title: 2005 m. balandžio 6 d. Komisijos rekomendacija, dėl plačiajuosčio elektroninio ryšio elektros perdavimo linijomis (Tekstas svarbus EEE)

text:
               12.4.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 93/42

      KOMISIJOS REKOMENDACIJA

   2005 m. balandžio 6 d.
   dėl plačiajuosčio elektroninio ryšio elektros perdavimo linijomis
   (Tekstas svarbus EEE)
   (2005/292/EB)
   EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA,
   atsižvelgdama į 2002 m. kovo 7 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2002/21/EB dėl elektroninių ryšių tinklų ir paslaugų bendrosios reguliavimo sistemos (Pagrindų direktyva) (1), ypač į jos 19 straipsnio 1 dalį,
   kadangi:

               (1)

               Šia rekomendacija siekiama užtikrinti skaidrias, proporcingas ir nediskriminuojančias sąlygas įdiegti ryšių elektros perdavimo linijomis sistemas ir pašalinti visas netinkamas su reguliavimu susijusias kliūtis. Elektros perdavimo linijų ryšių sistemos apima įrangą ir tinklus.

               (2)

               ES elektroninių ryšių reguliavimo sistema siekiama sukurti sąlygas konkurencingam elektroninių ryšių tinklų ir paslaugų teikimui ir užtikrinti, kad naudotojai gautų geriausią pasirinkimą, kainą ir kokybę. Nacionalinės valdžios institucijos siekia skatinti konkurenciją elektroninių ryšių tinklų srityje, kuri apima ryšių elektros perdavimo linijomis tinklus. Todėl jos turėtų pašalinti visas nepagrįstas su reguliavimu susijusias kliūtis, ypač komunalinių paslaugų įmonėms, įrengti ir valdyti elektroninių ryšių tinklus per savo elektros perdavimo linijas.

               (3)

               Ryšių elektros perdavimo linijomis sistemų įrengimas priklauso tik nuo bendro leidimo pagal 2002 m. kovo 7 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2002/20/EB dėl elektroninių ryšių tinklų ir paslaugų leidimo (Leidimų direktyvą) (2). Dėl to, kai reikia, gali atsirasti įpareigojimai, numatyti 1989 m. gegužės 3 d. Tarybos direktyvoje 89/336/EEB dėl valstybių narių įstatymų, susijusių su elektromagnetiniu suderinamumu, suderinimo (EMC direktyva) (3), 1999 m. kovo 9 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvoje 1999/5/EB dėl radijo ryšio įrenginių ir telekomunikacijų galinių įrenginių bei abipusio jų atitikties pripažinimo (Galinių įrenginių direktyvoje) (4), Pagrindų direktyvoje, 2002 m. kovo 7 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvoje 2002/22/EB dėl universaliųjų paslaugų ir paslaugų gavėjų teisių, susijusių su elektroninių ryšių tinklais ir paslaugomis (Universaliųjų paslaugų direktyvoje) (5), pavyzdžiui, dėl naudojimosi ryšiu ekstremaliais atvejais bei tinklo vientisumo. Siekiant išvengti diskriminacijos, kryžminio subsidijavimo ir kitokių konkurencijos iškraipymų, kai kurioms įmonėms taip pat gali būti privalomi įpareigojimai pagal 2003 m. birželio 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2003/54/EB dėl elektros energijos vidaus rinkos bendrųjų taisyklių, panaikinančią Direktyvą 96/92/EB (6), kad būtų atskirai vedamos su elektros tiekimu nesusijusios veiklos, pavyzdžiui, ryšių elektros perdavimo linijomis, konsoliduotos finansinės ataskaitos.

               (4)

               Ryšių elektros perdavimo linijomis tinklai yra kabeliniai tinklai ir todėl jie yra valdomos informacijos perdavimo priemonės. Jie perdavimui nenaudoja radijo dažnių, kaip apibrėžta Leidimų direktyvos B priede arba 2002 m. kovo 7 d. Europos Parlamento ir Tarybos sprendime 676/2002/EB dėl radijo spektro politikos teisinio reguliavimo pagrindų Europos bendrijoje (7).

               (5)

               Ryšių elektros perdavimo linijomis sistemos patenka į EMS direktyvos taikymo sritį. Terminas „aparatai“, kaip apibrėžta EMC direktyvoje, – tai visi elektriniai ir elektroniniai prietaisai kartu su įranga bei įrengimais, turinčiais elektrines ir (arba) elektronines sudedamąsias dalis. Ryšių elektros perdavimo linijomis sistemos yra laikomos stacionariaisiais įrengimais ir gali būti naudojamos tik jei atitinka šią direktyvą.

               (6)

               Ryšių elektros perdavimo linijomis sistemų kabeliai jau gali būti naudojami kitais tikslais ir tinklus gali tekti nuolat keisti. Šios charakteristikos bei nepageidaujama spinduliuotė laidų sistemose, reiškia, kad nėra praktiška atlikti matavimus visoje sistemoje ir ex post modelis laidinių sistemų radijo trukdžių radijo ryšio sistemoms valdymui yra tinkamas, atitinkantis EMC direktyvą. Todėl tinklas, sudarytas iš įrangos, atitinkančios EMC direktyvą ir naudojamas pagal tikslinę paskirtį, įdiegtas ir eksploatuojamas pagal gerą inžinerinę praktiką, atitinkančią pagrindinius EMC direktyvos reikalavimus, turėtų būti laikomas atitinkančiu EMC direktyvos reikalavimus. Dokumentuota gera inžinerinė praktika turėtų apimti tikslinius in-situ matavimus, parodančius, kad EMC direktyvos tikslai dėl nepageidaujamos spinduliuotės yra įgyvendinti, ypač situacijose, kur yra didesnė radijo trukdžių atsiradimo tikimybė.

               (7)

               Šis požiūris neturi užkirsti kelio valstybėms narėms, remiantis EMC Direktyvos 6 straipsniu, imtis su sauga susijusių specialių priemonių pradedant eksploatuoti ar naudojant įrangą, kuria siekiama apsaugoti viešuosius telekomunikacijų tinklus arba priėmimo ar perdavimo stotis, naudojamas saugos tikslais spektro požiūriu aiškiai apibrėžtose situacijose.

               (8)

               Jei atitinkamos šalys negali pašalinti ryšių elektros perdavimo linijomis sistemos sukeltų radijo trukdžių, kompetentingos institucijos turėtų pareikalauti įrodymų dėl atitinkamų sistemų suderinamumo ir, jei reikia, pradėti tolimesnį tyrimą. Šiuo tyrimu taip pat turėtų būti patikrinta, ar sistema atitinka EMC direktyvą. Jei nustatytas neatitikimas, kompetentingos institucijos turėtų taikyti proporcingas, nediskriminuojančias ir skaidrias priverstines poveikio priemones, kad sistema atitiktų EMC direktyvos reikalavimus.

               (9)

               Jei sistema laikoma atitinkančia reikalavimus, tačiau vis tiek skleidžia žalingus radijo trukdžius, valstybių narių kompetentingos institucijos, siekdamos pašalinti šiuos trukdžius, turėtų imtis specialių priemonių pagal EMC direktyvos 6 straipsnį. Priemonės turi būti proporcingos, nediskriminuojančios ir skaidrios. Nagrinėdamos priemonių proporcingumą, valstybės narės turi atsižvelgti į susijusių paslaugų ekonominius ir socialinius aspektus. Valstybės narės taip pat gali atsižvelgti į šiuolaikinės ryšių elektros perdavimo linijomis įrangos technines galimybes, leidžiančias laiku pašalinti radijo trukdžius, naudojant vadinamąjį „įrėžį“, kuris sumažina spinduliuotę konkrečiais trukdančiais dažniais ir konkrečiose vietose.

               (10)

               Siekiant kad priverstinės poveikio priemonės arba specialios priemonės pagal EMC direktyvos 6 straipsnį būtų taikomos nuosekliai, kompetentingos institucijos turėtų keistis informacija tarpusavyje ir su Komisija.

               (11)

               Laikantis šio požiūrio, kartu su reguliariais ir detaliais pranešimais apie radijo trukdžius, bus galima surinkti daugiau bandymų rezultatų ir patirties ryšių elektros perdavimo linijomis tinklų srityje, ypač siekiant apsaugoti radijo spektro naudojimą. Pranešimai iš pradžių turėtų būti siunčiami kas pusmetį, tačiau tai gali būti pakeista, priklausomai nuo gautų rezultatų.

               (12)

               2001 m. Komisija pakvietė Europos Standartizacijos Organizacijas (ESO) sukurti suderintų Europos laidinių tinklų standartų projektą, įtraukiant skaitmeninę abonento liniją (DSL), bendraašį kabelį, vietinį tinklą (angl. Ethernet) ir ryšių elektros perdavimo linijomis tinklus (8). Tačiau ESO darbas dar nėra baigtas. Siekiant paspartinti suderinto Europos laidinių tinklų ir aparatų standarto kūrimą, nacionalinės valdžios institucijos turėtų stebėti vykstančius pokyčius artimai bendradarbiaudamos su rinkos dalyviais.

               (13)

               Buvo konsultuotasi su Ryšių komitetu pagal procedūrą, numatytą Pagrindų direktyvos 22 straipsnio 2 dalyje,

         ŠIUO DOKUMENTU REKOMENDUOJA:

               1)

               Valstybės narės turėtų taikyti šias sąlygas ir šiuos principus viešųjų plačiajuosčio ryšio elektros perdavimo linijomis sistemų teikimui.

               2)

               Nepažeidžiant 3–5 punktų nuostatų, valstybės narės turėtų pašalinti visas nepagrįstas su reguliavimu susijusias kliūtis, ypač komunalinių paslaugų įmonėms, diegiant plačiajuosčio ryšio elektros perdavimo linijomis sistemas ir per šias sistemas teikiant elektroninių ryšių paslaugas.

               3)

               Kol standartai, kurie bus naudojami ryšių elektros perdavimo linijomis sistemų atitikties prielaidai nustatyti, bus suderinti pagal Direktyvą 89/336/EEB, valstybės narės turėtų laikyti suderintomis su šia direktyva ryšių elektros perdavimo linijomis sistemas, kurios:

                           —

                           yra sudarytos iš įrangos, atitinkančios direktyvos reikalavimus ir naudojamos pagal tikslinę paskirtį,

                           —

                           įrengtos ir eksploatuojamos pagal geros inžinerijos praktiką, atitinkančią esminius direktyvos reikalavimus.

                     Geros inžinerinės praktikos dokumentacija patikrinimo tikslais turėtų būti prieinama atitinkamoms nacionalinėms valdžios institucijoms visu sistemos veikimo laikotarpiu.

               4)

               Nustačius, kad ryšių elektros perdavimo linijomis sistemos sukelia žalingus radijo trukdžius, kurių atitinkamos šalys negali pašalinti, kompetentingos valstybės narės institucijos turėtų pareikalauti įrodymų dėl atitinkamų sistemų atitikties ir, jei reikia, pradėti tolimesnį tyrimą.

               5)

               Jei tyrimo metu nustatytas ryšių elektros perdavimo linijomis sistemos neatitikimas, kompetentingos institucijos turėtų nustatyti proporcingas, nediskriminuojančias ir skaidrias priverstines poveikio priemones, kad sistema atitiktų reikalavimus.

               6)

               Jei ryšių elektros perdavimo linijomis sistema atitinka reikalavimus, bet radijo trukdžiai išlieka, valstybės narės kompetentingos institucijos turėtų apsvarstyti galimybę imtis proporcingų, nediskriminuojančių ir skaidrių specialių priemonių pagal Direktyvos 89/336/EEB 6 straipsnį.

               7)

               Valstybės narės turėtų reguliariai pranešinėti Ryšių komitetui apie ryšių elektros perdavimo linijomis sistemų įdiegimą ir eksploatavimą jų teritorijoje. Tokiuose pranešimuose turėtų būti visi reikalingi duomenys apie trikdžių lygius (įskaitant matavimų duomenis, susijusius siųsto signalo lygius ir kitus duomenis, naudingus kuriant suderintą Europos standartą), problemas dėl radijo trukdžių ir visas su ryšių elektros perdavimo linijomis sistemomis susijusias priverstines poveikio priemones. Pirmasis toks pranešimas turi būti pateiktas 2005 m. gruodžio 31 d.

               8)

               Ši rekomendacija yra skirta valstybėms narėms.

      Priimta Briuselyje, 2005 m. balandžio 6 d.

            Komisijos vardu

         Viviane REDING

            Komisijos narė

      (1)  OL L 108, 2002 4 24, p. 33.

      (2)  OL L 108, 2002 4 24, p. 21.

      (3)  OL L 139, 1989 5 23, p. 19. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Direktyva 93/68/EEB (OL L 220, 1993 8 30, p. 1).

      (4)  OL L 91, 1999 4 7, p. 10. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 1882/2003 (OL L 284, 2003 10 31, p. 1).

      (5)  OL L 108, 2002 4 24, p. 51.

      (6)  OL L 176, 2003 7 15, p. 37. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Tarybos direktyva 2004/85/EB (OL L 236, 2004 7 7, p. 10).

      (7)  OL L 108, 2002 4 24, p. 1.

      (8)  Standartizacijos įgaliojimas skirtas CEN, CENELEC ir ETSI dėl elektromagnetinio suderinamumo (EMC) su EMC suderintuose telekomunikacijų tinklų standartuose, 2001 m. rugpjūčio 7 d. įgaliojimas M/313.


title: 2006 m. gruodžio 20 d. Europos Parlamento ir Tarybos rekomendacija dėl nepilnamečių ir žmogaus orumo apsaugos ir dėl atsakymo teisės, atsižvelgiant į Europos audiovizualinių ir internetinių informacinių paslaugų pramonės konkurencingumą

text:
               27.12.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 378/72

      EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REKOMENDACIJA

   2006 m. gruodžio 20 d.
   dėl nepilnamečių ir žmogaus orumo apsaugos ir dėl atsakymo teisės, atsižvelgiant į Europos audiovizualinių ir internetinių informacinių paslaugų pramonės konkurencingumą
   (2006/952/EB)
   EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
   atsižvelgdami į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 157 straipsnį,
   atsižvelgdami į Komisijos pasiūlymą,
   atsižvelgdami į Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę (1),
   pasikonsultavę su Regionų komitetu,
   laikydamiesi Sutarties 251 straipsnyje nurodytos tvarkos (2),
   kadangi:

               (1)

               Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos (3) („Chartija“) 1 straipsnyje įtvirtintas žmogaus orumo neliečiamumas, numatant, kad jis turi būti gerbiamas ir saugomas. Chartijos 24 straipsnyje numatyta, kad vaikai turi teisę į jų gerovei užtikrinti būtiną apsaugą ir globą, ir kad visuose viešųjų ar privačių institucijų veiksmuose, susijusiuose su vaikais, pirmiausia turi būti vadovaujamasi vaiko interesais.

               (2)

               Europos Sąjunga turėtų vykdyti savo politinius veiksmus taip, kad būtų išvengta bet kokių pagarbos žmogaus orumui principo pažeidimų.

               (3)

               Sąjungos lygiu turi būti priimtos teisėkūros priemonės dėl nepilnamečių fizinio, protinio ir dorovinio vystymosi, susijusio su visų audiovizualinių ir informacinių paslaugų turiniu, apsaugos ir dėl nepilnamečių apsaugos nuo prieigos prie netinkamų suaugusiems skirtų programų ar paslaugų.

               (4)

               Dėl nuolatinės naujų informacinių ir ryšių technologijų plėtros Bendrija privalo nedelsdama užtikrinti visišką ir pakankamą piliečių interesų apsaugą šioje srityje, viena vertus, užtikrindama laisvą informacinių paslaugų perdavimą ir teikimą, antra vertus, užtikrindama, kad jų turinys yra teisėtas, nepažeidžia pagarbos žmogaus orumui principo ir nekenkia visaverčiam nepilnamečių vystymuisi.

               (5)

               Bendrija jau ėmėsi priemonių audiovizualinių ir informacinių paslaugų sektoriuje siekdama sukurti sąlygas, būtinas užtikrinti laisvą televizijos transliacijų ir kitų informacinių paslaugų judėjimą laikantis laisvos konkurencijos bei saviraiškos ir informacijos laisvės principų, tačiau jos veiksmai šioje srityje turėtų būti ryžtingesni siekiant priimti priemones, kuriomis vartotojai būtų apsaugoti nuo diskriminacijos dėl lyties, rasės ar etninės kilmės, religijos ar tikėjimo, negalios, amžiaus ar seksualinės orientacijos kurstymo ir kuriomis būtų kovojama su tokia diskriminacija. Vykdant tokį veiksmą turėtų būti rasta pusiausvyra tarp žmogaus teisių apsaugos ir saviraiškos laisvės, visų pirma atsižvelgiant į valstybių narių pareigą pagal jų nacionalinius teisės aktus ir moralines nuostatas apibrėžti neapykantos ar diskriminacijos kurstymo sąvoką.

               (6)

               1998 m. rugsėjo 24 d. Tarybos rekomendacija 98/560/EB dėl Europos audiovizualinių ir informacinių paslaugų pramonės konkurencingumo vystymo skatinant nacionalines sistemas, skirtas pasiekti panašų ir veiksmingą nepilnamečių ir žmogaus orumo apsaugos lygį (4), yra pirmas Bendrijos lygio teisinis dokumentas, kurio 5 konstatuojamojoje dalyje nagrinėjami nepilnamečių ir žmogaus orumo apsaugos naudojantis viešai prieinamomis audiovizualinėmis ir informacinėmis paslaugomis, neatsižvelgiant į perdavimo priemones, klausimai. 1989 m. spalio 3 d. Tarybos direktyvos 89/552/EEB dėl valstybių narių įstatymuose ir kituose teisės aktuose išdėstytų nuostatų, susijusių su televizijos programų transliavimu, derinimo (5) (Televizijos be sienų direktyva) 22 straipsnyje jau buvo konkrečiai nagrinėtas nepilnamečių ir žmogaus orumo apsaugos vykdant televizijos programų transliavimą klausimas.

               (7)

               Siūloma, kad Taryba ir Komisija turėtų skirti ypatingą dėmesį šios rekomendacijos įgyvendinimui peržiūrėdama, vesdama derybas dėl naujų partnerystės susitarimų ar sudarydama naujus partnerystės susitarimus arba naujas bendradarbiavimo su trečiosiomis šalimis programas, atsižvelgdama į audiovizualinio turinio ir prieigos prie interneto kūrėjų, platintojų arba paslaugų teikėjų pasaulinį pobūdį.

               (8)

               Europos Parlamentas ir Taryba Sprendimu Nr. 276/1999/EB (6) patvirtino daugiametį Bendrijos veiksmų planą dėl saugesnio naudojimosi internetu skatinimo kovojant su neteisėtu ir žalingu turiniu pasauliniuose tinkluose („Saugesnio interneto veiksmų planas“).

               (9)

               Europos Parlamento ir Tarybos sprendimu Nr. 1151/2003/EB (7) Saugesnio interneto veiksmų planas buvo pratęstas dvejiems metams, o jo taikymo sritis iš dalies pakeista, įtraukiant priemones, skirtas skatinti keitimąsi informacija ir derinimą su atitinkamais nacionalinio lygio dalyviais, bei specialias nuostatas stojančiosioms šalims.

               (10)

               2000 m. birželio 8 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2000/31/EB dėl kai kurių informacinės visuomenės paslaugų, ypač elektroninės komercijos, teisinių aspektų vidaus rinkoje (8) paaiškinamos kai kurios teisinės sąvokos ir suderinami tam tikri aspektai, kad informacinės visuomenės paslaugų srityje būtų įmanoma visapusiškai pasinaudoti vidaus rinkos principais. Kai kurios Direktyvos 2000/31/EB nuostatos taip pat yra svarbios nepilnamečių ir žmogaus orumo apsaugai, ypač 16 straipsnio 1 dalies e punkto nuostata, pagal kurią valstybės narės ir Komisija turi skatinti elgesio kodeksų dėl nepilnamečių ir žmogaus orumo apsaugos rengimą.

               (11)

               Dėl naujų technologijų ir žiniasklaidos naujovių besikeičiant žiniasklaidos panoramai yra būtina mokyti vaikus, taip pat tėvus, mokytojus ir instruktorius veiksmingai naudotis audiovizualinėmis ir internetinėmis informacinėmis paslaugomis.

               (12)

               Apskritai audiovizualinio sektoriaus savireguliacija yra veiksminga papildoma, bet nepakankama nepilnamečių apsaugos nuo žalingo turinio informacijos priemonė. Europos audiovizualinės srities, grindžiamos saviraiškos laisve ir pagarba piliečių teisėms, raida turėtų būti pagrįsta nuolatiniu Europos ir valstybių narių teisės aktų leidėjų, reguliavimo institucijų, įmonių, asociacijų, piliečių ir pilietinės visuomenės veikėjų dialogu.

               (13)

               Viešųjų konsultacijų dėl 1997 m. birželio 30 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 97/36/EB, iš dalies keičianti Tarybos direktyvą 89/552/EEB dėl valstybių narių įstatymuose ir kituose teisės aktuose išdėstytų nuostatų, susijusių su televizijos programų transliavimu, derinimo (9) metu buvo pasiūlyta, kad būtinybė priimti su žiniasklaidos raštingumu susijusias priemones būtų numatyta Rekomendacijoje 98/560/EB.

               (14)

               Komisija skatina bendradarbiavimą ir dalinimąsi patirtimi bei geriausia praktika su savireguliacijos ir bendro reguliavimo organais, kurie atlieka audiovizualinio turinio vertinimą ir klasifikavimą, neatsižvelgiant į priemones, kuriomis jis perduodamas, siekiant, kad visi vartotojai, o ypač tėvai, mokytojai ir auklėtojai, galėtų pranešti apie neteisėtą turinį ir prieigą prie audiovizualinių ir internetinių informacinių paslaugų bei apie teisėtą turinį, kuris galėtų padaryti žalą nepilnamečių fiziniam, protiniam ar doroviniam vystymuisi.

               (15)

               Kaip buvo pasiūlyta viešųjų konsultacijų dėl Direktyvos 97/36/EB metu, pageidautina, kad atsakymo teisė arba lygiavertės teisių gynimo priemonės būtų taikomos visai internetinei žiniasklaidai ir kad būtų atsižvelgiama į konkrečius atitinkamų žiniasklaidos priemonių bei paslaugų ypatumus.

               (16)

               1995 m. spalio 5 d. Tarybos rezoliucijoje dėl moterų ir vyro įvaizdžio reklamoje ir žiniasklaidoje (10) valstybės narės ir Komisija raginamos imtis atitinkamų priemonių skatinant įvairiapusį ir tikrovišką vyrų ir moterų sugebėjimų bei potencialo visuomenėje vaizdavimą.

               (17)

               Komisija, teikdama pasiūlymą dėl Tarybos direktyvos, įgyvendinančios vienodo požiūrio į moteris ir vyrus principą dėl galimybės naudotis prekėmis bei paslaugomis ir prekių tiekimo bei paslaugų teikimo, pažymėjo, kad lyčių vaizdavimas žiniasklaidoje ir reklamoje kelia rimtų klausimų dėl vyrų ir moterų orumo apsaugos, tačiau padarė išvadą, kad, atsižvelgiant į kitas pagrindines teises, įskaitant žiniasklaidos laisvę ir pliuralizmą, nagrinėti šiuos klausimus tame pasiūlyme būtų netinkama, tačiau jame šie klausimai turėtų būti apibendrinti.

               (18)

               Audiovizualinių ir internetinių informacinių paslaugų pramonė valstybių narių lygiu turėtų būti skatinama tokioje žiniasklaidoje ir visoje reklamoje, įskaitant naujas reklamos technologijas, vengti bet kokio pobūdžio diskriminacijos dėl lyties, rasės ar etninės kilmės, religijos ar tikėjimo, negalios, amžiaus ar seksualinės orientacijos, ir kovoti su ja nepažeidžiant žodžio ar spaudos laisvės.

               (19)

               Ši rekomendacija apima technologijų naujoves ir papildo rekomendaciją 98/560/EB. Dėl technologijos pažangos jos taikymo sričiai priklauso audiovizualinės ir internetinės informacinės paslaugos, kuriomis visuomenė gali naudotis fiksuotais ar mobiliais elektroniniais tinklais.

               (20)

               Ši rekomendacija jokiu būdu netrukdo valstybėms narėms taikyti savo konstitucinių nuostatų, kitų teisės aktų ir teisinės praktikos saviraiškos laisvės klausimu.

         REKOMENDUOJA, KAD:
   I.   Valstybės narės, siekdamos skatinti audiovizualinių ir internetinių informacinių paslaugų pramonės vystymąsi, imtųsi reikiamų priemonių nepilnamečių ir žmogaus orumo apsaugai užtikrinti, teikiant visas audiovizualines ir internetines informacijos paslaugas, šiais būdais:

               1.

               apsvarstytų susijusių su internetine žiniasklaida priemonių dėl atsakymo teisės ar lygiaverčių teisių apsaugos priemonių įtraukimą į šalies įstatymus ar praktiką, tinkamai atsižvelgdamos į šalies įstatymų ir konstitucines nuostatas, neatmetant galimybės adaptuoti taikymo būdą, atsižvelgiant į kiekvieno žiniasklaidos tipo ypatumus;

               2.

               skatintų, siekiant paremti technologinių naujovių įsisavinimą, kaip papildomą priemonę esamoms teisinėms ir kitoms priemonėms, susijusioms su transliavimo paslaugomis, ir suderinamą su jomis, bei glaudžiai bendradarbiaujant su atitinkamomis šalimis:

                           a)

                           veiklą, kuri leistų nepilnamečiams atsakingai naudotis audiovizualinėms ir internetinėmis informacinėmis paslaugomis, ypač didinant tėvų, mokytojų ir instruktorių supratimą apie naujų paslaugų potencialą ir priemones, kuriomis jas galima padaryti saugias nepilnamečiams ir visų pirma pasitelkiant žiniasklaidos raštingumo ar žiniasklaidos švietimo programas ir, pavyzdžiui, mokyklose teikiant nuolatinį mokymą,

                           b)

                           veiklą, kuri padėtų, kai tai tikslinga ir būtina, nustatyti nepilnamečiams skirtą kokybišką turinį ir paslaugas, ir sudaryti galimybę jomis naudotis, įdiegiant prieigos priemones švietimo įstaigose ir viešose vietose,

                           c)

                           veiklą, kuria piliečiai būtų geriau informuojami apie interneto teikiamas galimybes;

                     galimų veiksmų, susijusių su žiniasklaidos raštingumu, pavyzdžiai nurodyti II priede;

               3.

               skatintų naujų ryšių priemonių, pavyzdžiui, interneto specialistų, tarpininkų ir vartotojų atsakingą požiūrį šiais būdais:

                           a)

                           skatinant audiovizualinių ir internetinių informacinių paslaugų pramonę, nepažeidžiant saviraiškos ar spaudos laisvės, teikiant visas audiovizualines ir internetines informacines paslaugas, vengti bet kokios diskriminacijos dėl lyties, rasės ar etninės kilmės, religijos ar įsitikinimų, negalios, amžiaus ar seksualinės orientacijos ir kovoti su ja;

                           b)

                           skatinant budrumą ir pranešimą apie neteisėtais laikomus tinklapius, nepažeidžiant Direktyvos 2000/31/EB;

                           c)

                           kartu su specialistais ir reguliavimo institucijomis nacionaliniu ir Bendrijos lygiu rengiant elgesio kodeksus;

               4.

               skatintų priemones, skirtas kovai su nelegalia veikla, kuri internete yra žalinga nepilnamečiams, ir tam, kad internetas taptų saugesne terpe; inter alia galėtų būti apsvarstytos šios priemonės:

                           a)

                           priimti paslaugų teikėjų kokybės ženklinimą, kad vartotojai galėtų lengvai patikrinti, ar tam tikras tiekėjas laikosi ar nesilaiko elgesio kodekso;

                           b)

                           nustatyti tinkamas, skirtas pranešti apie nelegalią ir (arba) įtartiną veiklą internete, priemones.

         II.   Audiovizualinių ir internetinių informacinių paslaugų pramonė ir kitos susijusios šalys:

               1.

               plėtotų pozityvias priemones nepilnamečių labui, įskaitant iniciatyvas, kurių tikslas –sudaryti jiems sąlygas naudotis audiovizualinėmis ir internetinėmis informacinėmis paslaugomis vengiant galimai žalingo turinio, pavyzdžiui naudojant filtravimo sistemas. Šios priemonės galėtų apimti derinimą valstybių narių reguliavimo, savireguliacijos ir bendro reguliavimo organams bendradarbiaujant bei keičiantis pažangiausia praktika, susijusia su tokiais klausimais kaip bendrųjų aprašomųjų ženklų ar įspėjimo pranešimų, rodančių amžiaus kategoriją ir (arba) turinio aspektus, dėl kurių jis rekomenduojamas tam tikram amžiui, sistema, kuri padėtų vartotojams įvertinti audiovizualinių ir internetinių informacinių paslaugų turinį. Tai būtų galima įgyvendinti III priede nurodytais veiksmais;

               2.

               ištirtų galimybę sukurti filtrus, kurie neleistų internetu skleisti informacijos, žeminančios žmogaus orumą;

               3.

               parengtų priemones, kuriomis būtų padidintas internetu platinamos medžiagos ženklinimo sistemų naudojimas;

               4.

               apsvarstytų veiksmingas priemones, skirtas vengti bet kokios diskriminacijos dėl lyties, rasės ar etninės kilmės, religijos ar įsitikinimų, negalios, amžiaus ar seksualinės orientacijos ir su ja kovoti audiovizualinių ir internetinių informacinių paslaugų srityje bei skatinti įvairiapusį ir tikrovišką vyrų ir moterų sugebėjimų bei potencialo visuomenėje vaizdavimą.

         PAŽYMI, KAD KOMISIJA:

               1.

               Atsižvelgdama į Bendrijos daugiametę programą (2005–2008 m.), kuria skatinamas saugesnis interneto ir naujų internetinių technologijų naudojimas, ketina skatinti informavimo veiklą, skirtą visiems Europos piliečiams, naudojantiems visas ryšių priemones, siekiant informuoti visuomenę apie interneto privalumus ir galimus pavojus, kaip atsakingai ir saugiai juo naudotis, kaip pateikti skundus ir kaip aktyvinti tėvų kontrolę. Konkrečios kampanijos galėtų būti skirtos tam tikroms tikslinėms grupėms, pvz., mokykloms, tėvų asociacijoms ir vartotojams;

               2.

               ketina ištirti galimybę Europoje įrengti nemokamą telefono liniją arba išplėsti veikiančią paslaugą, kad būtų suteikta pagalba interneto vartotojams nukreipiant juos pasinaudoti veikiančiais skundų pateikimo mechanizmais ir informacijos šaltiniais, taip pat teikiant informaciją tėvams apie filtravimo programinės įrangos veiksmingumą;

               3.

               ketina ištirti galimybę remti antrojo lygio bendro domeno vardo, pavyzdžiui, .KID.eu, skirto nuolat stebimoms tinklavietėms, kuriose būtų gerbiami nepilnamečiai ir jų teisės, įsteigimą;

               4.

               tęsia konstruktyvų dialogą su turinio teikėjų organizacijomis, vartotojų organizacijomis ir visomis suinteresuotomis šalimis;

               5.

               ketina sudaryti sąlygas ir remti savireguliacijos organų tinklų kūrimą ir jų keitimąsi patirtimi, siekiant įvertinti elgesio kodeksų veiksmingumą ir savireguliacija grindžiamas koncepcijas, kad būtų užtikrinta didžiausia įmanoma nepilnamečių apsauga;

               6.

               ketina pateikti Europos Parlamentui ir Tarybai valstybių narių pateikta informacija grindžiamą ataskaitą apie šioje rekomendacijoje nurodytų priemonių įgyvendinimą ir veiksmingumą, ir prireikus peržiūrėti šią rekomendaciją.

      Priimta Briuselyje, 2006 m. gruodžio 20 d.

            Europos Parlamento vardu

            Pirmininkas

         J. BORRELL FONTELLES

            Tarybos vardu

            Pirmininkas

         J. KORKEAOJA

      (1)  OL L 221, 2005 9 8, p. 87.

      (2)  2005 m. rugsėjo 7 d. Europos Parlamento nuomonė (OL C 193E, 2006 8 17, p. 217), 2006 m. rugsėjo 18 d. Tarybos bendroji pozicija (dar nepaskelbta Oficialiajame leidinyje) ir 2006 m. gruodžio 12 d. Europos Parlamento pozicija (dar nepaskelbta Oficialiajame leidinyje).

      (3)  OL C 364, 2000 12 18, p. 1.

      (4)  OL L 270, 1998 10 7, p. 48.

      (5)  OL L 298, 1989 10 17, p. 23. Direktyva su pakeitimais, padarytais Direktyva 97/36/EB Europos Parlamento ir Tarybos (OL L 202, 1997 7 30, p. 6).

      (6)  1999 m. sausio 25 d. Europos Parlamento ir Tarybos sprendimu Nr. 276/1999/EB, patvirtinančiame daugiametį Bendrijos veiksmų planą dėl saugesnio naudojimosi internetu skatinimo kovojant su neteisėtu ir žalingu turiniu pasauliniuose tinkluose (OL L 33, 1999 2 6, p. 1). Sprendimas su paskutiniais pakeitimais, padarytais Sprendimu Nr. 787/2004/EB (OL L 138, 2004 4 30, p. 12).

      (7)  2003 m. birželio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos sprendimą Nr. 1151/2003/EB, iš dalies pakeičiantį Sprendimą Nr. 276/1999/EB, patvirtinantį daugiametį Bendrijos veiksmų planą dėl saugesnio naudojimosi internetu skatinimo kovojant su neteisėtu ir žalingu turiniu pasauliniuose tinkluose (OL L 162, 2003 7 1, p. 1).

      (8)  OL L 178, 2000 7 17, p. 1.

      (9)  OL L 202, 1997 7 30, p. 60.

      (10)  OL C 296, 1995 11 10, p. 15.

      I PRIEDAS
      ORIENTACINĖS GAIRĖS, SKIRTOS NACIONALINIU LYGIU ĮGYVENDINTI NACIONALINĖS TEISĖS AR PRAKTIKOS PRIEMONES SIEKIANT UŽTIKRINTI ATSAKYMO TEISĘ AR LYGIAVERTES TEISIŲ GYNIMO PRIEMONES INTERNETINĖS ŽINIASKLAIDOS SRITYJE
      Tikslas: įdiegti vidaus teisės ir praktikos priemones siekiant užtikrinti atsakymo teisę ar lygiavertes teisių gynimo priemones internetinės žiniasklaidos srityje, tinkamai atsižvelgiant į šalies įstatymų ir konstitucines nuostatas ir neatmetant galimybės adaptuoti jos taikymą, atsižvelgiant į kiekvienos žiniasklaidos priemonės ypatumus.
      Terminas „žiniasklaida“ reiškia bet kokias informavimo priemones, kurių paskirtis — internetu visuomenei skleisti redaguotą informaciją, pavyzdžiui, laikraščiai, periodiniai leidiniai, radijas, televizija ar internetinės naujienų paslaugos.
      Neribojant valstybių narių priimtų kitų nuostatų pagal civilinę, administracinę ar baudžiamąją teisę, kiekvienas fizinis ar juridinis asmuo nepaisant jo nacionalinės priklausomybės, kurio teisėtiems interesams ir ypač reputacijai bei geram vardui turėjo įtakos leidinyje ar laidoje paskelbti numanomi faktai, turėtų turėti teisę atsakyti ar pasinaudoti kitomis lygiavertėmis teisių gynimo priemonėmis. Valstybės narės turėtų užtikrinti, kad pasinaudoti atsakymo teise ar lygiaverte teisių gynimo priemone nebūtų trukdoma nepagrįstomis nuostatomis ar sąlygomis.
      Atsakymo teisė arba lygiavertės teisų gynimo priemonės turėtų galioti internetinei žiniasklaidai, priklausančiai valstybės narės jurisdikcijai.
      Valstybės narės turėtų patvirtinti priemones, būtinas atsakymo teisei ar kitokioms lygiavertėms teisų gynimo priemonėms įtvirtinti, ir turėtų nustatyti naudojimosi jomis tvarką. Visų pirma jos turėtų užtikrinti, kad tam būtų numatytas pakankamai ilgas laikotarpis, o tvarka būtų tokia, kad fiziniai ar juridiniai asmenys, gyvenantys ar įsisteigę kitose valstybėse narėse, galėtų tinkamai pasinaudoti atsakymo teise ar kitomis lygiavertėmis teisių gynimo priemonėmis.
      Atsakymo teisė gali būti užtikrinta ne vien teisės aktais, bet ir bendro reguliavimo bei savireguliacijos priemonėmis.
      Atsakymo teisė yra itin tinkama teisių gynimo priemonė internetinėje aplinkoje, nes galima nedelsiant reaguoti esant ginčijamai informacijai, o techniniu požiūriu yra lengva drauge pateikti susijusių asmenų atsakymus. Tačiau po to, kai prašymas yra pagrindžiamas, atsakymas turėtų būti pateikiamas per priimtiną terminą tinkamu laiku ir būdu tam leidiniui ar laidai, dėl kurių šis skundas buvo pateiktas.
      Turėtų būti priimtos nuostatos dėl tvarkos, pagal kurią ginčai dėl pasinaudojimo atsakymo teise ar kitomis lygiavertėmis teisų gynimo priemonėmis galėtų būti perduodami teisminiam ar panašios nepriklausomos institucijos nagrinėjimui.
      Prašymas pasinaudoti atsakymo teise ar lygiavertėmis teisės apsaugos priemonėmis gali būti atmestas, jei pareiškėjas neturi teisėto intereso paskelbti atsakymą arba jei šis atsakymas turėtų baustinos veikos požymių, jei dėl jo turinio tiekėjas privalėtų atsakyti pagal civilinės teisės normas arba jei atsakymas peržengtų visuomenės priimtas padorumo ribas.
      Atsakymo teisė netrukdo asmenims, kurių teisės į orumą, garbę, reputaciją ar privatumą buvo pažeistos žiniasklaidos priemonėse, naudotis kitomis teisių gynimo priemonėmis.

      II PRIEDAS
      Galimų veiksmų, susijusių su žiniasklaidos raštingumu, pavyzdžiai:

                  a)

                  drauge su vaikų apsaugos asociacijomis tolesnis mokytojų ir auklėtojų švietimas interneto naudojimo švietimui mokykloje klausimu, kad būtų išlaikytas informuotumas apie galimus interneto pavojus, visų pirma susijusius su internetinių pokalbių svetainėmis ir forumais;

                  b)

                  specialaus mokymo apie internetą, skirto vaikams nuo labai ankstyvo amžiaus, įskaitant paskaitas, kuriose gali dalyvauti tėvai, įdiegimas;

                  c)

                  integruotas švietimo metodas, kuris yra mokyklinių ir žiniasklaidos raštingumo programų dalis, siekiant suteikti informaciją apie atsakingą interneto naudojimą;

                  d)

                  piliečiams skirtų nacionalinių kampanijų rengimas naudojant visas ryšių priemones siekiant suteikti informaciją apie atsakingą interneto naudojimą;

                  e)

                  informacijos paketų apie interneto keliamus pavojus („kaip saugiai naršyti internete“, „kaip išvengti nepageidaujamų pranešimų“) platinimas ir pagalbos telefonų linijų, kuriomis galima pranešti ar pateikti skundą dėl žalingo ar neteisėto turinio, steigimas;

                  f)

                  tinkamos priemonės, skirtos steigti ar pagerinti pagalbos telefonu linijų darbą, kad būtų lengviau pateikti skundus ir kad būtų galima pranešti apie žalingą arba neteisėtą turinį.

      III PRIEDAS
      Galimų veiksmų, kurių nepilnamečių labui gali imtis įmonės ir suinteresuotos šalys, pavyzdžiai:

                  a)

                  sistemingas vartotojų aprūpinimas veiksminga, atnaujinama ir lengvai naudojama filtravimo sistema, kai jie tampa paslaugų teikėjo teikiamos prieigos abonentais;

                  b)

                  siūlymas naudotis specialiai vaikams skirtomis paslaugomis, kurios turi automatinę filtravimo sistemą, valdomą paslaugų teikėjų ir mobiliojo ryšio operatorių;

                  c)

                  priemonių, kuriomis skatinama nuolat atnaujinti siūlomų tinklaviečių aprašymus, diegimas, kad būtų lengviau klasifikuoti tinklavietes ir vertinti jų turinį;

                  d)

                  užrašų, kuriais atkreipiamas dėmesys į esamą informaciją apie atsakingą interneto naudojimą, naudojimas visose paieškos programose ir pagalbos telefonu linijos.


title: 2011 m. gruodžio 9 d. Europos Centrinio Banko rekomendacija dėl Europos Centrinio Banko statistinės atskaitomybės reikalavimų išorės sektoriaus statistikos srityje (ECB/2011/24)

text:
               3.3.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 64/1

         EUROPOS CENTRINIO BANKO REKOMENDACIJA
   2011 m. gruodžio 9 d.
   dėl Europos Centrinio Banko statistinės atskaitomybės reikalavimų išorės sektoriaus statistikos srityje
   (ECB/2011/24)
   2012/C 64/01
   EUROPOS CENTRINIO BANKO VALDANČIOJI TARYBA,
   atsižvelgdama į Europos centrinių bankų sistemos ir Europos Centrinio Banko statutą, ypač į jo 5 straipsnio 1 dalį ir 34 straipsnio 1 dalies trečią įtrauką,
   atsižvelgdama į 1998 m. lapkričio 23 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 2533/98 dėl Europos Centrinio Banko renkamos statistinės informacijos (1), ypač į jo 4 straipsnį,
   kadangi:

               (1)

               Europos centrinių bankų sistemai (ECBS) savo uždaviniams vykdyti reikalingi išsamūs ir patikimi išorės sektoriaus statistikos duomenys, kuriuos sudaro mokėjimų balanso ir tarptautinių investicijų balanso statistika bei tarptautinių atsargų šablonas, parodantys pagrindinius straipsnius, darančius poveikį pinigų aplinkai bei valiutų rinkoms euro zonoje, ir eurų banknotų tarptautinio vežimo statistiniai duomenys. Šios srities Europos Centrinio Banko (ECB) statistiniai reikalavimai nustatyti 2011 m. gruodžio 9 d. Gairėse ECB/2011/23 dėl Europos Centrinio Banko statistinės atskaitomybės reikalavimų išorės sektoriaus statistikos srityje (2);

               (2)

               Europos centrinių bankų sistemos ir Europos Centrinio Banko statuto (toliau – ECBS statutas) 5 straipsnio 1 dalies pirmasis sakinys nustato, kad ECBS uždaviniams vykdyti ECB, padedamas nacionalinių centrinių bankų (NCB), renka reikiamą statistinę informaciją arba iš kompetentingų institucijų, išskyrus NCB, arba tiesiogiai iš ūkio subjektų. 5 straipsnio 1 dalies antrasis sakinys nustato, kad šiais tikslais jis bendradarbiauja su Sąjungos institucijomis, įstaigomis ar organais ir su valstybių narių ar trečiųjų šalių kompetentingomis institucijomis bei tarptautinėmis organizacijomis. 5 straipsnio 2 dalis numato, kad NCB, kiek tai įmanoma, vykdo 5 straipsnio 1 dalyje nustatytus uždavinius;

               (3)

               informaciją, kuri reikalinga ECB reikalavimams išorės sektoriaus statistikos srityje vykdyti, gali rinkti ir (arba) rengti ne NCB, o kitos kompetentingos institucijos. Todėl atliekant kai kuriuos šių gairių uždavinius reikia, kad ECB arba NCB bendradarbiautų su tokiomis kompetentingomis institucijomis, kaip nustatyta ECBS statuto 5 straipsnio 1 dalyje. Pagal Reglamento (EB) Nr. 2533/98 4 straipsnį valstybės narės turi pačios organizuoti veiklą statistikos srityje ir visapusiškai bendradarbiauti su ECBS, kad garantuotų ECBS statuto 5 straipsnyje nustatytų įsipareigojimų vykdymą;

               (4)

               tais atvejais, kai, vadovaujantis nacionalinėmis taisyklėmis ir nustatyta praktika, atskaitingieji subjektai turi teikti duomenis ne NCB, o kitoms kompetentingoms institucijoms, tokios institucijos ir jų atitinkami NCB turi bendradarbiauti tarpusavyje, kad užtikrintų ECB statistinių reikalavimų vykdymą. Informaciją, reikalingą išorės sektoriaus statistikos srityje, Airijoje renka ir rengia Central Statistics Office, o Maltoje – National Statistics Office. Kad įvykdytų pirmiau minėtus statistinės atskaitomybės reikalavimus, Central Bank of Ireland ir Central Statistics Office bei Central Bank of Malta ir National Statistics Office turėtų bendradarbiauti tarpusavyje. Toks bendradarbiavimas turėtų apimti nuolatinės duomenų perdavimo struktūros sukūrimą, nebent toks pat rezultatas jau pasiektas nacionalinės teisės aktais;

               (5)

               euro zonos mokėjimų balanso ir tarptautinių investicijų balanso statistinių duomenų bei tarptautinių atsargų šablono kokybė turėtų būti vertinama atsižvelgiant į ECB statistikos kokybės sistemą. NCB, bendradarbiaudami su kitomis kompetentingomis institucijomis, prireikus turėtų įvertinti kompetentingų institucijų teikiamų duomenų kokybę;

               (6)

               vadovaujantis Reglamento (EB) Nr. 2533/98 3a straipsniu ir Viešuoju Europos centrinių bankų sistemos įsipareigojimu dėl Europos statistikos, ECBS vystant, rengiant ir platinant Europos statistiką taikomi nešališkumo, objektyvumo, profesinio nepriklausomumo, ekonomiškumo, statistinių duomenų konfidencialumo, atskaitomybės naštos mažinimo ir labai geros rezultatų kokybės principai;

               (7)

               kadangi Gairėmis ECB/2011/23 panaikinamos Gairės ECB/2004/15, reikia pakeisti 2004 m. liepos 16 d. Rekomendaciją ECB/2004/16 dėl Europos Centrinio Banko statistinės atskaitomybės reikalavimų, taikomų mokėjimų balanso ir tarptautinių investicijų balanso statistikos srityje bei tarptautiniame atsargų šablone (3),

         PRIĖMĖ ŠIĄ REKOMENDACIJĄ:
   I   SKIRSNIS

      Apibrėžtys

   Šioje rekomendacijoje vartojami „išorės sektoriaus statistikos“, „mokėjimų balanso“, „tarptautinių investicijų balanso“ ir „tarptautinių atsargų šablono“ terminai atitinka Gairių ECB/2011/23 1 straipsnyje pateiktą reikšmę.
   II   SKIRSNIS

      Statistinės informacijos teikimas NCB

               1.

               Jeigu išorės sektoriaus statistikos duomenis patikima rinkti šios rekomendacijos adresatams, adresatai užtikrina, kad atitinkami išorės sektoriaus statistikos duomenys būtų laiku pateikiami atitinkamam NCB, kad pastarasis galėtų vykdyti Gairių ECB/2011/23 2, 3, 5 ir 6 straipsniuose nustatytus atskaitomybės reikalavimus.

               2.

               Ši informacija turėtų būti pateikiama vadovaujantis ECB statistikos standartais ir reikalavimais išorės sektoriaus statistikos srityje, kaip nustatyta Gairių ECB/2011/23 I, II, III, IV ir VI prieduose. Nepažeisdami Gairių ECB/2011/23 V priede nustatyto ECB stebėsenos uždavinio, šios rekomendacijos adresatai turėtų stebėti atitinkamam NCB teikiamos statistinės informacijos kokybę ir patikimumą.

         III   SKIRSNIS

      Nuolatinis bendradarbiavimas su atitinkamais NCB

   Šios rekomendacijos adresatai turėtų raštu nustatyti tinkamas bendradarbiavimo su jų atitinkamais NCB taisykles, kad užtikrintų nuolatinę duomenų perdavimo struktūrą, kuri atitiktų ECB statistikos standartus ir reikalavimus, nebent toks pat rezultatas jau pasiektas nacionalinės teisės aktais.
   IV   SKIRSNIS

      Baigiamosios nuostatos

               1.

               Šia rekomendacija nuo 2014 m. birželio 1 d. pakeičiama Rekomendacija ECB/2004/16.

               2.

               Nuorodos į Rekomendaciją ECB/2004/16 laikomos nuorodomis į šią rekomendaciją.

               3.

               Ši rekomendacija skirta Airijos Central Statistics Office ir Maltos National Statistics Office.

               4.

               Ši rekomendacija taikoma nuo 2014 m. birželio 1 d.

      Priimta Frankfurte prie Maino 2011 m. gruodžio 9 d.

            ECB Pirmininkas

         Mario DRAGHI

      (1)  OL L 318, 1998 11 27, p. 8.

      (2)  OL L 65, 2012 3 3, p. 1.

      (3)  OL C 292, 2004 11 30, p. 21.


title: 2011 m. lapkričio 23 d. Komisijos rekomendacija dėl tikslų, nurodytų pagal Komisijos reglamentą (ES) Nr. 691/2010 parengtuose veiklos rezultatų planuose, persvarstymo  Tekstas svarbus EEE

text:
               29.11.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 348/1

         KOMISIJOS REKOMENDACIJA
   2011 m. lapkričio 23 d.
   dėl tikslų, nurodytų pagal Komisijos reglamentą (ES) Nr. 691/2010 parengtuose veiklos rezultatų planuose, persvarstymo
   (Tekstas svarbus EEE)
   2011/C 348/01
   EUROPOS KOMISIJA,
   atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 100 straipsnio 2 dalį,
   atsižvelgdama į 2010 m. liepos 29 d. Komisijos reglamentą (ES) Nr. 691/2010, kuriuo nustatomas oro navigacijos paslaugų teikimo ir tinklo funkcijų veiklos rezultatų planas ir iš dalies keičiamas Reglamentas (EB) Nr. 2096/2005, nustatantis bendruosius oro navigacijos paslaugų teikimo reikalavimus (1), ypač į jo 13 straipsnio 3 dalį,
   kadangi:

               (1)

               Komisijos reglamente (ES) Nr. 691/2010, kuriuo nustatomas oro navigacijos paslaugų teikimo ir tinklo funkcijų veiklos rezultatų planas ir iš dalies keičiamas Reglamentas (EB) Nr. 2096/2005, nustatantis bendruosius oro navigacijos paslaugų teikimo reikalavimus, numatyta, kad valstybės narės turėtų priimti nacionalinius arba funkcinių oro erdvės blokų veiklos rezultatų planus, kuriuose būtų nustatomi privalomieji nacionaliniai arba funkcinių oro erdvės blokų lygmens tikslai, ir užtikrinti, kad jie būtų suderinami su visos Europos Sąjungos veiklos rezultatų tikslais. Jame taip pat numatyta, kad Komisija turėtų įvertinti, ar nacionaliniai ir funkcinių oro erdvės blokų tikslai suderinami su visos Europos Sąjungos veiklos rezultatų tikslais;

               (2)

               pagal Komisijos reglamento (ES) Nr. 691/2010 13 straipsnio 3 dalį Komisija gali nuspręsti atitinkamai (-oms) valstybei (-ėms) narei (-ėms) pateikti rekomendaciją priimti persvarstytus veiklos rezultatų tikslus;

               (3)

               2010 m. liepos 29 d. Komisija pagal Komisijos reglamento (ES) Nr. 691/2010 3 straipsnį paskyrė veiklos rezultatų vertinimo įstaigą, kuri padės jai įgyvendinti veiklos rezultatų planą;

               (4)

               Komisijos sprendimu 2011/121/ES priimti visos Europos Sąjungos 2012–2014 m. veiklos rezultatų tikslai (2), kuriais remiantis nustatomi nacionaliniai arba funkcinių oro erdvės blokų tikslai. Nustatyti trijų svarbiausių sričių – aplinkosaugos, pajėgumo ir ekonominio efektyvumo – veiklos rezultatų tikslai. Tačiau nereikalauta, kad per pirmąjį ataskaitinį laikotarpį valstybės narės nustatytų privalomus saugos ir aplinkosaugos tikslus;

               (5)

               savo nacionalinius planus, įskaitant bendrą Belgijos ir Liuksemburgo planą, valstybės narės Komisijai pateikė iki 2011 m. liepos 5 d. Danija ir Švedija Komisijai pateikė savo funkcinio oro erdvės bloko (Danijos ir Švedijos FAB) planą. Belgija, Prancūzija, Vokietija, Liuksemburgas, Nyderlandai ir Šveicarija Komisijai pateikė savo funkcinio oro erdvės bloko (FABEC) planą;

               (6)

               2011 m. liepos ir rugpjūčio mėn. veiklos rezultatų vertinimo įstaiga Komisijai padėjo vertinti nacionalinius ir funkcinių oro erdvės blokų planus ir 2011 m. rugsėjo 20 d. pateikė vertinimo ataskaitą;

               (7)

               veiklos rezultatų vertinimo įstaigos ataskaitoje atsižvelgta į sprendimo 2011/121/ES 3 straipsnyje išdėstytas prielaidas, viešai prieinamą ir Eurokontrolėje turimą informaciją, taip pat į nacionaliniuose ir funkcinių oro erdvės blokų planuose valstybių narių pateiktą informaciją;

               (8)

               kadangi saugos tikslams teikiama pirmenybė, funkcinių oro erdvės blokų planus ir tikslus Komisija vertino remdamasi reglamento (ES) Nr. 691/2010 III priede išdėstytais kriterijais, visų pirma pagal to priedo 1 dalies b punktą atsižvelgdama į kiekvienos valstybės narės bendrąją padėtį. Atsižvelgta ne tik į reglamente (ES) Nr. 691/2010 reikalaujamus veiklos rezultatų tikslus, bet ir į kitus veiklos rezultatų rodiklius ar tikslus, kurie gali būti įtraukti į planus valstybių narių ar funkcinių oro erdvės blokų iniciatyva;

               (9)

               Reglamento (ES) Nr. 691/2010 13 straipsnio 4 dalyje nurodyta tvarka valstybės narės turėtų priimti persvarstytus nacionalinius arba funkcinių oro erdvės blokų tikslus ir atitinkamas priemones tiems tikslams pasiekti;

               (10)

               persvarstant pajėgumo tikslus turėtų būti užtikrinama sąveika su tinklo valdytoju ir naudojamasi jo parama;

               (11)

               pagal Komisijos reglamento (EB) Nr. 1794/2006 (3) 13 straipsnio 4 dalį valstybės narės, remdamosi nacionaliniais arba funkcinių oro erdvės blokų veiklos rezultatų planais, įskaitant tokiuose planuose numatytus ekonominio efektyvumo tikslus, iki 2011 m. lapkričio 1 d. turėtų apskaičiuoti ataskaitinio laikotarpio vienetinius tarifus. Jei po 2011 m. lapkričio 1 d. priimami persvarstyti ekonominio efektyvumo tikslai, ataskaitinio laikotarpio vienetiniai tarifai turėtų būti perskaičiuojami pagal galutinai patvirtintus ekonominio efektyvumo tikslus;

               (12)

               paskelbus veiklos rezultatų vertinimo įstaigos ataskaitą kai kurios valstybės narės pareiškė ketinančios imtis reikalingų priemonių, kad, atsižvelgiant į rekomendacijoje išreikštą Komisijos požiūrį, būtų priimti persvarstyti veiklos rezultatų tikslai;

               (13)

               pagal Reglamento (ES) Nr. 691/2010 14 straipsnyje nurodytą procedūrą vertinant persvarstytus veiklos rezultatų tikslus, prireikus į šią rekomendaciją bus atsižvelgta;

               (14)

               pagal Reglamento (ES) Nr. 691/2010 13 straipsnio 3 dalį Komisija konsultavosi su valstybėmis narėmis, kurioms taikoma ši rekomendacija;

               (15)

               šioje rekomendacijoje numatytos priemonės atitinka Bendro dangaus komiteto nuomonę,

         PRIĖMĖ ŠIĄ REKOMENDACIJĄ:

               1.

               Šios rekomendacijos tikslas – pareikalauti, kad valstybės narės, atsižvelgdamos į veiklos rezultatų vertinimo įstaigos vertinimą ir į tai, kas pasiekta palaikant 5 dalyje nurodytus ryšius, kai reikia ir (arba) kai tinkama priimtų persvarstytus nacionaliniuose arba funkcinių oro erdvės blokų planuose nurodomus veiklos rezultatų tikslus, kurie atitiktų sprendimu 2011/121/ES priimtus visos Europos Sąjungos 2012–2014 m. (toliau – ataskaitinis laikotarpis) veiklos rezultatų tikslus ir kuriais būtų tinkamai prisidedama prie tų tikslų.

               2.

               Remdamasi veiklos rezultatų vertinimo įstaigos ataskaitoje pateiktomis rekomendacijomis, Komisija mano, kad:

                           a)

                           pajėgumo tikslai, kuriuos savo nacionaliniuose planuose nustatė Graikija, Ispanija, Austrija, Lenkija ir Jungtinė Karalystė, neatitinka visos Europos Sąjungos tikslų ir kad jais tinkamai neprisidedama prie šių tikslų;

                           b)

                           pajėgumo tikslas, kurį Vidurio Europos funkcinio oro erdvės bloko (FABEC) plane nustatė Belgija, Vokietija, Prancūzija, Liuksemburgas ir Nyderlandai, neatitinka visos Europos Sąjungos tikslų ir kad juo tinkamai neprisidedama prie šių tikslų;

                           c)

                           ekonominio efektyvumo tikslai, kuriuos savo nacionaliniuose planuose nustatė Bulgarija, Čekija, Vokietija, Estija, Airija, Ispanija (savo žemyninėje maršruto mokesčių zonoje), Prancūzija, Italija, Kipras, Latvija, Vengrija, Malta, Austrija, Portugalija, Suomija, Rumunija, Slovėnija, Slovakija, Švedija ir Jungtinė Karalystė, neatitinka visos Europos Sąjungos tikslų ir kad jais tinkamai neprisidedama prie šių tikslų.

               3.

               Prašoma, kad atitinkamos valstybės narės, nustatydamos persvarstytus veiklos rezultatų tikslus, užtikrintų, kad būtų atsižvelgta į veiklos rezultatų vertinimo įstaigos ataskaitoje pateiktas rekomendacijas.
               Konkrečiai, atsižvelgiant į kiekvienos valstybės narės aplinkybes:

                           a)

                           Graikija, Ispanija, Lenkija, Austrija ir Jungtinė Karalystė turėtų pagerinti savo pajėgumo tikslus, kad iki 2014 m. užtikrintų toliau nurodytas pamatines (Eurokontrolės apskaičiuotas ir veiklos rezultatų vertinimo įstaigos ataskaitoje naudojamas) arba mažesnes vertes:

                                       —

                                       Graikija – vidutinis skrydžio užlaikymas – 0,26 minutės,

                                       —

                                       Ispanija – vidutinis skrydžio užlaikymas – 0,31 minutės,

                                       —

                                       Lenkija – vidutinis skrydžio užlaikymas – 0,26 minutės,

                                       —

                                       Austrija – vidutinis skrydžio užlaikymas – 0,23 minutės,

                                       —

                                       Jungtinė Karalystė – vidutinis skrydžio užlaikymas – 0,27 minutės,

                           b)

                           Belgija, Vokietija, Prancūzija, Liuksemburgas ir Nyderlandai turėtų pagerinti FABEC pajėgumo tikslą, kad iki 2014 m. būtų užtikrinta pamatinė 0,4 minutės arba mažesnė vidutinio skrydžio užlaikymo vertė;

                           c)

                           2 dalies c punkte nurodytos valstybės narės turėtų imtis visų priemonių, kad per ataskaitinį laikotarpį dar labiau pagerintų nacionaliniuose arba funkcinių oro erdvės blokų planuose nurodomus ekonominio efektyvumo tikslus, visų pirma tokiose srityse kaip bendrųjų aplinkybių gerinimas, kapitalo sąnaudų ir papildomų išlaidų (ne skrydžių vadovams skirtų išlaidų) mažinimas, našumo didinimas ir investicijų racionalizavimas atsižvelgiant į funkcinių oro erdvės blokų sudarymą;

                           d)

                           Čekija, Vokietija, Estija, Airija, Ispanija, Prancūzija, Malta, Austrija, Slovakija, Suomija ir Jungtinė Karalystė turėtų persvarstyti prielaidas, kuriomis grindžiamas rizikos priedas (ir atitinkamai kapitalo grąža), ir turėtų pagrįsti didelį kapitalo sąnaudų padidėjimą;

                           e)

                           Bulgarija, Čekija, Estija, Prancūzija, Italija, Latvija, Vengrija, Malta, Portugalija, Rumunija, Slovėnija, Slovakija, Suomija ir Jungtinė Karalystė turėtų iš naujo įvertinti investicijų, reikalingų norint per ataskaitinį laikotarpį pasiekti veiklos rezultatų tikslus, dydį ir poreikį ir atsižvelgtų į galimybę jas racionalizuoti įgyvendinant funkcinių oro erdvės blokų arba regioninius projektus.

               4.

               Be 3 dalyje nurodytų rekomendacijų:

                           a)

                           prašoma, kad valstybės narės nacionaliniuose arba funkcinių oro erdvės blokų veiklos rezultatų planuose nurodytų, kiek investicijomis per ataskaitinį laikotarpį prisidedama prie veiklos rezultatų tikslų ir tų investicijų poveikį tiems tikslams, pateiktų nuorodas į veiklos modelius ir (arba) ekonominės naudos analizę ir apibūdintų jų svarbą Europos ATM pagrindiniam planui, visų pirma diegiant pirmąjį įgyvendinimo paketą (IP1). Ši informacija turėtų atitikti oro navigacijos paslaugų teikėjų verslo planuose, kaip nurodyta Komisijos reglamento (EB) Nr. 2096/2005 (4) I priedo 2 skirsnio 2 dalies b punkte, pateiktą informaciją;

                           b)

                           prašoma, kad valstybės narės pateiktų sąnaudų, kurios pagal reglamento (EB) Nr. 1794/2006 11a straipsnio 8 dalį gali būti laikomos nekontroliuojamomis, nustatymo prielaidas ir pagrindimą siekiant užtikrinti, kad ataskaitinio laikotarpio pabaigoje būtų lengviau padaryti būtinas pataisas;

                           c)

                           prašoma, kad funkcinio oro erdvės bloko valstybės narės, kurios nepatvirtino funkcinio oro erdvės bloko veiklos rezultatų plano ir tikslų, bendradarbiaudamos su veiklos rezultatų vertinimo įstaiga, Komisijai pateiktų apibendrintus funkcinio oro erdvės bloko veiklos rezultatų tikslus ir atskleistų suderinamumą su visos Europos Sąjungos veiklos rezultatų tikslais, kaip nurodyta reglamento (ES) Nr. 691/2010 5 straipsnio 3 dalyje.

               5.

               Komisija, bendradarbiaudama su veiklos rezultatų vertinimo įstaiga ir palaikydama dvišalius ir (arba) daugiašalius ryšius su valstybėmis narėmis, ketina stebėti, kaip įgyvendinama ši rekomendacija.

               6.

               Ši rekomendacija skirta valstybėms narėms.

      Priimta Briuselyje 2011 m. lapkričio 23 d.

            Komisijos vardu

         Siim KALLAS

            Pirmininko pavaduotojas

      (1)  OL L 201, 2010 8 3, p. 1.

      (2)  OL L 48, 2011 2 23, p. 16.

      (3)  OL L 341, 2006 12 7, p. 3.

      (4)  OL L 335, 2005 12 21, p. 13.


title: 2017 m. liepos 11 d. Tarybos rekomendacija, dėl 2017 m. Airijos nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2017 m. Airijos stabilumo programos

text:
               9.8.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 261/26

         TARYBOS REKOMENDACIJA
   2017 m. liepos 11 d.
   dėl 2017 m. Airijos nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2017 m. Airijos stabilumo programos
   (2017/C 261/07)
   EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
   atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 121 straipsnio 2 dalį ir 148 straipsnio 4 dalį,
   atsižvelgdama į 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei koordinavimo (1), ypač į jo 5 straipsnio 2 dalį,
   atsižvelgdama į 2011 m. lapkričio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 1176/2011 dėl makroekonominių disbalansų prevencijos ir naikinimo (2), ypač į jo 6 straipsnio 1 dalį,
   atsižvelgdama į Europos Komisijos rekomendaciją,
   atsižvelgdama į Europos Parlamento rezoliucijas,
   atsižvelgdama į Europos Vadovų Tarybos išvadas,
   atsižvelgdama į Užimtumo komiteto nuomonę,
   atsižvelgdama į Ekonomikos ir finansų komiteto nuomonę,
   atsižvelgdama į Socialinės apsaugos komiteto nuomonę,
   atsižvelgdama į Ekonominės politikos komiteto nuomonę,
   kadangi:

               (1)

               2016 m. lapkričio 16 d. Komisija priėmė metinę augimo apžvalgą, kuria pradedamas 2017 m. Europos ekonominės politikos koordinavimo semestras. 2017 m. kovo 9–10 d. Europos Vadovų Taryba patvirtino metinėje augimo apžvalgoje nustatytus prioritetus. 2016 m. lapkričio 16 d. Komisija pagal Reglamentą (ES) Nr. 1176/2011 priėmė įspėjimo mechanizmo ataskaitą, kurioje Airija nurodyta kaip viena iš valstybių narių, dėl kurių reikės parengti nuodugnią apžvalgą. Tą pačią dieną Komisija taip pat priėmė rekomendaciją dėl Tarybos rekomendacijos dėl euro zonos ekonominės politikos; tą rekomendaciją Europos Vadovų Taryba patvirtino 2017 m. kovo 9–10 d.2017 m. kovo 21 d. Taryba priėmė rekomendaciją dėl euro zonos ekonominės politikos (toliau – euro zonai skirta rekomendacija) (3);

               (2)

               kaip valstybė narė, kurios valiuta yra euro, atsižvelgdama į glaudžias ekonominės ir pinigų sąjungos šalių ekonomikos sąsajas, Airija turėtų užtikrinti, kad euro zonai skirta rekomendacija būtų visiškai ir laiku įgyvendinta, kaip nurodyta toliau išdėstytose 1–3 rekomendacijose;

               (3)

               2017 m. vasario 22 d. paskelbta 2017 m. Airijos ataskaita. Joje įvertinta Airijos pažanga, padaryta įgyvendinant 2016 m. liepos 12 d. Tarybos priimtas šaliai skirtas rekomendacijas, veiksmai, kurių Airija ėmėsi atsižvelgdama į ankstesniais metais priimtas šaliai skirtas rekomendacijas, ir Airijos pažanga siekiant nacionalinių tikslų pagal strategiją „Europa 2020“; Į ją įtraukti ir nuodugnios apžvalgos pagal Reglamento (ES) Nr. 1176/2011 5 straipsnį rezultatai, kurie taip pat buvo paskelbti 2017 m. vasario 22 d.;

               (4)

               Remdamasi savo analize, Komisija padarė išvadą, kad Airijoje yra susidarę makroekonominiai disbalansai. Visų pirma šiems disbalansams būdinga didelė išorės, valstybės ir privačiojo sektoriaus skola (tiek namų ūkių, tiek ne finansų bendrovių), todėl Airija neapsaugota nuo neigiamų sukrėtimų. Bankai vis dar susiduria su dideliu neveiksnių paskolų lygiu, tačiau yra gerai kapitalizuoti, ir jų pelningumas, nors vis dar mažas, palaipsniui didėja. Būsto kainos auga ir vis dar tebėra pasiūlos suvaržymų. Ne finansų bendrovių skola per 2015 m. sumažėjo, tačiau vis vien yra didesnė nei 2014 m. pabaigoje. Namų ūkių skola 2015 m. sumažėjo, o valstybės skola užtikrintai mažėja. Airijos neigiama grynoji tarptautinių investicijų pozicija iki 2015 m. sparčiai mažėjo, tačiau paskui vėl pradėjo didėti, iš dalies dėl lygio pasikeitimo 2015 m. Tačiau rizika vidaus sektoriaus išorės tvarumui, atrodo, negresia. Neveiksnių paskolų per praėjusius metus mažėjo, tačiau mažėjimo tempas 2016 m. pabaigoje šiek tiek sulėtėjo. Nekilnojamojo turto kainos 2015 m. toliau didėjo, tačiau šiuo metu nėra svarių pervertinimo įrodymų. Pastaraisiais metais buvo imtasi politikos priemonių siekiant šalinti visų rūšių disbalansą, į kurį buvo atkreiptas dėmesys, be kita ko, bankų sektoriuje (patobulinta reguliavimo sistema, imtasi priemonių siekiant spręsti didelio neveiksnių paskolų lygio problemą). Vyriausybė ėmėsi keleto svarbių priemonių siekdama spręsti nepakankamos pasiūlos būsto rinkoje problemą, tačiau prireiks laiko jų poveikiui pajusti;

               (5)

               Airija pateikė 2017 m. nacionalinę reformų programą 2017 m. balandžio 13 d., o 2017 m. stabilumo programą – 2017 m. gegužės 2 d. Siekiant atsižvelgti į jų tarpusavio sąsajas, abi programos vertintos vienu metu;

               (6)

               į atitinkamas konkrečioms šalims skirtas rekomendacijas atsižvelgta sudarant 2014–2020 m. Europos struktūrinių ir investicijų fondų (toliau – ESI fondai) programas. Kaip numatyta Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1303/2013 (4) 23 straipsnyje, Komisija, jei tai būtina siekiant remti atitinkamų Tarybos rekomendacijų įgyvendinimą, gali paprašyti valstybės narės peržiūrėti savo partnerystės sutartį ir susijusias programas bei pasiūlyti jų pakeitimų. Kaip naudotųsi šia nuostata, Komisija išsamiau nurodė Priemonių, kuriomis ESI fondų veiksmingumas siejamas su patikimu ekonomikos valdymu, taikymo gairėse;

               (7)

               šiuo metu Airijai taikoma Stabilumo ir augimo pakto prevencinė dalis ir pereinamojo laikotarpio skolos taisyklė. 2017 m. stabilumo programoje Vyriausybė numato, kad 2017 m. nominalus deficitas šiek tiek sumažės – iki 0,4 % BVP, o toliau laipsniškai mažės ir 2021 m. virs 1,0 % BVP pertekliumi. Vidutinės trukmės biudžeto tikslą – 0,5 % BVP struktūrinį deficitą – numatoma pasiekti nuo 2018 m. Stabilumo programoje numatoma, kad valdžios sektoriaus bendrosios skolos santykis su BVP sumažės iki 72,9 % 2017 m. ir toliau mažės iki 65,2 % 2020 m. Makroekonominis scenarijus, kuriuo grindžiamos tos biudžeto projekcijos, yra tikėtinas. Vis dėlto priemonės, kurių reikia norint pasiekti planuojamus deficito tikslus 2018 m. ir vėliau, nėra pakankamai konkretizuotos;

               (8)

               2016 m. liepos 12 d. Taryba rekomendavo Airijai 2017 m. užtikrinti 0,6 % BVP metinį fiskalinį koregavimą siekiant vidutinės trukmės biudžeto tikslo. Remiantis Komisijos 2017 m. pavasario prognoze, esama rizikos, kad 2016 m. ir 2017 m. laikotarpiu bus smarkiai nukrypta nuo rekomenduojamo fiskalinio koregavimo;

               (9)

               atsižvelgiant į fiskalinę Airijos padėtį, visų pirma jos skolą, numatoma, kad 2018 m. šalis toliau vykdys koregavimą siekdama vidutinės trukmės biudžeto tikslo – 0,5 % BVP struktūrinio deficito. Pagal bendrai sutartą koregavimo matricą taikant Stabilumo ir augimo paktą, tas koregavimas būtinas, kad grynųjų pirminių valdžios sektoriaus išlaidų (5) nominalusis augimas 2018 m. neviršytų 2,4 %. Tai atitiktų 0,6 % BVP metinį struktūrinį koregavimą. Remiantis išlaidų kriterijumi, koregavimas reikalingas siekiant atsižvelgti į orientacinio 10 metų potencialaus augimo tempo iškraipymą, kuris atsirado dėl itin didelio realiojo BVP augimo 2015 m. Komisijos taikytas metodas atitiko Airijos valdžios institucijų savo 2017 m. biudžeto skaičiavimuose taikytą metodą – ji rėmėsi vidutiniu 2014 m. ir 2016 m. potencialaus augimo rodikliu. Jeigu politika nesikeis, esama rizikos, kad 2017 m. ir 2018 m. laikotarpiu nuo to reikalavimo bus kiek nukrypta. Kartu prognozuojama, kad 2017 m. ir 2018 m. Airija laikysis pereinamojo laikotarpio skolos taisyklės. Apskritai Taryba mano, kad visų pirma 2017 m. reikės papildomų priemonių siekiant užtikrinti, kad būtų laikomasi Stabilumo ir augimo pakto nuostatų. Atsižvelgiant į Airijos dabartines ciklo sąlygas ir išaugusią išorės riziką, būtų apdairu bet kokias nenumatytas pajamas naudoti tolesniam valdžios sektoriaus bendrosios skolos santykio mažinimui. Tačiau, kaip numatyta Reglamente (EB) Nr. 1466/97, vertinant biudžeto planus ir rezultatus reikėtų atsižvelgti į valstybės narės biudžeto balansą pagal ciklo sąlygas. Kaip primenama Komisijos komunikate, kuris pridedamas prie šių konkrečioms šalims skirtų rekomendacijų, vertinant 2018 m. biudžeto planų projektus, o vėliau – 2018 m. biudžeto rezultatus, reikės tinkamai atsižvelgti į tikslą siekti fiskalinės krypties, kuri padėtų ir stiprintų vykstantį atsigavimą, ir užtikrinti Airijos viešųjų finansų tvarumą. Šiame kontekste Taryba atkreipia dėmesį į tai, kad Komisija ketina atlikti bendrą vertinimą pagal Reglamentą (EB) Nr. 1466/97, visų pirma atsižvelgdama į Airijos ciklinę padėtį;

               (10)

               nors ekonomika atsigauna patikimai, o gamybos apimtis ateinančiais metais turėtų didėti stabiliu tempu, perspektyvos tapo mažiau aiškios, ir tai kelia riziką vis dar silpniems viešiesiems finansams. Todėl reikėtų dėti daugiau pastangų, kad pajamos taptų atsparesnės ekonomikos svyravimams ir neigiamiems sukrėtimams. Šiuo tikslu reikėtų paankstinti pasiūlymo sukurti Lietingos dienos fondą (angl. Rainy-Day Fund) įgyvendinimą ir sumažinti priklausomybę nuo labai koncentruotų ir kintamų pajamų šaltinių. Ekonominio nestabilumo sąlygomis pajamų stabilumą didina subalansuota įvairių šaltinių mokesčių sudėtis ir platesnės mokesčių bazės. Vis dėlto pastaraisiais metais dėta nedaug pastangų išplėsti mokesčių bazę, o naujausiose mokesčių srities priemonėse daugiausia dėmesio buvo skirta mokesčių mažinimui ir lengvatoms. Paskelbta apie sistemingą įvairių prekių pardavimui taikomų lengvatinių PVM tarifų sąnaudų ir naudos įvertinimą, tačiau jis dar neatliktas. Periodiniai nekilnojamojo turto mokesčiai laikomi vienu iš ekonomikos augimui palankiausių pajamų šaltinių. Tačiau Airijos pajamos iš nekilnojamojo turto 2014 m. sudarė tik 1,0 % BVP, palyginti su 1,6 % Sąjungos vidurkiu. Laipsniškas turto vertės indeksavimas padėtų sušvelninti vietos nekilnojamojo turto mokesčio taikymą, išvengiant staigaus mokestinių įsipareigojimų padidėjimo, kai turtas bus perkainotas 2019 m. Skirtingas kelių eismo dalyviams taikomas dyzelino ir benzino apmokestinimas yra nepagrįstas aplinkosauginiu požiūriu;

               (11)

               anksčiau išsamiose išlaidų apžvalgose daugiausia dėmesio būdavo skiriama valdžios sektoriaus išlaidų mažinimui, kad būtų laikomasi bendrų fiskalinių tikslų. Išlaidų programų rezultatyvumas ir efektyvumas retai vertintas – tai galiausiai susilpnino daugiamečių išlaidų planų patikimumą. Tinkamai parengus išlaidų peržiūrą, laikantis bendrųjų euro grupės principų, pagerėtų išlaidų kontrolė ir atsirastų išteklių, kuriuos būtų galima skirti itin reikalingoms viešosioms investicijoms į ekonomikos augimo skatinimą. Atliekant išlaidų peržiūrą visų pirma turėtų būti vertinamas sveikatos priežiūros sektoriaus išlaidų efektyvumas. Airija pradėjo taikyti keletą svarbių veiksmingumą didinančių priemonių, pvz., su farmacijos pramone sudarė išlaidų mažinimo susitarimą, įdiegė finansų valdymo sistemą, e. sveikatos priemonę ir veikla grindžiamą finansavimą. Vis dėlto galėtų būti padaryta daugiau, pvz., stiprinant pirminės priežiūros tarpininkės vaidmenį mažinant pernelyg didelį Airijos ligoninių darbo krūvį. Visuotinės vienpakopės sveikatos priežiūros sistemos kūrimo veiksmai yra fragmentiški ir jiems trūksta visa apimančios vizijos;

               (12)

               dar yra sunkumų skatinant tvarų ir integracinį ekonomikos augimą, kuris būtų naudingas visoms visuomenės grupėms. 2017 m. balandžio mėn. nedarbo lygis siekė 6,4 % ir buvo mažesnis už Sąjungos vidurkį. Tačiau mažas daugelio namų ūkių darbo intensyvumas kelia susirūpinimą, kad ekonomikai toliau atsigaunant kai kurie asmenys lieka nuošalyje. 2013–2015 m. gyventojų, gyvenančių mažo arba labai mažo darbo intensyvumo namų ūkiuose, dalis sumažėjo 15 %, o bendras nedarbo lygis per tą patį laikotarpį sumažėjo 28 %. Apskritai gerovės sistema veikė tinkamai – skurdas ir nelygybė sumažėjo, be to, Airija ėmėsi priemonių užimtumui skatinti laipsniškai nutraukiant pašalpas ir papildomas išmokas. Tačiau tebėra kliūčių integraciniam augimui. Žemos, vidutinės ir aukštos kvalifikacijos darbuotojų užimtumo lygio skirtumai yra vieni didžiausių Sąjungoje. Kai kuriose srityse atsirado įgūdžių paklausos ir pasiūlos neatitiktis ir kvalifikuotų darbuotojų trūkumas, o kvalifikacijos kėlimo ir perkvalifikavimo galimybių nepakanka. Darbo rinkos ir socialinės problemos rodo, kad svarbu laikytis integruoto požiūrio į labiausiai nuo darbo rinkos nutolusių asmenų mokymą ir įtraukimą į darbo rinką. Be to, susirūpinimą tebekelia teikiamų vaikų priežiūros paslaugų kokybė, įskaitant galimybę naudotis visos dienos priežiūros paslaugomis. Grynosios vaikų priežiūros išlaidos, išreikštos darbo užmokesčio procentine dalimi, Airijoje yra vienos didžiausių Sąjungoje. Kokybiškų visos dienos vaikų priežiūros paslaugų prieinamumas ir kaina kliudo moterims dalyvauti darbo rinkoje ir varžo pastangas mažinti vaikų skurdą, kuris šiek tiek sumažėjo, tačiau tebėra aukštesnis už Sąjungos vidurkį;

               (13)

               siekiant skatinti ilgalaikį ir subalansuotą augimą būtina patenkinti infrastruktūros poreikius. Dėl ekonomikos krizės pasikeitė bendrų valdžios sektoriaus išlaidų sudėtis – pereita nuo investicijų prie einamųjų išlaidų. Tai, kad daug metų buvo smarkiai mažinamos valdžios sektoriaus investicijos, padarė neigiamą poveikį infrastruktūros tinkamumui ir kokybei. Valdžios sektoriaus išlaidų pokytis turėjo įtakos ir viešojo sektoriaus paramai moksliniams tyrimams ir technologinei plėtrai, o tai galėjo atsiliepti MVĮ konkurencingumui. Pagal viešąsias investicijas į mokslinius tyrimus ir technologinę plėtrą, išreikštas BVP procentine dalimi, Airija Sąjungoje užima 25-ą vietą. Didžiausių infrastruktūros trūkumų esama transporto, vandens paslaugų ir būstų sektoriuose. Pagrindinėse šalies miestų teritorijose naujų būstų paklausa šiuo metu gerokai viršija pasiūlą. Todėl gyvenamosios paskirties nekilnojamojo turto ir nuomos kainos ir toliau sparčiai auga, o dėl to savo ruožtu pastaruoju metu smarkiai padidėjo atskirtis dėl būsto ir padaugėjo benamių. Šiuo metu nėra būsto pervertinimo požymių, tačiau jei būsto pasiūlos apribojimai nebus pašalinti, jie gali sukelti makrofinansinę riziką. Aprūpinti naujais būstais reikiamose vietovėse padėtų nuoseklus ir laiku įgyvendinamas teritorijų planas;

               (14)

               Airijos ekonomika yra pasidalijusi į dvi grupes: Airijos subjektams priklausančias įmones (daugiausia mažąsias ir vidutines įmones) ir Airijoje veikiančias dideles tarptautines bendroves. Tarptautinių bendrovių ir Airijos subjektams priklausančių įmonių ryšiai išlieka riboti. Jų eksporto veiklos rezultatai ir duomenys labai skiriasi, o našumo atotrūkis tarp jų didėja. Airijos subjektams priklausančios įmonės eksportuoja mažiau nei Airijoje įsisteigusios tarptautinės bendrovės. Jų eksportas yra labai sutelktas pagal sektorius ir paskirties vietą, todėl jos yra labiau neapsaugotos nuo sukrėtimų. Investicijomis į inovacijas būtų skatinamas Airijos įmonių našumas ir eksporto potencialas, o jų veiklos rezultatus galėtų padėti stabilizuoti eksporto ir jo krypčių įvairinimas. Viešosios išlaidos moksliniams tyrimams ir technologinei plėtrai tebėra mažos. Kad būtų iki galo įgyvendintos priemonės, kuriomis didinama viešųjų mokslinių tyrimų ir technologinės plėtros apimtis, visų pirma priemonės, skirtos MVĮ inovacijų pajėgumui didinti, būtina atnaujinti tvarias investicijas. Siekiant paskatinti MVĮ diegti inovacijas, inovacijų politika galėtų būti perorientuota į labiau tiesioginių formų finansavimą. Valdžios sektoriaus parama įmonių moksliniams tyrimams ir technologinei plėtrai vis dažniau buvo paremta mokslinių tyrimų ir plėtros mokesčių kreditais. Geriau patenkinti Airijos naujų novatoriškų įmonių poreikius ir padėti išnaudoti didelį tarptautinių bendrovių investavimo potencialą padėtų tikslingesnės politikos priemonės, derinamos kartu su labiau tiesioginiu finansavimu. Tai sudarytų palankesnes sąlygas naudotis pasaulinėmis vertės grandinėmis ir paspartinti žinių sklaidą;

               (15)

               atsižvelgiant į padidėjusį išorės netikrumą, siekiant užtikrinti finansų sektoriaus stabilumą svarbu toliau mažinti neveiksnių paskolų mastą. Nors padaryta tam tikra pažanga, didelis neveiksnių paskolų ir viso paskolų portfelio santykis ir toliau ribojo bankų pelningumą bei stabdė visišką ekonominį namų ūkių ir įmonių atsigavimą. Namų ūkiai ir vietos įmonės ir toliau mažina įsiskolinimą, tačiau jis tebėra vienas didžiausių Sąjungoje – 276,8 % BVP (2016 m. rugsėjo mėn.). Didelės įmonių skolos gali kliudyti joms skolintis investicijoms reikalingų lėšų, o tai taip pat riboja bankų galimybę didinti savo pačių pelningumą;

               (16)

               Airijos centrinio banko duomenimis, 2016 m. rugsėjo mėn. vidutinis Airijos vidaus bankų neveiksnių paskolų ir viso paskolų portfelio santykis sudarė 14,2 %. Tai gerokai viršija 5,3 % Sąjungos vidurkį. 2016 m. rugsėjo mėn. Airijos vidaus bankų neveiksnių paskolų sumažėjo 12,7 mlrd. EUR arba 32,7 %, palyginti su padėtimi lygiai prieš metus. Įsiskolinimo pertvarkymo tempas šiek tiek sulėtėjo, nes likusį ilgalaikį įsiskolinimą taip pat yra sunkiausia restruktūrizuoti. Tempas neturėtų sulėtėti – įsiskolinimų restruktūrizavimas turėtų būti tvarus ilguoju laikotarpiu ir reikėtų apsvarstyti įvairias skolos mažinimo formas. 2016 m. rugsėjo mėn. pabaigoje 14 % hipotekos paskolų mokėjimų vėlavo, o sąskaitos, kurių mokėjimai vėlavo daugiau kaip dvejus metus, sudarė maždaug 70 % viso hipotekos paskolų likučio, kurio atveju mokėjimai vėlavo daugiau kaip 90 dienų, įsiskolinimo. Susirūpinimą taip pat kelia šalies bankų suteiktos komercinės nekilnojamojo turto paskolos ir paskolos įmonėms, nes neveiksnių paskolų ir viso paskolų portfelio santykis 2016 m. rugsėjo mėn. sudarė atitinkamai 32,6 % ir 11,8 %. Vis dar menkai naudojamos asmenų nemokumo, bankroto, administravimo ir neteisminio ginčų sprendimo procedūros, kuriomis siekiama atkurti namų ūkių ir įmonių gyvybingumą, ir turėtų būti labiau skatinama jomis naudotis. Turėtų prasidėti kelis kartus atidėtas galutinis centrinio kreditų registro kūrimo etapas. Užbaigti jį kurti turėtų būti prioritetinis tikslas, nes juo bus remiamasi vykdant tinkamą skolininkų kredito rizikos vertinimą ir užtikrinant apdairų skolinimą ateityje;

               (17)

               2016 m. pabaigoje pradėtas įgyvendinti 2015 m. Teisinių paslaugų reguliavimo įstatymas (toliau – 2015 m. įstatymas). Itin svarbu, kad Airija, siekdama didinti konkurenciją šiame sektoriuje, visapusiškai įgyvendintų 2015 m. įstatymą, nes jis leis advokatams tiesiogiai pradėti verstis profesine veikla, kurti daugiasritę veiklą vykdančių įmonių grupes ir Airijoje taikyti alternatyvius kitose valstybėse narėse taikomus verslo modelius. Nepriklausomos teisinės paslaugos yra svarbios visiems ekonomikos sektoriams, o jų išlaidos daro poveikį Airijos konkurencingumui. Todėl labai svarbu, kad įgyvendinant 2015 m. įstatymą po viešų konsultacijų būtų įtrauktos konkurenciją didinančios ir išlaidas mažinančios nuostatos arba kad tos nuostatos būtų įtrauktos į Teisinių paslaugų reguliavimo tarnybos nustatytinas taisykles, kad būtų skatinama konkurencija ir mažinamos išlaidos;

               (18)

               atsižvelgdama į 2017 m. Europos semestrą, Komisija atliko išsamią Airijos ekonominės politikos analizę ir ją paskelbė 2017 m. šalies ataskaitoje. Be to, ji įvertino 2017 m. stabilumo programą, 2017 m. nacionalinę reformų programą, taip pat veiksmus, kurių Airija ėmėsi atsižvelgdama į ankstesniais metais jai skirtas rekomendacijas. Komisija įvertino ne tik jų svarbą tvariai fiskalinei ir socialinei bei ekonominei Airijos politikai, bet ir tai, kaip laikomasi Sąjungos taisyklių ir gairių, nes bendrą Sąjungos ekonomikos valdymą būtina stiprinti Sąjungos lygio priemonėmis prisidedant prie būsimų nacionalinių sprendimų;

               (19)

               atsižvelgdama į šį vertinimą, Taryba išnagrinėjo 2017 m. stabilumo programą, o jos nuomonė (6) pateikta visų pirma toliau išdėstytoje 1 rekomendacijoje;

               (20)

               atsižvelgdama į Komisijos nuodugnios apžvalgos ir šio vertinimo rezultatus, Taryba išnagrinėjo 2017 m. nacionalinę reformų programą ir 2017 m. stabilumo programą. Jos rekomendacijos pagal Reglamento (ES) Nr. 1176/2011 6 straipsnį pateiktos toliau išdėstytose 1–3 rekomendacijose,

         REKOMENDUOJA Airijai 2017–2018 m. imtis šių veiksmų:

               1.

               2018 m. toliau dėti dideles fiskalines pastangas pagal Stabilumo ir augimo pakto prevencinės dalies reikalavimus. Visas nenumatytas pajamas, gaunamas dėl patikimų ekonominių ir finansinių sąlygų, įskaitant pajamas iš turto pardavimo, panaudoti tam, kad būtų sparčiau mažinamas valdžios sektoriaus bendrosios skolos santykis. Apriboti mokesčių išlaidų aprėptį bei kiekį ir išplėsti mokesčių bazę.

               2.

               Tikslingiau panaudoti valdžios sektoriaus išlaidas, pirmenybę teikiant viešosioms investicijoms į transportą, vandens paslaugas ir inovacijas, visų pirma tas, kuriomis remiamos MVĮ. Gerinti socialinę infrastruktūrą, įskaitant susijusią su socialiniu būstu ir kokybiška vaikų priežiūra; įgyvendinti integruotas aktyvumo skatinimo politikos priemones, kuriomis būtų gerinamos žemos kvalifikacijos asmenų perspektyvos įsidarbinti ir sprendžiama namų ūkių mažo darbo intensyvumo problema.

               3.

               Skatinti nuolatinį ir tvaresnį neveiksnių paskolų mažinimą įgyvendinant pertvarkymo strategijas, kuriose būtų numatomi perspektyvioms įmonėms ir namų ūkiams taikomi skolų nurašymai, ypatingą dėmesį skiriant ilgalaikio įsiskolinimo pertvarkymui.

      Priimta Briuselyje 2017 m. liepos 11 d.

            Tarybos vardu

            Pirmininkas

         T. TÕNISTE

      (1)  OL L 209, 1997 8 2, p. 1.

      (2)  OL L 306, 2011 11 23, p. 25.

      (3)  OL C 92, 2017 3 24, p. 1.

      (4)  2013 m. gruodžio 17 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 1303/2013, kuriuo nustatomos Europos regioninės plėtros fondui, Europos socialiniam fondui, Sanglaudos fondui, Europos žemės ūkio fondui kaimo plėtrai ir Europos jūros reikalų ir žuvininkystės fondui bendros nuostatos ir Europos regioninės plėtros fondui, Europos socialiniam fondui, Sanglaudos fondui ir Europos jūros reikalų ir žuvininkystės fondui taikytinos bendrosios nuostatos ir panaikinamas Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1083/2006 (OL L 347, 2013 12 20, p. 320).

      (5)  Grynąsias valdžios sektoriaus išlaidas sudaro bendrosios valdžios sektoriaus išlaidos, atėmus išlaidas palūkanoms, su Sąjungos programomis, kurios visiškai finansuojamos iš gautų Sąjungos lėšų, susijusias išlaidas ir išlaidas, atsirandančias dėl nediskrecinių su bedarbio pašalpomis susijusių pokyčių. Valstybės finansuojamas bendrojo pagrindinio kapitalo formavimas subalansuojamas per 4 metų laikotarpį. Įskaičiuojamos diskrecinės su pajamomis susijusios priemonės arba įstatymais nustatytas pajamų padidėjimas. Vienkartinės priemonės, susijusios tiek su pajamomis, tiek su išlaidomis, neįskaičiuojamos.

      (6)  Pagal Reglamento (EB) Nr. 1466/97 5 straipsnio 2 dalį.


title: 2015 m. liepos 14 d. Tarybos rekomendacija dėl 2015 m. Latvijos nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2015 m. Latvijos stabilumo programos

text:
               18.8.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 272/66

         TARYBOS REKOMENDACIJA
   2015 m. liepos 14 d.
   dėl 2015 m. Latvijos nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2015 m. Latvijos stabilumo programos
   (2015/C 272/17)
   EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
   atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 121 straipsnio 2 dalį ir 148 straipsnio 4 dalį,
   atsižvelgdama į 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei koordinavimo (1), ypač į jo 5 straipsnio 2 dalį,
   atsižvelgdama į Europos Komisijos rekomendaciją,
   atsižvelgdama į Europos Parlamento rezoliucijas,
   atsižvelgdama į Europos Vadovų Tarybos išvadas,
   atsižvelgdama į Užimtumo komiteto nuomonę,
   atsižvelgdama į Ekonomikos ir finansų komiteto nuomonę,
   atsižvelgdama į Socialinės apsaugos komiteto nuomonę,
   atsižvelgdama į Ekonominės politikos komiteto nuomonę,
   kadangi:

               (1)

               2010 m. kovo 26 d. Europos Vadovų Taryba pritarė Komisijos pasiūlymui įgyvendinti naują augimo ir darbo vietų kūrimo strategiją „Europa 2020“, grindžiamą geresniu ekonominės politikos koordinavimu. Strategija yra orientuota į tas svarbias sritis, kuriose reikia imtis veiksmų, kad būtų stiprinamas Europos tvaraus augimo ir konkurencingumo potencialas;

               (2)

               remdamasi Komisijos pasiūlymais, 2015 m. liepos 14 d. Taryba priėmė rekomendaciją dėl valstybių narių ir Sąjungos bendrų ekonominės politikos gairių, o 2010 m. spalio 21 d. – sprendimą dėl valstybių narių užimtumo politikos gairių (2). Abejos gairės kartu sudaro integruotas gaires, ir į jas valstybių narių buvo paprašyta atsižvelgti formuojant nacionalinę ekonominę ir užimtumo politiką;

               (3)

               2014 m. liepos 8 d. Taryba priėmė rekomendaciją (3) dėl 2014 m. Latvijos nacionalinės reformų programos ir pateikė nuomonę dėl atnaujintos 2014 m. Latvijos stabilumo programos;

               (4)

               2014 m. lapkričio 28 d. Komisija priėmė metinę augimo apžvalgą, kuria pradedamas 2015 m. Europos ekonominės politikos koordinavimo semestras. Tą pačią dieną Komisija, remdamasi Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (ES) Nr. 1176/2011 (4), priėmė Įspėjimo mechanizmo ataskaitą, kurioje Latvija nenurodyta kaip viena iš valstybių narių, dėl kurių reikės parengti nuodugnią apžvalgą;

               (5)

               2014 m. gruodžio 18 d. Europos Vadovų Taryba patvirtino prioritetus, pagal kuriuos reikia skatinti investuoti, intensyvinti struktūrines reformas ir vykdyti atsakingą augimui palankų fiskalinį konsolidavimą;

               (6)

               2015 m. vasario 26 d. Komisija paskelbė 2015 m. Latvijos ataskaitą. Joje įvertinta Latvijos pažanga įgyvendinant 2014 m. liepos 8 d. priimtas šaliai skirtas rekomendacijas;

               (7)

               2015 m. balandžio 15 d. Latvija pateikė 2015 m. nacionalinę reformų programą ir 2015 m. stabilumo programą. Siekiant atsižvelgti į tarpusavio sąsajas, abi programos vertintos vienu metu;

               (8)

               šiuo metu Latvijai taikoma Stabilumo ir augimo pakto prevencinė dalis ir ji naudojasi Eurostato patvirtinta sąlyga dėl sisteminės pensijų reformos vykdymo. 2015 m. stabilumo programoje Latvija paprašė, kad, atsižvelgiant į tebevykdomą esminę struktūrinę sveikatos priežiūros sektoriaus reformą, būtų leista laikinai nukrypti nuo reikalaujamo koregavimo plano siekiant vidutinės trukmės laikotarpio tikslo. Sveikatos priežiūros sektoriaus reformos biudžeto išlaidos 2016 m. sudarys 0,2 % BVP. Apskaičiuota, kad įvykdžius reformą užimtumas iki 2023 m. padidės 0,6 %, o BVP lygis – 2,2 %. Įvertinta, kad teigiamas poveikis ekonomikos augimui ir ilgalaikiam viešųjų finansų tvarumui yra tikėtinas. Tačiau, remiantis Komisijos 2015 m. pavasario prognoze, 2016 m. prognozuojamas 2,2 % BVP struktūrinis deficitas viršija tinkamą patikimumo ribą Sutartyje numatytos 3 % BVP pamatinės vertės atžvilgiu, o tos ribos reikėtų laikytis, kad būtų galima taikyti struktūrinių reformų sąlygą. Todėl, nors ir pripažindama, kad šiuo metu vykdoma sveikatos priežiūros sektoriaus reforma yra pagrįsta, Taryba mano, kad Latvija neatitinka reikalavimų, kad galėtų pasinaudoti prašoma galimybe laikinai nukrypti 2016 m.;

               (9)

               2015 m. stabilumo programoje Vyriausybė numato, kad 2016 m. nominalus deficitas bus iš esmės stabilus ir sudarys 1,4 % BVP, 2017 m. – 1,3 % BVP, o 2018 m. išaugs iki 1,7 % BVP. Kad pasiektų šiuos tikslus, Vyriausybė ketina 2016 m. pasiekti 1,8 % BVP struktūrinį deficitą, o nuo 2017 m. – 1,4 % BVP struktūrinį deficitą. Stabilumo programos koregavimo plane numatytas nukrypimas pagrįstas struktūrinės reformos sąlyga, kurios taikymo reikalavimų Latvija, regis, neatitinka, o planuojamos papildomos išlaidos gynybai 2016–2019 m. klasifikuotos kaip vienkartinė operacija. Stabilumo programoje numatyta, kad valdžios sektoriaus skolos santykis su BVP sumažės nuo 37 % BVP 2015 m. iki 34 % BVP iki 2018 m. Tuo laikotarpiu pasitaikys metinių svyravimų dėl likvidžiojo turto kaupimo skolos valdymo tikslais. Makroekonominis scenarijus, kuriuo grindžiamos šios biudžeto projekcijos, yra tikėtinas. 2015 m. numatytos priemonės didžia dalimi įgyvendinamos taip, kaip numatyta biudžete. Tačiau priemonės, kurias taikant nuo 2016 m. būtų pasiekti planuojami deficito tikslai, nėra pakankamai konkrečiai išdėstytos. Remiantis Komisijos 2015 m. pavasario prognoze, Latvija 2015 m. atitinka reikalavimus, atsižvelgiant į sisteminės pensijų reformos sąlygos taikymą. 2016 m. kyla didelio nuokrypio rizika. Atsižvelgiant į leidžiamą ribą, susijusią su sistemine pensijų reforma, reikalaujama, kad struktūrinis balansas pagerėtų 0,3 % BVP. Remiantis Komisijos prognoze, jis pablogės 0,3 % BVP ir tai susiję ir su faktu, kad išlaidų gynybai negalima klasifikuoti kaip vienkartinių priemonių. Remdamasi stabilumo programos vertinimu ir atsižvelgdama į Komisijos 2015 m. pavasario prognozę, Taryba mano, kad esama rizikos, jog Latvija nesilaikys Stabilumo ir augimo pakto nuostatų;

               (10)

               steigiama nacionalinė nepriklausoma akreditavimo įstaiga ir rengiamas naujas į kokybę orientuotas Latvijos aukštojo mokslo finansavimo modelis. Nepaisant tam tikros pažangos reformuojant mokslinių tyrimų ir inovacijų sistemą vadovaujantis pažangiosios specializacijos sistema, nepakankamas viešasis finansavimas susiskaidžiusioje mokslinių tyrimų ir inovacijų sistemoje lemia prastus mokslinius rezultatus. 2013 m. Latvija į MTTP investavo tik apie 0,6 % BVP – tai trečias pagal prastumą rodiklis Sąjungoje. Viešųjų MTTP intensyvumas 2013 m. sudarė tik 0,43 % BVP. Inovacijų ir privačiųjų investicijų į didesnės pridėtinės vertės ir žinioms imlius sektorius trūkumas trukdo konkurencingumui;

               (11)

               nepaisant mažinant nedarbą padarytos pažangos, reikia tolesnių veiksmų, kad būtų užkirstas kelias jaunimo nedarbui ir jo ilgalaikiams neigiamiems padariniams, ypač atsižvelgiant į mažėjančią darbo jėgą. Latvija padarė tam tikrą pažangą reformuodama profesinio rengimo ir mokymo sistemą ir jos aspektą – pameistrystę; tačiau užtikrinti jos patrauklumą vis dar sudėtinga, nes MVĮ aktyviai nedalyvauja;

               (12)

               nepaisant to, kad atlikta nemažai analitinio ir planavimo darbo, socialinės paramos reformos nepasistūmėjo į priekį ir nėra pakankamai pagrįstos biudžeto planuose. Mažos aprėpties ir neadekvačios nedarbo ir šalpos išmokos trukdo imtis efektyvių veiksmų, kuriais mažinamas skurdas, socialinė atskirtis ir didelis nelygybės rodiklis. Šiomis sąlygomis socialinės išlaidos nedaro didelio poveikio skurdo mažinimui. 2014 m. apie 32,7 % Latvijos gyventojų grėsė skurdas arba socialinė atskirtis, o pajamų nelygybė tebėra viena didžiausių Sąjungoje. Aktyvios darbo rinkos politikos finansavimas ir aprėptis tebėra maži, palyginti su kitomis valstybėmis narėmis. Didelis mokesčių pleištas vis dar atgraso mažas pajamas gaunančius asmenis nuo oficialaus darbo ir mažina žemos kvalifikacijos darbuotojų paklausą, o didelis aplinkos ir nekilnojamojo turto mokesčių potencialas nėra išnaudojamas. Kadangi valstybinė sveikatos priežiūra menkai finansuojama ir dažnai reikia mokėti iš savo kišenės, taip pat nepakankamai dėmesio skiriama su rezultatais susietoms paskatoms bei efektyvumui ir trūksta priežiūros koordinavimo, todėl didelė dalis gyventojų neturi galimybių gauti sveikatos priežiūros paslaugas. Būtina imtis veiksmų sveikatos priežiūros sistemos prieinamumui, išlaidų efektyvumui bei kokybei pagerinti ir ligoninių finansavimui susieti su rezultatais grindžiamais mechanizmais.

               (13)

               Latvija padarė didelę pažangą vykdydama teismų sistemos reformą. Tačiau civilinių ir komercinių bylų išnagrinėjimo rodiklis tebėra žemas ir tai sudaro papildomą naštą verslui. Teisėjų tarybos ir teismų pirmininkų vaidmuo įgyvendinant teismų reformas turėtų būti sustiprintas. Kova su mokesčių slėpimu nepakankama, neužtikrinamas tinkamas mokesčių surinkimas, o mokesčių vengimo rodiklis tebėra aukštas. Nors buvo priimtas Bankroto įstatymas, dar reikia daug nuveikti, kad būtų parengta tinkama bankroto politika ir efektyvi bankroto administratorių priežiūros sistema. Griežtesnių kovos su interesų konfliktais ir korupcija priemonių taikymas, ypač pažeidžiamuose sektoriuose, pavyzdžiui, viešųjų pirkimų, statybos ir sveikatos priežiūros, turėtų teigiamos įtakos verslo aplinkai ir viešųjų paslaugų kokybei. Nepadaryta pažangos įgyvendinant Konkurencijos tarybos pasiūlymus dėl Konkurencijos įstatymo pakeitimų, kad ji institucine ir finansine prasme būtų labiau nepriklausoma imtis veiksmingų priemonių viešųjų įstaigų atžvilgiu. Parlamentas nepriėmė Viešojo administravimo įstatymo. Bus svarbu įtraukti vietos valdžios institucijas;

               (14)

               Europos semestro procese Komisija atliko išsamią Latvijos ekonominės politikos analizę ir ją paskelbė 2015 m. šalies ataskaitoje. Be to, ji įvertino stabilumo programą ir nacionalinę reformų programą, taip pat įvertino veiksmus, kurių Latvija ėmėsi atsižvelgdama į ankstesniais metais jai pateiktas rekomendacijas. Komisija įvertino ne tik jų svarbą tvariai fiskalinei ir socialinei bei ekonominei Latvijos politikai, bet ir tai, kaip laikomasi ES taisyklių ir gairių, nes ES priemonėmis prisidedant prie būsimų nacionalinių sprendimų būtina stiprinti bendrą Sąjungos ekonomikos valdymą. Jos rekomendacijos atsižvelgiant į Europos semestrą pateiktos toliau išdėstytose 1–4 rekomendacijose;

               (15)

               atsižvelgdama į šį įvertinimą, Taryba išnagrinėjo stabilumo programą, o jos nuomonė (5) pateikiama visų pirma toliau išdėstytoje 1 rekomendacijoje;

               (16)

               Europos semestro procese Komisija taip pat atliko visos euro zonos ekonominės politikos analizę. Remdamasi šia analize, Taryba pateikė konkrečias rekomendacijas, skirtas valstybėms narėms, kurių valiuta yra euro (6). Latvija, kaip šalis, kurios valiuta yra euro, taip pat turėtų užtikrinti, kad tos rekomendacijos būtų visiškai ir laiku įgyvendintos,

         REKOMENDUOJA Latvijai 2015–2016 m. imtis veiksmų siekiant:

               1.

               užtikrinti, kad 2015 m. ir 2016 m. nuokrypis nuo vidutinio laikotarpio biudžeto tikslo neviršytų leidžiamos ribos, susijusios su sistemine pensijų reforma;

               2.

               gerinti profesinį rengimą ir mokymą, paspartinti mokymo programų reformą ir didinti mokymosi darbo vietoje pasiūlą. Užtikrinti, kad pagal naują aukštojo mokslo sistemos finansavimo modelį būtų gerinama kokybė. Tinkamiau orientuoti mokslinių tyrimų finansavimą ir labiau skatinti privačias investicijas į inovacijas remiantis pažangiosios specializacijos sistema;

               3.

               imtis konkrečių veiksmų socialinės paramos sistemai reformuoti užtikrinant išmokų adekvatumą ir imtis priemonių užimtumo galimybėms padidinti. Sumažinti didelį mokesčių pleištą mažas pajamas gaunantiems asmenims, perkeliant mokesčių naštą kitiems šaltiniams, kurių apmokestinimas mažiau kenkia ekonomikos augimui. Imtis veiksmų sveikatos priežiūros sistemos prieinamumui, išlaidų efektyvumui bei kokybei gerinti ir ligoninių finansavimui susieti su rezultatais grindžiamais mechanizmais;

               4.

               gerinti teismų sistemos efektyvumą didinant visų šalių (įskaitant bankroto administratorius) atskaitomybę, suteikiant tinkamas priemones kovoti su mokesčių slėpimu ir stiprinant Teisėjų tarybos vaidmenį. Tobulinti viešojo administravimo teisės aktus, kad būtų sugriežtinta interesų konfliktų prevencijos sistema, o darbo užmokesčiai būtų susieti su atsakomybės sritimis.

      Priimta Briuselyje 2015 m. liepos 14 d.

            Tarybos vardu

            Pirmininkas

         P. GRAMEGNA

      (1)  OL L 209, 1997 8 2, p. 1.

      (2)  Toliau taikomos pagal 2014 m. gegužės 6 d. Tarybos sprendimą 2014/322/ES dėl valstybių narių užimtumo politikos gairių 2014 m. (OL L 165, 2014 6 4, p. 49).

      (3)  2014 m. liepos 8 d. Tarybos rekomendacija dėl 2014 m. Latvijos nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2014 m. Latvijos stabilumo programos (OL C 247, 2014 7 29, p. 63).

      (4)  2011 m. lapkričio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 1176/2011 dėl makroekonominių disbalansų prevencijos ir naikinimo (OL L 306, 2011 11 23, p. 25).

      (5)  Pagal Reglamento (EB) Nr. 1466/97 5 straipsnio 2 dalį.

      (6)  OL C 272, 2015 8 18, p. 98.