Svarbus teisinis pranešimas

|

52006SC0381

Komisijos rekomendacija Tarybai dėl Komisijos įgaliojimo pradėti derybas dėl Jungtinių Amerikos Valstijų Vyriausybės ir Europos bendrijos susitarimo dėl energiją taupančios raštinės įrangos ženklinimo programų suderinimo  /* SEK/2006/0381 galutinis */

	[pic] | EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA |Briuselis, 27.3.2006SEK(2006) 381 galutinisKOMISIJOS REKOMENDACIJA TARYBAIdėl Komisijos įgaliojimo pradėti derybas dėl Jungtinių Amerikos Valstijų Vyriausybės ir Europos bendrijos susitarimo dėl energiją taupančios raštinės įrangos ženklinimo programų suderinimo1. AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS1. SIūLOMO SUSITARIMO PAGRINDAS IR TIKSLAIŠi Komisijos rekomendacija Tarybai susijusi su leidimu Komisijai pradėti derybas dėl susitarimo su JAV, kuriuo nustatomas bendrai administruojamos raštinės įrangos energijos efektyvumo didinimo programos ENERGY STAR pagrindas . Nuo 2001 m. pagal JAV ir EB susitarimą[1], kuris baigia galioti 2006 m. birželį, EB ir JAV bendrai įgyvendino raštinės įrangos (kompiuterių, monitorių, spausdintuvų, kopijuoklių ir pan.) ženklinimo programą ENERGY STAR. EB susitarimą dėl programos sudarė 2003 m. balandžio 8 d. Tarybos sprendimu 2003/269/EB[2] (pakeičiančiu 2001 m. gegužės 14 d. Tarybos sprendimą 2001/469/EB); susitarimas Bendrijoje buvo įgyvendintas 2001 m. lapkričio 6 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (EB) Nr. 2422/2001[3].Atsižvelgdama į EB ENERGY STAR valdyboje valstybių narių ir kitų suinteresuotųjų šalių pareikštas nuomones ir per pirmąjį ENERGY STAR programos įgyvendinimo laikotarpį sukauptą patirtį, Komisija siūlo pratęsti EB ENERGY STAR programą ir pradėti derybas dėl naujo penkerių metų susitarimo su JAV sudarymo 2006–2011 m.2. ENERGY STAR PROGRAMAEfektyvus energijos naudojimas yra vienas pagrindinių tvarios energijos politikos EB ramsčių. Energijos efektyvumo didinimas prisideda prie Europos ūkio konkurencingumo, aplinkos apsaugos lėtinant klimato kaitą bei energijos tiekimo patikimumo[4].Raštinės įranga EB suvartoja nemažą dalį elektros energijos. Naujausių Vokietijoje atliktų tyrimų duomenimis, raštinės įrangai tenka maždaug 5 % visos suvartojamos elektros energijos[5]. Energijos suvartojimas gali padidėti, nes sumažėjusius energijos nuostolius ramybės režimu ir išjungus gali atsverti padidėjęs aktyviuoju režimu suvartojamos energijos kiekis.Siekiant, kad tvarios energijos politika padėtų pasiekti pirmiau minėtus tikslus, reikia toliau didinti raštinės įrangos energinį naudingumą. ENERGY STAR programa, pagal kurią JAV ir ES derinamos raštinės įrangos ženklinimo schemos, yra šios įrangos energijos efektyvumo skatinimo pagrindas. JAV Aplinkos apsaugos agentūrai (AAA) nuosavybės teise priklausančią ENERGY STAR programą taip pat įgyvendina kiti didieji pasaulio prekybos partneriai (pvz., Japonija, Kanada, Australija, Pietų Korėja).ENERGY STAR programa suteikia galimybę raštinės įrangos gamintojams savanoriškai registruoti produktus, kurie atitinka pagal programą nustatytus energijos efektyvumo reikalavimus (technines specifikacijas), ir pasinaudoti ENERGY STAR etikete ir (arba) logotipu prekyboje. Pagrindinis tikslas yra paskatinti pirkėjus bei vartotojus įsigyti energiją taupančius prietaisus ir efektyviai naudoti įrangą.3. SIūLOMO SUSITARIMO SRITYJE TAIKOMOS NUOSTATOSPirmasis susitarimas tarp JAV ir EB baigia galioti 2006 m. birželį. Naujajame susitarime reikėtų atsižvelgti į 2001–2005 m. įgyvendinant ENERGY STAR programą EB įgytą patirtį. To pirmojo laikotarpio įvertinimas apibendrinamas Europos Komisijos komunikate Tarybai ir Europos Parlamentui dėl ENERGY STAR programos įgyvendinimo Europos bendrijoje 2001–2005 m.Direktyva 92/75/EEB dėl buitinių prietaisų energijos ir kitų išteklių sunaudojimo parodymo ženklinant gaminį bei pateikiant standartinę informaciją apie gaminį[6] nustato privalomo buitinių prietaisų energinio naudingumo ženklinimo pagrindą. ENERGY STAR programos reglamentu nustatoma savanoriška ženklinimo schema, taikoma tik raštinės įrangai. Raštinės įranga vis plačiau naudojama buityje, todėl jai gali būti taikoma ir Direktyva 92/75/EEB. Tačiau Direktyva 92/75/EEB nėra tinkamiausia raštinės įrangos energijos efektyvumo ženklinimo priemonė dėl šių priežasčių:-  sparčios naujovės ir produktų kūrimo ciklai raštinės įrangos sektoriuje suteikia galimybių taupyti energiją, kas geriausiai įmanoma sparčiai prisitaikant prie energinio naudingumo reikalavimų;-  valstybių narių ir Bendrijos pastangų derinimas su kitais didžiausiais pasaulio prekybos partneriais raštinės įrangos ženklinimo srityje mažina išlaidas gamintojams, pardavėjams ir atitinkamai raštinės įrangos pirkėjams bei vartotojams.Direktyva 2005/32/EB[7] nustato ekologinio projektavimo reikalavimų energiją vartojantiems gaminiams nustatymo sistemą. Ekologinio projektavimo sąvoka skirta produkto kūrimo etapui ir atsižvelgia į visą produkto gyvavimo ciklą. Energijos efektyvumas yra svarbus, tačiau ne vienintelis aspektas. ENERGY STAR programos tikslas yra pastūmėti rinką link didesnio energinio naudingumo ir paskatinti gamintojus didinti raštinės įrangos energinį naudingumą. ENERGY STAR programa ir galimos ekologinio projektavimo įgyvendinimo priemonės yra papildomos tiems produktams, kuriems taikomos abi schemos, todėl siekiant sumažinti išlaidas galima pasinaudoti svarbia sąveika tarp tų priemonių (pvz., bendrais vertinimo metodais, tyrimais).4. KONSULTACIJOS SU ENERGY STAR PROGRAMOS SUINTERESUOTOSIOMIS šALIMIS 2001–2005 M.Remiantis šiuo metu galiojančiu susitarimu Komisijai, kaip ENERGY STAR programos valdymo subjektui, buvo patikėtas šios programos įgyvendinimas, padedant konsultacinei institucijai – EB ENERGY STAR valdybai (EBESV). Komisija buvo paprašyta įvertinti, kaip pirmuosius penkerius metus buvo įgyvendinamas susitarimas dėl programos ir, pasitarus su EBESV ir JAV AAA, padaryti išvadas dėl galimo susitarimo atnaujinimo.Komisija susitikimuose su EBESV ir jos techniniuose pogrupiuose tarėsi su valstybėmis narėmis, ELPA šalimis (kurios prie programos prisijungė 2004 m.) ir suinteresuotosiomis šalimis, visų pirma raštinės įrangos gamintojais ir asociacijomis, rinkos pokyčių ekspertais (valstybių narių energetikos agentūromis), aplinkosaugos NVO (pvz., Pasaulio laukinės gamtos fondu (WWF)) ir vartotojų organizacijomis (ANEC). Be to, Komisija organizavo teminį seminarą (2004 m. balandį Frankfurte prie Maino), kuriame buvo aptarti raštinės įrangai skirtos ENERGY STAR programos pagrindai.Visos suinteresuotosios šalys pasisako už naują ENERGY STAR susitarimą su JAV, su sąlyga, kad programa būtų veiksmingiau įgyvendinama EB. Visų pirma reikėtų supaprastinti techninių specifikacijų atnaujinimo tvarką. To reikia norint spręsti nepaprastai novatoriško raštinės įrangos pobūdžio ir spartaus produktų kūrimo ciklų klausimus, taip užtikrinant programos veiksmingumą ir patikimumą, kuris labai priklauso nuo „Energy Star“ logotipui gauti naudojamų techninių specifikacijų griežtumo. Todėl suinteresuotosios šalys mano, jog iš principo reikėtų nustatyti tokias technines specifikacijas, kad kriterijų nustatymo metu maždaug 25 % rinkoje esančių modelių galėtų atitikti šios etiketės skyrimui keliamus reikalavimus.2005 m. gruodžio 2 d. susitikime EBESV šalys pritarė Komisijos pasiūlymui pratęsti EB ENERGY STAR programą antrajam įgyvendinimo EB laikotarpiui. EBESV iš esmės pritarė pateiktiems darbo dokumentams, kuriuose buvo atsižvelgta į pirmiau siūlomus pakeitimus.5 . KOMISIJOS PASIūLYMAS DėL ENERGY STAR SUSITARIMO SU JAV ATNAUJINIMOAtsižvelgiant į tai, kas išdėstyta pirmiau, Komisija siūlo EB toliau dalyvauti ENERGY STAR programoje dėl šių priežasčių:-  Veiksmingas energijos naudojimas yra vienas pagrindinių tvaraus energijos tiekimo EB ramsčių. Komisijos žaliojoje knygoje dėl energijos efektyvumo nurodoma, kad veiksmingas energijos vartojimas duoda pirmiausia tokią naudą: užtikrina Europos ūkio, kuriam naudinga mažinti išlaidas energijai, konkurencingumą, prisideda prie aplinkos apsaugos, nes mažinamas vartojant energiją išmetamo anglies dvideginio kiekis, padidina energijos tiekimo patikimumą, nes sumažėja energijos paklausa ir atitinkamai priklausomybė nuo energijos importo.-  Raštinės įranga EB suvartoja nemažą dalį elektros energijos. Jeigu nebus imtasi priemonių, energijos suvartojimas gali didėti, nes sumažinus ramybės režimu ir išjungus sunaudojamos energijos kiekį, šis gali būti atsvertas padidėjusiu energijos suvartojimu aktyviuoju režimu. Siekiant įgyvendinti žaliojoje knygoje nustatytus energijos efektyvumo tikslus, reikia labiau padidinti raštinės įrangos energinį naudingumą.-  EB ENERGY STAR programa suteikia pagrindą derinti EB valstybių narių pastangas gerinant raštinės įrangos energijos efektyvumą. Būtina derinti veiksmus, siekiant sumažinti neigiamą poveikį pramonei ir prekybai, nes nesuderinti nacionaliniai reikalavimai reikštų papildomas išlaidas gamintojams, prekybininkams ir atitinkamai raštinės įrangos pirkėjams bei vartotojams.-  Kadangi raštinės įranga prekiaujama visame pasaulyje, drauge su pasauliniais partneriais ir sprendimus priimančiais subjektais reikėtų įgyvendinti energijos efektyvumo didinimo priemones. Jeigu bus veikiama derinant veiksmus, sumažės programos įgyvendinimo kaštai ir nebus klaidinami vartotojai. ENERGY STAR programa suteikią pagrindą derinti veiksmus, kuriais siekiama didinti raštinės įrangos energijos efektyvumą, su JAV, Japonijos ir kitomis rinkomis. Todėl suprantama, kad „Energy Star“ programa, kuri nuosavybės teise priklauso JAV AAA ir kurią EB ir EEE vardu administruoja Europos Komisija, yra raštinės įrangos energijos efektyvumo didinimo naudojant ženklinimą priemonių pagrindas.-  Savanorišką ENERGY STAR programą plačiai palaiko gamintojai. Be to, JAV programa yra svarbi viešiesiems pirkimams, nes juose būtina laikytis programos techninių specifikacijų. Todėl tikimasi, kad ENERGY STAR technines specifikacijas po tam tikro laikotarpio atitiks didelė rinkoje esančios įrangos dalis. Būtų galima sutaupyti nemažai energijos, jeigu nustatant kriterijus būtų parinktos reiklios techninės specifikacijos (pvz., tinkančios 25 % modelių, kaip siūloma derybų nurodymuose priede). Komisija mano, kad EB ekspertų indėlis yra svarbus ir prisideda prie nuoseklių ir reiklių techninių specifikacijų rengimo.-  Tiesa, neįmanoma kiekybiškai įvertinti, kokiu mastu Komisijos tarnybos mano, kad raštinės įrangai skirta ENERGY STAR programa prisidėjo prie ES parduodamos raštinės įrangos energijos efektyvumo padidinimo. Kita vertus, dar yra nemažai galimybių taupiai mažinti raštinės įrangos suvartojamą energijos kiekį. Tačiau sparčios naujovės ir produktų kūrimo ciklai reikalauja nepaprastai lanksčių priemonių, pvz., savanoriškų ženklinimo schemų, kurios operatyviau prisitaikytų prie technologijų ir rinkos pokyčių.-  Programa didina rinkos skaidrumą raštinės įrangos sektoriuje, visų pirma raštinės įrangos energinio naudingumo srityje. Tai būtina sąlyga veiklai, kuria siekiama paskatinti vartotojus ir paslaugų sektoriaus bei viešųjų pirkimų institucijas priimant sprendimą dėl pirkimo atsižvelgti į energijos efektyvumą ir bendrą išlaidų įrangos eksploatavimui sumą, įskaitant išlaidas energijai. Visų pirma ENERGY STAR duomenų bazė, administruojama AAA ir Komisijos, gali tapti nacionalinės, regioninės ir vietos valdžios veiklos, skatinant ypač energiją taupančią raštinės įrangą, pagrindu.Todėl siūloma tartis su JAV Vyriausybe dėl naujo susitarimo antram penkerių metų laikotarpiui. Tokio termino nustatymas užtikrina galimybę visoms dalyvaujančioms šalims naujai įvertinti ENERGY STAR programos, kaip politikos priemonės, naudingumą didinant raštinės įrangos energijos efektyvumą.2. REKOMENDACIJAAtsižvelgdama į pirmiau išdėstytus faktus, Komisija rekomenduoja:1. Tarybai įgalioti Komisiją derėtis dėl Jungtinių Amerikos Valstijų Vyriausybės ir Europos bendrijos susitarimo dėl energiją taupančios raštinės įrangos ženklinimo programų suderinimo;2. Tarybai paskirti specialų komitetą, kuris padėtų Komisijai vykdant šią užduotį, kadangi, remiantis sutartimi, Komisija derėsis Europos bendrijos vardu;3. Tarybai paskelbti pridedamus derybų nurodymus, pateikiamus šios rekomendacijos priede.PRIEDASDERYBŲ INSTRUKCIJOS1. Komisija užtikrina, kad susitarimo projekte būtų įtrauktos toliau pateikiamos nuostatos. Šios preliminarios nuostatos buvo parengtos per parengiamąsias diskusijas su JAV Aplinkos apsaugos agentūra, kaip numatyta šiuo metu galiojančio susitarimo XII straipsnio 2 dalyje[8].-  Bendrieji principaiNustatydamos nuoseklius tikslus gamintojams, šalys naudojasi bendromis energijos efektyvumo specifikacijomis ir bendru logotipu, tokiu būdu padidindamos savo individualių pastangų poveikį tokių produktų rūšių pasiūlai ir paklausai.C priede išvardytiems energijos efektyvumo reikalavimus atitinkantiems produktų tipams identifikuoti šalys naudoja bendrą logotipą.Šalys užtikrina, kad bendros specifikacijos skatintų toliau didinti energijos efektyvumą, atsižvelgiant į pažangiausią techninę patirtį rinkoje.Bendros specifikacijos turėtų tikti ne daugiau kaip 25 procentams modelių, apie kuriuos rengiant specifikacijas turima duomenų, taip pat atsižvelgiant ir į kitus veiksnius.-  Sąvokų apibrėžimaiŠiame susitarime:ENERGY STAR – tai A priede nurodytas JAV registruotas paslaugų ženklas, kuris nuosavybės teise priklauso Jungtinių Valstijų Aplinkos apsaugos agentūrai (JAV AAA);„Bendras logotipas“ – tai A priede nurodytas JAV registruotas sertifikavimo ženklas, kuris nuosavybės teise priklauso JAV AAA;„ENERGY STAR ženklai“ – tai ENERGY STAR pavadinimas ir bendras logotipas, taip pat bet kokios šių ženklų versijos, kurias gali sukurti ar pakeisti toliau apibrėžti valdymo subjektai ar programos dalyviai, įskaitant šio susitarimo A priede nurodytą ženklą ar žymėjimą.„ENERGY STAR ženklinimo programa“ – tai valdymo subjekto administruojama programa, kurioje naudojamos nurodytoms produktų rūšims taikytinos bendros energijos efektyvumo specifikacijos, ženklai ir gairės;„Programos dalyviai“ – tai gamintojai, pardavėjai ar perpardavimo atstovai, kurie parduoda specifikacijas atitinkančius energiją taupančius produktus ir nusprendė dalyvauti ENERGY STAR ženklinimo programoje, registruodamiesi arba sudarydami susitarimą su bet kurios šalies valdymo subjektu;„Bendros specifikacijos“ – tai taikytini energijos efektyvumo ir naudingumo reikalavimai, įskaitant C priede išvardytus bandymo metodus, kuriais naudojasi valdymo subjektai ir programos dalyviai, spręsdami, ar energiją taupantys produktai dėl savo savybių atitinka bendro logotipo reikalavimus.-  Valdymo subjektaiKiekviena šalis paskiria valdymo subjektą, atsakingą už šio susitarimo įgyvendinimą (toliau – valdymo subjektai). Europos bendrija savo valdymo subjektu paskiria Europos Bendrijų Komisiją (toliau – Komisija). Jungtinės Amerikos Valstijos savo valdymo subjektu paskiria JAV AAA.-  ENERGY STAR ženklinimo programos administravimasKiekvienas valdymo subjektas administruoja „Energy Star“ ženklinimo programą, taikomą C priede išvardytoms energiją taupančių produktų rūšims, atsižvelgdamas į šiame susitarime nustatytas sąlygas. Programos administravimas apima programos dalyvių savanorišką registraciją, programos dalyvių ir reikalavimus atitinkančių produktų sąrašų tvarkymą bei B priede nustatytų ENERGY STAR pavadinimo ir bendro logotipo tinkamo naudojimo gairių sąlygų vykdymą.ENERGY STAR ženklinimo programoje naudojamasi C priede pateiktomis bendromis specifikacijomis.Kiekvienas valdymo subjektas padengia visas savo išlaidas, kurias jis patyrė vykdydamas savo veiklą pagal šį susitarimą.-  Dalyvavimas ENERGY STAR ženklinimo programojeKiekvienas gamintojas, pardavėjas ar perpardavimo atstovas gali dalyvauti ENERGY STAR ženklinimo programoje; programos dalyviu jį registruoja bet kurios šalies valdymo subjektas.Programos dalyviai gali naudoti bendrą logotipą identifikuodami reikalavimus atitinkančius produktus, kurie buvo išbandyti jų pačių arba nepriklausomoje bandymų laboratorijoje ir kurie atitinka C priede nustatytas bendras specifikacijas, taip pat gali patys patvirtinti, kad produktai atitinka reikalavimus.Vienos šalies valdymo subjektas pripažįsta kitos šalies valdymo subjekto programos dalyvio registraciją ENERGY STAR ženklinimo programoje .Siekiant palengvinti programos dalyvių registracijos ENERGY STAR ženklinimo programoje pripažinimą pagal ankstesnės dalies nuostatas, valdymo subjektai bendradarbiauja tvarkydami bendrus visų programos dalyvių ir reikalavimus bendram logotipui gauti atitinkančių produktų sąrašus.Nepaisant antrojoje šio skyriaus dalyje minimų savarankiško patvirtinimo procedūrų, kiekvienas valdymo subjektas turi teisę išbandyti arba kitaip patikrinti savo teritorijoje (Komisijos atveju – Europos bendrijos valstybių narių teritorijoje) parduodamus arba parduotus produktus, kad nustatytų, ar produktai buvo sertifikuoti pagal C priede nustatytas bendras specifikacijas. Valdymo subjektai visapusiškai bendrauja ir bendradarbiauja tarpusavyje, siekdami užtikrinti, kad visi bendru logotipu pažymėti produktai atitiktų C priede nustatytas bendras specifikacijas.-  Programos koordinavimasŠalys įsteigia Techninę komisiją, kuri tikrina, kaip įgyvendinamas šis susitarimas. Komisiją sudaro šalių valdymo subjektų atstovai.Iš principo Techninė komisija posėdžiauja kasmet ir vieno iš valdymo subjektų prašymu aptaria ENERGY STAR ženklinimo programos veikimą ir administravimą, C priede nustatytas bendras specifikacijas, produktus ir pažangą siekiant šio susitarimo tikslų.Ne šalys (įskaitant kitų šalių vyriausybes ir pramonės atstovus) gali dalyvauti Techninės komisijos posėdžiuose kaip stebėtojos, išskyrus atvejus, kai abu valdymo subjektai nusprendžia kitaip.-  ENERGY STAR ženklų registravimasJAV AAA, ENERGY STAR ženklų savininkė, EB ženklus registruoja kaip Bendrijos prekės ženklus. Komisija nesiekia registruoti ir neregistruoja jokių ENERGY STAR ženklų ar bet kokių jų versijų nei vienoje šalyje.JAV AAA įsipareigoja nelaikyti tų ženklų naudojimo pažeidimu atvejų, kai Komisija ar bet koks Komisijos registruotas programos dalyvis naudojasi A priede nurodytu ženklu ar žymėjimu pagal šio susitarimo sąlygas.-  Vykdymas ir nesilaikymasKad apsaugotų ENERGY STAR ženklus, kiekvienas valdymo subjektas užtikrina, kad jo teritorijoje (Komisijos atveju – Europos bendrijos valstybių narių teritorijose) ENERGY STAR ženklai būtų naudojami tinkamai. Kiekvienas valdymo subjektas užtikrina, kad ENERGY STAR ženklai naudojami tik A priede pateikiama forma. Kiekvienas valdymo subjektas užtikrina, kad ENERGY STAR ženklai naudojami tik B priede pateiktose ENERGY STAR pavadinimo ir bendro logotipo tinkamo naudojimo gairėse nustatytu būdu.Kiekvienas valdymo subjektas užtikrina, kad prieš programos dalyvius būtų imtasi neatidėliotinų ir tinkamų veiksmų, kai tik jis sužino, kad programos dalyvis naudojo neteisėtą ženklą ar ENERGY STAR ženklais pažymėjo produktą, kuris neatitinka C priede nustatytų specifikacijų. Tokie veiksmai apima, tačiau neapsiriboja:-  programos dalyvio informavimu raštu apie tai, kad jis nesilaiko ENERGY STAR ženklinimo programos sąlygų;-  konsultacijomis parengiant planą, kaip laikytis programos sąlygų, ir-  jei sąlygų ir toliau nesilaikoma – programos dalyvio registracijos panaikinimu.Kiekvienas valdymo subjektas užtikrina, kad būtų imtasi visų pagrįstų priemonių, kad subjektas, kuris nėra programos dalyvis, nutrauktų neteisėtą ENERGY STAR ženklų ar neteisėto ženklo naudojimą. Tokie veiksmai gali būti (pateikiamas nebaigtinis sąrašas):-  „Energy Star“ ženklus naudojančio subjekto informavimas apie ENERGY STAR ženklinimo programos reikalavimus ir „Energy Star“ pavadinimo ir bendro logotipo tinkamo naudojimo gaires, ir-  subjekto kvietimas tapti programos dalyviu ir registruoti reikalavimus atitinkančius produktus.Kiekvienas valdymo subjektas nedelsdamas praneša kitos šalies valdymo subjektui apie bet kokį jam žinomą ENERGY STAR ženklų naudojimo pažeidimą, taip pat apie veiksmus, kurių buvo imtasi tokiam pažeidimui nutraukti.-  Susitarimo, jo A ir B priedų keitimo tvarka ir naujų priedų priėmimo tvarkaBet kuris valdymo subjektas gali pasiūlyti iš dalies pakeisti šį susitarimą ir jo A ir B priedus, taip pat gali pasiūlyti priimti naujus susitarimo priedus.Siūlomas pakeitimas pateikiamas raštu ir aptariamas kitame Techninės komisijos posėdyje, jei apie jį buvo pranešta kitam valdymo subjektui iki tokio posėdžio likus ne mažiau kaip šešiasdešimčiai dienų.Šio susitarimo, jo A ir B priedų pakeitimai bei sprendimas priimti naujus priedus priimami abipusiu valdymo subjektų sutarimu.-  C priedo dalinio pakeitimo tvarkaValdymo subjektas, norintis iš dalies pakeisti C priedą ir peržiūrėti jame pateikiamas bendras specifikacijas arba įtraukti į jį naują produktų rūšį (toliau – siūlantysis valdymo subjektas), vadovaujasi ankstesnio skyriaus 1 ir 2 dalyse nustatyta tvarka, o savo pasiūlyme pateikia:-  įrodymą, kad pakeitus specifikacijas ar įtraukus naują produkto rūšį būtų sutaupoma nemažai energijos;-  atitinkamai, energijos suvartojimo reikalavimus įvairiems energijos vartojimo režimams;-  informaciją apie standartizuotus bandymo protokolus, kurie naudojami įvertinant produktą;-  įrodymus, kad yra sukurta nepatentuota technologija, kuri leistų ekonomiškai taupyti energiją, nepadarius neigiamos įtakos produkto veikimui;-  pateikia informaciją apie numatomą produktų modelių, kurie atitiktų siūlomą specifikaciją, skaičių ir apytikslę rinkos dalį;-  pateikia informaciją apie tų pramonės grupių, kurias gali paveikti siūlomas pakeitimas, požiūrį, ir-  pasiūlo naujų specifikacijų įsigaliojimo datą, atsižvelgdamas į produkto gyvavimo ciklą ir gamybos grafikus.Pasiūlyti pakeitimai, kuriems pritaria abu valdymo subjektai, įsigalioja valdymo subjektų abipusiu sutarimu nustatytą dieną.Jei kitas valdymo subjektas (toliau – prieštaraujantis valdymo subjektas), gavęs pagal ankstesnio skyriaus 1 ir 2 dalis pateiktą pasiūlymą, mano, kad pasiūlymas neatitinka pirmiau esančioje 1 dalyje nurodytų reikalavimų arba dėl kitų priežasčių nesutinka su pasiūlymu, jis nedelsdamas (paprastai iki kito Techninės komisijos posėdžio) raštu praneša apie savo nesutikimą siūlančiajam valdymo subjektui, pateikdamas visą turimą tai pagrindžiančią informaciją, pavyzdžiui, informaciją, įrodančią, kad pasiūlymas, jei būtų priimtas, greičiausiai:-  neproporcingai ir nesąžiningai suteiktų vienai bendrovei ar pramonės grupei daugiau galios rinkoje;-  pakenktų visam pramonės dalyvavimui ENERGY STAR ženklinimo programoje;-  prieštarautų jo šalies įstatymams ir kitiems teisės aktams, arba-  nustatytų apsunkinančius techninius reikalavimus.Valdymo subjektai daro viską, kad pasiektų susitarimą dėl siūlomo pakeitimo jau pirmame po pasiūlymo pateikimo Techninės komisijos posėdyje. Jei valdymo subjektams nepavyksta susitarti dėl siūlomo pakeitimo šiame Techninės komisijos posėdyje, jos stengiasi pasiekti susitarimą raštu prieš kitą Techninės komisijos posėdį.Jei iki kito Techninės komisijos posėdžio pabaigos šalims nepavyksta susitarti, siūlantysis valdymo subjektas atsiima savo pasiūlymą; pasiūlymų pakeisti nustatytas specifikacijas atveju valdymo subjektų raštu sutartą dieną iš C priedo išbraukiama atitinkama produkto rūšis. Apie šį pakeitimą ir tvarką, kuria reikia vadovautis šiam pakeitimui įgyvendinti, pranešama visiems programos dalyviams.Kai rengiamos naujos specifikacijos arba peržiūrimos galiojančios specifikacijos, valdymo subjektai užtikrina veiksmingą derinimą ir konsultacijas tarpusavyje ir su savo atitinkamomis suinteresuotosiomis šalimis, visų pirma atsižvelgiant į darbo dokumentų turinį ir terminus.-  Bendrosios nuostatosŠis susitarimas netaikomas kitoms aplinkosaugos ženklinimo programoms, kurias šalys gali kurti ir priimti.Visai pagal šį susitarimą vykdomai veiklai taikomi kiekvienos šalies įstatymai ir kiti teisės aktai. Ji vykdoma atsižvelgiant į turimas asignuotas lėšas ir išteklius.Jokia šio susitarimo nuostata neturi įtakos bet kurios šalies teisėms ir pareigoms, numatytoms dvišaliuose, regioniniuose arba daugiašaliuose susitarimuose, kuriuos jos pasirašė prieš įsigaliojant šiam susitarimui.Nepažeisdamas jokių kitų šio susitarimo nuostatų, bet kuris valdymo subjektas gali vykdyti ženklinimo programas atitinkamoms produktų rūšims, nepaminėtoms C priede. Nepaisant bet kokių kitų šio susitarimo nuostatų, nė viena šalis netrukdo jokio produkto importui, eksportui, pardavimui arba platinimui, jeigu tas produktas pažymėtas kitos šalies valdymo subjekto skirtu energijos efektyvumo ženklu.-  Įsigaliojimas ir trukmėŠis susitarimas įsigalioja tą dieną, kurią šalys raštu praneša viena kitai, kad atliktos jų atitinkamos vidaus procedūros, būtinos šiam susitarimui įsigalioti.Šis susitarimas galioja penkerius metus. Likus ne mažiau kaip vieneriems metams iki šio laikotarpio pabaigos, šalys susirenka aptarti šio susitarimo galiojimo pratęsimo klausimo.-  NutraukimasBet kuri šalis gali bet kuriuo metu nutraukti šį susitarimą, prieš tris mėnesius raštu pranešusi apie tai kitai šaliai.Nutraukus šį susitarimą ar jo nepratęsus, valdymo subjektai praneša visiems jų registruotiems programos dalyviams apie bendros programos pasibaigimą. Be to, valdymo subjektai praneša jų registruotiems programos dalyviams, kad kiekvienas valdymo subjektas gali tęsti ženklinimą pagal dvi atskiras programas. Tokiu atveju Europos bendrijos ženklinimo programoje nebus naudojami ENERGY STAR ženklai. Komisija užtikrina, kad ji pati, Europos bendrijos valstybės narės ir visi jos įregistruoti programos dalyviai nebenaudotų ENERGY STAR ženklų nuo valdymo subjektų raštu sutartos dienos. Šioje dalyje nustatytos pareigos išlieka ir susitarimo galiojimui pasibaigus.-  Susitarimo A priedasA susitarime apibrėžiamas bendras logotipas.-  Susitarimo B priedasB priede pateikiamos bendro logotipo naudojimo gairės.-  Susitarimo C priedasC priede pateikiamos bendros techninės specifikacijos įrangai, kuriai taikomas susitarimas, t.y. kompiuteriams, kompiuterių monitoriams, vaizdo gavimo įrangai (spausdintuvams, kopijuokliams, skaitytuvams, daugiafunkciniams prietaisams), fakso aparatams, pašto aparatams – naujausiai jų versijai, turimai susitarimo pasirašymo metu.2. Komisija praneša Tarybai apie derybų rezultatus ir prireikus informuoja ją apie bet kokius derybų metu kilusius sunkumus. [1] OL L 172, 2001 6 26, p. 3.[2] OL L 99, 2003 4 17, p. 47.[3] OL L 332, 2001 12 15, p. 1.[4] Žalioji knyga dėl energijos vartojimo efektyvumo arba kaip mažesnėmis sąnaudomis sutaupyti daugiau energijos, KOM(2005) 265 galutinis, 2005 m. birželis.[5] „Techninės ir teisinės privalomojo buitinės ir raštinės elektrinės įrangos energijos suvartojimo ramybės režimu ženklinimo galimybės“, Fraunhofer sistemų ir novatoriškų tyrimų institutas, Karlsruhe, Munich, Dresden, 2005 m. birželis.[6] OL L 297, 1992 10 13, p. 16.[7] OL L 191, 2005 7 22, p. 29.[8] OL L 172, 2001 6 26, p.3.


title: 2014/663/ES: 2014 m. rugsėjo 11 d. Komisijos rekomendacija, kuria iš dalies keičiamas Rekomendacijos 2013/711/ES dėl dioksinų, furanų ir PCB koncentracijos pašaruose ir maisto produktuose mažinimo priedas  Tekstas svarbus EEE

text:
               13.9.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 272/17

         KOMISIJOS REKOMENDACIJA
   2014 m. rugsėjo 11 d.
   kuria iš dalies keičiamas Rekomendacijos 2013/711/ES dėl dioksinų, furanų ir PCB koncentracijos pašaruose ir maisto produktuose mažinimo priedas
   (Tekstas svarbus EEE)

      (2014/663/ES)

   EUROPOS KOMISIJA,
   atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 292 straipsnį,
   kadangi:

               (1)

               siekiant skatinti aktyviau mažinti dioksinų ir dioksinų tipo PCB koncentraciją maisto produktuose, Komisijos rekomendacija 2013/711/ES (1) nustatyta dioksinų ir dioksinų tipo PCB poveikio koncentracija;

               (2)

               tikslinga suderinti dioksinų tipo PCB poveikio koncentraciją moliuose kaip maisto papilduose su poveikio koncentracija, taikoma tiems patiems moliams, skirtiems gyvūnų pašarams, nustatyta Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2002/32/EB (2), ir suderinti dioksinų ir dioksinų tipo PCB poveikio koncentraciją žmonėms vartoti skirtuose grūduose su poveikio koncentracija, taikoma pašarams skirtiems grūdams;

               (3)

               aliejinių augalų sėklose buvo rasta dioksinų ir dioksinų tipo PCB, ir nors poveikio koncentracija buvo nustatyta pašarams skirtoms aliejinių augalų sėkloms, tokia koncentracija nebuvo nustatyta žmonėms vartoti skirtoms aliejinių augalų sėkloms. Todėl tikslinga nustatyti dioksinų ir dioksinų tipo PCB poveikio koncentraciją žmonėms vartoti skirtose aliejinių augalų sėklose;

               (4)

               džiovintiems vaisiams ir daržovėms (įskaitant džiovintus prieskoninius augalus) tikslinga taikyti konkrečius koncentravimo koeficientus džiovinimui, kaip numatyta Komisijos reglamento (EB) Nr. 1881/2006 (3) 2 straipsnyje;

               (5)

               todėl Rekomendacija 2013/711/ES turėtų būti atitinkamai iš dalies pakeista,

         PRIĖMĖ ŠIĄ REKOMENDACIJĄ:
   Rekomendacijos 2013/711/ES priedas pakeičiamas šios rekomendacijos priedu.

      Priimta Briuselyje 2014 m. rugsėjo 11 d.

            Komisijos vardu

         Tonio BORG

            Komisijos narys

      (1)  2013 m. gruodžio 3 d. Komisijos rekomendacija 2013/711/ES dėl dioksinų, furanų ir PCB koncentracijos pašaruose ir maisto produktuose mažinimo (OL L 323, 2013 12 4, p. 37).

      (2)  2002 m. gegužės 7 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2002/32/EB dėl nepageidaujamų medžiagų gyvūnų pašaruose (OL L 140, 2002 5 30, p. 10).

      (3)  2006 m. gruodžio 19 d. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 1881/2006, nustatantis didžiausias leistinas tam tikrų teršalų maisto produktuose koncentracijas (OL L 364, 2006 12 20, p. 5).

      PRIEDAS

            „PRIEDAS
            Šiame priede vartojamų terminų apibrėžtys:
            a)   dioksinai ir furanai (WHO-TEQ)– polichlorintųjų dibenzo-para-dioksinų (PCDD) ir polichlorintųjų dibenzofuranų (PCDF) suma, išreikšta Pasaulio sveikatos organizacijos (PSO, angl. WHO) toksiniais ekvivalentais, naudojant PSO toksinio ekvivalentiškumo koeficientus (WHO-TEF);
            b)   dioksinų tipo PCB (WHO-TEQ)– polichlorintųjų bifenilų (PCB) suma, išreikšta PSO toksiniais ekvivalentais, naudojant WHO-TEF;
            c)   WHO-TEF– Pasaulio sveikatos organizacijos toksinio ekvivalentiškumo koeficientai, skirti žmonėms keliamai rizikai vertinti, pagrįsti Pasaulio sveikatos organizacijos (PSO) Tarptautinės cheminės saugos programos (IPCS) specialistų posėdžio, surengto 2005 m. birželio mėn. Ženevoje, išvadomis (Martin van den Berg et al., The 2005 World Health Organization Re-evaluation of Human and Mammalian Toxic Equivalency Factors for Dioxins and Dioxin-like Compounds). Toxicological Sciences 93(2), 223–241 (2006)).

                        MAISTO PRODUKTAS

                        DIOKSINŲ IR FURANŲ (WHO-TEQ) POVEIKIO KONCENTRACIJA (1)

                        DIOKSINŲ TIPO PCB (WHO-TEQ) POVEIKIO KONCENTRACIJA (1)

                        Mėsa ir mėsos produktai (išskyrus valgomuosius subproduktus) (2), pagaminti iš:

                                    —

                                    galvijų ir avių,

                                    —

                                    naminių paukščių,

                                    —

                                    kiaulių

                              Sumaišyti riebalai

                        1,75 pg/g riebalų (3)

                        1,25 pg/g riebalų (3)

                        0,75 pg/g riebalų (3)

                        1,00 pg/g riebalų (3)

                        1,75 pg/g riebalų (3)

                        0,75 pg/g riebalų (3)

                        0,50 pg/g riebalų (3)

                        0,75 pg/g riebalų (3)

                        Ūkiuose auginamų žuvų raumenų mėsa ir žuvininkystės ūkių produktai

                        1,50 pg/g drėgnos produkto masės

                        2,50 pg/g drėgnos produkto masės

                        Žalias pienas (2) ir pieno produktai (2), įskaitant sviesto riebalus

                        1,75 pg/g riebalų (3)

                        2,00 pg/g riebalų (3)

                        Vištų kiaušiniai ir kiaušinių produktai (2)

                        1,75 pg/g riebalų (3)

                        1,75 pg/g riebalų (3)

                        Moliai kaip maisto papildai

                        0,50 pg/g drėgnos produkto masės

                        0,50 pg/g drėgnos produkto masės

                        Grūdai ir aliejinių augalų sėklos

                        0,50 pg/g drėgnos produkto masės

                        0,35 pg/g drėgnos produkto masės

                        Vaisiai ir daržovės (įskaitant šviežius prieskoninius augalus) (4)

                        0,30 pg/g drėgnos produkto masės

                        0,10 pg/g drėgnos produkto masės

         (1)  Viršutinė ribinė koncentracija. Viršutinė ribinė koncentracija skaičiuojama darant prielaidą, kad visos už kiekybinio vertinimo ribą mažesnės įvairių giminingų junginių vertės yra lygios kiekybinio vertinimo ribai.

         (2)  Šios kategorijos maisto produktai yra apibrėžti 2004 m. balandžio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamente (EB) Nr. 853/2004, nustatančiame konkrečius gyvūninės kilmės maisto produktų higienos reikalavimus (OL L 139, 2004 4 30, p. 55).

         (3)  Poveikio koncentracija netaikoma maisto produktams, kurių sudėtyje yra mažiau nei 2 % riebalų.

         (4)  Džiovintiems vaisiams ir džiovintoms daržovėms (įskaitant džiovintus prieskoninius augalus) taikomas Reglamento (EB) Nr. 1881/2006 2 straipsnis. Džiovintiems prieskoniniams augalams dėl džiovinimo turi būti atsižvelgta į koncentravimo koeficientą 7.“


				|

		52015PC0115

			Rekomendacija TARYBOS REKOMENDACIJA siekiant panaikinti perviršinį valdžios sektoriaus deficitą Prancūzijoje /* COM/2015/0115 final */

			   	Rekomendacija
TARYBOS REKOMENDACIJA
siekiant panaikinti perviršinį valdžios
sektoriaus deficitą Prancūzijoje
EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl
Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 126 straipsnio 7 dalį,
atsižvelgdama į Europos Komisijos
rekomendaciją,
kadangi:
(1)       pagal Sutarties dėl
Europos Sąjungos veikimo (SESV) 126 straipsnį valstybės
narės turi vengti perviršinio valdžios sektoriaus deficito;
(2)       Stabilumo ir augimo pakto
pagrindinis tikslas yra patikimi valstybės finansai – priemonė
sudaryti geresnes sąlygas kainų stabilumui ir dideliam tvariam
augimui, leidžiančiam kurti naujas darbo vietas;
(3)       2009 m. balandžio
27 d. pagal Europos bendrijos steigimo sutarties 104 straipsnio 6
dalį Taryba nusprendė, kad Prancūzijoje susidarė perviršinis
deficitas, ir pagal Europos bendrijos steigimo sutarties 104 straipsnio 7
dalį ir 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamento (EB)
Nr. 1467/97 dėl perviršinio deficito procedūros
įgyvendinimo paspartinimo ir paaiškinimo[1]
3 straipsnį pateikė rekomendacijas dėl perviršinio deficito
panaikinimo ne vėliau kaip 2012 m.[2];

(4)       2009 m. gruodžio
2 d. pagal SESV 126 straipsnio 7 dalį Taryba nusprendė, kad nors
Prancūzijos valdžios institucijos ėmėsi veiksmingų
priemonių, 2009 m. balandžio 27 d. priėmus Tarybos
rekomendaciją kilo netikėtų nepalankių ekonominių
įvykių, turinčių didelį neigiamą poveikį
viešiesiems finansams. Todėl Taryba rekomendavo Prancūzijai
panaikinti savo perviršinį deficitą ne vėliau kaip iki
2013 m.;
(5)       2013 m. birželio
21 d. pagal SESV 126 straipsnio 7 dalį Taryba nusprendė, kad
nors Prancūzijos valdžios institucijos ėmėsi veiksmingų
priemonių, 2009 m. gruodžio 2 d. priėmus Tarybos
rekomendaciją kilo netikėtų nepalankių ekonominių
įvykių, turinčių didelį neigiamą poveikį
viešiesiems finansams. Todėl Taryba rekomendavo Prancūzijai
panaikinti savo perviršinį deficitą ne vėliau kaip iki
2015 m. Kad patikimai ir tvariai sumažintų valdžios sektoriaus
deficitą, kad jis neviršytų 3 % BVP, Prancūzijai
rekomenduota: a) pasiekti nominalų deficitą, lygų 3,9 % BVP
2013 m., 3,6 % BVP 2014 m. ir 2,8 % BVP 2015 m., nes
manyta, kad tai atitinka struktūrinio balanso pagerėjimą,
lygų 1,3 % BVP 2013 m., 0,8 % BVP 2014 m. ir 0,8 %
BVP 2015 m. pagal Komisijos 2013 m. pavasario pratęstą
prognozę; b) visiškai įgyvendinti jau priimtas 2013 m. priemones
(1½ % BVP) ir nustatyti, priimti ir sparčiai įgyvendinti
reikalingas 2014 ir 2015 m. konsolidavimo priemones, kad pagerintų
struktūrinį balansą, kaip rekomenduota, kartu pagal
dabartinį planą tęsdama nuodugnią visų valdžios
sektoriaus pasektorių (įskaitant socialinio draudimo ir vietos
valdžios lygmenų) išlaidų kategorijų peržiūrą; c)
visas neplanuotas pajamas panaudoti deficitui mažinti. Papildomai rekomenduota
biudžeto konsolidavimo priemonėmis užtikrinti ilgalaikį valdžios
sektoriaus struktūrinio balanso pagerėjimą augimui palankiu
būdu. Rekomendacijoje Taryba nustatė 2013 m. spalio 1 d.
terminą, iki kurio Prancūzija turėjo imtis veiksmingų
priemonių ir pagal Tarybos reglamento (EB) Nr. 1467/97 3 straipsnio
4a dalį pateikti išsamią ataskaitą apie tiems tikslams pasiekti
numatytą konsolidavimo strategiją;
(6)       2013 m. lapkričio
15 d., remdamasi Komisijos 2013 m. rudens prognoze, Komisija
padarė išvadą, kad Prancūzija ėmėsi veiksmingų
priemonių atsižvelgdama į 2013 m. birželio 21 d. Tarybos
rekomendaciją valdžios sektoriaus deficitą sumažinti tiek, kad jis
neviršytų 3 % BVP pamatinės vertės, todėl
jokių papildomų veiksmų pagal perviršinio deficito procedūrą
imtis nereikėjo;
(7)       pagal Reglamento (ES)
Nr. 473/2013 9 straipsnio 1 dalį ir 17 straipsnio 2 dalį
Prancūzija 2013 m. spalio 1 d. Komisijai ir Tarybai pateikė
ekonominės partnerystės programą. Gruodžio 10 d. priimtoje
Tarybos nuomonėje pateiktu vertinimu, Prancūzijos ekonominės
partnerystės programoje buvo numatytos iš dalies tinkamos fiskalinės
struktūrinės reformos, padedančios veiksmingai ir tvariai
panaikinti perviršinį deficitą;
(8)       2014 m. kovo 5 d.
Komisija paskelbė rekomendaciją dėl priemonių, kurių
turi imtis Prancūzija, siekdama laiku panaikinti perviršinį deficitą.
Komisija rekomendacijoje nurodė, kad Prancūzija turi dėti
papildomas pastangas, siekdama užtikrinti, kad 2013 m. birželio 21 d.
Tarybos rekomendacija būtų visapusiškai įvykdyta. 2014 m.
gegužės 7 d. pateiktoje Prancūzijos stabilumo programoje numatytos
kelios papildomos priemonės, įgyvendintinos 2014 m.
Atsižvelgiant į tai, kad 2013 m. fiskalinės pastangos buvo
didesnės, nei tikėtasi Komisijai teikiant rekomendaciją, manyta,
kad stabilumo programa iš esmės atitiko Komisijos rekomendaciją;
(9)       2015 m. sausio
13 d. Komisija paskelbė komunikatą „Geriausias pasinaudojimas
lankstumu, kurį suteikia galiojančios Stabilumo ir augimo pakto
taisyklės“ (COM(2015) 12). Komunikate paaiškinama, kad,
rekomenduodama perviršinio deficito panaikinimo galutinį terminą arba
to termino atidėjimo trukmę, Komisija atsižvelgs į tai, ar yra
tam skirtas struktūrinių reformų planas su išsamia ir
patikrinama informacija ir įtikinamu jų priėmimo ir
įgyvendinimo grafiku. Komisija atidžiai stebės reformų
įgyvendinimą. Jei jos įgyvendinamos nebus, Komisija, vertindama,
ar valstybė narė reaguodama į perviršinio deficito
procedūros rekomendaciją ėmėsi veiksmingų
priemonių, ir nustatydama naują perviršinio deficito panaikinimo
terminą, tai laikys sunkinančiu veiksniu. Jei nebus imtasi
veiksmingų priemonių, procedūra bus paspartinta ir dėl to
gali būti sustabdytos Europos struktūrinių ir investicijų
fondų išmokos. Euro zonos valstybėms narėms tai reiškia, kad
Komisija Tarybai rekomenduos skirti joms baudą;
(10)     pagal Reglamento (EB) Nr. 1467/97
3 straipsnio 5 dalį Taryba, remdamasi Komisijos rekomendacija, gali
nuspręsti pagal SESV 126 straipsnio 7 dalį priimti patikslintą
rekomendaciją, jei imtasi veiksmingų priemonių ir jei
priėmus tą rekomendaciją kyla netikėtų nepalankių
ekonominių įvykių, turinčių didelį neigiamą
poveikį valstybės finansams. Netikėti nepalankūs
ekonominiai įvykiai, turintys didelį neigiamą poveikį
biudžetui, vertinami atsižvelgiant į ekonominę prognozę, kuria
pagrįsta Tarybos rekomendacija;
(11)     pagal SESV 126 straipsnio 7
dalį ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 1467/97 3 straipsnį Taryba turi
atitinkamai valstybei narei pateikti rekomendacijas, kaip per nurodytą
laikotarpį ištaisyti perviršinio deficito padėtį.
Rekomendacijoje turi būti nustatytas ne ilgesnis kaip šešių
mėnesių terminas, per kurį atitinkama valstybė narė
turi imtis veiksmingų priemonių perviršinio deficito
padėčiai ištaisyti; šis terminas gali būti sutrumpintas iki
trijų mėnesių. Be to, rekomendacijoje panaikinti perviršinį
deficitą Taryba turėtų reikalauti pasiekti metinius biudžeto
tikslus, kurie pagal prognozę, kuria grindžiama rekomendacija, atitinka
minimalų metinį struktūrinio balanso, t. y. pagal
ciklą pakoreguoto balanso atmetus vienkartines ir kitas laikinąsias
priemones, pagerėjimą, kurio lyginamasis dydis būtų ne
mažiau kaip 0,5 % BVP;
(12)     2013 m. gegužės
29 d. Komisijos tarnybų darbiniame dokumente šios tarnybos
numatė, kad Prancūzijos ekonomika 2013 m. susitrauks 0,1 %,
o 2014 ir 2015 m. augs atitinkamai 0,6 % ir 1,1 %. Be to, Komisijos
2013 m. pavasario prognozėje, kuria buvo grindžiamas 2013 m.
gegužės 29 d. Komisijos tarnybų darbiniame dokumente pateiktas
scenarijus, buvo tikėtasi, kad suderintas vartotojų kainų
indeksas (SVKI) augs 1,2 % 2013 m. ir 1,7 % 2014 m. Šiomis
augimo ir infliacijos prognozėmis buvo grindžiama 2013 m. birželio
21 d. pagal SESV 126 straipsnio 7 dalį priimta Tarybos rekomendacija.
2013 m. BVP augimas (0,3 %) šiek tiek viršijo Komisijos
numatytąjį. Kita vertus, SVKI padidėjo tik 1,0 %;
(13)     Komisijos 2015 m. žiemos
prognozėje numatyta, kad 2014 m. BVP augo 0,4 %, t. y. 0,2
procentinio punkto mažiau, nei numatyta bazinio lygio scenarijuje, kuriuo buvo
grindžiama PDP rekomendacija. Nustatyta, kad BVP augimą labiausiai skatino
atsargų padidėjimas, valdžios sektoriaus ir privatus vartojimas, o
investicijos ir grynasis eksportas, manoma, mažėjo. Palyginti rengiant
rekomendaciją buvo tikėtasi, kad 2014 m. investicijos augs
dėl didėjančio verslo pasitikėjimo, ir prognozuota, kad
išorės paklausa bus daug didesnė. Be to, krentančios energijos
kainos ir silpna veikla atsvėrė 2014 m. sausio mėn.
nustatyto PVM perorientavimo poveikį kainoms. Todėl infliacija pagal
SVKI 2014 m. sumažėjo iki 0,6 %. Taigi infliacija 2013 ir
2014 m. buvo gerokai mažesnė, nei prognozuota 2013 m.
pavasarį. Prognozuojama, kad 2015 m. BVP augs 1,0 %, o SVKI
išliks toks pats (0,0 % infliacija);
(14)     2013 m. valdžios
sektoriaus deficitas siekė 4,1 % BVP ir viršijo 2013 m. birželio
21 d. rekomendacijoje nustatytą 3,9 % BVP tikslą. Visų
pirma, Komisijos vertinimu, nepaisant 27 mlrd. EUR (1,3 % BVP)
vertės diskrecinių priemonių, valstybės pajamoms
neigiamą poveikį padarė kur kas menkesnis, nei tikėtasi,
mokestinių pajamų elastingumas. Fiskalinės pastangos, vertintos
pagal struktūrinio balanso pokytį, prilygo 1,0 % BVP. Pritaikius
potencialiojo augimo ir nesurinktų pajamų korekcijas (0,2 procentinio
punkto BVP), 2013 m. struktūrinio balanso pokytis buvo 1,2 %
BVP. Nors ir nežymiu skirtumu, bet jis nepasiekė 2013 m. birželio 21 d.
Tarybos rekomendacijoje nustatyto 1,3 % BVP pagerinimo tikslo. Remiantis
priimtomis pajamų srities diskrecinėmis priemonėmis ir
bendrųjų išlaidų pokyčiais, palyginti su 2013 m.
birželio 21 d. Tarybos rekomendacijoje nustatytu scenarijumi, principu „iš
apačios į viršų“ pagrįstas fiskalinių pastangų
įvertis yra –0,1 % BVP, taigi vėl šiek tiek mažesnis nei
0,0 % BVP papildomos priemonės, laikytos būtinomis siekiant
Tarybos rekomendacijoje nustatytų biudžeto tikslų;
(15)     Komisijos 2015 m. žiemos
prognozėje nurodoma, kad, nepaisant reikšmingų pastangų
suvaldyti viešųjų išlaidų augimą, nominalus deficitas
2014 m. didėjo. Iš tikrųjų dėl pratęsto viešojo
sektoriaus darbo užmokesčio įšaldymo, pensijų reformų
poveikio ir mažesnių vietos lygmens išlaidų tikimasi sutaupyti
lėšų. Tačiau numatoma, kad jas atsvers padidintas mokesčio
kreditas konkurencingumui ir užimtumui didinti (CICE), kuris pagal ESS 2010
taisykles apskaitomas kaip viešosios išlaidos ir kurio išlaidos pagal
skaičiavimus 2014 m. sieks 11 mlrd. EUR (0,4 % BVP).
Kalbant apie pajamas, sausio 1 d. įsigaliojęs PVM tarifų
perorientavimas ir stambių įmonių mokamo išskirtinio
įmonių pajamų mokesčio padvigubinimas mokestinėms
pajamoms padarė teigiamą poveikį. Tačiau fiskalines pajamas
neigiamai paveikė mažesnis, nei tikėtasi, realiojo BVP augimas ir
infliacija kartu su vis dar menku BVP ir mokestinių pajamų santykio
elastingumu;
(16)     remiantis Komisijos
2015 m. žiemos prognoze, struktūrinis deficitas, kuris 2013 m.
siekė 3,3 % BVP, 2014 m. turėjo sumažėti iki
2,9 % BVP. Palyginti su prognoze, turima skelbiant Tarybos
rekomendaciją, sumažinus potencialų gamybos apimties augimą
(+0,0 procentinio punkto BVP) ir neplanuotas pajamas (+0,2 procentinio punkto
BVP), 2014 m. metinės fiskalinės pastangos yra 0,6 % BVP.
Atsižvelgiant į neigiamą perėjimo prie ESS 2010
poveikį mokėtino mokesčių kredito sąnaudoms,
t. y. valdžios kontrolei nepavaldų pokytį, principu „iš viršaus
į apačią“ pagrįstas fiskalinių pastangų
įvertis yra 0,7 % BVP, t. y. šiek tiek mažesnis nei
rekomenduotas 0,8 % BVP pastangų dydis. Palyginti su ekonominiu
scenarijumi, kuriuo grindžiama 2013 m. birželio 21 d. Tarybos
rekomendacija, papildomos įgyvendintos pajamų priemonės kartu su
išlaidų srities pokyčiais ėmus taikyti ESS 2010 yra 1,1 %
BVP ir, 2013 m. birželio 21 d. Tarybos vertinimu, atitinka
reikalingą lygį („daugiau nei 1 % BVP“). Taigi, atsižvelgus
į struktūrinio balanso pokyčio korekciją, bendros
2013–2014 m. priemonės yra 1,9 % BVP ir nesiekia Tarybos
rekomenduoto 2,1 % BVP lygio. Remiantis principu „iš apačios į
viršų“ pagrįstu vertinimu, bendros priemonės vos viršija
1,0 % BVP ir atitinka lygį, kurį Taryba laikė būtinu;
(17)     skirtumas tarp fiskalinių
pastangų vertinimo pagal principą „iš apačios į viršų“
ir principą „iš viršaus į apačią“ rezultatų daugiausia
yra paaiškinamas infliacijos rodiklių nuo 2013 m. birželio mėn.
sumažinimu. Ypač kalbant apie 2014 m., laikotarpiu tarp 2013 m.
birželio 21 d. Tarybos rekomendacijos ir Komisijos 2015 m. žiemos
prognozės BVP defliatoriaus augimo prognozė buvo sumažinta 0,9
procentinio punkto. Sumažinta infliacija daro didelį poveikį
mokestinėms pajamoms. O viešosioms išlaidoms, kurias Prancūzijoje
dažnai reguliuoja priimtos nominalaus dydžio normos, kasmetinių
infliacijos korekcijų poveikis yra palyginti mažesnis. Apskaičiuojant
struktūrinį balansą, kai atsižvelgiama tik į kiekybinį
gamybos apimties atotrūkį, neatsižvelgiama į susijusį nominalaus
balanso pablogėjimą. Todėl principu „iš viršaus į
apačią“ pagrįstas fiskalinių pastangų vertinimas yra
priklausomas nuo infliacijos korekcijų. Kalbant apie principu „iš
apačios į viršų“ pagrįstą rodiklį, laikoma, kad
mažesnė, nei tikėtasi, infliacija 2014 m. priimtų
diskrecinių priemonių naudą paveikė tik labai nedaug.
Dėl to, kad kai kurie valdžios kontroliuojami viešųjų
išlaidų punktai buvo pakoreguoti pagal mažesnę infliaciją,
principu „iš apačios į viršų“ pagrįstam rodikliui
galėjo būti padarytas atitinkamas teigiamas poveikis. Tačiau,
visų pirma dėl kai kurių viešųjų išlaidų
įšaldymo 2014 m., bendras infliacijos sumažinimo poveikis principu
„iš apačios į viršų“ pagrįstam rodikliui, tikėtina,
buvo nedidelis;
(18)     apskritai atsižvelgus į
minėtas aplinkybes, iš turimų duomenų negalima daryti išvados,
kad veiksmingų priemonių nebuvo imtasi;
(19)     valstybės skolos santykis
su BVP, 2009 m. siekęs 78,8 %, sparčiai augo ir
2013 m. pasiekė 92,2 %. Remiantis Komisijos 2015 m. žiemos
prognoze, dėl palyginti vis dar didelio valdžios sektoriaus deficito ir
vangaus nominaliojo BVP augimo skolos santykis prognozės laikotarpiu
toliau didės iki 95,3 % 2014 m., 97,1 % 2015 m. ir
98,2 % 2016 m. Atsargų ir srautų koregavimo poveikis skolos
raidai prognozės laikotarpiu, manoma, bus neigiamas;
(20)     remiantis Komisijos
2015 m. žiemos prognoze, 2015 m. nominalus deficitas, tikėtina,
pasieks 4,1 % BVP ir gerokai viršys 2013 m. birželio 21 d.
Tarybos rekomendacijoje nustatytą 2,8 % BVP tikslą ir 3 %
BVP lyginamąjį dydį. Dėl gerokai suprastėjusios
biudžeto būklės, kurią lėmė silpnesnė bendra
ekonomikos būklė nei ta, kuria remtasi rengiant 2013 m. birželio
21 d. Tarybos rekomendaciją, yra pagrindo pagal SESV 126 straipsnio 7
dalį priimti patikslintą rekomendaciją, kuria Prancūzijai
būtų nustatytas naujas perviršinio deficito panaikinimo terminas,
laikantis Stabilumo ir augimo pakto taisyklių;
(21)     2014 m. lapkričio
21 d. Prancūzijos valdžios institucijos Komisijai pateikė
raštą, kuriuo Prancūzija, įgyvendindama 2014 m. jai skirtas
2014 m. liepos 8 d. Tarybos pateiktas rekomendacijas,
įsipareigojo vykdyti keletą struktūrinių reformų.
2014 m. gruodžio 12 d. vyriausybė paskelbė reformų
planą, kuriame nurodė reformų prioritetus iki 2017 m. Šis
reformų planas buvo patvirtintas nacionalinės reformų programos
komunikate, paskelbtame 2015 m. vasario 18 d. Be to, valdžios
institucijos pateikė pagrindinių struktūrinių reformų,
pradėtų įgyvendinti 2012 m., numatomo makroekonominio
poveikio kiekybinį įvertį. Pagrindinės išvardytos reformos
visų pirma apima darbo jėgos sąnaudų sumažinimą
taikant CICE ir papildomą darbdavio socialinio draudimo įmokų
sumažinimą pagal pacte de responsabilité et de solidarité.
Tikimasi, kad šios priemonės paskatins ekonomikos augimą ir padidins
viešųjų finansų tvarumą, todėl jų atšaukti
nevertėtų. Vis dėlto tam, kad darbo jėgos sąnaudų
sumažinimo poveikis būtų visapusis, prireiks papildomų darbo
rinkos reformų, kuriomis būtų mažinamas darbo užmokesčio
nelankstumas. Papildomos vyriausybės nurodytos reformos apima, inter
alia, 2014 m. pensijų reformą, vietos valdžios
institucijų pertvarkymo, verslo aplinkos tobulinimo ir paslaugų
srities konkurencijos didinimo priemones. Visų pirma Ekonomikos augimo ir
ūkinės veiklos įstatymo projektu sprendžiamos teisinių
profesijų konkurencijos problemos, tolimojo susisiekimo autobusų
transporto sektorius atveriamas konkurencijai, sumažinamos kliūtys verstis
mažmenine prekyba ir supaprastinamos darbo sekmadieniais taisyklės. Be to,
šiuo įstatymu numatoma pavienių asmenų atleidimo iš darbo
ginčų procedūrų reforma. Apskritai, tikimasi, kad
2013 m. pradėtos vykdyti struktūrinės reformos skatins
ekonomikos augimą ir ilgalaikį viešųjų finansų
tvarumą. Tačiau valdžios institucijų pateikiamas BVP augimo
dėl šių reformų kiekybinis įvertis – 3,3 procentinio punkto
iki 2020 m. – atrodo perdėtas;
(22)     Prancūzijos valdžios
institucijų pateikti duomenys ir įsipareigojimai, susiję su
struktūrinėmis reformomis, rodo, kad einama teisinga linkme,
atsižvelgiant į 2015 m. sausio 13 d. Komisijos komunikate
„Geriausias pasinaudojimas lankstumu, kurį suteikia galiojančios
Stabilumo ir augimo pakto taisyklės“ (COM(2015) 12) išdėstytus
reikalavimus, kurių turi būti laikomasi, kad Prancūzijai
nustatytą perviršinio deficito panaikinimo galutinį terminą
būtų galima pratęsti daugiau kaip vienais metais. Tačiau
komunikate „2015 m. Europos semestras. Ekonomikos augimo problemų
vertinimas, makroekonominio disbalanso prevencija ir naikinimas, nuodugnių
apžvalgų pagal Reglamentą (ES) Nr. 1176/2011 rezultatai“
Komisija nurodė, kad Prancūzija ėmėsi nepakankamų
priemonių reaguodama į ankstesnes rekomendacijas dėl
makroekonominio disbalanso, ir padarė išvadą, kad Prancūzijoje
yra susidaręs perviršinis disbalansas, kurį reikia specialiai
stebėti ir dėl kurio reikia imtis ryžtingų politikos
veiksmų. Gegužės mėnesį Komisija, atsižvelgdama į
nacionalinės reformų programos ir kitų iki tos dienos
pateiktų įsipareigojimų mastą, apsvarstys, ar rekomenduoti
Tarybai pagal Reglamento (ES) Nr. 1176/2011 7 straipsnio 2 dalį
priimti rekomendacijas, kuriose nurodoma, kad susidarė perviršinis
disbalansas, ir Prancūzijai rekomenduojama imtis taisomųjų
veiksmų, kurie turi būti nustatyti taisomųjų veiksmų
plane. Struktūrinėmis reformomis svarbu ne tik ištaisyti perviršinio
disbalanso padėtį ir didinti potencialų augimą, bet ir
užtikrinti viešųjų finansų tvarumą;
(23)     dabartinėje netvirtoje
ekonominėje aplinkoje Prancūzijai suteikus vienus papildomus metus,
kaip numatyta Tarybos reglamente (EB) Nr. 1467/97, reikėtų per
daug pastangų, nes prireiktų daugiau nei 1,0 % BVP vidutinio
metinio struktūrinio balanso pagerėjimo 2015 ir 2016 m.,
t. y. daugiau nei vidutinės metinės pastangos, kurias Taryba
2013–2015 m. laikotarpiui rekomendavo 2013 m. birželio 21 d.
Remiantis Komisijos 2015 m. žiemos prognoze, tokio koregavimo poveikis
ekonomikos augimui tiek 2015 m., tiek 2016 m. būtų labai
neigiamas. Dėl šios priežasties, taip pat atsižvelgus į
Prancūzijos pateiktus struktūrinių reformų planus bei dar
laukiamą nacionalinę reformų programą ir remiantis pirmiau
minėtu 2015 m. sausio 13 d. komunikatu, atrodo tinkama
pratęsti Prancūzijos perviršinio deficito padėties ištaisymo
galutinį terminą dvejais metais. Prancūzijos valdžios
institucijos turėtų užtikrinti, kad priimtos ir planuojamos reformos
būtų visiškai įgyvendintos, o prireikus sustiprintos. Remiantis
pirmiau minėtu 2015 m. sausio 13 d. komunikatu, tuo atveju, jei
Prancūzija plataus užmojo reformų plano neįgyvendins, Komisija,
vertindama, ar valstybė narė reaguodama į šią
rekomendaciją ėmėsi veiksmingų priemonių, tai laikys
sunkinančiu veiksniu;
(24)     dvejų papildomų
metų suteikimas Prancūzijai atitiktų šiuos nominalaus deficito
tikslus: 4,0 % BVP 2015 m., 3,4 % BVP 2016 m. ir 2,8 %
BVP 2017 m. Susijęs struktūrinio biudžeto balanso metinis
pagerėjimas siektų 0,5 % BVP 2015 m., 0,8 % BVP
2016 m. ir 0,9 % BVP 2017 m. Taigi 2015 m. koregavimas
būtų 0,2 procentinio punkto didesnis nei Komisijos 2015 m.
žiemos prognozėje numatytas 0,3 % BVP struktūrinio balanso
pagerėjimas. Remiantis Komisijos 2015 m. žiemos prognoze, pagal 2015
ir 2016 m. bazinio lygio scenarijų numatytos su pajamomis susijusios
priemonės sieks atitinkamai 0,1 % BVP ir –0,1 % BVP.
Pratęstoje prognozėje numatytos 2017 m. diskrecinės
priemonės yra –0,2 % BVP. Jas sudaro paskelbtas contribution sociale
de solidarité des sociétés panaikinimas ir laipsniškas teisės aktais
numatyto įmonių pajamų mokesčio tarifo mažinimas;
(25)     siekiant biudžeto tikslų,
labai svarbu, kad valdžios institucijos visiškai įgyvendintų jau
priimtas 2015 m. priemones ir nurodytų, priimtų ir sparčiai
įgyvendintų papildomas priemones, kurios būtinos siekiant 2015,
2016 ir 2017 m. biudžeto tikslų. Visų pirma dar reikia nurodyti
daugumą priemonių, kuriomis 2016 ir 2017 m. bus siekiama
įvykdyti Prancūzijos įsipareigojimą iki 2017 m.
50 mlrd. EUR sumažinti prognozuojamą viešųjų
išlaidų didėjimą. Apskritai padėtį reikėtų
atidžiai stebėti, o valdžios institucijos turėtų būti
pasirengusios imtis taisomųjų veiksmų išlaidų
nuokrypių arba prastesnių, nei numatyta, diskrecinių pajamų
priemonių rezultatų atveju,
PRIĖMĖ ŠIĄ
REKOMENDACIJĄ:
(1)
Prancūzija ne vėliau kaip iki
2017 m. turėtų ištaisyti esamą perviršinio deficito
padėtį.
(2)
Prancūzija turėtų pasiekti
nominalų deficitą, lygų 4,0 % BVP 2015 m., 3,4 %
BVP 2016 m. ir 2,8 % BVP 2017 m. ir atitinkantį
struktūrinio balanso pagerėjimą, lygų 0,5 % BVP
2015 m., 0,8 % BVP 2016 m. ir 0,9 % BVP 2017 m. Tam
pagal Komisijos 2015 m. žiemos pratęstą prognozę prireiks
papildomų priemonių, lygių 0,2 % BVP 2015 m.,
1,2 % BVP 2016 m. ir 1,3 % BVP 2017 m.
(3)
Prancūzija turėtų iki galo
įgyvendinti jau priimtas 2015 m. priemones ir iki 2015 m.
balandžio mėn. užtikrinti papildomas fiskalines pastangas, kaip nurodyta 2
dalyje. Tam prireiks nurodyti, priimti ir įgyvendinti papildomas
0,2 % BVP dydžio struktūrines diskrecines priemones, kuriomis
būtų panaikintas atotrūkis nuo rekomenduojamo 0,5 % BVP
struktūrinio balanso pagerėjimo 2015 m.
(4)
Prancūzija turėtų aktyviau ieškoti
būtų taupyti lėšas visuose valdžios sektoriaus pasektoriuose,
įskaitant socialinio draudimo ir vietos valdžios lygmenis, taip pat
naudoti visas neplanuotas pajamas deficitui mažinti. Biudžeto konsolidavimo
priemonėmis turėtų būti užtikrinta, kad valdžios sektoriaus
struktūrinis balansas nuolat gerėtų, tačiau jomis
neturėtų būtų trukdoma didinti Prancūzijos ekonomikos
konkurencingumo.
(5)
Taryba nustato 2015 m. birželio 10 d.
terminą, iki kurio Prancūzija turi imtis veiksmingų
priemonių ir pagal Tarybos reglamento (EB) Nr. 1467/97 3 straipsnio
4a dalį pateikti išsamią ataskaitą apie tiems tikslams pasiekti numatytą
konsolidavimo strategiją. Prancūzija turėtų teikti išsamias
ataskaitas apie: i) papildomas struktūrines 0,2 % BVP dydžio
diskrecines priemones, priimtas siekiant užtikrinti rekomenduojamą
struktūrinio balanso pagerėjimą 2015 m; ii) numatytas pagrindines
biudžeto priemones, skirtas tikslams pasiekti 2016 ir 2017 m. Kad
būtų atsižvelgta į naują koregavimo planą,
reikėtų atnaujinti „Loi de Programmation des Finances Publiques“.
Prancūzijos valdžios institucijos turėtų anksčiau nei
numatytas galutinis terminas atlikti pagrindinių priemonių, kuriomis
bus grindžiamas koregavimas 2016 ir 2017 m., ex ante
nepriklausomą vertinimą.
(6)
Kaip reikalaujama Tarybos reglamento (ES)
Nr. 473/2013 10 straipsnyje, Prancūzija turėtų teikti
ataskaitas Komisijai ir Ekonomikos ir finansų komitetui, laikydamasi
Komisijos deleguotajame reglamente (ES) Nr. 877/2013 nustatytų
nurodymų. Pirmą kartą ataskaitą reikėtų pateikti
iki 2015 m. gruodžio 10 d., o vėliau – kas šešis mėnesius.
Gruodžio 10 d. pateiktinose ataskaitose reikėtų pranešti apie
biudžeto projekto atnaujinimą pagal Komisijos nuomonę dėl
2016 m. biudžeto plano projekto. Iki birželio 10 d. teikiamoje
ataskaitoje reikėtų atnaujinti ir papildomai patikslinti
informaciją apie konkrečias biudžeto priemones, kurių planuojama
imtis arba jau imtasi siekiant rekomenduoto struktūrinio balanso
pagerėjimo kitais metais ir siekiant užtikrinti, kad perviršinis deficitas
būtų laiku ir tvariai panaikintas iki galutinio termino.
Prancūzija turi pranešti apie
2015 m. vasario 18 d. paskelbtame komunikate pristatytą
reformų planą, kuris turi būti vėliau papildytas
nacionalinėje reformų programoje ir kuris turi būti griežtai
įgyvendinamas siekiant pagerinti ekonomikos augimo perspektyvą ir padėti
užtikrinti ilgalaikį viešųjų finansų tvarumą.
Siekiant užtikrinti biudžeto konsolidavimo
strategijos sėkmę, bus svarbu įgyvendinti visapusiškas plataus
užmojo struktūrines reformas, atitinkančias Prancūzijai skirtas
Europos semestro Tarybos rekomendacijas, ypač susijusias su
makroekonominio disbalanso procedūra.
Ši
rekomendacija skirta Prancūzijos Respublikai.
Priimta Briuselyje
                                                                       Tarybos
vardu
                                                                       Pirmininkas
[1]               OL L 209, 1997 8 2, p. 6.
[2]               Visi dokumentai, susiję su Prancūzijos
perviršinio deficito procedūra, pateikiami http://ec.europa.eu/economy_finance/economic_governance/sgp/deficit/countries/france_en.htm.


title: 2012 m. liepos 10 d. Tarybos rekomendacija dėl Jungtinės Karalystės 2012 m. nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2012–2017 m. Jungtinės Karalystės konvergencijos programos

text:
               24.7.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 219/91

         TARYBOS REKOMENDACIJA
   2012 m. liepos 10 d.
   dėl Jungtinės Karalystės 2012 m. nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2012–2017 m. Jungtinės Karalystės konvergencijos programos
   2012/C 219/27
   EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
   atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 121 straipsnio 2 dalį ir 148 straipsnio 4 dalį,
   atsižvelgdama į 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei koordinavimo (1), ypač į jo 9 straipsnio 2 dalį,
   atsižvelgdama į 2011 m. lapkričio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 1176/2011 dėl makroekonominių disbalansų prevencijos ir naikinimo (2), ypač į jo 6 straipsnio 1 dalį,
   atsižvelgdama į Europos Komisijos rekomendaciją,
   atsižvelgdama į Europos Vadovų Tarybos išvadas,
   atsižvelgdama į Užimtumo komiteto nuomonę,
   pasikonsultavusi su Ekonomikos ir finansų komitetu,
   kadangi:

               (1)

               2010 m. kovo 26 d. Europos Vadovų Taryba pritarė Komisijos pasiūlymui įgyvendinti naują darbo vietų kūrimo ir augimo strategiją „Europa 2020“, grindžiamą geresniu ekonominės politikos koordinavimu, daugiausia dėmesio skiriant toms svarbioms sritims, kuriose reikia imtis veiksmų, kad būtų stiprinamas Europos tvaraus augimo ir konkurencingumo potencialas;

               (2)

               2010 m. liepos 13 d. Taryba priėmė rekomendaciją dėl valstybių narių ir Sąjungos bendrųjų ekonominės politikos gairių (2010–2014 m.), o 2010 m. spalio 21 d. – sprendimą dėl valstybių narių užimtumo politikos gairių (3), kurios kartu sudaro integruotas gaires. Į šias integruotas gaires valstybių narių paprašyta atsižvelgti formuojant nacionalinę ekonominę ir užimtumo politiką;

               (3)

               2011 m. liepos 12 d. Taryba priėmė rekomendaciją (4) dėl Jungtinės Karalystės 2011 m. nacionalinės reformų programos ir pateikė savo nuomonę dėl atnaujintos 2011–2014 m. Jungtinės Karalystės konvergencijos programos;

               (4)

               2011 m. lapkričio 23 d. Komisija patvirtino antrąją metinę augimo apžvalgą, kuria pradedamas antras ex ante ir integruoto politikos koordinavimo Europos semestras, numatytas strategijoje „Europa 2020“. 2012 m. vasario 14 d. Komisija pagal Reglamentą (ES) Nr. 1176/2011 priėmė Įspėjimo mechanizmo ataskaitą, kurioje nurodė, kad Jungtinė Karalystė yra viena iš valstybių narių, dėl kurios reikės parengti nuodugnią apžvalgą;

               (5)

               2011 m. gruodžio 1 d. Taryba priėmė išvadas, kuriose ragina Socialinės apsaugos komitetą, bendradarbiaujant su Užimtumo komitetu ir kitais komitetais, pateikti savo nuomonę dėl veiksmų, rekomenduojamų pagal strategijos „Europa 2020“ politikos ciklą. Ši nuomonė yra Užimtumo komiteto nuomonės dalis;

               (6)

               vykdant Europos semestro veiklą, Europos Parlamentas buvo tinkamai įtrauktas remiantis Reglamentu (EB) Nr. 1466/97 ir 2012 m. vasario 15 d. priėmė rezoliuciją dėl užimtumo ir socialinių aspektų 2012 m. metinėje augimo apžvalgoje bei rezoliuciją dėl dalyvavimo rengiant 2012 m. metinę augimo apžvalgą;

               (7)

               2012 m. kovo 2 d. Europos Vadovų Taryba patvirtino prioritetus, kuriais turi būti užtikrintas finansinis stabilumas, fiskalinis konsolidavimas ir ekonomikos augimo skatinimo veiksmai. Ji pabrėžė, kad reikia vykdyti diferencijuotą ekonomikos augimą skatinantį fiskalinį konsolidavimą, atkurti įprastas skolinimo ekonomikai sąlygas, skatinti ekonomikos augimą ir konkurencingumą, spręsti nedarbo problemą, šalinti krizės sukeltas socialines pasekmes ir modernizuoti viešąjį administravimą;

               (8)

               2012 m. balandžio 30 d. Jungtinė Karalystė pateikė savo konvergencijos programą, apimančią laikotarpį nuo 2011–2012 m. iki 2016–2017 m., ir savo nacionalinę reformų programą. Siekiant atsižvelgti į abiejų programų sąsają, jos vertintos vienu metu. Atlikdama nuodugnią apžvalgą pagal Reglamento (ES) Nr. 1176/2011 5 straipsnį Komisija taip pat įvertino, ar Jungtinėje Karalystėje yra makroekonominis disbalansas. Nuodugnioje apžvalgoje Komisija padarė išvadą, kad Jungtinėje Karalystėje susidaręs vidaus disbalansas, tačiau jis nėra perviršinis;

               (9)

               remiantis Protokolo Nr. 15 dėl tam tikrų su Jungtine Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalyste susijusių nuostatų 4 punktu, Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 126 straipsnio 1 dalyje nustatyta pareiga vengti perviršinio valdžios sektoriaus deficito netaikoma Jungtinei Karalystei, nebent ji įsivestų eurą. Protokolo 5 punkte nustatyta, kad Jungtinė Karalystė turi stengtis vengti perviršinio valdžios sektoriaus deficito. 2008 m. liepos 8 d. Taryba pagal Europos bendrijos steigimo sutarties 104 straipsnio 6 dalį nusprendė, kad Jungtinėje Karalystėje perviršinis deficitas yra susidaręs;

               (10)

               remdamasi konvergencijos programos vertinimu pagal Reglamentą (EB) Nr. 1466/97, Taryba mano, kad makroekonominis scenarijus, kuriuo grindžiamos programoje pateiktos biudžeto projekcijos, yra tikėtinas. Konvergencijos programoje apibrėžtos biudžeto strategijos tikslas – vykdyti reikiamą fiskalinį konsolidavimą, kad būtų įgyvendinti Vyriausybės nustatyti grynosios skolos ir pagal ciklą pakoreguoto einamojo balanso fiskaliniai tikslai. Į konvergencijos programą neįtraukiamas vidutinės trukmės laikotarpio biudžeto tikslas, kaip numatyta Stabilumo ir augimo pakte. Remiantis programos projekcijomis, manoma, kad perviršinį deficitą, palyginti su Tarybos 2009 m. gruodžio 2 d. rekomendacijoje nustatytu terminu, bus vėluojama ištaisyti vienerius metus. Apskaičiuota, kad 2014–2015 m. (šį terminą nustatė Taryba) valdžios sektoriaus deficitas bus 4,4 % BVP, o tai reiškia, kad, remiantis (perskaičiuotu) struktūriniu balansu (5), vidutinis fiskalinių priemonių dydis nuo 2010–2011 m. iki 2014–2015 m. siekia 1,25 % BVP, t. y. jis mažesnis nei Tarybos rekomendacijoje pagal perviršinio deficito procedūrą nustatytas 1,75 % fiskalinių priemonių dydis. Nors Vyriausybė nenukrypo nuo savo fiskalinio konsolidavimo strategijos, kuri iš pradžių, remiantis ankstesnėmis makroekonominėmis projekcijomis, atrodė pakankama, kad būtų galima įvykdyti pagal perviršinio deficito procedūrą nustatytus tikslus, fiskalinius rezultatus ir perspektyvą neigiamai paveikė pablogėjusi ekonomikos augimo perspektyva. Pajamų priemonės buvo itin intensyviai taikytos fiskalinio konsolidavimo koregavimo laikotarpio pradžioje. Beveik 40 % visų metinio fiskalinio konsolidavimo veiksmų, kuriuos planuota vykdyti nuo 2010–2011 m. iki 2014–2015 m., įvykdyta iki 2011–2012 m. pabaigos, įskaitant 30 % išlaidų sumažinimą ir du trečdalius grynojo mokesčių padidinimo. Galimas pajamų įnašas iš veiksmingesnės mokesčių sistemos, kurį nulėmė PVM tarifo struktūros peržiūrėjimas, lieka palyginti neišnaudotas.
               Pagal konvergencijos programą manoma, kad valdžios sektoriaus deficitas 2011–2012 m. bus 8,3 % BVP, 2012–2013 m. – 5,9 % BVP, 2013–2014 m. – 6,0 % BVP, 2014–2015 m. – 4,4 % BVP, 2015–2016 m. – 2,9 % BVP ir 2016–2017 m. – 1,2 % BVP. Šie įverčiai yra šiek tiek mažesni už tuos, kuriuos nurodė Komisijos tarnybos 2012 m. pavasario prognozėje, t. y. 2012–2013 m. deficitas bus 6,1 % BVP (be būsimo vienkartinio pensijų fondo pervedimo būtų 7,9 %), o 2013–2014 m. – 6,5 % BVP. Skirtumus lemia mažesnio ekonomikos augimo prognozė ir Eurostato pakeisti Jungtinės Karalystės duomenys. 2011 m. rudens ataskaitoje nurodyti Vyriausybės fiskaliniai planai buvo šiek tiek pakoreguoti, siekiant pirmenybę teikti augimą skatinančioms išlaidoms, tačiau nustatyta, kad iki 2014–2015 m. viešojo sektoriaus investicijos vis tiek smarkiai mažės. Manoma, kad valstybės skola, kurios prognozuojamas 2013–2014 m. lygis yra 94,7 %, 2014–2015 m. pasieks aukščiausią tašką;

               (11)

               krizės metu įvyko būsto rinkos perkaitimas, būsto kainų ir pajamų santykis pasiekė rekordines aukštumas didėjant būsto pasiūlos trūkumui, todėl susikaupė didžiulė hipotekinė skola. Remiantis Komisijos nuodugnia apžvalga, Jungtinės Karalystės ekonomikos vidaus disbalansą lemia didelė namų ūkių skola. Kadangi didelei hipotekinės skolos daliai yra nustatyta kintama palūkanų norma, finansine prasme namų ūkiai jautriai reaguoja į palūkanų normų padidėjimą, ir per finansų sektorių tai gali destabilizuoti visą ekonomiką. Kad namų ūkių skolos ilgainiui smarkiai sumažės tikėtina tik tuomet, jeigu būsto kainos disponuojamųjų pajamų atžvilgiu sumažės; tačiau jeigu nominalios būstų kainos greitai sumažėtų, iškiltų pavojus, kad daugelio namų ūkių nuosavo kapitalo vertė taptų neigiama. Dėl griežtos planavimo sistemos ir ciklinio silpnumo gyvenamųjų namų statybos lygis lieka rekordiškai mažas, o platesnio masto veikla būsto rinkoje taip pat vis dar prislopinta. 2011 m. lapkričio mėn. Vyriausybė paskelbė Anglijos būsto strategiją, kurios tikslas – sudaryti geresnes sąlygas gyvenamųjų namų statybai plėtoti, tačiau lieka daug neaiškumų dėl grynojo naujosios sistemos poveikio būsto sektoriaus plėtrai. Be to, būsto strategijoje nepaminėtas turto apmokestinimo klausimas: pagal Jungtinės Karalystės sistemą regresinis periodinis mokestis (būsto mokestis (angl. council tax)) derinamas su progresiniu sandorio mokesčiu (žyminis žemės mokestis – ŽŽM) – tai gali turėti reikšmės cikliniams biudžeto pajamų ir finansinio stabilumo pokyčiams. 2012 m. biudžete šiek tiek pakoreguoti ŽŽM tarifai, tačiau apskritai šioje srityje padaryta tik nedidelių pakeitimų;

               (12)

               Jungtinėje Karalystėje K didėja nedarbo ir dalyvavimo darbo rinkoje problemos. Nedarbas Jungtinėje Karalystėje šiuo metu siekia 8,4 %. Jaunimo nedarbas daug didesnis – 22,2 %, daugiau kaip 38 % Jungtinės Karalystės bedarbių yra jaunesni kaip 25 m. asmenys. Be to, 17,7 % jaunimo (16–24 m.) nedirba ir nesimoko švietimo įstaigose ar profesinio rengimo mokyklose. Užimtumas privačiajame sektoriuje nežymiai augo, tačiau nepakankamai, kad atsvertų atleistų iš darbo viešajame sektoriuje žmonių skaičių ir darbo jėgos augimą. Jungtinėje Karalystėje yra perteklinė žemos kvalifikacijos darbuotojų pasiūla, jų paklausa mažėja, o trūksta aukštos kvalifikacijos profesinių ir techninių gebėjimų turinčių darbuotojų, kurių reikia prekių gamybos ir eksporto sektoriuose, kuriuose Jungtinės Karalystės veikla yra gana silpna. Profesinio rengimo ir mokymo (PRM) politikoje daugiausia dėmesio skiriama pagrindiniams gebėjimams ir 2 lygio kvalifikacijai, o rinkoje didėja aukštesnės PRM kvalifikacijos paklausa. Be to, Jungtinėje Karalystėje išlieka gana daug suaugusiųjų, kurių pagrindiniai raštingumo ir skaičiavimo gebėjimai yra labai menki ir kurie dėl to yra nepalankioje padėtyje, nes negali pasinaudoti profesinio mokymo galimybėmis. Mokyklos nebaigimo lygis nuo 2005 m. padidėjo 3,3 procentiniais punktais ir, būdamas 14,9 %, viršija ES vidurkį. Siekiant spręsti jaunų žmonių mokyklos nebaigimo problemą, labai svarbu toliau remti mažas pajamas gaunančias šeimas;

               (13)

               Vyriausybė parengė socialinės gerovės reformos darbotvarkę, kad daugiau žmonių galėtų rasti darbą ir kad būtų remiami labiausiai pažeidžiami asmenys. Universalus kreditas, kurio tikslas – supaprastinti išmokų sistemą, dar neįgyvendintas. Vyriausybė privalo imtis priemonių siekdama užtikrinti, kad teigiamą naujosios užimtumo ir pajamų politikos poveikį neužgožtų mažėjančios išmokų sumos, ko pasekoje išaugtų skurdo, ypač vaikų turinčiose šeimose, rizika. Nepriklausomų šaltinių duomenimis, prognozuojama, kad 2020–2021 m. absoliutus vaikų skurdas pasieks didžiausią lygį nuo 2001–2002 m., todėl Vyriausybė neįvykdys Akte dėl vaikų skurdo nustatytų vaikų skurdo sumažinimo tikslų. Vyriausybė turi imtis priemonių siekiant užtikrinti pakankamas galimybes gauti vaikų priežiūros paslaugų, ypač nedideles pajamas gaunantiems asmenims. Vaikų priežiūrai skirtos paramos sumažinimas taip pat gali padidinti šią problemą;

               (14)

               finansavimo sąlygos išlieka griežtos, ypač mažų ir vidutinių įmonių (MVĮ) atveju, ir 2011 m. grynasis skolinimas įmonių sektoriui buvo neigiamas. Remiantis tyrimų duomenimis, matyti, kad daugelio MVĮ galimybės gauti kreditų yra suvaržytos, ir taip pat esama potencialių problemų, susijusių su paklausa. Be to, galimybių gauti ne bankų teikiamų paskolų daugiausia turi tik didžiosios bendrovės, o konkurencija bankų sektoriuje yra ribota. Nepaisant priemonių, kurių ėmėsi valdžios institucijos, kad pagerintų padėtį, alternatyvių skolos rinkų Breedon darbo grupės apskaičiavimais, per ateinančius penkerius metus ir toliau bus didelis, ypač MVĮ, finansavimo deficitas;

               (15)

               Jungtinė Karalystė turi pagerinti savo energetikos ir transporto infrastruktūrą, kuri susijusi su ilgalaikio augimo ir konkurencingumo pagrindų padėjimu ir su Jungtinės Karalystės gamybos sektorių išorės konkurencingumo stokos priežasčių pašalinimu. Jungtinei Karalystei reikia didelių investicijų, kad atnaujintų savo elektros energijos gamybos pajėgumus, kadangi reikia pakeisti didelę dalį esamų gamybos pajėgumų, kurie per kitą dešimtmetį nebebus naudojami, taip pat reikia įvykdyti įsipareigojimą dėl atsinaujinančiosios energijos ir laikytis griežtesnių anglies dioksido kiekio standartų. Jungtinės Karalystės transporto sektoriui būdingi su tinklais susijusių pajėgumų ir kokybės trūkumai, kurie gali pakenkti Vyriausybės siekiui perorientuoti Jungtinės Karalystės ekonomiką ir daugiau dėmesio skirti investicijoms bei eksportui. Vykdant Vyriausybės fiskalinio konsolidavimo strategiją viešojo sektoriaus grynosios investicijos iki 2014–2015 m. smarkiai sumažės, todėl dabartinis spaudimas transporto infrastruktūrai gali padidėti, jeigu nebus užtikrinta alternatyvių finansavimo šaltinių;

               (16)

               atsižvelgdama į Europos semestrą, Komisija atliko išsamią Jungtinės Karalystės ekonominės politikos analizę. Ji įvertino konvergencijos programą ir nacionalinę reformų programą ir pateikė nuodugnią apžvalgą. Komisija įvertino ne tik jų svarbą tvariai fiskalinei ir socialinei bei ekonominei Jungtinės Karalystės politikai, bet ir tai, kaip laikomasi ES taisyklių ir gairių, nes ES priemonėmis prisidedant prie būsimų nacionalinių sprendimų būtina stiprinti bendrą Sąjungos ekonomikos valdymą. Jos rekomendacijos pagal Europos semestrą pateiktos toliau išdėstytose 1–6 rekomendacijose;

               (17)

               atsižvelgdama į šį vertinimą, Taryba išnagrinėjo konvergencijos programą ir savo nuomonę (6) pateikė, visų pirma, toliau išdėstytoje 1 rekomendacijoje;

               (18)

               atsižvelgdama į Komisijos nuodugnios apžvalgos pagal Reglamento (ES) Nr. 1176/2011 5 straipsnį ir šio vertinimo rezultatus, Taryba išnagrinėjo nacionalinę reformų programą ir konvergencijos programą. Jos rekomendacija pagal Reglamento (ES) Nr. 1176/2011 6 straipsnį pateikta, visų pirma, toliau išdėstytose 2, 3 ir 6 rekomendacijose,

         REKOMENDUOJA Jungtinei Karalystei 2012–2013 m. imtis šių veiksmų:

               1.

               Iki galo įgyvendinti 2012–2013 m. ir vėlesnių finansinių metų biudžeto strategijas, jas papildant pakankamai tiksliai nustatytomis priemonėmis, užtikrinti, kad būtų laiku ir tvariai koreguojamas perviršinis deficitas ir įgyvendinami struktūrinio koregavimo veiksmai, nurodyti Tarybos rekomendacijose pagal perviršinio deficito procedūrą, ir tvariai sumažinti didelį viešojo sektoriaus skolos santykį. Sustiprinus 2013–2014 m. ir vėlesnių finansinių metų biudžeto strategijas, pirmenybę teikti augimą skatinančioms išlaidoms, siekiant išvengti rizikos, kad dėl toliau blogėjančios vidutinio laikotarpio augimo perspektyvos bus neigiamai paveiktas ilgalaikis viešųjų finansų tvarumas.

               2.

               Panaikinti destabilizuojantį didelių kintančių būsto kainų ir didelės namų ūkių skolos poveikį, įgyvendinant visuotinę būstų reformos programą, kurios tikslas – padidinti būstų pasiūlą ir sumažinti problemas, susijusias su įperkamumu ir būstui skirtų valstybės subsidijų poreikiu. Toliau vykdyti būsto rinkos, įskaitant hipotekos ir nuomos rinkas, finansinio reguliavimo ir turto apmokestinimo reformas, siekiant užkirsti kelią pernelyg dideliam būsto rinkos nepastovumui ir iškraipymams.

               3.

               Toliau gerinti galimybes įsidarbinti jaunuoliams, ypač tiems, kurie nedirba ir nesimoko švietimo įstaigose ar profesinio rengimo mokyklose, taip pat taikant susitarimą dėl jaunųjų darbuotojų. Užtikrinti, kad pagal gamybinės praktikos programas mokytųsi daugiau jaunimo, kad jose būtų skiriama pakankamai dėmesio aukštesnio lygio gebėjimams ir jose daugiau dalyvautų mažosios ir vidutinės įmonės. Imtis priemonių, siekiant sumažinti didelę 18–24 metų jaunuolių, turinčių labai menkus pagrindinius gebėjimus, proporciją.

               4.

               Parengti priemones, kuriomis būtų padedama žmonėms iš namų ūkių, kuriuose nei vienas narys neturi darbo, integruotis į darbo rinką. Užtikrinti, kad dėl planuojamų socialinės gerovės reformų nepadidėtų vaikų skurdas. Iki galo įgyvendinti priemones, kuriomis siekiama padėti lengviau gauti vaikų priežiūros paslaugų.

               5.

               Toliau gerinti galimybes gauti bankų ir ne bankų teikiamą finansavimą privačiajam sektoriui, ypač MVĮ. Remti konkurenciją bankų sektoriuje, ypač priemonėmis, kuriomis siekiama mažinti patekimo į rinką kliūtis, didinti skaidrumą ir padėti lengviau pereiti iš vieno banko į kitą, kaip rekomenduoja Nepriklausoma bankų komisija, ir išnagrinėti būdus, kaip būtų galima pagerinti galimybes gauti labai rizikingo kapitalo ir rizikos kapitalo, taip pat kitų rūšių ne bankų teikiamas skolinimo paslaugas.

               6.

               Vykdyti ilgalaikę Jungtinės Karalystės tinklo infrastruktūros pajėgumų ir kokybės gerinimo strategiją, įskaitant priemones, kuriomis siekiama išspręsti transporto ir energetikos tinklams daromo spaudimo problemą, skatinant veiksmingesnius ir griežtesnius planavimo ir sprendimų priėmimo procesus, taip pat sudarant viešojo ar privačiojo sektorių finansavimo susitarimus.

      Priimta Briuselyje 2012 m. liepos 10 d.

            Tarybos vardu

            Pirmininkas

         V. SHIARLY

      (1)  OL L 209, 1997 8 2, p. 1.

      (2)  OL L 306, 2011 11 23, p. 25.

      (3)  Toliau taikomos 2012 metais pagal 2012 m. balandžio 26 d. Tarybos sprendimą 2012/238/ES dėl valstybių narių užimtumo politikos gairių (OL L 119, 2012 5 4, p. 47).

      (4)  OL C 217, 2011 7 23, p. 12.

      (5)  Pagal ciklą pakoreguotas balansas (atėmus vienkartines ir laikinąsias priemones), Komisijos tarnybų perskaičiuotas remiantis programoje pateikta informacija ir taikant bendrai sutartą metodiką.

      (6)  Pagal Reglamento (EB) Nr. 1466/97 9 straipsnio 2 dalį.


title: 2012 m. liepos 10 d. Tarybos rekomendacija dėl Prancūzijos 2012 m. nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2012–2016 m. Prancūzijos stabilumo programos

text:
               24.7.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 219/31

         TARYBOS REKOMENDACIJA
   2012 m. liepos 10 d.
   dėl Prancūzijos 2012 m. nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2012–2016 m. Prancūzijos stabilumo programos
   2012/C 219/09
   EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
   atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 121 straipsnio 2 dalį ir 148 straipsnio 4 dalį,
   atsižvelgdama į 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei koordinavimo (1), ypač į jo 5 straipsnio 2 dalį,
   atsižvelgdama į 2011 m. lapkričio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 1176/2011 dėl makroekonominių disbalansų prevencijos ir naikinimo (2), ypač į jo 6 straipsnio 1 dalį,
   atsižvelgdama į Europos Komisijos rekomendaciją,
   atsižvelgdama į Europos Vadovų Tarybos išvadas,
   atsižvelgdama į Užimtumo komiteto nuomonę,
   pasikonsultavusi su Ekonomikos ir finansų komitetu,
   kadangi:

               (1)

               2010 m. kovo 26 d. Europos Vadovų Taryba pritarė Komisijos pasiūlymui įgyvendinti naują darbo vietų kūrimo ir augimo strategiją „Europa 2020“, grindžiamą geresniu ekonominės politikos koordinavimu, ir daugiausia dėmesio skirti toms svarbioms sritims, kuriose reikia imtis veiksmų, kad būtų stiprinamas Europos tvaraus augimo ir konkurencingumo potencialas;

               (2)

               2010 m. liepos 13 d. Taryba priėmė rekomendaciją dėl valstybių narių ir Sąjungos bendrųjų ekonominės politikos gairių (2010–2014 m.), o 2010 m. spalio 21 d. – sprendimą dėl valstybių narių užimtumo politikos gairių (3), kurios kartu sudaro integruotas gaires. Į šias integruotas gaires valstybių narių paprašyta atsižvelgti formuojant nacionalinę ekonominę ir užimtumo politiką;

               (3)

               2011 m. liepos 12 d. Taryba priėmė rekomendaciją (4) dėl Prancūzijos 2011 m. nacionalinės reformų programos ir pateikė savo nuomonę dėl atnaujintos 2011–2014 m. Prancūzijos stabilumo programos;

               (4)

               2011 m. lapkričio 23 d. Komisija patvirtino antrąją metinę augimo apžvalgą, kuria pradedamas antras ex ante ir integruoto politikos koordinavimo Europos semestras, numatytas strategijoje „Europa 2020“. 2012 m. vasario 14 d. Komisija pagal Reglamentą (ES) Nr. 1176/2011 priėmė Įspėjimo sistemos ataskaitą, kurioje nurodė, kad Prancūzija yra viena iš valstybių narių, dėl kurios reikės parengti nuodugnią apžvalgą;

               (5)

               2011 m. gruodžio 1 d. Taryba priėmė išvadas, kuriose ragina Socialinės apsaugos komitetą, bendradarbiaujant su Užimtumo komitetu ir kitais komitetais, pateikti savo nuomonę dėl veiksmų, rekomenduojamų pagal strategijos „Europa 2020“ politikos ciklą. Ši nuomonė yra Užimtumo komiteto nuomonės dalis;

               (6)

               vykdant Europos semestro veiklą, Europos Parlamentas buvo tinkamai įtrauktas remiantis Reglamentu (EB) Nr. 1466/97 ir 2012 m. vasario 15 d. priėmė rezoliuciją dėl užimtumo ir socialinių aspektų 2012 m. metinėje augimo apžvalgoje bei rezoliuciją dėl dalyvavimo rengiant 2012 m. metinę augimo apžvalgą;

               (7)

               2012 m. kovo 2 d. Europos Vadovų Taryba patvirtino prioritetus, kuriais turi būti užtikrintas finansinis stabilumas, fiskalinis konsolidavimas ir ekonomikos augimo skatinimo veiksmai. Ji pabrėžė, kad reikia vykdyti diferencijuotą, ekonomikos augimą skatinantį fiskalinį konsolidavimą, atkurti įprastas skolinimo ekonomikai sąlygas, skatinti ekonomikos augimą ir konkurencingumą, spręsti nedarbo problemą, šalinti krizės sukeltas socialines pasekmes ir modernizuoti viešąjį administravimą;

               (8)

               2012 m. kovo 2 d. Europos Vadovų Taryba taip pat paragino valstybes nares, prisijungusias prie pakto „Euro plius“, laiku pranešti apie savo įsipareigojimus, kad juos būtų galima įtraukti į jų stabilumo arba konvergencijos programas ir nacionalines reformų programas;

               (9)

               2012 m. gegužės 4 d. Prancūzija pateikė savo atnaujintą 2012–2016 m. stabilumo programą, o 2012 m. balandžio 13 d. – savo 2012 m. nacionalinę reformų programą. Siekiant atsižvelgti į abiejų programų sąsają, jos vertintos vienu metu. Atlikdama nuodugnią apžvalgą pagal Reglamento (ES) Nr. 1176/2011 5 straipsnį Komisija taip pat įvertino, ar Prancūzijoje susidaręs makroekonominis disbalansas. Komisija padarė išvadą, kad Prancūzijoje susidaręs disbalansas, tačiau jis nėra perviršinis;

               (10)

               remdamasi 2012 m. stabilumo programos vertinimu pagal Reglamentą (EB) Nr. 1466/97, Taryba mano, kad makroekonominis scenarijus, kuriuo grindžiamos programoje pateiktos biudžeto projekcijos, yra optimistinis. Komisijos tarnybų 2012 m. pavasario prognozėje numatyta, kad BVP augimas 2012 m. sieks 0,5 %, o 2013 m. – 1,3 %, tačiau pagal stabilumo programą numatytas atitinkamai 0,7 % ir 1,75 % augimas. Po mažesnio nei numatyta 2011 m. deficito (5,2 % BVP) stabilumo programoje planuojama 2013 m. jį sumažinti iki 3 % BVP (tai atitinka Tarybos nustatytą perviršinio deficito ištaisymo terminą), o po to tęsti konsolidavimą, iki 2016 m. subalansuojant biudžetą. Vidutinės trukmės laikotarpio biudžeto tikslą – struktūriškai subalansuotą biudžetą – numatoma pasiekti per stabilumo programos laikotarpį. Vidutinės trukmės laikotarpio tikslas atitinka Stabilumo ir augimo pakto reikalavimus. Remiantis (perskaičiuotu) struktūriniu biudžeto balansu (5), numatomas fiskalinių priemonių vidutinis metinis poveikis 2010–2013 m. atitinka 2009 m. gruodžio 2 d. Tarybos rekomendaciją. Planuojama, kad metinė struktūrinė 0,7 % BVP pažanga siekiant vidutinės trukmės laikotarpio tikslo bus padaryta 2014–2016 m. Remiantis stabilumo programa, valdžios sektoriaus išlaidų augimas, atsižvelgiant į diskrecines pajamų priemones, atitinka Stabilumo ir augimo pakte nustatytą išlaidų kriterijų. Stabilumo programoje nurodytam koregavimo planui gali kilti pavojus. Makroekonominis scenarijus galėtų tapti ne toks palankus, kaip nurodyta Komisijos tarnybų 2012 m. pavasario prognozėje.
               Nepakankamai aiškiai nurodytos priemonės, kuriomis 2013 ir vėlesniais metais tikimasi pasiekti tikslus ir rekomenduojamą metinį vidutinį fiskalinių priemonių poveikį. Be to, Prancūzijos patirtis siekiant išlaidų tikslų yra nevienalytė. Todėl tiksliai nenurodžius planuojamų priemonių ir reikiamai neįgyvendinant papildomų priemonių neįmanoma užtikrinti, kad perviršinis deficitas bus ištaisytas iki 2013 m. Numatoma, kad skolos santykis nuo 85,8 % BVP 2011 m. išaugs iki 89,2 % 2013 m., o 2016 m. sumažės iki 83,2 %. Remiantis stabilumo programa, skolos mažinimo kriterijaus bus laikomasi pereinamojo laikotarpio pabaigoje (2016 m.);

               (11)

               2011 m. antrą pusmetį ir 2012 m. vasario mėn. priimtos papildomos konsolidavimo priemonės, tačiau fiskalinio konsolidavimo vykdymas išlieka pagrindiniu uždaviniu. Norint atkurti tvarią fiskalinę būklę labai svarbu, pasitelkus sustiprintas fiskalines priemones, pagrįstas itin konkrečiomis priemonėmis, vengti išlaidų nuokrypių. Be to, būtų tikslinga, kad Prancūzija išnaudotų galimybes pagreitinti deficito mažinimą, kad perviršinį deficitą būtų galima ištaisyti, kaip planuota, paprasčiau. Kalbant apie ilgalaikį viešųjų finansų tvarumą ir būsimų pensijų adekvatumą, palaipsniui taikoma 2010 m. pensijų reforma. Tačiau negalima užtikrinti, kad iki 2018 m., kaip planuota, sistema bus subalansuota – jei užimtumas ir augimas bus mažesni nei numatyta, ir tikėtina, kad po 2020 m. susidarys sistemos deficitas. Be to, naujai įsteigtas iniciatyvinis komitetas, kurio užduotis - pateikti metinę nuomonę apie finansinę įvairių pensijų sistemų padėtį ir sąlygas, reikalingas norint iki 2018 m. užtikrinti subalansuotas sąskaitas, 2011 m. tokios nuomonės nepateikė, apsunkindamas pensijų sistemos tvarumo vertinimą;

               (12)

               toliau mažinant darbo rinkos segmentaciją būtų galima pagerinti Prancūzijos darbo rinkos veikimą. 2011 m. liepos mėn. įstatymu pradėta taikyti profesinio saugumo sutartimi, kuria sujungtos dvi jau galiojančios sutartys, konsultavimo prievolė, kai darbuotojas atleidžiamas iš darbo dėl ekonominių priežasčių, nustatoma valstybinėms užimtumo tarnyboms (Pôle emploi). Tai yra teigiamas, bet nedidelis žingsnis. Be to, imtasi keleto priemonių arba svarstomos priemonės, kuriomis laikinų sunkumų patiriančioms bendrovėms būtų sudaromos lanksčios darbo sąlygos. Tačiau šiomis priemonėmis nėra konkrečiai sprendžiama darbo rinkos segmentacijos problema. Be to, iš užimtumo apsaugos teisės aktų peržiūros matyti, kad atskirų darbuotojų atleidimo tvarka vis dar neaiškiai apibrėžta ir darbdaviams gali daug kainuoti. Galiausiai svarbu užtikrinti, kad minimalaus darbo užmokesčio pokyčiais būtų remiamas užimtumas, ypač nepatyrusių darbuotojų;

               (13)

               po pensijų reformos imtasi priemonių, kuriomis siekiama skatinti vyresnio amžiaus darbuotojų užimtumą, visų pirma reikalaujant, kad įmonės imtųsi aktyvaus amžiaus valdymo – toks žingsnis teisingas. Tačiau su juo susijusiems veiksmų planams paprastai trūksta platesnio užmojo, į juos neįtraukiamos darbo laiko trumpinimo arba konkretaus darbo vietų pritaikymo vyresnio amžiaus darbuotojams priemonės. Be to, kai kurie vyresnio amžiaus darbuotojams taikomi bedarbių pašalpų sistemos aspektai (trukmė) nelabai skatina dirbti. Galiausiai reikia priimti platesnių užmojų suaugusiųjų mokymosi strategiją, kad būtų padidintos vyresnių darbuotojų galimybės įsidarbinti;

               (14)

               kovodamos su jaunimo nedarbu Prancūzijos institucijos įsipareigojo iki 2015 m. gamybinės praktikos vietų skaičių nuo 600 000 padidinti iki 800 000. 2011 ir 2012 m. pradėta taikyti keletas priemonių, siekiant padidinti gamybinę praktiką atliekančiųjų skaičių bendrovėse ir griežtinti sankcijas bendrovėms, kurios nesilaikys nustatyto tikslo. Nepaisant šių priemonių, bendras gamybinę praktiką atliekančiųjų skaičius dar daug mažesnis nei nustatyti tikslai. Atrodo, kad reikia labiau derinti jaunimo ir bendrovių poreikius. Taigi kovos su jaunimo nedarbu strategijoms būtų naudinga, jei švietimo sistemoje įgyti gebėjimai labiau derėtų su darbo rinkos poreikiais;

               (15)

               bedarbių įdarbinimo tarnybų (ANPE) ir bedarbių pašalpų administravimo agentūros (UNEDIC) sujungimas į vieną instituciją (Pôle emploi) kol kas dar neatnešė laukto veiksmingumo ir nepagerino paslaugų kokybės. 2012 m. sausio mėn. pasirašytas naujas daugiametis trišalis (Vyriausybės, socialinių partnerių ir Pôle emploi) susitarimas dėl Pôle emploi veiklos ir paslaugų 2012–2014 m. yra žingsnis teisinga linkme. Tačiau dar reikia nustatyti nemažai tikslų, todėl šiame etape sunku įvertinti reformos užmojį. Be to, reformos patikimumą mažina valstybinių užimtumo tarnybų biudžeto ir žmogiškųjų išteklių apribojimai;

               (16)

               2012 m. vasario mėn. Prancūzija 1,6 procentinio punkto padidino PVM (kuris bus 21,2 %) ir 2 procentiniais punktais (iki 15,5 %) padidino kapitalo pajamų ir pelno socialines įmokas, kad būtų kompensuotas darbdavių socialinių įmokų sumažinimas. Nauja Vyriausybė paskelbė ketinanti 2012 m. peržiūrėti šią priemonę ir patvirtinti fiskalinę reformą. Tai yra tinkama priemonė nustatant labiau subalansuotą apmokestinimo sistemą, kurioje mažinama darbo mokesčių našta. Kaip nurodyta Komisijos tarnybų atliktoje nuodugnioje makroekonominio disbalanso apžvalgoje, šia priemone galėtų būti pagerintas Prancūzijos eksporto kainų konkurencingumas ir padaryta teigiama įtaka įmonių pelningumui, o ilgainiui ir investicijoms bei kainomis nepagrįstam konkurencingumui. Tačiau reformos užmojai yra per siauri. Be to, nors ir buvo imtasi mokesčių išlaidų mažinimo priemonių, jas įgyvendinant buvo padidintos palūkanų normos, dėl to jau dideli darbo mokesčiai gali dar didėti. Prancūzijos aplinkos mokesčių dalis jos mokestinėse pajamose – antra mažiausia ES, tai reiškia, kad šiuos mokesčius dar galima didinti. Galiausiai, nors 2011 m. Prancūzija įvertino įvairių mokesčių išlaidų efektyvumą siekiant užimtumo arba socialinių tikslų, kai kuriuos lengvatinius PVM tarifus dar reikia ypač peržiūrėti;

               (17)

               buvo patvirtintos reformos siekiant supaprastinti verslo aplinką ir pašalinti kai kuriems reglamentuojamiems amatams ir profesijoms taikomus apribojimus, tačiau šios reformos nepašalino kliūčių patekti į rinką ir antikonkurencinio elgesio sąlygų daugelyje kitų sektorių (pvz., veterinarijos gydytojų, taksi, sveikatos priežiūros sektoriaus, teisinių profesijų, įskaitant notarus). Todėl reikia atlikti horizontalesnį ir sistemiškesnį esamų kliūčių patekti į rinką ir antikonkurencinio elgesio įvertinimą reglamentuojamų profesijų srityje, siekiant įvertinti jų būtinumą ir proporcingumą. Kalbant apie mažmeninės prekybos sektorių, platintojams turėtų būti leidžiama laisvai nustatyti savo kainas ir kitas prekybos sąlygas, kad vartotojai galėtų pasinaudoti žemesnėmis kainomis. Be to, šiame sektoriuje, kur koncentracija labai didelė, vartotojams būtų naudingos kitos konkurenciją didinančios priemonės, pavyzdžiui, teritorijų planavimo apribojimų panaikinimas arba peržiūrėjimas ir supaprastintos naujų platinimo įmonių steigimo procedūros;

               (18)

               reikia stiprinti konkurenciją kai kuriose tinklo pramonės šakose (didmeninės elektros energijos, geležinkelių sektoriuje), nes iki šiol šiuose sektoriuose įgyvendintomis reformomis pasiekta tik dalis tikslų. Elektros energijos rinkos koncentracija išlieka viena iš didžiausių Sąjungoje. Nors Įstatymu dėl naujos elektros energijos rinkų organizavimo (NOME įstatymas) padarytas teigiamas poveikis konkurencijai, būtina imtis papildomų veiksmų, kad būtų pagerintos alternatyvių operatorių galimybės Prancūzijoje naudotis elektros energijos gamybos pajėgumais, pavyzdžiui, vandens energija grindžiamos energijos gamyba. Geležinkelių transporto srityje naujų bendrovių galimybės patekti į krovinių ir tarptautinio keleivių vežimo rinką vis dar ribotos; taip pat sudaromos techninės kliūtys be diskriminacijos patekti į krovinių rinką;

               (19)

               Prancūzijos eksporto rinkos dalis nuo 2005 iki 2010 m. sumažėjo 19,4 % – tai vienas iš didžiausių mažėjimų valstybėse narėse, žymiai viršijantis 2012 m. vasario 14 d. Komisijos pateiktoje įspėjimo sistemos ataskaitoje nustatytą ribą. Nuodugnioje Prancūzijos apžvalgoje Komisijos tarnybos padarė išvadą, kad eksporto rinkos dalių sumažėjimas susijęs ir su konkurencija kainomis, ir su kainomis nepagrįsta konkurencija (ypač su pastarąja). Visų pirma, didėjant darbo sąnaudoms produkcijos vienetui, daromas spaudimas Prancūzijos bendrovių pelningumui ir varžomi jų gebėjimai plėstis, skirti reikiamas investicijas siekiant gerinti našumą ir kurti naujoves. Priemonės, kurių buvo imtasi skatinant inovacijų diegimą privačiame sektoriuje, turėtų būti stebimos ir papildytos Prancūzijos bendrovių pelningumo atkūrimo priemonėmis;

               (20)

               Prancūzija prisiėmė tam tikrų įsipareigojimų pagal paktą „Euro plius“. Šie įsipareigojimai, taip pat 2011 m. prisiimti ir įgyvendinami įsipareigojimai susiję su užimtumo skatinimu, konkurencingumo gerinimu ir viešųjų finansų tvarumo stiprinimu. Komisija įvertino, kaip įgyvendinami pagal paktą „Euro plius“ prisiimti įsipareigojimai. Į šio vertinimo rezultatus buvo atsižvelgta rengiant rekomendacijas;

               (21)

               atsižvelgdama į Europos semestrą, Komisija atliko išsamią Prancūzijos ekonominės politikos analizę. Įvertinusi stabilumo programą ir nacionalinę reformų programą, ji pateikė nuodugnią apžvalgą. Komisija įvertino ne tik jų svarbą tvariai fiskalinei ir socialinei bei ekonominei Prancūzijos politikai, bet ir tai, kaip laikomasi ES taisyklių ir gairių, nes ES priemonėmis prisidedant prie būsimų nacionalinių sprendimų būtina stiprinti bendrą Sąjungos ekonomikos valdymą. Jos rekomendacijos pagal Europos semestrą pateiktos toliau išdėstytose 1–5 rekomendacijose;

               (22)

               atsižvelgdama į šį vertinimą Taryba išnagrinėjo stabilumo programą ir savo nuomonę (6) visų pirma pateikė toliau išdėstytoje 1 rekomendacijoje;

               (23)

               atsižvelgdama į Komisijos nuodugnios apžvalgos ir šio vertinimo rezultatus, Taryba išnagrinėjo nacionalinę reformų programą ir stabilumo programą. Jos rekomendacijos pagal Reglamento (ES) Nr. 1176/2011 6 straipsnį visų pirma pateiktos toliau išdėstytose 2, 4 ir 5 rekomendacijose,

         REKOMENDUOJA Prancūzijai 2012–2013 m. imtis šių veiksmų:

               1.

               Stiprinti ir įgyvendinti biudžeto strategiją, paremtą pakankamai konkrečiomis priemonėmis, visų pirma išlaidų srityje, 2012 ir vėlesniais metais, kad iki 2013 m. būtų ištaisytas perviršinis deficitas ir įgyvendinti struktūrinio koregavimo veiksmai, nurodyti Tarybos rekomendacijose pagal perviršinio deficito procedūrą. Vėliau užtikrinti tinkamus struktūrinio koregavimo veiksmus, kad būtų daroma pakankama pažanga siekiant įvykdyti vidutinės trukmės laikotarpio biudžeto tikslą, laikytis išlaidų kriterijaus ir padaryti pakankamą pažangą siekiant laikytis skolos mažinimo kriterijaus. Toliau peržiūrėti pensijų sistemos tvarumą ir pakankamumą ir prireikus imtis papildomų priemonių.

               2.

               Patvirtinti papildomas priemones kovojant su darbo rinkos segmentacija, konsultuojantis su socialiniais partneriais ir laikantis nacionalinės praktikos peržiūrėti tam tikrus užimtumo apsaugos teisės aktų aspektus, visų pirma, susijusius su atskirų darbuotojų atleidimu; toliau užtikrinti, kad bet kuriais minimalaus darbo užmokesčio pokyčiais būtų remiamas darbo vietų kūrimas ir konkurencingumas; imtis veiksmų siekiant padidinti vyresnių darbuotojų dalyvavimą mokymosi visą gyvenimą sistemoje.

               3.

               Priimti darbo rinkos priemones, kuriomis vyresnio amžiaus darbuotojai būtų skatinami ilgiau likti darbo rinkoje; didinti jaunimo, ypač asmenų, kuriems kyla didžiausias nedarbo pavojus, galimybes įsidarbinti, pavyzdžiui, numatant daugiau ir geresnių gamybinės praktikos sistemų, kurios atitiktų jų poreikius; plėtoti aktyvią darbo rinkos politiką ir užtikrinti, kad valstybinės užimtumo tarnybos teiktų individualioms reikmėms pritaikytą paramą.

               4.

               Imtis tolesnių veiksmų siekiant įvesti paprastesnę ir labiau subalansuotą mokesčių sistemą, mažinant darbo mokesčių naštą, nustatant kitus mokesčius, kurie daro mažesnį poveikį augimui ir išorės konkurencingumui, visų pirma aplinkos ir vartojimo mokesčius; toliau dėti pastangas, kad būtų sumažintos ir racionalizuotos mokesčių išlaidos (ypač tos, kuriomis skatinama įsiskolinti); įvertinti, ar dabartiniai lengvatiniai PVM tarifai veiksmingi remiant ekonomikos augimą ir darbo vietų kūrimą.

               5.

               Toliau šalinti nepagrįstus reglamentuojamiems amatams ir profesijoms taikomus apribojimus, visų pirma paslaugų ir mažmeninės prekybos sektoriuose; imtis tolesnių veiksmų siekiant liberalizuoti tinklų pramonės šakas, ypač didmeninę elektros energijos rinką, plėtoti energetikos tarpusavio jungčių pajėgumus ir supaprastinti naujų operatorių patekimą į geležinkelio krovinių ir tarptautinio keleivių vežimo rinkas.

      Priimta Briuselyje 2012 m. liepos 10 d.

            Tarybos vardu

            Pirmininkas

         V. SHIARLY

      (1)  OL L 209, 1997 8 2, p. 1.

      (2)  OL L 306, 2011 11 23, p. 25.

      (3)  Toliau taikomos 2012 metais pagal 2012 m. balandžio 26 d. Tarybos sprendimą 2012/238/ES dėl valstybių narių užimtumo politikos gairių (OL L 119, 2012 5 4, p. 47).

      (4)  OL C 213, 2011 7 20, p. 8.

      (5)  Pagal ciklą pakoreguotas balansas (atėmus vienkartines ir laikinąsias priemones), Komisijos tarnybų perskaičiuotas remiantis programoje pateikta informacija ir taikant bendrai sutartą metodiką.

      (6)  Pagal Reglamento (EB) Nr. 1466/97 5 straipsnio 2 dalį.