavimą, atkurti įprastas skolinimo ekonomikai sąlygas, skatinti ekonomikos augimą ir konkurencingumą, spręsti nedarbo problemą, šalinti krizės sukeltas socialines pasekmes ir modernizuoti viešąjį administravimą;

               (7)

               2012 m. kovo 2 d. Europos Vadovų Taryba taip pat paragino valstybes nares, prisijungusias prie pakto „Euro plius“, laiku pranešti apie savo įsipareigojimus, kad juos būtų galima įtraukti į jų stabilumo arba konvergencijos programas ir nacionalines reformų programas;

               (8)

               2012 m. balandžio 12 d. Graikija pateikė savo 2012 m. nacionalinę reformų programą ir neišsamią informaciją apie savo biudžeto planus, kadangi tebevykdomas vidutinės trukmės fiskalinės strategijos atnaujinimas, kuris, tikimasi, greitai bus baigtas. Graikijos valdžios institucijos raginamos pateikti visą standartinių lentelių rinkinį, kurio reikalaujama pagal Stabilumo ir augimo pakto prevencinę dalį, kai vidutinės trukmės fiskalinės strategijos atnaujinimas bus baigtas;

               (9)

               2012 m. vasario 21 d. Euro grupė susitarė dėl Graikijai skirtos antrosios ekonominio koregavimo programos. Įgyvendinus Susitarimo memorandume dėl specialių ekonominės politikos sąlygų nustatytas ekonominės politikos kryptis, Graikijos valstybės skolą iki 2020 m. bus galima sumažinti iki 117 % BVP. Euro grupė taip pat susitarė, kad iki 2014 m. viešasis sektorius programos finansavimui skirs 130 mlrd. EUR (neįskaitant sumų, kurias įsipareigota skirti pagal pirmąją finansavimo programą);

               (10)

               mokėjimo dalys išmokamos atsižvelgiant į kiekybinių įgyvendinimo kriterijų tenkinimą ir teigiamą pažangos, susijusios su 2011 m. liepos 12 d. Tarybos sprendime 2011/734/ES, skirtame Graikijai, kuriuo siekiama sugriežtinti ir sustiprinti fiskalinę priežiūrą bei įspėti Graikiją imtis deficito mažinimo priemonių, kaip manoma, reikalingų perviršinio deficito padėčiai ištaisyti (4) (iš dalies pakeistame 2011 m. lapkričio 8 d. (5) ir 2012 m. kovo 13 d. (6)) bei 2012 m. kovo 14 d. pasirašytame Susitarimo memorandume dėl specialių ekonominės politikos sąlygų išdėstytų politikos kriterijų įgyvendinimu, įvertinimą;

               (11)

               2012 m. kovo 19 d. Europos finansinio stabilumo priemone (EFSF) pagal naująją finansavimo programą Graikijai buvo išmokėta pirmosios dalies (14,5 mlrd. EUR) pirmoji išmoka (5,9 mlrd. EUR). Be to, 1,6 mlrd. EUR Graikija gavo iš TVF. Iki 2012 m. gegužės mėn. pagal pirmąją ir antrąją programas Graikija gavo 147,5 mlrd. EUR oficialaus finansavimo lėšų;

               (12)

               2010–2011 m. Graikija iš dalies padarė pažangą siekdama koregavimo programoje nustatytų plataus užmojo tikslų. Juos įgyvendinti kliudė keletas veiksnių: politinis nestabilumas, socialiniai neramumai ir administracinių gebėjimų problemos, be to, nuosmukis iš esmės buvo daug didesnis, nei numatyta iš pradžių. Nebuvo įgyvendinti svarbūs fiskaliniai tikslai, todėl 2010–2011 m. priimtos papildomos konsolidavimo priemonės. Tačiau Graikijai pavyko iš esmės sumažinti valdžios sektoriaus deficitą – nuo 15,8 % BVP 2009 m. iki 9,1 % BVP 2011 m.;

               (13)

               2012 m. balandžio 18 d. Komisija priėmė komunikatą „Graikijos ekonomikos augimo skatinimas“, kuriame, išdėstant ekonomikos augimo, investavimo ir socialinio atsinaujinimo pagrindus, pabrėžiamas teigiamas ekonominio koregavimo programos poveikis, kurį gali užtikrinti visapusiškas ir veiksmingas jos įgyvendinimas. Šiame komunikate primenama, kad Graikija gali remtis savo naryste Sąjungoje ir euro zonoje ir gauti konkrečios paramos. Jame pabrėžiama, kad antrojoje ekonominio koregavimo programoje nurodytomis reformomis siekiama atkurti Graikijos ekonomikos augimo ir darbo vietų kūrimo potencialą ir sukurti teisingesnę visuomenę. Komunikate nurodyta, kad Graikijai suteikiama didžiulė finansinė parama ir pabrėžiamas Graikijos partnerių, ypač Komisijos, pasiryžimas rasti būdų maksimizuoti pirminių priemonių poveikį greitai imantis veiksmų ir teikiant ES paramą;

               (14)

               Graikijos gebėjimą siekti strategijos „Europa 2020“ tikslų, ypač socialiai orientuotų tikslų, paveikė ekonominė krizė ir vėlesnės fiskalinio konsolidavimo priemonės. Vis dėlto struktūrinės reformos, pirmiausia darbo rinkos ir kai kurių sektorių liberalizavimas, taip pat daugelis priemonių, kurių imtasi verslo aplinkai pagerinti, padės remti konkurenciją, skatinti našumą, didinti užimtumą ir mažinti gamybos sąnaudas – taip vidutinės trukmės laikotarpiu būtų didinamas užimtumas, mažinamas skurdas ir socialinė atskirtis. NET ir ekonominės krizės sąlygomis Graikija toliau siekė strategijoje „Europa 2020“ nustatytų aplinkos tikslų;

               (15)

               vykdomas struktūrinių fondų strateginis perprogramavimas, ypatingą dėmesį skiriant jaunimo užimtumo ir konkurencijos (ypač mažųjų ir vidutinių įmonių (MVĮ)) paramai. Naujosiomis priemonėmis remiami šių sričių veiksmai: užimtumo paso, mokymo ir profesinių kvalifikacijų, galimybių MVĮ gauti finansavimą;

               (16)

               Graikija prisiėmė tam tikrų įsipareigojimų pagal paktą „Euro plius“. Šie įsipareigojimai, taip pat 2011 m. prisiimti ir įgyvendinami įsipareigojimai yra susiję su užimtumo skatinimu, konkurencingumo gerinimu, viešųjų finansų tvarumo didinimu ir finansinio stabilumo stiprinimu,

         REKOMENDUOJA Graikijai:
   Įgyvendinti priemones, išdėstytas Sprendime 2011/734/ES, iš dalies pakeistame 2011 m. lapkričio 8 d. ir 2012 m. kovo 13 d., ir 2012 m. kovo 14 d. pasirašytame Susitarimo memorandume dėl specialių ekonominės politikos sąlygų.

      Priimta Briuselyje 2012 m. liepos 10 d.

            Tarybos vardu

            Pirmininkas

         V. SHIARLY

      (1)  OL L 209, 1997 8 2, p. 1.

      (2)  Toliau taikomos 2012 metais pagal 2012 m. balandžio 26 d. Tarybos sprendimą 2012/238/ES dėl valstybių narių užimtumo politikos gairių (OL L 119, 2012 5 4, p. 47).

      (3)  OL C 213, 2011 7 20, p. 12.

      (4)  OL L 296, 2011 11 15, p. 38.

      (5)  OL L 320, 2011 12 3, p. 28.

      (6)  OL L 113, 2012 4 25, p. 8.


title: 2013 m. liepos 9 d. Tarybos rekomendacija dėl 2013 m. Vokietijos nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2012–2017 m. Vokietijos stabilumo programos

text:
               30.7.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 217/33

      TARYBOS REKOMENDACIJA

   2013 m. liepos 9 d.
   dėl 2013 m. Vokietijos nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2012–2017 m. Vokietijos stabilumo programos
   2013/C 217/09
   EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
   atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 121 straipsnio 2 dalį ir 148 straipsnio 4 dalį,
   atsižvelgdama į 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei koordinavimo (1), ypač į jo 5 straipsnio 2 dalį,
   atsižvelgdama į Europos Komisijos rekomendaciją,
   atsižvelgdama į Europos Vadovų Tarybos išvadas,
   atsižvelgdama į Užimtumo komiteto nuomonę,
   atsižvelgdama į Ekonomikos ir finansų komiteto nuomonę,
   atsižvelgdama į Socialinės apsaugos komiteto nuomonę,
   atsižvelgdama į Ekonominės politikos komiteto nuomonę,
   kadangi:

               (1)

               2010 m. kovo 26 d. Europos Vadovų Taryba pritarė Komisijos pasiūlymui įgyvendinti naują darbo vietų kūrimo ir augimo strategiją „Europa 2020“, grindžiamą geresniu ekonominės politikos koordinavimu, ir kuri daugiausia dėmesio skiria toms svarbioms sritims, kuriose reikia imtis veiksmų, kad būtų stiprinamas Europos tvaraus augimo ir konkurencingumo potencialas;

               (2)

               2010 m. liepos 13 d. Taryba priėmė rekomendaciją dėl valstybių narių ir Sąjungos bendrųjų ekonominės politikos gairių (2010–2014 m.), o 2010 m. spalio 21 d. ji priėmė sprendimą dėl valstybių narių užimtumo politikos gairių (2), kurios kartu sudaro integruotas gaires. Į šias integruotas gaires valstybių narių paprašyta atsižvelgti formuojant nacionalinę ekonominę ir užimtumo politiką;

               (3)

               2012 m. birželio 29 d. valstybių narių valstybių ar vyriausybių vadovai nusprendė priimti Susitarimą dėl ekonomikos augimo ir darbo vietų kūrimo, kuriuo nustatė nuoseklią nacionalinių, ES ir euro zonos veiksmų, naudojant visus galimus svertus, priemones ir politikos strategijas, sistemą. Jie nutarė, kokių veiksmų reikia imtis valstybių narių lygmeniu, visų pirma išreikšdami tvirtą įsipareigojimą siekti strategijos „Europa 2020“ tikslų ir įgyvendinti konkrečioms šalims skirtas rekomendacijas;

               (4)

               2012 m. liepos 10 d. Taryba priėmė rekomendaciją (3) dėl Vokietijos 2012 m. nacionalinės reformų programos ir pateikė savo nuomonę dėl 2012–2016 m. Vokietijos stabilumo programos;

               (5)

               2012 m. lapkričio 28 d. Komisija priėmė metinę augimo apžvalgą, kuria pradedamas 2013 m. Europos ekonominės politikos koordinavimo semestras. Be to, 2012 m. lapkričio 28 d. Komisija pagal 2011 m. lapkričio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 1176/2011 dėl makroekonominių disbalansų prevencijos ir naikinimo (4) priėmė antrąją Įspėjimo mechanizmo ataskaitą, kurioje Vokietija nebuvo nurodyta kaip viena iš valstybių narių, dėl kurios reikės parengti nuodugnią apžvalgą;

               (6)

               vykdant Europos semestro veiklą, Europos Parlamentas buvo tinkamai įtrauktas remiantis Reglamentu (EB) Nr. 1466/97, ir 2013 m. vasario 7 d. priėmė rezoliuciją dėl užimtumo ir socialinių aspektų 2013 m. metinėje augimo apžvalgoje bei rezoliuciją dėl dalyvavimo rengiant 2013 m. metinę augimo apžvalgą;

               (7)

               2013 m. kovo 14 d. Europos Vadovų Taryba patvirtino prioritetus, kuriais turi būti užtikrintas finansinis stabilumas, fiskalinis konsolidavimas ir ekonomikos augimo skatinimo veiksmai. Ji pabrėžė, kad reikia vykdyti diferencijuotą, ekonomikos augimą skatinantį fiskalinį konsolidavimą, atkurti įprastas skolinimo ekonomikai sąlygas, skatinti ekonomikos augimą ir konkurencingumą, spręsti nedarbo problemą, šalinti socialines krizės pasekmes ir modernizuoti viešąjį administravimą;

               (8)

               2013 m. balandžio 12 d. Vokietija pateikė savo 2013 m. nacionalinę reformų programą, o 2013 m. balandžio 17 d. – savo 2012–2017 m. stabilumo programą. Siekiant atsižvelgti į abiejų programų sąsajas, jos vertintos vienu metu;

               (9)

               remdamasi stabilumo programos vertinimu pagal Reglamentą (EB) Nr. 1466/97, Taryba mano, kad viešieji finansai Vokietijoje iš esmės buvo patikimi ir kad vidutinės trukmės laikotarpio biudžeto tikslas buvo pasiektas. Makroekonominis scenarijus, kuriuo grindžiamos programoje pateiktos biudžeto projekcijos, yra tikėtinas. Stabilumo programos makroekonominės projekcijos iš esmės atitinka Komisijos tarnybų 2013 m. pavasario prognozę dėl ekonomikos augimo 2013 ir 2014 m. tempo bei struktūros ir Komisijos apskaičiavimus dėl Vokietijos potencialaus augimo lygio vidutinės trukmės laikotarpiu. Stabilumo programoje išdėstytos biudžeto strategijos tikslas – užtikrinti, kad ir toliau vidutinės trukmės laikotarpio tikslas būtų pasiektas. Stabilumo programoje patvirtintas ankstesnis –0,5 % BVP vidutinės trukmės laikotarpio tikslas. Vidutinės trukmės laikotarpio tikslas atitinka Stabilumo ir augimo pakto reikalavimus. Vokietija 2012 m. pasiekė struktūrinį biudžeto perviršį ir atitinkamai vidutinės trukmės laikotarpio tikslą. Remiantis stabilumo programa, (perskaičiuotas) (5) struktūrinis balansas išliks teigiamas 2013 ir 2014 m. (tai iš esmės atitinka Komisijos tarnybų 2013 m. pavasario prognozę), ir tai sudarė sąlygas laisvam savaiminių stabilizatorių veikimui. Vokietija 2012 m. taip pat tenkino Stabilumo ir augimo pakto išlaidų kriterijų. Remiantis stabilumo programoje pateikta informacija, valdžios sektoriaus išlaidų augimo norma, atmetus diskrecines pajamų priemones, 2013 m. viršys išlaidų kriterijų, tačiau 2014 m. jis nebus viršytas. Pagal stabilumo programą planuojama, kad bendroji skola sumažės iki 80½ % BVP 2013 m. ir po to mažės toliau.
               Po perviršinio deficito panaikinimo 2011 m. Vokietijoje šiuo metu yra pereinamasis laikotarpis, susijęs su skolos kriterijaus laikymusi, ir ji padarė pakankamą pažangą, kad laikytųsi skolos kriterijaus 2012 m. Jeigu stabilumo programa bus įgyvendinta kaip planuota, ji taip pat padarys pakankamą pažangą siekiant laikytis skolos kriterijaus 2013 m. ir jis bus pasiektas pereinamojo laikotarpio pabaigoje 2014 m. Apskritai deficito ir skolos tikslai atrodo realūs;

               (10)

               Vokietija įvykdė tik ribotas priemones, kad pagerintų viešųjų išlaidų sveikatos priežiūrai ir ilgalaikei priežiūrai veiksmingumą. Atrodo, kad ankstesnės sveikatos sektoriaus reformos pastangos ir šių metų ilgalaikės priežiūros reforma yra nepakankama siekiant suvaldyti numatomą išlaidų didėjimą ateityje. Atrodo, kad Vokietija laiku įgyvendina nacionalinius švietimo ir mokslinių tyrimų išlaidų tikslus, tačiau turėtų numatyti dar platesnio užmojo tolesnius tikslus, kad pasivytų novatoriškiausios ekonomikos šalis;

               (11)

               Vokietija nepakankamai išnaudoja augimą skatinančius pajamų šaltinius. Galima būtų susiaurinti gana platų ratą prekių ir paslaugų, kurioms šiuo metu taikoma sumažinta PVM norma, kuri šiuo metu yra 7 %, ir persvarstyti PVM administravimą, siekiant padidinti veiksmingumą, pagerinti mokesčių surinkimą ir kovoti su sukčiavimu. Pajamos iš periodinių turto mokesčių Vokietijoje ypatingai mažos – 0,5 % BVP 2011 m., palyginti su 1,3 % ES-27. Tai gali teikti galimybių padidinti pajamas iš savivaldybių nekilnojamojo turto mokesčio (Grundsteuer), visų pirma persvarstant mokesčių bazę;

               (12)

               nuo praėjusių metų rekomendacijos padaryta tam tikra pažanga įgyvendinant konstitucinę subalansuoto biudžeto (skolos stabdžio) taisyklę. Vis dėlto, atrodo, kad daugumoje žemių dar turi būti priimtos įgyvendinimo taisyklės, kad būtų užtikrintas veiksmingas skolos stabdžio taisyklės taikymas metinėje biudžeto procedūroje;

               (13)

               finansų sektoriuje įvykdytas didelis koregavimas ir sustiprinta reguliavimo ir priežiūros sistema. Dėl Komisijos valstybės pagalbos sprendimų toliau buvo restruktūrizuojami Landesbanken. Vis dėlto, atrodo, kad išlieka valdymo kliūčių rinka grindžiamam konsolidavimui bankų sektoriuje, kuris daro poveikį bendram finansų sektoriaus veiksmingumui;

               (14)

               Vokietija ėmėsi tik ribotų veiksmų, kad pašalintų dideles fiskalines paskatas antrajam šeimoje uždirbančiam asmeniui nedirbti, o galimybės naudotis visą dieną veikiančių vaikų priežiūros įstaigų ir mokyklų paslaugomis turėtų būti toliau didinamos. Vokietija padarė tam tikrą pažangą gerindama palankių sąlygų neturinčių asmenų mokymosi rezultatus, tačiau visos žemės turėtų toliau dėti daug pastangų, kad sukurtų visiems vienodas galimybes teikiančią mokymo sistemą. Politikos veiksmai mažinti didelį mokesčių pleištą mažai uždirbantiems asmenims iki šiol buvo riboti. Ilgalaikių bedarbių integracijos į darbo rinką priemonės turėtų būti išplėstos. Vokietija turėtų padaryti daugiau, kad sumažintų mažam darbo užmokesčiui taikomus didelius mokesčius ir socialinio draudimo įmokas. Reikia dėti daugiau pastangų siekiant pagerinti perėjimą nuo tam tikrų rūšių darbo sutarčių, kaip antai smulkių darbų, prie pastovesnių darbo sutarčių, kad būtų išvengta darbo rinkos segmentacijos. Nors realusis darbo užmokestis vis dar yra mažesnis už 2000 m. lygį (tai padėjo sumažinti nedarbo lygį nuo 8 % iki 5,5 %), nuo tada jis pradėjo dinamiškai didėti, nedarydamas neigiamo poveikio konkurencingumui. Kartu padidėjo darbo užmokesčio skirtumai;

               (15)

               Vokietija siekia kuo labiau riboti bendras ekonomines energetikos sistemos pertvarkymo išlaidas. Taip buvo pasiekti pirmi rezultatai, tačiau bendros išlaidos ir toliau didėjo ir išlieka didelių pavojų bei potencialių neveiksmingumo aspektų. Vokietija deda daug pastangų siekdama pagreitinti energijos tinklų plėtrą. Nepakankamai koordinuojama nacionalinė energetikos politika su kaimyninių šalių politika;

               (16)

               padėtis paslaugų sektoriuose nuo 2012 m. daug nepasikeitė ir vis dar yra apribojimų pradėti dirbti pagal tam tikrą profesiją ir ja verstis. Vokietija turėtų daryti daugiau, kad atvertų paslaugų sektorius, pašalindama nepagrįstus apribojimus ir kliūtis į juos patekti, taip sumažindama kainas ir padarydama paslaugas labiau įperkamas mažesnes pajamas gaunančių žmonių grupėms. Daugelyje amatų sektorių, įskaitant statybos, norint užsiimti verslu, vis dar yra reikalavimas turėti amato meistro pažymėjimą (Meisterbrief) arba atitinkamą kvalifikaciją. Statybos sektoriuje taip pat yra apribojimų, susijusių su komerciniais pranešimais ir leidimų procedūromis. Daugeliui laisvųjų profesijų taip pat taikomi teisinio statuso ir turimos akcijų dalies reikalavimai. Vokietija galėtų įvertinti, ar tokių pačių viešojo intereso tikslų nebūtų galima pasiekti ne tokiomis griežtomis reguliavimo priemonėmis. Reguliavimo tvarkos įvairovė žemėse taip pat rodo, kad dar yra galimybių nustatyti mažiausiai sunkinančius reguliavimo metodus ir juos pritaikyti visoje šalyje, sumažinant biurokratiją įmonėms. Veiksmingos konkurencijos lygis geležinkelių sektoriuje išliko žemas. Kalbant apie viešąjį pirkimą, Vokietijos valdžios institucijų skelbiamų sutarčių vertė pagal Sąjungos viešųjų pirkimų teisę yra labai maža. Dar nebaigtas teisėkūros procesas, skirtas persvarstyti teisės aktui, kuriuo draudžiamas konkurencijos ribojimas. Mažmeninės prekybos sektoriuje planavimo taisyklės gerokai apriboja naujų dalyvių patekimą į rinką;

               (17)

               atsižvelgdama į Europos semestrą, Komisija atliko išsamią Vokietijos ekonominės politikos analizę. Ji įvertino nacionalinę reformų programą ir stabilumo programą. Ji įvertino ne tik jų svarbą tvariai fiskalinei ir socialinei bei ekonominei Vokietijos politikai, bet ir tai, kaip laikomasi ES taisyklių ir gairių, nes ES lygio priemonėmis prisidedant prie būsimų nacionalinių sprendimų būtina stiprinti bendrą Sąjungos ekonomikos valdymą. Jos rekomendacijos atsižvelgiant į Europos semestrą pateiktos toliau išdėstytose 1–4 rekomendacijose;

               (18)

               atsižvelgdama į šį vertinimą, Taryba išnagrinėjo stabilumo programą ir savo nuomonę (6) visų pirma pateikė toliau išdėstytoje 1 rekomendacijoje;

               (19)

               atsižvelgdama į Europos semestrą, Komisija taip pat atliko visos euro zonos ekonominės politikos analizę. Ja remdamasi Taryba parengė konkrečias rekomendacijas valstybėms narėms, kurių valiuta yra euro (7). Kaip šalis, kurios valiuta yra euro, Vokietija taip pat turėtų užtikrinti, kad tos rekomendacijos būtų įgyvendintos visiškai ir laiku,

         REKOMENDUOJA Vokietijai 2013–2014 m. laikotarpiu imtis šių veiksmų:

               1.

               Kaip numatyta, išsaugoti patikimą fiskalinę būklę, užtikrinant, kad programos laikotarpiu būtų laikomasi vidutinės trukmės laikotarpio tikslo. Vykdyti augimui palankią fiskalinę politiką, dedant daugiau pastangų padidinti viešųjų išlaidų sveikatos priežiūrai ir ilgalaikei priežiūrai veiksmingumą, geriau integruojant priežiūros teikimą ir daugiau dėmesio skiriant prevencijai, reabilitacijai ir savarankiškam gyvenimui. Padidinti mokesčių sistemos veiksmingumą, visų pirma išplečiant PVM bazę ir persvarstant savivaldybių nekilnojamojo turto mokesčių bazę. Kiek įmanoma didinti augimą skatinančias išlaidas švietimui ir moksliniams tyrimams visais valdžios lygmenimis. Visose žemėse baigti nuosekliai įgyvendinti skolos stabdžio taisyklę, užtikrinant, kad stebėsenos procedūros ir koregavimo priemonės būtų įgyvendinamos laiku ir tinkamai.

               2.

               Išlaikyti sąlygas, kuriomis darbo užmokesčio augimu būtų palaikoma vidaus paklausa. Šiuo tikslu sumažinti didelius mokesčius ir socialinio draudimo įmokas, visų pirma mažai uždirbantiems asmenims, ir gerinti palankių sąlygų neturinčių asmenų mokymosi rezultatus. Išlaikyti tinkamas aktyvavimo ir integravimo priemones, visų pirma skirtas ilgalaikiams bedarbiams. Lengvinti perėjimą nuo netipinių užimtumo formų, kaip antai smulkių darbų, prie tvaresnių užimtumo formų. Imtis priemonių padidinti paskatas dirbti ir darbuotojų, visų pirma antrųjų šeimoje uždirbančių asmenų bei žemos kvalifikacijos darbuotojų, įsidarbinimo galimybes, taip pat siekiant padidinti jų pajamas. Šiuo tikslu pašalinti fiskalines paskatas antrajam šeimoje uždirbančiam asmeniui nedirbti ir toliau didinti galimybes naudotis visą dieną veikiančių vaikų priežiūros įstaigų ir mokyklų paslaugomis.

               3.

               Pagerinti savo energetikos politikos koordinavimą su kaimyninėmis šalimis ir kuo labiau riboti bendras ekonomines energetikos sistemos pertvarkymo išlaidas, visų pirma toliau persvarstant energetikos politikos priemonių, skirtų siekti atsinaujinančios energijos tikslų, veiksmingumą, bei tęsti veiksmus spartinti nacionalinių ir tarpvalstybinių elektros energijos ir dujų tinklų plėtrą.

               4.

               Imtis priemonių, kad būtų dar skatinama konkurencija paslaugų sektoriuose, įskaitant kai kuriuos amatus, visų pirma statybos sektoriuje, ir laisvąsias profesijas, siekiant paskatinti šalies augimo šaltinius. Imtis skubių veiksmų gerokai padidinti viešojo pirkimo procedūroms atvertų viešųjų sutarčių vertę. Priimti ir įgyvendinti paskelbtą teisėkūros reformą, siekiant pagerinti konkurencijos teisės, susijusios su konkurencijos apribojimais, vykdymą. Pašalinti planavimo apribojimus, kuriais nederamai apribojamas naujų dalyvių patekimas į mažmeninės prekybos sektorių. Imtis tolesnių priemonių likusioms kliūtims konkurencijai geležinkelių rinkose pašalinti. Dėti pastangas siekiant didinti konsolidavimą bankų sektoriuje, be kita ko, gerinant valdymo sistemą.

      Priimta Briuselyje 2013 m. liepos 9 d.

            Tarybos vardu

            Pirmininkas

         R. ŠADŽIUS

      (1)  OL L 209, 1997 8 2, p. 1.

      (2)  Toliau taikomos 2013 m. pagal 2013 m. balandžio 22 d. Tarybos sprendimą 2013/208/ES dėl valstybių narių užimtumo politikos gairių (OL L 118, 2013 4 30, p. 21).

      (3)  OL C 219, 2012 7 24, p. 35.

      (4)  OL L 306, 2011 11 23, p. 25.

      (5)  Pagal ciklą pakoreguotas balansas (atėmus vienkartines ir laikinąsias priemones), Komisijos tarnybų perskaičiuotas remiantis programoje pateikta informacija ir taikant bendrai sutartą metodiką.

      (6)  Pagal Reglamento (EB) Nr. 1466/97 5 straipsnio 2 dalį.

      (7)  Žr. šio Oficialiojo leidinio p. 97.


title: 2005 m. kovo 8 d. Tarybos rekomendacija, dėl patvirtinimo, kad Komisija Europos plėtros fondo (devintojo EPF) 2003 finansinių metų operacijas įvykdė

text:
               23.3.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 77/11

         TARYBOS REKOMENDACIJA
   2005 m. kovo 8 d.
   dėl patvirtinimo, kad Komisija Europos plėtros fondo (devintojo EPF) 2003 finansinių metų operacijas įvykdė
   (2005/253/EB)
   EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
   atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį,
   atsižvelgdama į AKR-EB partnerystės susitarimą, pasirašytą 2000 m. birželio 23 d. Kotonu (1),
   atsižvelgdama į Vidaus susitarimą dėl Bendrijos pagalbos finansavimo ir administravimo pagal AKR-EB partnerystės susitarimo finansinį protokolą (2), be kita ko įsteigiantį devintąjį Europos plėtros fondą (devintasis EPF), ypač į jo 32 straipsnio 3 dalį,
   atsižvelgdama į 2003 m. kovo 27 d. Finansinį reglamentą, taikomą 9-ajam Europos plėtros fondui (3), ypač į jo 96–103 straipsnius,
   išnagrinėjusi su devintojo EPF operacijomis susijusius 2003 m. gruodžio 31 d. pajamų ir išlaidų ataskaitą bei balansą, taip pat Audito Rūmų ataskaitą dėl 2003 finansinių metų kartu su Komisijos atsakymais (4),
   Kadangi:

               (1)

               Pagal minėto Vidaus susitarimo 32 straipsnio 3 dalį patvirtinimą, kad Komisija devintojo EPF finansinio valdymo užduotis įvykdė, teikia Europos Parlamentas, remdamasis Tarybos rekomendacija.

               (2)

               Komisija devintojo EPF 2003 finansinių metų operacijas įvykdė tinkamai,

         REKOMENDUOJA
   Europos Parlamentui patvirtinti, kad Komisija devintojo EPF 2003 finansinių metų operacijas įvykdė.

      Priimta Briuselyje, 2005 m. kovo 8 d.

            Tarybos vardu

            Pirmininkas

         J.-C. JUNCKER

      (1)  OL L 317, 2000 12 15, p. 3.

      (2)  OL L 317, 2000 12 15, p. 355.

      (3)  OL L 83, 2003 4 1, p. 1.

      (4)  OL C 293, 2004 11 30, p. 315.


title: 2015 m. liepos 14 d. Tarybos rekomendacija dėl 2015 m. Danijos nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2015 m. Danijos konvergencijos programos

text:
               18.8.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 272/36

         TARYBOS REKOMENDACIJA
   2015 m. liepos 14 d.
   dėl 2015 m. Danijos nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2015 m. Danijos konvergencijos programos
   (2015/C 272/10)
   EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
   atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 121 straipsnio 2 dalį ir 148 straipsnio 4 dalį,
   atsižvelgdama į 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei koordinavimo (1), ypač į jo 9 straipsnio 2 dalį,
   atsižvelgdama į Europos Komisijos rekomendaciją,
   atsižvelgdama į Europos Parlamento rezoliucijas,
   atsižvelgdama į Europos Vadovų Tarybos išvadas,
   atsižvelgdama į Užimtumo komiteto nuomonę,
   atsižvelgdama į Ekonomikos ir finansų komiteto nuomonę,
   atsižvelgdama į Socialinės apsaugos komiteto nuomonę,
   atsižvelgdama į Ekonominės politikos komiteto nuomonę,
   kadangi:

               (1)

               2010 m. kovo 26 d. Europos Vadovų Taryba pritarė Komisijos pasiūlymui įgyvendinti naują augimo ir darbo vietų kūrimo strategiją „Europa 2020“, grindžiamą geresniu ekonominės politikos koordinavimu. Strategija yra orientuota į tas svarbias sritis, kuriose reikia imtis veiksmų, kad būtų stiprinamas Europos tvaraus augimo ir konkurencingumo potencialas;

               (2)

               remdamasi Komisijos pasiūlymais, 2015 m. liepos 14 d. Taryba priėmė rekomendaciją dėl valstybių narių ir Sąjungos bendrų ekonominės politikos gairių, o 2010 m. spalio 21 d. – sprendimą dėl valstybių narių užimtumo politikos gairių (2). Abejos gairės kartu sudaro integruotas gaires, ir į jas valstybių narių buvo paprašyta atsižvelgti formuojant nacionalinę ekonominę ir užimtumo politiką;

               (3)

               2014 m. liepos 8 d. Taryba priėmė rekomendaciją (3) dėl 2014 m. Danijos nacionalinės reformų programos ir pateikė nuomonę dėl atnaujintos 2014 m. Danijos konvergencijos programos;

               (4)

               2014 m. lapkričio 28 d. Komisija priėmė metinę augimo apžvalgą, kuria pradedamas 2015 m. Europos ekonominės politikos koordinavimo semestras. Tą pačią dieną Komisija, remdamasi Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (ES) Nr. 1176/2011 (4), priėmė Įspėjimo mechanizmo ataskaitą, kurioje Danija nenurodyta kaip viena iš valstybių narių, dėl kurių reikės parengti nuodugnią apžvalgą;

               (5)

               2014 m. gruodžio 18 d. Europos Vadovų Taryba patvirtino prioritetus, pagal kuriuos reikia skatinti investuoti, sparčiau vykdyti struktūrines reformas ir vykdyti atsakingą augimui palankų fiskalinį konsolidavimą;

               (6)

               2015 m. vasario 26 d. Komisija paskelbė 2015 m. šalies ataskaitą dėl Danijos. Joje įvertinta Danijos pažanga įgyvendinant 2014 m. liepos 8 d. priimtas šaliai skirtas rekomendacijas;

               (7)

               2015 m. kovo 27 d. Danija pateikė 2015 m. nacionalinę reformų programą ir 2015 m. konvergencijos programą. Siekiant atsižvelgti į abiejų programų tarpusavio sąsajas, jos vertintos vienu metu;

               (8)

               šiuo metu Danijai taikoma Stabilumo ir augimo pakto prevencinė dalis. 2015 m. konvergencijos programoje Vyriausybė planuoja išplėsti nominalų deficitą nuo 1,6 % BVP 2015 m., kai toks rodiklis buvo grindžiamas dideliu nenumatytu pelnu, iki 2,6 % BVP 2016 m. Paskui Vyriausybė taip pat planuoja deficitą sumažinti, kad 2020 m. pasiektų subalansuotą biudžetą. Remiantis konvergencijos programa, Vyriausybė planuoja nuo 2016 m. laikytis vidutinio laikotarpio tikslo – 0,5 % BVP struktūrinio deficito. Remiantis konvergencijos programa, tikimasi, kad valdžios sektoriaus skolos santykis su BVP laipsniškai sumažės nuo 39,8 % BVP 2015 m. iki 36,7 % BVP 2020 m. Makroekonominis scenarijus, kuriuo grindžiamos šios biudžeto projekcijos, yra tikėtinas. Remiantis Komisijos 2015 m. pavasario prognoze, tikimasi, kad 2015 m. struktūrinis balansas atitiks vidutinio laikotarpio tikslą. Vis dėlto, remiantis šia prognoze, esama rizikos, kad 2016 m. bus kiek nukrypta nuo vidutinio laikotarpio tikslo, grynųjų išlaidų augimui 0,3 % BVP viršijus išlaidų kriterijų. Nors tikimasi, kad šis nuokrypis bus laikinas, nes 2016 m. grynųjų išlaidų augimui poveikio turi su pensijų santaupų apmokestinimu susijusių vienkartinių priemonių laipsniškas nutraukimas, 2016 m. gali reikėti papildomų priemonių. Remdamasi konvergencijos programos vertinimu ir atsižvelgdama į Komisijos 2015 m. pavasario prognozę, Taryba mano, kad, kaip tikimasi, Danija iš esmės laikysis Stabilumo ir augimo pakto nuostatų;

               (9)

               ilgalaikė tinkamai kvalifikuotos darbo jėgos pasiūla yra Danijos tvaraus augimo sąlyga. Pradėjusi 2014 m. aktyvios darbo rinkos politikos reformą Danija padarė pažangą gerindama darbo rinkos paribyje esančių asmenų įsidarbinimo galimybes. Reforma dar tik pradedama įgyvendinti ir jos rezultatus reikia stebėti. Vis dar reikalingos papildomos priemonės labiausiai iš darbo rinkos išstumtų asmenų atžvilgiu, atsižvelgiant į Carsteno Kocho II ekspertų grupės rekomendacijas. Ši problema labiausiai paliečia menkai išsilavinusius, nedidelę patirtį darbo rinkoje turinčius, jaunus ir migrantų kilmės asmenis. Apskritai vis dar nepakankamai panaudojamas migrantų kilmės asmenų potencialas darbo rinkoje. Nepaisant didelių išlaidų švietimui Danijoje, mokymosi rezultatai yra tik vidutiniški, visų pirma migrantų kilmės moksleivių. Šią problemą siekiama spręsti pradinio ir pagrindinio ugdymo sistemos bei profesinio rengimo ir mokymo sistemos reforma. Reikia visiškai įgyvendinti šias reformas, kad pagerėtų švietimo rezultatai;

               (10)

               siekiant sustiprinti Danijos ekonomikos atsigavimą labai svarbu padidinti konkurencingumą. Šiuo požiūriu labai svarbus produktyvumo augimas, o jis per pastaruosius du dešimtmečius apskritai buvo silpnas ir jam poveikio turėjo kliūtys patekti į rinką bei reguliavimo našta į vidaus rinką orientuotuose paslaugų sektoriuose. Produktyvumo komisija nustatė, kad produktyvumą galima padidinti statybų ir mažmeninės prekybos sektoriuose. Mažmeninės prekybos subjektus reglamentuojančios normos yra labai griežtos ir nesiimta jokių veiksmų joms sušvelninti. Statybų sektoriuje taikomos griežtos statybos taisyklės ir daug sertifikavimo schemų. 2014 m. lapkričio mėn. Vyriausybė pateikė statybų strategiją. Joje išdėstyti geri ketinimai, pavyzdžiui, supaprastinti taisykles, racionalizuoti statybos leidimo prašymų techninius elementus, pradėti taikyti tarptautinius standartus, suderinti nacionalinius standartus ir sutrumpinti statybos leidimų išdavimo laikotarpį. Tačiau strategija dar turi būti visapusiškai įgyvendinta taikant konkrečias priemones. Vis dar dubliuojasi leidimų išdavimo ir sertifikavimo schemos, kurios tam tikrais atvejais taip pat taikomos laikinam tarpvalstybinių paslaugų teikimui. Be to, ne visada atsižvelgiama į kitose valstybėse narėse išduotus leidimus ir sertifikatus, kai paslaugų teikėjai nori įsteigti savo verslą Danijoje;

               (11)

               atsižvelgdama į Europos semestrą, Komisija atliko išsamią Danijos ekonominės politikos analizę ir ją paskelbė 2015 m. šalies ataskaitoje. Ji taip pat įvertino konvergencijos programą ir nacionalinę reformų programą ir veiksmus, kurių imtasi atsižvelgiant į rekomendacijas, skirtas Danijai ankstesniais metais. Komisija įvertino ne tik jų svarbą tvariai fiskalinei ir socialinei bei ekonominei Danijos politikai, bet ir tai, kaip laikomasi ES taisyklių ir gairių, nes ES lygio priemonėmis prisidedant prie būsimų nacionalinių sprendimų būtina stiprinti bendrą Sąjungos ekonomikos valdymą. Jos rekomendacijos atsižvelgiant į Europos semestrą pateiktos toliau išdėstytose 1–2 rekomendacijose;

               (12)

               atsižvelgdama į šį vertinimą, Taryba išnagrinėjo konvergencijos programą ir savo nuomonę (5) visų pirma pateikė toliau išdėstytoje 1 rekomendacijoje,

         REKOMENDUOJA Danijai 2015–2016 m. imtis šių veiksmų:

               1.

               2016 m. vengti nuokrypio nuo vidutinio laikotarpio biudžeto tikslo.

               2.

               Padidinti produktyvumą, visų pirma į šalies rinką orientuotuose paslaugų sektoriuose, įskaitant mažmeninės prekybos ir statybos sektorius. Sumažinti mažmeninės prekybos subjektams taikomus apribojimus ir imtis tolesnių priemonių siekiant panaikinti likusias kliūtis statybų sektoriuje, nulemtas leidimų išdavimo ir sertifikavimo schemų.

      Priimta Briuselyje 2015 m. liepos 14 d.

            Tarybos vardu

            Pirmininkas

         P. GRAMEGNA

      (1)  OL L 209, 1997 8 2, p. 1.

      (2)  Toliau taikomos pagal 2014 m. gegužės 6 d. Tarybos sprendimą 2014/322/ES dėl valstybių narių užimtumo politikos gairių 2014 m. (OL L 165, 2014 6 4, p. 49).

      (3)  2014 m. liepos 8 d. Tarybos rekomendacija dėl 2014 m. Danijos nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2014 m. Danijos konvergencijos programos (OL C 247, 2014 7 29, p. 17).

      (4)  2011 m. lapkričio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 1176/2011 dėl makroekonominių disbalansų prevencijos ir naikinimo (OL L 306, 2011 11 23, p. 25).

      (5)  Pagal Reglamento (EB) Nr. 1466/97 9 straipsnio 2 dalį.