title: Recommendation for a COUNCIL RECOMMENDATION on Austria’s 2013 national reform programme and delivering a Council opinion on Austria’s stability programme for 2012-2017

text:
                    EUROPOS
                    KOMISIJA

                                           Briuselis, 2013 05 29
                                           COM(2013) 370 final

                               Rekomendacija

                      TARYBOS REKOMENDACIJA

            dėl Austrijos 2013 m. nacionalinės reformų programos

     su Tarybos nuomone dėl 2012–2017 m. Austrijos stabilumo programos

                           {SWD(2013) 370 final}

LT                                                                       LT
 ---pagebreak---                                                Rekomendacija

                                    TARYBOS REKOMENDACIJA

                       dėl Austrijos 2013 m. nacionalinės reformų programos

                su Tarybos nuomone dėl 2012–2017 m. Austrijos stabilumo programos

     EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
     atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 121 straipsnio 2 dalį ir 148
     straipsnio 4 dalį,
     atsižvelgdama į 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės
     priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei koordinavimo1, ypač į jo 5
     straipsnio 2 dalį,
     atsižvelgdama į Europos Komisijos rekomendaciją2,
     atsižvelgdama į Europos Parlamento rezoliucijas3,
     atsižvelgdama į Europos Vadovų Tarybos išvadas,
     atsižvelgdama į Užimtumo komiteto nuomonę,
     pasikonsultavusi su Ekonomikos ir finansų komitetu,
     kadangi:
     (1)    2010 m. kovo 26 d. Europos Vadovų Taryba pritarė Komisijos pasiūlymui įgyvendinti
            naują augimo ir darbo vietų kūrimo strategiją „Europa 2020“, grindžiamą geresniu
            ekonominės politikos koordinavimu, ir daugiausia dėmesio skirti toms svarbioms
            sritims, kuriose reikia imtis veiksmų, kad būtų stiprinamas Europos tvaraus augimo ir
            konkurencingumo potencialas;
     (2)    remdamasi Komisijos pasiūlymais, 2010 m. liepos 13 d. Taryba priėmė rekomendaciją
            dėl valstybių narių ir Sąjungos bendrųjų ekonominės politikos gairių (2010–2014 m.),
            o 2010 m. spalio 21 d. – sprendimą dėl valstybių narių užimtumo politikos gairių4,
            kurios kartu sudaro integruotas gaires. Į šias integruotas gaires valstybių narių
            paprašyta atsižvelgti formuojant nacionalinę ekonominę ir užimtumo politiką;
     (3)    2012 m. birželio 29 d. valstybių ar vyriausybių vadovai nusprendė priimti Susitarimą
            dėl ekonomikos augimo ir darbo vietų kūrimo, kuriuo nustatė nuoseklią nacionalinių,
            ES ir euro zonos veiksmų, naudojant visus galimus svertus, priemones ir politikos
            strategijas, sistemą. Jie nutarė, kokių veiksmų reikėtų imtis valstybių narių lygmeniu,
            visų pirma išreikšdami tvirtą įsipareigojimą siekti strategijos „Europa 2020“ tikslų ir
            įgyvendinti konkrečioms šalims skirtas rekomendacijas;

     1
            OL L 209, 1997 8 2, p. 1.
     2
            COM (2013) 370 final.
     3
            P7_TA(2013)0052 ir P7_TA(2013)0053.
     4
            2013 m. balandžio 22 d. Tarybos sprendimas 2013/208/ES.

LT                                                     2                                              LT
 ---pagebreak---      (4)   2012 m. liepos 6 d. Taryba priėmė rekomendaciją dėl 2012 m. Austrijos nacionalinės
           reformų programos ir nuomonę dėl atnaujintos 2011–2016 m. Austrijos stabilumo
           programos;
     (5)   2012 m. lapkričio 28 d. Komisija priėmė metinę augimo apžvalgą5, kuria pradedamas
           2013 m. Europos ekonominės politikos koordinavimo semestras. Be to, 2012 m.
           lapkričio 28 d. Komisija pagal Reglamentą (ES) Nr. 1176/2011 priėmė Įspėjimo
           mechanizmo ataskaitą6, kurioje nenurodė, kad Austrija yra viena iš valstybių narių, dėl
           kurios reikės parengti nuodugnią apžvalgą;
     (6)   2013 m. kovo 14 d. Europos Vadovų Taryba patvirtino prioritetus, kuriais turi būti
           užtikrintas finansinis stabilumas, fiskalinis konsolidavimas ir ekonomikos augimo
           skatinimo veiksmai. Ji pabrėžė, kad reikia vykdyti diferencijuotą, ekonomikos augimą
           skatinantį fiskalinį konsolidavimą, atkurti įprastas skolinimo ekonomikai sąlygas,
           skatinti ekonomikos augimą ir konkurencingumą, spręsti nedarbo problemą, šalinti
           socialines krizės pasekmes ir modernizuoti viešąjį administravimą;
     (7)   2013 m. balandžio 16 d. Austrija pateikė 2013 m. stabilumo programą, kuri apima
           2012–2017 m. laikotarpį, ir 2013 m. nacionalinę reformų programą. Siekiant
           atsižvelgti į abiejų programų sąsają, jos vertintos vienu metu;
     (8)   remdamasi 2013 m. stabilumo programos vertinimu pagal Tarybos reglamentą (EB)
           Nr. 1466/97, Taryba mano, kad Austrija ėmėsi didelių konsolidavimo pastangų, kad
           biudžeto perviršinis deficitas pradėtų mažėti. Kalbant apie 2013 m. programą,
           makroekonominis scenarijus, kuriuo grindžiamos biudžeto projekcijos, yra
           optimistinis. Pagrindinis programoje išdėstytos biudžeto strategijos tikslas –
           laipsniškai mažinti valdžios sektoriaus deficitą ir iki 2016 m. nominaliai subalansuoti
           biudžetą, o iki 2015 m. įgyvendinti vidutinės trukmės laikotarpio tikslą. Programoje
           patvirtintas ankstesnis vidutinės trukmės laikotarpio tikslas – 0,45 % BVP struktūrinis
           deficitas. Vidutinės trukmės laikotarpio tikslas atitinka Stabilumo ir augimo pakto
           reikalavimus. Remiantis dabartinėmis projekcijomis, Austrija taiko reikiamas
           priemones, kad perviršinis deficitas būtų panaikintas iki 2013 m., atsižvelgiant į tai,
           kad 2012 m. valdžios sektoriaus deficitas buvo 2,5 % BVP, ir pagal Komisijos
           prognozes turėtų toliau mažėti, atitinkamai iki 2,2 % BVP 2013 m. ir 1,8 % BVP
           2014 m. Tačiau papildomos išlaidos, susijusios su stambaus banko likvidavimu gali
           turėti nemažą deficitą didinantį poveikį. Numatoma, kad po stipraus pagerėjimo,
           viršijusio 2012 m. pagal perviršinio deficito procedūrą reikalaujamą koregavimo
           planą, 2013 m. struktūrinis balanso deficitas padidės iki 1,8 %. Nedidelį struktūrinio
           deficito padidėjimą 2013 m. patvirtina ir Komisijos prognozė. Pagal programoje
           pateiktą informaciją pradedant 2014 m. numatomas perskaičiuoto struktūrinio balanso
           struktūrinis koregavimas, 2014 ir 2015 m. viršysiantis 0,5 %, ir leisiantis Austrijai
           vidutinės trukmės laikotarpio tikslą pasiekti dvejais metais anksčiau nei numatyta
           pagal programoje pateiktą scenarijų, t. y. 2015 m. vietoj 2017 m. Kalbant apie išlaidų
           kriterijų, pagal programoje pateiktą informaciją tikimasi, kad valdžios sektoriaus
           išlaidų, atėmus diskrecines priemones, augimo greitis 2014 m. ir 2016 m. prisidės prie
           0,5 % BVP metinio struktūrinio koregavimo siekiant vidutinės trukmės laikotarpio
           tikslo. Tačiau pagal programos scenarijų numatomas didelis išlaidų ir BVP santykio
           sumažėjimas yra pernelyg optimistinis, nes manoma, kad išlaidos kaip BVP dalis bus
           vienos mažiausių per daugiau negu penkiolika metų. Galima tikėtis, kad kalbant apie

     5
           COM (2012) 750 final.
     6
           COM (2012) 751 final.

LT                                                3                                                  LT
 ---pagebreak---             skolos kriterijaus įgyvendinimą, 2014–2016 m. laikotarpiu Austrijoje bus pereinamasis
            laikotarpis ir planais užtikrinama pakankama pažanga siekiant atitikti šį kriterijų;
            nors biudžeto sistema buvo sustiprinta, fiskaliniai įvairių valdžios lygmenų santykiai iš
            esmės liko nepakitę, ir sutampančios atsakomybės sritys bei atsakomybės už
            finansavimą ir išlaidas nenuoseklumai yra problemos, kurias reikia spręsti. Sudėtingas
            nuolatinių susitarimų tarp šalies vyriausybės, socialinio draudimo teikėjų ir žemesnės
            nei federalinės valdžios mechanizmas kelia grėsmę sveikatos išlaidoms apriboti skirtų
            priemonių įgyvendinimui. Švietimo srityje derybos dėl 6 punktų pasiūlymo, įskaitant
            mokyklų vadovybės rajono lygmeniu panaikinimą, yra teigiamas poslinkis
            supaprastinant atsakomybės pasiskirstymą tarp įvairių valdžios lygmenų, tačiau norint
            labiau sumažinti susiskaidymą, jį reikės dar labiau supaprastinti;
     (9)    numatoma, kad Austrijos darbo jėgos potencialas nuo 2020 m. mažės ir ekonomika
            taps labiau grindžiama įgūdžiais. Egzistuoja daug galimybių geriau įtraukti į darbo
            rinką darbingo amžiaus gyventojus, visų pirma moteris, migrantus ir vyresnio amžiaus
            asmenis;
     (10)   vyresnio amžiaus asmenų užimtumo lygis yra žemesnis už ES vidurkį (43,1 % plg. su
            48,8 %), o beveik 30 % žmonių prieš pat išeidami į pensiją praleidžia nuo 1,5 iki trejų
            metų būdami be darbo arba nedirbdami dėl ligos. Vis dar santykinai plačiai taikomos
            ankstyvo išėjimo į pensiją ir invalidumo pensijų sistemos, taip pat santykinai nedidelis
            teisės aktais nustatytas moterų pensinis amžius (60), kuris ateityje tik labai palaipsniui
            didės, gali turėti neigiamo poveikio vyresnio amžiaus darbo jėgos pasiūlai;
     (11)   nors moterų užimtumas Austrijoje yra santykinai didelis (70,3 % palyginti su 62,4 %
            ES mastu 2012 m.), dar yra galimybių jį didinti mažinant darbo rinkos susiskaidymą
            pagal lytis. Ne visą darbo dieną dirbančių moterų dalis yra viena didžiausių ES, o
            vaiko priežiūros ir ilgalaikės priežiūros paslaugų galimybės yra ribotos. Moterų
            užimtumo rodikliai, skaičiuojant visos darbo dienos ekvivalentais (55,6 % 2012 m.),
            rodo, kad Austrija nesugeba visiškai panaudoti moterų darbo jėgos potencialo. Be to,
            moterys beveik dvigubai dažniau dirba laikinus ir prastai apmokamus darbus ir sudaro
            didelę dalį dirbančių už mažą darbo užmokestį. Dėl šių tendencijų vyrų ir moterų
            darbo užmokesčio skirtumas sudaro 24 % – trečias pagal dydį ES. Mažas pajamas
            gaunančių asmenų mokesčių naštos sumažinimas galėtų suteikti daugiau paskatų
            aktyviau dalyvauti darbo rinkoje. Austrijos mokesčių sistemos struktūra leidžia
            perkelti apmokestinimą kitiems šaltiniams, kurie mažiau stabdo augimą. Iš tiesų,
            pajamos iš turto mokesčių Austrijoje sudaro 0,5 % BVP ir yra gerokai mažesnės už ES
            vidurkį – 2,1 % BVP. Pajamos iš reguliariai mokamo nekilnojamojo turto mokesčio,
            kuris laikomas mažiausiai stabdančiu augimą, yra trečios pagal mažumą ES ir 2011 m.
            sudarė 0,2 % BVP (ES vidurkis – 1,3 %);
     (12)   kadangi 19 % darbingo amžiaus gyventojų 2011 m. buvo gimę užsienyje, Austrijos
            darbingo amžiaus imigrantų dalis viena didžiausių EBPO. Migrantai dažnai patiria
            sunkumų darbo rinkoje ir jų nedarbo rodikliai žymiai aukštesni (9,7 % plg. su 3,6 %),
            o jų užimtumo rodikliai mažesni (ne ES-27 tautybių asmenų – 62,8 % plg. su austrų –
            76,4 %). Be to, migrantų kilmės asmenys triskart dažniau įdarbinami jų kvalifikacijos
            neatitinkančiose pozicijose ir už mažesnį užmokestį negu austrai (2008 m. 27,5 % plg.
            su 9,7 %). Jų išsilavinimas taip pat dažnai yra žemesnis, o skurdo rizika yra dukart
            didesnė (26,6 % plg. su 12,6 %);
     (13)   vidutinės trukmės ir ilgalaikės pensijų ir sveikatos priežiūros išlaidų projekcijos rodo
            riziką viešųjų finansų stabilumui. Ilgalaikės priežiūros išlaidų projekcijos taip pat rodo
            riziką tvarumui, nors ir ne tokią didelę. Pastarojo meto pensijų sistemos reformos gali

LT                                                  4                                                    LT
 ---pagebreak---             šiek tiek sumažinti riziką tvarumui, jei kartu bus gerinamos darbo rinkos sąlygos, kad
            vyresnio amžiaus asmenys galėtų likti įdarbinti ilgesnį laiką. Tačiau vis dar reikia
            paspartinti vyrų ir moterų pensinio amžiaus suvienodinimą bei susieti teisės aktais
            numatytą pensinį amžių su didėjančia tikėtina gyvenimo trukme. Būtina spręsti
            sveikatos priežiūros ir ilgalaikės priežiūros sistemų fiskalinio tvarumo klausimą, be
            kita ko, atsižvelgiant į didėjančius ilgalaikės priežiūros paslaugų poreikį ir paklausą.
            Pastarojo meto politikos priemonės, kurių imtasi sveikatos sektoriuje, greičiausiai bus
            vykdomos teisinga linkme, nors artimiausiais metais reikės atidžiai vertinti jų
            efektyvumą. Dar yra galimybių stiprinti prevenciją, reabilitaciją ir savarankišką
            gyvenimą, siekiant valdyti būsimas ilgalaikės priežiūros išlaidas;
     (14)   pagal tarptautinius palyginamuosius tyrimus ir testus, 10–15 metų vaikų išsilavinimas
            Austrijoje yra mažesnis už vidutinį, nepaisant to, kad Austrijos išlaidos švietimui,
            sudarančios 6,01 % BVP, gerokai viršija ES vidurkį (5,41 %). Daugiau nei 25 % 15
            metų amžiaus jaunuolių skaitymo įgūdžiai yra prasti, o matematikos rezultatai tik šiek
            tiek geresni. Migrantų kilmės jaunuolių ir jų vietinių bendraamžių mokslo rezultatų
            skirtumas yra vienas didžiausių ES. Didėjantis aukštojo mokslo studentų skaičius kelia
            sunkumų finansų ir organizacinėms sistemoms, tačiau sėkmingai studijas užbaigiančių
            studentų dalis yra maža. Švietimo sistemos valdymo ir finansavimo atsakomybės
            pasidalijimas taip pat yra fragmentiškas;
     (15)   Austrija yra viena iš valstybių narių, kurioms būtų labiausiai naudinga (BVP dalies
            išraiška) sumažinti tarpvalstybinio paslaugų teikimo kliūtis. Tačiau vis dar esama
            didelių kliūčių patekti į paslaugų sektorių ir veiksmingai jame konkuruoti. Šios kliūtys
            ypatingai aiškios laisvųjų profesijų ir geležinkelių transporto sektoriuose.
            Profesionalios paslaugos yra labai svarbios verslo paslaugų sektoriuose, kur jos sudaro
            10 % BVP ir 11 % viso užimtumo. Vis dar egzistuoja suvaržymai patekti į rinką ir
            užsiimti profesine veikla paslaugų sektoriuje, pvz., susiję su teisine forma ir akcijų
            dalies reikalavimais. Yra rimtų priežasčių įvertinti, kiek šie suvaržymai yra pagrįsti ir
            ar tų pačių bendro intereso tikslų nebūtų galima pasiekti taikant lengvesnį reguliavimo
            režimą. Nors neseniai padarytais konkurencijos įstatymo pakeitimais bus sustiprinti
            Austrijos kompetentingos institucijos įgaliojimai, jos finansiniai ir žmogiškieji
            ištekliai vis dar yra mažesni negu kitose panašaus dydžio ar net mažesnėse šalyse;
     (16)   Austrija padarė buveinės valstybės narės ir priimančiosios valstybės narės
            tarpvalstybinio bendradarbiavimo finansinės priežiūros srityje pažangą. Be to, tolesnė
            pažanga buvo padaryta restruktūrizuojant nacionalizuotus ar iš dalies nacionalizuotus
            bankus, pasinaudojus restruktūrizavimo pagalba. Tačiau dėl rizikos, susijusios su
            tolesniu šių bankų turto kokybės blogėjimu, dar egzistuoja tam tikrų spragų, kurias
            būtina įdėmiai stebėti.
     (17)   atsižvelgdama į Europos semestrą, Komisija atliko išsamią Austrijos ekonominės
            politikos analizę. Ji įvertino stabilumo programą ir nacionalinę reformų programą.
            Komisija įvertino ne tik jų svarbą tvariai fiskalinei ir socialinei bei ekonominei
            Austrijos politikai, bet ir tai, kaip laikomasi ES taisyklių ir gairių, nes ES priemonėmis
            prisidedant prie būsimų nacionalinių sprendimų būtina stiprinti bendrą Europos
            Sąjungos ekonomikos valdymą. Jos rekomendacijos atsižvelgiant į Europos semestrą
            pateiktos toliau išdėstytose 1–7 rekomendacijose;
     (18)   atsižvelgdama į šį vertinimą, Taryba išnagrinėjo Austrijos stabilumo programą ir savo
            nuomonę7 visų pirma pateikė toliau išdėstytoje 1 rekomendacijoje;

     7
            Pagal Tarybos reglamento (EB) Nr. 1466/97 5 straipsnio 2 dalį.

LT                                                       5                                               LT
 ---pagebreak---      (19)   atsižvelgdama į Europos semestrą, Komisija taip pat atliko visos euro zonos
            ekonominės politikos analizę. Šiuo pagrindu Taryba pateikė konkrečias
            rekomendacijas, skirtas valstybėms narėms, kurių valiuta yra euras. Austrija taip pat
            turi užtikrinti, kad šios rekomendacijos bus visiškai ir laiku įgyvendintos,

     REKOMENDUOJA Austrijai 2013–2014 m. imtis šių veiksmų:
     1.      Įvykdyti 2013 m. biudžetą, kaip numatyta, kad būtų tvariai panaikintas perviršinis
             deficitas, ir įgyvendinti struktūrinio koregavimo priemones, nurodytas Tarybos
             rekomendacijose pagal perviršinio deficito procedūrą. Panaikinus perviršinį deficitą,
             tinkamu tempu vykdyti struktūrinio koregavimo priemones, kad iki 2015 m. būtų
             pasiektas vidutinės trukmės laikotarpio tikslas. Racionalizuoti fiskalinius santykius
             tarp skirtingų valdžios lygmenų, pavyzdžiui, supaprastinant organizacinę struktūrą ir
             suderinant atsakomybę už išlaidas ir už finansavimą.
     2.      Paankstinti vyrų ir moterų pensinio amžiaus suvienodinimą, susieti aktais nustatytą
             pensinį amžių su tikėtina gyvenimo trukme, vykdyti ir stebėti pastarojo meto
             reformas, kuriomis ribojamos ankstyvo išėjimo į pensiją galimybės, ir išplėsti
             vyresnio amžiaus asmenų galimybes įsidarbinti, siekiant padidinti faktinį pensinį
             amžių ir vyresnio amžiaus asmenų užimtumo lygį.
     3.      Imtis naujų priemonių moterų dalyvavimui darbo rinkoje didinti, visų pirma toliau
             gerinant vaikų priežiūros bei ilgalaikės priežiūros paslaugas ir šalinti didelius vyrų ir
             moterų darbo užmokesčio ir pensijų skirtumus. Visiškai išnaudoti migrantų kilmės
             asmenų darbo rinkos potencialą greičiau pripažįstant jų kvalifikaciją ir išsilavinimą.
             Nedarant poveikio biudžetui sumažinti realią mokesčių ir socialinio draudimo naštą
             nedideles pajamas gaunantiems asmenims, labiau pasikliaujant kitais apmokestinimo
             šaltiniais, kurie mažiau stabdytų augimą, kaip antai reguliariai mokami turto
             mokesčiai.
     4.      Efektyviai įgyvendinti sveikatos sistemos reformas, siekiant užtikrinti, kad
             numatytas išlaidų efektyvumo poveikis taptų tikrove. Sukurti finansiškai tvarų
             ilgalaikės priežiūros modelį ir skirti daugiau dėmesio prevencijai, reabilitacijai ir
             savarankiškam gyvenimui.
     5.      Gerinti švietimo rezultatus, visų pirma socialiai remtinų jaunuolių, be kita ko,
             gerinant ikimokyklinį ugdymą ir mažinant neigiamą ankstyvo skirstymo pagal
             gabumus poveikį. Toliau gerinti strateginį aukštojo mokslo sistemos planavimą ir
             aktyviau taikyti priemones, skirtas mažinti studijų nebaigiančių studentų skaičių.
     6.      Toliau stiprinti konkurencijos institucijos įgaliojimus bei išteklius ir stebėti
             konkurencijos įstatymo reformos įgyvendinimą. Šalinti pernelyg dideles kliūtis
             paslaugų teikėjams. Tai reikštų peržiūrėti, ar galiojantys suvaržymai patekti į rinką ir
             užsiimti reguliuojama profesine veikla yra grindžiami bendrais interesais, ir skatinti
             konkurenciją, visų pirma geležinkelių sektoriuje.
     7.      Siekiant išlaikyti finansinį stabilumą, toliau įdėmiai stebėti nacionalizuotus ir iš
             dalies nacionalizuotus bankus ir paspartinti jų restruktūrizaciją.
     Priimta Briuselyje

                                                 Tarybos vardu
                                                 Pirmininkas

LT                                                  6                                                    LT


				|

		52013DC0605

			KOMISIJOS REKOMENDACIJA TARYBAI įgalioti Komisiją derėtis Europos Sąjungos vardu dėl Energijos bendrijos sutarties pakeitimų /* COM/2013/0605 final - 2013/ () */

			   	KOMISIJOS
REKOMENDACIJA TARYBAI
įgalioti
Komisiją derėtis Europos Sąjungos vardu dėl Energijos
bendrijos sutarties pakeitimų

1.
AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS

2005 m. spalio
25 d. Atėnuose Europos bendrija ir devynios Pietryčių
Europos susitariančiosios šalys pasirašė Energijos bendrijos steigimo
sutartį; ji įsigaliojo 2006 m. liepos 1 d. Sutarties 16
straipsnyje apibrėžta, kad „aplinkos acquis communautaire“ reiškia:

·
1985 m. birželio 27 d. Tarybos
direktyvą 85/337/EEB dėl tam tikrų valstybės ir
privačių projektų poveikio aplinkai vertinimo, iš dalies
pakeistą 1997 m. kovo 3 d. Tarybos direktyva 97/11/EB ir 2003 m.
gegužės 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2003/35/EB,
·
1999 m. balandžio 26 d. Tarybos direktyvą
1999/32/EB dėl sieros kiekio sumažinimo tam tikrose skystojo kuro
rūšyse ir iš dalies keičiančią
Direktyvą 93/12/EEB,
·
2001 m. spalio 23 d. Europos Parlamento
ir Tarybos direktyvą 2001/80/EB dėl tam tikrų teršalų,
išmetamų į orą iš didelių kurą deginančių
įrenginių, kiekio apribojimo (Didelių kurą
deginančių įrenginių direktyvą),
·
1979 m. balandžio 2 d. Tarybos direktyvos
79/409/EEB dėl laukinių paukščių apsaugos 4 straipsnio
2 dalį.
Energijos bendrijos
sutarties 12 straipsnyje nurodyta, kad visos susitariančiosios šalys
įgyvendina aplinkos acquis communautaire pagal tų
priemonių įgyvendinimo tvarkaraštį, nurodytą II priede.
Didelių kurą
deginančių įrenginių direktyvą pakeitė
2010 m. lapkričio 24 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos
2010/75/ES dėl pramoninių išmetamų teršalų (taršos integruotos
prevencijos ir kontrolės) III skyrius, 72 straipsnio 3–4 dalys ir V
priedas, kurie naujiems įrenginiams galios nuo 2013 m. sausio
7 d., o veikiantiems įrenginiams – nuo 2016 m. sausio 1 d.
Didelių kurą deginančių įrenginių direktyva
panaikinama nuo pastarosios datos. Todėl Energijos bendrijos sutarties 16
straipsnyje nurodytas aplinkos acquis communautaire ir sutarties II
priede nurodytas įgyvendinimo tvarkaraštis turėtų būti
atitinkamai iš dalies pakeisti.
2013 m. balandžio
29 d. Komisija priėmė Sprendimą C(2013) 2364 final, kuriuo
nustatomi Komisijos pasiūlymai Energijos bendrijos ministrų tarybai
dėl 2001 m. spalio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos
2001/80/EB dėl tam tikrų teršalų, išmetamų į orą
iš didelių kurą deginančių įrenginių, kiekio
apribojimo įgyvendinimo, dėl 2010 m. lapkričio 24 d.
Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2010/75/ES dėl pramoninių
išmetamų teršalų (taršos integruotos prevencijos ir kontrolės)
III skyriaus, V priedo ir 72 straipsnio 3–4 dalių įgyvendinimo ir
Energijos bendrijos sutarties 16 straipsnio bei II priedo keitimo.
2006 m.
gegužės 29 d. Tarybos sprendimo 2006/500 dėl Energijos bendrijos
sutarties sudarymo Europos bendrijos vardu 5 straipsnio 2 dalyje nustatyta
tvarka, taikytina prieš priimant poziciją dėl Energijos bendrijos
sprendimų iš dalies keisti Energijos bendrijos sutartį.
Atsižvelgdama į
tai, kas išdėstyta, Komisija rekomenduoja Tarybai įgalioti
Komisiją derėtis Energijos bendrijos institucijose dėl būtinų
Energijos bendrijos sutarties pakeitimų.

2.
REKOMENDACIJA

Komisija rekomenduoja,
kad:
·      Taryba įgaliotų Komisiją derėtis Europos
Sąjungos vardu dėl būtinų Energijos bendrijos sutarties
pakeitimų;
·      vadovaudamasi Sutartimi, Taryba įgaliotų Komisiją veikti
kaip Europos Sąjungos derybininkę ir derėtis dėl Energijos
bendrijos sutarties pakeitimų, kaip nustatyta su šia rekomendacija
pateikiamuose derybų nurodymuose („derybų nurodymai“);
·      Taryba paskirtų komitetą, su kuriuo būtų
konsultuojamasi vedant derybas; ir
·      Taryba paskelbtų derybų nurodymus.
PRIEDAS
Derybų dėl
Energijos bendrijos sutarties pakeitimų nurodymai
Pakeitimai, dėl kurių susitariama
Europos Sąjungos vardu, turėtų būti grindžiami tais, kurie
buvo pasiūlyti Komisijos sprendime C(2013) 2364 final, jais turėtų
būti siekiama per kuo trumpesnį laikotarpį užtikrinti
konvergenciją su aplinkos acquis communautaire dėl
didelių kurą deginančių įrenginių išmetamų
teršalų.


Rekomendacija Tarybos nuomonė pagal 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1466/97 5 straipsnio 3 dalį dėl atnaujintos 2005-2008 m. Airijos stabilumo programos


Svarbus teisinis pranešimas

|

52005SC0142

Rekomendacija Tarybos nuomonė pagal 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1466/97 5 straipsnio 3 dalį dėl atnaujintos 2004–2007 m. Airijos stabilumo programos  /* SEK/2005/0142 galutinis */

	Briuselis, 2.2.2005SEK(2005) 142 galutinisRekomendacijaTARYBOS NUOMONĖpagal 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1466/97 5 straipsnio 3 dalį dėl atnaujintos 2004–2007 m. Airijos stabilumo programos(pateikta Komisijos)AIŠKINAMASIS MEMORANDUMASTarybos reglamentas (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei koordinavimo[1] nustato, kad dalyvaujančios valstybės narės, t. y. tos, kurios įsivedė bendrą valiutą, Tarybai ir Komisijai iki 1999 m. kovo 1 d. turėjo pateikti stabilumo programas. Pagal šio reglamento 5 straipsnį Taryba, remdamasi Komisijos ir pagal Sutarties 114 straipsnį įsteigto Komiteto (Ekonomikos ir finansų komitetas) įvertinimais, turėjo patikrinti kiekvieną stabilumo programą. Patikrinusi programą bei atsižvelgdama į Komisijos rekomendaciją ir pasikonsultavusi su Ekonomikos ir finansų komitetu, Taryba pateikė nuomonę. Pagal reglamentą valstybės narės kasmet pateikia stabilumo programų atnaujintus variantus, kuriuos taip pat patikrina Taryba, laikydamasi tos pačios tvarkos.Pirmoji Airijos stabilumo programa, apimanti 1999–2001 m. laikotarpį, buvo pateikta 1998 m. gruodžio 2 d. ir Tarybos įvertinta 1999 m. sausio 18 d. Atnaujinti variantai buvo pateikti kiekvienais paskesniais metais. Naujausią savo stabilumo programos variantą Airija pateikė 2004 m. gruodžio 1 d. Komisijos tarnybos atliko techninį šio varianto įvertinimą, atsižvelgdamos į Komisijos tarnybų 2004 m. rudens ekonominių prognozių rezultatus, Elgesio kodeksą[2], bendrai sutartą potencialios gamybos apimties ir pagal ciklą pakoreguoto balanso apskaičiavimo metodiką, 2003–2005 m. laikotarpio bendrųjų ekonominės politikos gairių rekomendacijas ir principus, nustatytus 2002 m. lapkričio 27 d. Komisijos komunikate Tarybai ir Europos Parlamentui dėl biudžeto politikos koordinavimo stiprinimo[3], kurį patvirtino Taryba. Teikiamas toks įvertinimas:-  Atnaujinta 2004–2007 m. Airijos stabilumo programa, kuri apima laikotarpį iki 2007 m., buvo išleista ir pateikta Komisijai 2004 m. gruodžio 1 d., tą pačią dieną kaip ir Vyriausybės pristatytas 2005 m. biudžetas. Atnaujinta programa atitinka „Stabilumo ir konvergencijos programų turinio ir formos elgesio kodekso“[4] reikalavimus duomenų pateikimui.-  Programoje numatytos Airijos ūkio prognozės pagerėjo, palyginti su 2003 m. variantu. Apskaičiuota, kad realaus BVP augimas bus pašokęs iki 5,3 % 2004 m., palyginti su 3,3 % ankstesnėje programoje – tai atspindi didesnį tiek vidaus, tiek išorės veiksnių indėlį. Atnaujintame variante 2005–2007 m. laikotarpiui numatoma, kad realus augimas išliks vidutiniškai apie 5,2 % BVP per metus. Potencialaus augimo tempas, išvestas apskaičiavus programos duomenis pagal sutartą metodiką, viršija programoje numatytą augimo tempą, bet vėlesniais metais laipsniškai sumažėja iki numatytojo. Numatoma, kad SVKI infliacija sumažės, palyginti su Komisijos tarnybų 2004 m. rudens prognozėje, kuri išleista anksčiau už Airijos biudžetą, numatyta didesne ir vienodesne infliacija ir iki programos laikotarpio pabaigos sumažės iki mažiau kaip 2 %. Apskritai, remiantis turima informacija, makroekonominis scenarijus, kuriuo grindžiamas atnaujintas variantas, gali būti laikomas patikimu ir iš esmės atitinka Komisijos tarnybų įvertinimą, taip pat 2004 m. rudens prognozes, nors SVKI infliacijos prognozė atrodo sumažinta.-  Atnaujintame variante pateikiamas valdžios sektoriaus perteklius, kuris siekia 0,9 % BVP 2004 m. – žymiai geresnis už ankstesnes oficialias prognozes (ir 2,0 procentiniais punktais didesnis už 2003 m. variante nustatytą deficito tikslą). Tokį biudžeto surinkimą lėmė didesnės nei tikėtasi mokestinės pajamos, įskaitant vienkartinių veiksnių poveikį, ir ypač pajamos, gautos mokesčių inspektoriams atlikus specialiuosius tyrimus (atnaujintame variante skaičiavimai siekia 0,5 % BVP), ir mažesnės nei biudžete numatytos išlaidos, ypač valstybės investicijoms. Per 2005–2007 m. laikotarpį biudžeto strategijoje numatytas valdžios sektoriaus deficitas, siekiantis 0,8 % 2005 m. ir 0,6 % BVP per paskutiniuosius dvejus programos metus. Palyginti su ankstesne programa, prognozuojamas valdžios sektoriaus deficitas 2005 ir 2006 m. yra beveik subalansuotas (atitinkamai 0,6 ir 0,5 procentinio punkto BVP) palankesniame makroekonominiame scenarijuje. Tiek išlaidų, tiek pajamų santykis mažėja, išskyrus pradinį išlaidų santykio padidėjimą 2005 m dėl pastarojo meto biudžeto priemonių. Koreguojant apskaičiuotą ciklo poveikį vadovaujantis bendra metodika, pagal ciklą pakoreguotas balansas yra perteklinis visą prognozės laikotarpį, išskyrus nedidelį 0,2 % BVP deficitą 2005 m. Tačiau Airijos ūkio ypatumai reiškia, kad gamybos atotrūkio prognozės, kuriomis pagrįsti šie skaičiavimai, kelia ypač didelių abejonių. Prognozuojamas Airijos biudžeto deficitas turėtų būti patikslintas, kadangi dabar yra įgyvendinama svarbi valstybės investicijų programa, kurios dėka vidutinis valdžios sektoriaus investicijų santykis per programos laikotarpį gerokai pralenkė pastarųjų metų ES vidurkį.-  Rizika biudžeto prognozėms atrodo didele dalimi subalansuota. Viena vertus, pajamų prognozė yra patikima, o specialiųjų lėšų buvimas gali reikšti geresnį nei planuotas biudžeto surinkimą. Airija taip pat pastaruoju metu pademonstravo vilčių teikiančią pažangą laikydamasi išlaidų tikslų, ir tai rodo, kad įvairios priemonės, kurių buvo imtasi siekiant sustiprinti priežiūrą, yra veiksmingos. Kita vertus, yra pavojus, kad valdžios sektoriaus balansas gali būti silpnesnis, nei numatyta atnaujintame variante. Visų pirma išlaidų augimo tempas pastaraisiais programos metais yra šiek tiek suvaržytas. Įvertinus šį pavojų, atrodo, kad programoje pakanka suplanuotų biudžetinių priemonių siekiant per visą programos laikotarpį išlaikyti beveik subalansuoto arba perteklinio biudžeto būklę, kaip reikalaujama Stabilumo ir augimo pakte. Be to, jos užtikrina pakankamą patikimumą, kad dėl įprastų makroekonominių svyravimų nebūtų pažeista 3 % BVP deficito riba.-  Apskaičiuota, kad valdžios sektoriaus bendroji skola 2004 m. sumažės iki 30,5 % BVP, žymiai mažiau už Sutartyje nustatytą 60 % BVP pamatinę vertę. Prognozuojama, kad skolos santykis iš esmės stabilizuosis ties 30 % BVP per 2005–2007 m. laikotarpį. Kaip ir ankstesnėje programoje, prognozuojama, kad tiek pirminis balansas, tiek palūkanų ir nominalaus BVP augimo sąveika padės sumažinti skolos santykį, bet tai iš esmės kompensuos nemažas atsargų ir srautų koregavimas. Pastarasis faktas iš esmės atspindi poveikį, atsiradusį, kai Nacionalinio pensijų rezervo fondas (NPRF), įsteigtas 2001 m. iš anksto finansuoti pensijų įsipareigojimus ir kasmet iš valdžios sektoriaus išteklių gaunantis sumą, prilygstančią 1 % BVP, įsigijo ne valdžios sektoriaus turto. Jei ne valdžios sektoriaus turtas nebūtų sukauptas šiame fonde, bendrasis skolos santykis mažėtų visą programos laikotarpį.-  Atnaujintame variante apžvelgiama vyriausybės struktūrinės reformos programa, kurios tikslas – pagerinti viešųjų paslaugų kokybę, padidinti valstybės išlaidų veiksmingumą ir spręsti Airijos ūkio infrastruktūros poreikius. Be to, šioje programoje apžvelgiama sveikatos paslaugų sektoriuje vykdoma reforma, kuri yra vienas iš veiksnių siekiant veiksmingai taupyti. Apskritai ekonominės politikos sritys, nustatytos atnaujintame variante, iš esmės atitinka šaliai skirtas 2003–2005 m. bendrąsias ekonominės politikos gaires valstybės finansų srityje, kurios Airijos valdžios institucijoms pateikė rekomendaciją sustiprinti valstybės išlaidų veiksmingumą, pagerinti vidutinės trukmės biudžeto politikos struktūrą ir suteikti prioritetą Nacionalinės plėtros plano infrastruktūros elementams.-  Atrodo, kad Airija yra palyginti palankioje padėtyje pagal ilgalaikį valstybės finansų tvarumą, nepaisant numatomų svarbių biudžeto išlaidų senėjančiai visuomenei. Gana žemas Airijos skolos santykis, vykdomos pensijų reformos priemonės ir sukauptos lėšos NPRF padeda išlaikyti biudžeto tvarumą ir spręsti senėjančios visuomenės poveikio problemą. Programoje išdėstyta strategija iš esmės remiasi tuo, kad ji atitinka Stabilumo ir augimo paktą, ir turtas toliau kaupiamas NPRF. Palyginti žemas Airijos mokesčių santykis turėtų palengvinti vėliau atsiradusio tvarumo atotrūkio klausimą.Remdamasi šiuo įvertinimu, Komisija priėmė pridedamą rekomendaciją Tarybos nuomonei dėl atnaujintos Airijos stabilumo programos, kurią pateikia Tarybai.RekomendacijaTARYBOS NUOMONĖpagal 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1466/97 5 straipsnio 3 dalį dėl atnaujintos 2004–2007 m. Airijos stabilumo programosEUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį,atsižvelgdama į 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei koordinavimo[5], ypač į jo 5 straipsnio 3 dalį,atsižvelgdama i Komisijos rekomendaciją,pasikonsultavusi su Ekonomikos ir finansų komitetu,PAREIŠKĖ TOKIĄ NUOMONĘ:1.  [2005 m. vasario 17 d.] Taryba išnagrinėjo atnaujintą Airijos stabilumo programą, kuri apima 2004–2007 m laikotarpį. Programa atitinka „Stabilumo ir konvergencijos programų turinio ir formos elgesio kodekso“ reikalavimus duomenų pateikimui.2.  Makroekonominis scenarijus, kuriuo pagrįsta programa, 2004 m. numato realaus BVP augimą, sieksiančio 5,3 %, kuris stabilizuosis iki vidutiniškai maždaug 5,2 % per likusį programos laikotarpį. Remiantis turima informacija, šis scenarijus atspindi patikimas augimo prielaidas. Tačiau programoje pateiktos SVKI infliacijos prognozės nėra itin palankios.3.  Po iš pradžių neplanuoto pertekliaus 2004 m., atsiradusio gavus didesnių nei tikėtasi pajamų, įskaitant vienkartinius veiksnius, ir nepanaudojus biudžete numatytų išlaidų, atnaujintame variante pateikta strategija numato kuklų ir iš esmės stabilų deficitą nuo 2005 m. Tiek išlaidų, tiek pajamų santykis mažėja per programos laikotarpį, nors pajamų santykis padidėja 2005 m. dėl pastaruoju metu įgyvendintų biudžeto priemonių. Tuo pačiu metu yra įgyvendinama svarbi valstybės investicijų programa, kurios dėka vidutinis valdžios sektoriaus investicijų santykis per programos laikotarpį beveik siekia 4 % BVP. Koreguojant apskaičiuotą ciklo poveikį laikantis bendros metodikos, pagal ciklą pakoreguotas balansas yra perteklinis visą projekcijos laikotarpį, išskyrus nedidelį BVP deficitą 2005 m. Tačiau reikėtų pastebėti, kad apskaičiuotas gamybos atotrūkis ir pagal ciklą pakoreguotas balansas rodo neįprastą neužtikrintumą dėl Airijos ūkio ypatumų. Palyginti su ankstesne programa, dabartinis variantas numato tvirtesnį valdžios sektoriaus balansą truputį palankesniame makroekonominiame scenarijuje.4.  Pavojus biudžeto projekcijoms iš esmės atrodo subalansuotas. Viena vertus, pajamų prognozė yra patikima, o specialiųjų lėšų įtraukimas į 2006 ir 2007 m. projekcijas gali reikšti geresnio nei planuotas biudžeto surinkimo potencialą. Airija taip pat pastaruoju metu pademonstravo vilčių teikiančią pažangą laikydamasi išlaidų tikslų, ir tai rodo, kad pastarojo meto priemonės, kurių buvo imtasi sustiprinti išlaidų kontrolę, yra veiksmingos. Kita vertus, išlieka didesnio nominalaus deficito pavojus. Visų pirma išlaidų augimo tempas pastaraisiais programos metais yra šiek tiek suvaržytas.5.  Įvertinus šį pavojų, atrodo, kad programoje pakanka suplanuotų biudžetinių priemonių siekiant išlaikyti Stabilumo ir augimo pakto vidutinės trukmės tikslą – iki 2007 m. beveik subalansuotos biudžeto būklės arba biudžeto pertekliaus. Jos taip pat užtikrina pakankamą patikimumą, kad dėl įprastų makroekonominių svyravimų nebūtų pažeista 3 % BVP deficito riba visą programos laikotarpį.6.  Apskaičiuota, kad valdžios sektoriaus skola 2004 m. nukris iki 30,5 % BVP, žymiai mažiau už Sutartyje nustatytą 60 % BVP pamatinę vertę. Programoje prognozuojama, kad skolos santykis stabilizuosis ties 30 % BVP per 2005–2007 m. laikotarpį. Jei ne valdžios sektoriaus turtas nebūtų sukauptas Nacionaliniame pensijų rezervo fonde (NPRF), skolos santykis gerokai mažėtų visą programos laikotarpį.7.  Atrodo, kad Airija yra gana palankioje padėtyje pagal ilgalaikį valstybės finansų tvarumą. Palyginti žemas Airijos skolos santykis, priimtos pensijų reformos priemonės ir sukauptos lėšos NPRF padės išlaikyti biudžeto tvarumą ir spręsti senėjančios visuomenės poveikio problemą. Programoje išdėstyta strategija iš esmės remiasi tuo, kad ji atitinka Stabilumo ir augimo paktą ir turtas toliau kaupiamas NPRF. Apskritai palyginti žemas Airijos mokesčių santykis turėtų palengvinti vėliau atsiradusio tvarumo atotrūkio klausimą.8.  Atnaujintoje programoje apžvelgiama vyriausybės struktūrinės reformos programa, kurios tikslas – pagerinti viešųjų paslaugų kokybę, padidinti valstybės išlaidų veiksmingumą ir spręsti Airijos ūkio infrastruktūros poreikius. Apskritai ekonominės politikos sritys, nustatytos atnaujintame variante, iš esmės atitinka šaliai skirtas 2003–2005 m. bendrąsias ekonominės politikos gaires valstybės finansų srityje, kurios Airijos valdžios institucijoms pateikė rekomendaciją sustiprinti valstybės išlaidų veiksmingumą, pagerinti vidutinės trukmės biudžeto politikos struktūrą ir suteikti prioritetą Nacionalinės plėtros plano infrastruktūros elementams.Pagrindinių makroekonominių ir biudžeto prognozių palyginimas2004 | 2005 | 2006 | 2007 |Realus BVP (pokytis, %) | 2004 m. gruodžio mėn. SP | 5,3 | 5,1 | 5,2 | 5,4 |KOM2 | 5,2 | 4,8 | 5,0 | – |2004 m. gruodžio mėn. SP | 3,3 | 4,7 | 5,2 | – |SVKI infliacija (%) | 2004 m. gruodžio mėn. SP | 2,3 | 2,1 | 2,0 | 1,9 |2004 m. spalio mėn. KOM2 | 2,3 | 2,4 | 2,4 | – |2004 m. gruodžio mėn. SP | 2,3 | 2,0 | 2,0 | – |Valdžios sektoriaus balansas (% BVP) | 2004 m. gruodžio mėn. SP | 0,9 | – 0,8 | – 0,6 | – 0,6 |2004 m. spalio mėn. KOM2 | – 0,2 | – 0,6 | – 0,5 | – |2004 m. gruodžio mėn. SP | – 1,1 | – 1,4 | – 1,1 | – |Pirminis balansas (% BVP) | 2004 m. gruodžio mėn. SP | 2,1 | 0,6 | 0,6 | 0,7 |2004 m. spalio mėn. KOM2 | 1,2 | 0,7 | 0,8 | – |2004 m. gruodžio mėn. SP | 0,3 | 0,1 | 0,3 | – |Pagal ciklą pakoreguotas balansas (% BVP) | 2004 m. gruodžio mėn. SP1 | 1,2 | – 0,2 | 0,1 | 0,0 |2004 m. spalio mėn. KOM2 | 0,1 | 0,0 | 0,3 | – |2003 m. gruodžio mėn. SP1 | – 0,7 | – 0,8 | – 0,5 | – |Bendroji valstybės skola (% BVP) | 2004 m. gruodžio mėn. SP | 30,5 | 30,1 | 30,1 | 30,0 |2004 m. spalio mėn. KOM2 | 30,7 | 30,7 | 30,6 | – |2003 m. gruodžio mėn. SP | 33,3 | 33,5 | 33,3 | – |Pastaba: 1 Komisijos tarnybų apskaičiavimai remiantis programoje pateikta informacija. 2 Komisijos tarnybų 2004 metų rudens prognozė. Šaltiniai: Atnaujinta Airijos stabilumo programa, 2003 m. gruodžio mėn. ir 2004 m. gruodžio mėn. (SP); Komisijos tarnybų 2004 metų rudens ekonominė prognozė (KOM); Komisijos tarnybų apskaičiavimai. |[1] OL L 209, 1997.8.2. Visus šiame tekste nurodytus dokumentus galima rasti tinklalapyje: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.[2] Ekonomikos ir finansų komiteto pakeista nuomonė dėl stabilumo ir konvergencijos programų turinio ir formos, kurią ECOFIN taryba patvirtino 2001.7.10.[3] KOM(2002) 668, 2002.11.27.[4] Ekonomikos ir finansų komiteto pakeista nuomonė dėl stabilumo ir konvergencijos programų turinio ir formos, kurią ECOFIN taryba patvirtino 2001.7.10.[5] OL L 209, 1991.8.2, p. 1. Šiame tekste nurodytus dokumentus galima rasti tinklalapyje: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.


				|

		52013DC0374

			Rekomendacija TARYBOS REKOMENDACIJA dėl 2013 m. Slovėnijos nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2012–2016 m. Slovėnijos stabilumo programos /* COM/2013/0374 final - 2012/ () */

Rekomendacija
TARYBOS REKOMENDACIJA
dėl 2013 m. Slovėnijos
nacionalinės reformų programos
su Tarybos nuomone dėl 2012–2016 m. Slovėnijos stabilumo programos
EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl
Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 121 straipsnio 2 dalį
ir 148 straipsnio 4 dalį,
atsižvelgdama į 1997 m. liepos 7 d.
Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės
priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei
koordinavimo[1],
ypač į jo 5 straipsnio 2 dalį,
atsižvelgdama į 2011 m.
lapkričio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES)
Nr. 1176/2011 dėl makroekonominių disbalansų prevencijos ir
naikinimo[2],
ypač į jo 6 straipsnio 1 dalį,
atsižvelgdama į Europos Komisijos
rekomendaciją[3],
atsižvelgdama į Europos Parlamento
rezoliucijas[4],
atsižvelgdama į Europos Vadovų
Tarybos išvadas,
atsižvelgdama į Užimtumo komiteto
nuomonę,
pasikonsultavusi su Ekonomikos ir finansų
komitetu,
kadangi:
(1)       2010 m. kovo 26 d.
Europos Vadovų Taryba pritarė Komisijos pasiūlymui įgyvendinti
naują augimo ir darbo vietų kūrimo strategiją „Europa
2020“, grindžiamą geresniu ekonominės politikos koordinavimu, ir
daugiausia dėmesio skirti toms svarbioms sritims, kuriose reikia imtis
veiksmų, kad būtų stiprinamas Europos tvaraus augimo ir konkurencingumo
potencialas;
(2)       remdamasi Komisijos
pasiūlymais, 2010 m. liepos 13 d. Taryba priėmė
rekomendaciją dėl valstybių narių ir Sąjungos
bendrųjų ekonominės politikos gairių (2010–2014 m.), o 2010
m. spalio 21 d. – sprendimą dėl valstybių narių užimtumo
politikos gairių[5],
kurios kartu sudaro integruotas gaires. Į šias integruotas gaires
valstybių narių paprašyta atsižvelgti formuojant nacionalinę
ekonominę ir užimtumo politiką;
(3)       2012 m. birželio
29 d. valstybių ar vyriausybių vadovai nusprendė priimti
Susitarimą dėl ekonomikos augimo ir darbo vietų kūrimo,
kuriuo nustatė nuoseklią nacionalinių, ES ir euro zonos
veiksmų, naudojant visus galimus svertus, priemones ir politikos
strategijas, sistemą. Jie nutarė, kokių veiksmų
reikėtų imtis valstybių narių lygmeniu, visų pirma
išreikšdami tvirtą įsipareigojimą siekti strategijos „Europa
2020“ tikslų ir įgyvendinti konkrečioms šalims skirtas
rekomendacijas;
(4)       2012 m. liepos 6 d.
Taryba priėmė rekomendaciją dėl Slovėnijos
2012 m. nacionalinės reformų programos ir nuomonę dėl
atnaujintos 2011–2015 m. Slovėnijos stabilumo programos;
(5)       2012 m. lapkričio
28 d. Komisija priėmė metinę augimo apžvalgą[6], kuria pradedamas 2013 m.
Europos ekonominės politikos koordinavimo semestras. Be to, 2012 m.
lapkričio 28 d. Komisija pagal Reglamentą (ES)
Nr. 1176/2011 dėl makroekonominių disbalansų prevencijos ir
naikinimo priėmė Įspėjimo mechanizmo ataskaitą[7], kurioje nurodė, kad
Slovėnija yra viena iš valstybių narių, dėl kurios
reikės parengti nuodugnią apžvalgą;
(6)       2013 m. kovo 14 d. Europos
Vadovų Taryba patvirtino prioritetus, kuriais turi būti užtikrintas
finansinis stabilumas, fiskalinis konsolidavimas ir ekonomikos augimo skatinimo
veiksmai. Ji pabrėžė, kad reikia vykdyti diferencijuotą, ekonomikos
augimą skatinantį fiskalinį konsolidavimą, atkurti
įprastas skolinimo ekonomikai sąlygas, skatinti ekonomikos
augimą ir konkurencingumą, spręsti nedarbo problemą,
šalinti socialines krizės pasekmes ir modernizuoti viešąjį
administravimą;
(7)       pagal Reglamento (ES)
Nr. 1176/2011 5 straipsnį 2013 m. balandžio 10 d. Komisija
paskelbė Slovėnijai skirtos nuodugnios apžvalgos rezultatus[8]. Padaryta Komisijos
analizės išvada, kad Slovėnijoje yra susidaręs perviršinis
makroekonominis disbalansas. Reikia skubiai imtis politikos veiksmų, kad
būtų sustabdytas spartus šio disbalanso susidarymas ir valdomas jo
naikinimas. Šiuo metu privačiojo ir viešojo sektorių skolos dydis
neviršija rezultatų suvestinės įspėjamųjų
ribų, o ir grynoji išorės skola palyginti valdoma. Tačiau
problemiškas ne skolos dydis, bet jos struktūra – ji labai koncentruota
įmonių sektoriuje. Tokiomis aplinkybėmis, kai sparčiau
vystosi neigiamos ekonominės tendencijos, dėl to kyla
grėsmė finansų sektoriaus stabilumui ir susidaro finansinio
įsiskolinimo mažinimo problemų, taip pat dėl tarpusavio
ryšių su valstybės skolos dydžiu. Šią riziką stiprina
ribotos darbo ir kapitalo rinkų koregavimo galimybės ir ekonomikos
struktūra, kurioje dominuoja valstybės nuosavybė. Politinės
nežinomybės laikotarpiai ir teisinės reformų kliūtys
neleido Slovėnijai tinkamai naikinti aktualaus disbalanso ir didinti
koregavimo galimybių, dėl to padidėjus valstybės
finansavimo įtampai išaugo jos pažeidžiamumas;
(8)       2013 m. gegužės
9 d. Slovėnija pateikė 2013 m. atnaujintą 2012–2016 m.
stabilumo programą ir 2013 m. nacionalinę reformų programą.
Siekiant atsižvelgti į abiejų programų sąsają, jos
vertintos vienu metu;
(9)       2013 m. gegužės
23 d. Slovėnijos valdžios institucijos Komisijai atsiuntė
raštą, kuriame reziumuojami, iš dalies keičiami ir išaiškinami
nacionalinėje reformų programoje pateikti pagrindiniai
įsipareigojimai;
(10)     remdamasi 2013 m.
stabilumo programos vertinimu pagal Tarybos reglamentą (EB)
Nr. 1466/97, Taryba mano, kad, nepaisant didelių, nors ir į
programos laikotarpio pabaigą nukeltų konsolidavimo priemonių,
kuriomis deficitas sumažintas nuo 6,2 % BVP 2009 m. iki 4,0 %
BVP 2012 m., nenumatoma, kad Slovėnija panaikins perviršinį
deficitą iki 2013 m., kaip Taryba rekomendavo 2009 m. pabaigoje.
Tai visų pirma susiję su prastesne, negu tuo metu tikėtasi,
ekonomine aplinka. Makroekonominis scenarijus, kuriuo grindžiamos programoje
pateiktos biudžeto projekcijos, yra iš esmės tikėtinas 2013 m.,
bet optimistinis 2014 m. Visų pirma valdžios institucijos numato, kad
BVP sumažės 2,3 % 2012 m. ir 1,9 % 2013 m., o
2014 m. padidės 0,2 %, darant prielaidą, kad bus imtasi
fiskalinių priemonių valdžios sektoriaus deficitui sumažinti nuo
4,2 % BVP (atmetus bankų rekapitalizavimą) 2013 m. iki 2,6 %
BVP 2014 m. Tačiau Komisija prognozuoja, kad remiantis prielaida, jog
politika nesikeis (pagal šį scenarijų atsižvelgiama tik į tas
priemones, kurios priimtos iki 2013 m. balandžio mėn. vidurio),
2014 m. BVP sumažės 0,1 % ir kad 2014 m. deficitas sudarys
4,9 % BVP. Pagrindiniai programoje apibrėžtos biudžeto strategijos
tikslai – iki 2014 m., t. y. praėjus metams po 2009 m. pabaigoje
Tarybos nustatyto termino, panaikinti perviršinį deficitą, iki
2017 m. užtikrinti struktūrinį balansą ir stabilizuoti
skolos santykį, kad jis neviršytų 55 % BVP. Programoje patvirtinamas
vidutinės trukmės laikotarpio tikslas – struktūrinis biudžeto
balansas. Šis vidutinės trukmės laikotarpio tikslas neatitinka
Stabilumo ir augimo pakto reikalavimų, nes juo nevisiškai atsižvelgiama
į numanomus su visuomenės senėjimu susijusius įsipareigojimus.
Programoje nustatyti planuojami nominalaus deficito tikslai yra tinkami, kad
perviršinis deficitas būtų ištaisytas iki 2014 m. Tačiau,
turint omenyje tiems metams prognozuojamą optimistinį augimą,
didelę pajamų projekcijoms kylančią riziką ir nepakankamai
apibrėžtas išlaidų priemones, [Tarybos nuomone, nėra
tikėtina, kad perviršinis deficitas bus panaikintas iki 2014 m.]
Šiomis aplinkybėmis reikėtų patikslinti, priimti ir
įgyvendinti papildomas struktūrines konsolidavimo priemones siekiant
užtikrinti, kad perviršinis deficitas patikimai ir tvariai būtų
panaikintas ne vėliau kaip 2015 m., kaip [2013 m. birželio
21 d.] rekomendavo Taryba. Valdžios sektoriaus skolos santykis su BVP
išaugo daugiau nei dvigubai nuo 22,0 % 2008 m. iki 54,1 %
2012 m. ir pagal Komisijos 2013 m. pavasario prognozę numatoma,
kad jis toliau didės iki 66,5 % 2014 m. Valdžios institucijos
planuoja, kad skolos santykis su BVP aukščiausią tašką
(63,2 %) pasieks 2014 ir 2015 m., o 2016 m. nukris iki
62,8 %. Dėl skolos santykiui su BVP kylančios rizikos jis gali
būti didesnis, taip pat dėl didelių neapibrėžtųjų
įsipareigojimų ir tikėtino atsargų ir srautų
koregavimo, susijusio su turto perdavimu Bankų turto valdymo bendrovei, –
jis neįtrauktas į programos projekcijas;
(11)     2013 m. gegužės
mėn. valdžios institucijos ėmėsi svarbių veiksmų
siekdamos konsoliduoti viešuosius finansus. Jos susitarė su socialiniais
partneriais dėl bazinio bendrojo darbo užmokesčio viešajame
sektoriuje papildomo 1¼ % sumažinimo, neskaitant 3 % sumažinimo,
dėl kurio susitarta 2012 m. gegužės mėn. Viešųjų
finansų subalansavimo įstatyme. Be to, Parlamentas patvirtino
konstitucinį pagrindą, kad būtų nustatyta struktūrinio
valdžios sektoriaus biudžeto balanso (pertekliaus) taisyklė. Tačiau
visiškas Fiskalinio susitarimo nuostatų perkėlimas bus užtikrintas
specialiu konstituciniu įgyvendinimo įstatymu, kurį patvirtinti
Parlamente planuojama iki 2013 m. lapkričio mėn. Galiausiai
Parlamentas beveik vienbalsiai sugriežtino konstitucines taisykles dėl
referendumo rengimo ir laimėjimo – tikimasi, kad dėl to bus lengviau
įvesti fiskalinio konsolidavimo priemones. Turint omenyje greitai
augančią skolą, dar svarbiau, kad 2013 m. biudžeto
strategija būtų sustiprinta ir griežtai įgyvendinta ir kad
vėlesniais metais būtų ryžtingai imtasi didelių
konsolidavimo priemonių. Nors kai kurie mokesčiai nesiekia ES
vidurkio, didinant mokesčius neįmanoma neribotam laikui
atidėlioti būtinybės keisti išlaidų dinamiką.
Todėl reikėtų pajamų didinimo priemones papildyti
papildomomis fiskalinėmis priemonėmis struktūriškai mažinant
išlaidas. Vidutinės trukmės laikotarpio biudžeto sistema ir
išlaidų taisyklė tebėra nepakankamai orientuotos į
siekį įvykdyti vidutinės trukmės laikotarpio tikslą ir
užtikrinti ilgalaikį tvarumą. Be to, tam tikriems valdžios sektoriaus
vienetams, visų pirma netiesioginiams biudžeto naudotojams, taikomi
biudžeto suvaržymai nėra iki galo vykdomi. Galiausiai tarptautiniai ir
vietiniai skaičiavimai leidžia teigti, kad Slovėnijos
šešėlinės ekonomikos dydis viršija ES vidurkį, o tai reiškia,
kad būtų galima pagerinti mokestinių prievolių
vykdymą;
(12)     2012 m. gruodžio
mėn. patvirtinta ir 2013 m. sausio mėn. įsigaliojo
pensijų reforma. Vykdant reformą problemos, kurios nurodytos
2012 m. rekomendacijose, yra sprendžiamos, tačiau nepakankamai, nes
numatomas poveikis viešiesiems finansams tik vidutinės trukmės
laikotarpiu (iki 2020 m.). Nors ši pensijų reforma – svarbus
žingsnis, joje nepateikta konkrečių priemonių su visuomenės
senėjimu susijusioms išlaidoms riboti po 2020 m. Reikėtų
papildomų reformos priemonių siekiant padidinti pensijų
išlaidų tvarumą ilguoju laikotarpiu, įskaitant teisės
aktais numatyto pensinio amžiaus suderinimą su tikėtinos gyvenimo
trukmės ilgėjimu ir tolesnį ankstyvo išėjimo į
pensiją galimybių ribojimą. Ilgalaikės priežiūros
srityje paslaugų paklausa viršija pasiūlą, nors išlaidos vis dar
santykinai nedidelės. Numatoma, kad atsižvelgiant į visuomenės
senėjimo tendencijas ilgalaikės priežiūros paklausa ir su tuo
susijusios išlaidos labai išaugs. Tolesni esamų priemonių vertinimai
padėtų šioje srityje formuoti labiau faktais pagrįstą
politiką;
(13)     nors Slovėnijos
bankų sektorius yra santykinai mažas ir nesiekia nė pusės euro
zonos vidurkio, didžiausi bankai vis dar patiria spaudimą dėl
kapitalo rezervų, kurie tebėra nedideli, palyginti su kitais regiono
bankais, o jų priklausomybė nuo valstybės teikiamo kapitalo yra
didelė grėsmė ekonomikai. Pakartotinės rekapitalizacijos
poreikiai koncentruojasi valstybės valdomuose vietos bankuose. Nors visos
privačiojo sektoriaus skolos dydis mažesnis už euro zonos vidurkį ir
makroekonominio balanso rezultatų suvestinės
įspėjamąsias ribas, ši problema yra struktūrinė.
Didžiausia skolos dalis susikaupusi įmonių sektoriuje ir daugelis
įmonių yra prasiskolinusios, dėl to toliau auga neveiksnių
paskolų skaičius. 2012 m. pabaigoje 90 dienų arba daugiau
vėlavo 23,7 % įmonių paskolų įmokų. Siekiant
lengvinti investavimo sąlygas, didinti produktyvumą ir konkurencingumą,
reikia atgaivinti kreditavimą įmonių sektoriui. Stabilumo programoje
numatoma daugiau rekapitalizavimo operacijų. Valdžios institucijos raštu
patvirtino įsipareigojimą prireikus pateikti papildomo kapitalo.
Traukiasi kreditavimas ir suintensyvėjo silpnų bankų ir
valstybės tarpusavio sąveika. Įmonių paskolų (viršijančių
1 mln. EUR) palūkanų norma Slovėnijoje daugiau nei
2 proc. punktais didesnė negu visoje euro zonoje ir ši marža dar
padidėjo 2012 m. Bankų restruktūrizavimo pagrindų
teisės aktas priimtas, bet dar faktiškai neįgyvendintas. Bankų
turto valdymo bendrovė tebėra pagrindinė institucinė
bankų sanavimo įstaiga.  Nacionalinėje reformų programoje,
kuri papildyta naujausia Vyriausybės informacija, aprašomi turto perdavimo
Bankų turto valdymo bendrovei planai remiantis Slovėnijos banko
atliekamais testavimais nepalankiausiomis sąlygomis pagal principą
„iš apačios į viršų“. Valdžios institucijos raštu patvirtino,
kad yra pasirengusios bendradarbiauti su Komisija ir ECB, kad užtikrintų,
jog atrinktiems bankams būtų atlikti nepriklausomi turto kokybės
vertinimai. Tai turi būti daroma visos sistemos mastu, siekiant užtikrinti
ilgalaikį bankų sektoriaus stabilumą. Kitose šalyse toks metodas
pasiteisino kaip priemonė pasitikėjimui, patikimumui ir rinkos
prieigai atgauti. Informacija, surinkta atlikus nuodugnų išorinį vertinimą,
– būtinas pagrindas norint parengti bendrą finansų sektoriaus
strategiją;
(14)     nacionalinėje
reformų programoje neaprašoma papildomų bankų priežiūros
griežtinimo veiksmų, kurie 2013 m. nuodugnioje apžvalgoje nurodyti
kaip būtini. Kalbant apie bankų priežiūros veiksmus,
vienintelė nauja programoje pateikta informacija yra susijusi su naujais
Slovėnijos banko atliekamais testavimais nepalankiausiomis sąlygomis.
Tolesnis tokių priemonių kaip tinkama makrolygio rizikos ribojimo
politika nagrinėjimas nėra pateiktas;
(15)     2013 m. kovo mėn.
patvirtinta darbo rinkos reforma siekiant sumažinti darbo rinkos
segmentaciją ir padidinti lankstumą darbo rinkoje. Vykdant
reformą yra sumažinama apsauga pagal neterminuotąsias darbo sutartis,
nes supaprastinamos individualaus ir kolektyvinio atleidimo iš darbo
procedūros ir sumažinamos atleidimo iš darbo sąnaudos.
Terminuotųjų darbo sutarčių reglamentavimas dar
sugriežtintas, kad sumažėtų piktnaudžiavimo, ir apribotas naudojimasis
įdarbinimu per laikinojo įdarbinimo įmones. Nors su šia reforma
einama teisinga kryptimi, dar neaišku, ar ji pakankamai didelio užmojo, kad
turėtų didelį poveikį darbo rinkos segmentacijai bei
lankstumui ir Slovėnijos patrauklumui pritraukiant tiesiogines užsienio
investicijas. Dar nesiimta priemonių siekiant spręsti dvilypės
darbo rinkos, atsiradusios dėl studentų darbo reglamentavimo,
problemas. Nacionalinėje reformų programoje siūlomos tinkamos
priemonės. Jaunimo nedarbas Slovėnijoje 2012 m. labai išaugo –
4,9 proc. punkto iki 20,6 %, nors bendras nedarbas 2012 m.
išaugo 0,7 proc. punkto iki 9 %. Nepaisant augančio nedarbo,
preliminariais nacionaliniais duomenimis, bedarbių,
dalyvaujančių taikant aktyvios darbo rinkos politikos priemones,
kurias iš dalies finansuoja Europos socialinis fondas, skaičius
2012 m. smarkiai sumažėjo. Nesiimta priemonių darbo aplinkai
pritaikyti prie ilgesnio profesinio gyvenimo ir nepatvirtinta individualiems
poreikiams pritaikyto mokymosi visą gyvenimą arba aktyvios darbo
rinkos politikos priemonių siekiant didinti tretinį išsilavinimą
turinčių jaunuolių, vyresnio amžiaus darbuotojų ir žemos
kvalifikacijos darbuotojų užimtumą. Slovėnija ėmėsi
tam tikrų priemonių, kad įgūdžiai geriau atitiktų
darbo rinkos poreikius. Valstybinė užimtumo tarnyba vykdo
bandomąjį projektą tiems poreikiams įvertinti, bet reikia
toliau plėtoti bendradarbiavimą su suinteresuotosiomis šalimis.
Reikia labiau stengtis didinti atitinkamų profesinio rengimo ir mokymo
programų patrauklumą. Be to, įgyvendinamos papildomos karjeros
orientavimo priemonės mažosiose ir vidutinėse įmonėse. Vis
dar reikia stiprinti darbdavių vaidmenį profesinio rengimo ir mokymo
sistemoje. Geresnė situacija šiose srityse nulemtų didesnį
našumą ir konkurencingumą;
(16)     iki šiol politikos
veiksmų sąnaudų konkurencingumui gerinti imtasi tik iš dalies.
2012 m. nominalų bendrąjį darbo užmokestį vienam
darbuotojui viešajame sektoriuje Vyriausybė sumažino maždaug 3 %.
2013 m. gegužės mėn. viduryje su socialiniais partneriais
susitarta dėl tolesnio darbo sąnaudų mažinimo viešajame
sektoriuje.  Minimalus darbo užmokestis, išreikštas vidutinio darbo
užmokesčio procentine dalimi, yra vienas iš didžiausių Europos
Sąjungoje, jis yra indeksuojamas pagal infliaciją ir 2010 m.
savo nuožiūra smarkiai padidintas. Nors nominalios kompensacijos
darbuotojui augimas 2012 m. buvo neigiamas (-0,4 %), nominalios
vienetui tenkančios darbo sąnaudos 2012 m. šiek tiek išaugo
(0,7 %) dėl didesnio neigiamo našumo augimo (-1,1 %). Atgauti
prarastą konkurencingumą padėtų našumo augimo didinimo
priemonės ir nuolatinė vienetui tenkančių darbo
sąnaudų mažinimo pažanga;
(17)     valstybės nuosavybė
atlieka svarbų vaidmenį Slovėnijos ekonomikoje ir daugelis jos
savybių nepasikeitė nuo pereinamojo laikotarpio XX a.
paskutinį dešimtmetį. XX a. paskutinį dešimtmetį
priimtos privatizavimo ir įmonių restruktūrizavimo
priemonės nulėmė tai, kad valstybė tebedominuoja, ypač
finansų sektoriuje. 2011 m. valstybės valdomos įmonės
sudarė šeštadalį Slovėnijos ekonomikoje sukuriamos visos
pridėtinės vertės ir maždaug pusę visų nuostolių
įmonių sektoriuje, jose dirbo kas aštuntas gyventojas. Be to,
valstybės kontroliuojami fondai ir įmonės daro poveikį
viešiesiems finansams dėl tokių veiksnių, kaip didelė
skola, rekapitalizavimo poreikiai ir didelės valstybės garantijos,
sąveikos. Valstybės valdomų įmonių dydis ir silpnumas
stabdo ekonomikos plėtrą bei augimą ir prisideda prie esamo
disbalanso. Valstybės dominavimas ir dažnai netinkamas valstybės
turto valdymas apsunkina privačias vietos ir užsienio investicijas, o tai
mažina našumą ir konkurencingumą. Valstybės valdomų
įmonių ne finansų sektoriuje ir valstybės valdomų
finansų įstaigų nuosavybės ryšiai kelia užkrato
riziką, riboja koregavimą ir iškraipo išteklių paskirstymą,
ypač kalbant apie naujas investicijas;
(18)     nacionalinėje
reformų programoje apibrėžiami politikos prioritetai valstybės
nuosavybės ir įmonių finansinio įsiskolinimo mažinimo
srityse, bet nepateikta išsamios informacijos apie planuojamas priemones.
2013 m. nuodugnioje apžvalgoje apibrėžti su valstybės nuosavybe
susiję ekonominiai rezultatai kalbant apie tiesiogines bei neapibrėžtąsias
fiskalines sąnaudas ir įprastų komercinių operacijų
iškraipymą. Tačiau nacionalinėje reformų programoje kaip
valstybės, kuri yra ne finansų įmonių savininkė,
elgesio trūkumas minimas tik nepakankamas koordinavimas. Apskritai
nacionalinėje reformų programoje yra teigiamų elementų, bet
joje pateikiama nepakankamai informacijos apie strateginį
įmonių, kurias ir toliau valdys valstybė, orientavimą, taip
pat nėra išsamių įsipareigojimų su tvarkaraščiu, kaip
gerinti jų finansinius veiklos rezultatus ir valdymą. Padaryta
keletas pirmųjų žingsnių siekiant gerinti įmonių
valdymą, kaip rekomenduota 2012 m. konkrečioms šalims skirtose
rekomendacijose, ir privatizuoti kai kurias valstybės valdomas
įmones. Teisės aktas, kuriuo numatoma įsteigti būsimą
Slovėnijos valstybės kontroliuojančiąją bendrovę,
priimtas, bet dar faktiškai neįgyvendintas. Didinti skaidrumą
galėtų padėti asmenų, skiriamų į valstybės
valdomų įmonių valdybas ir stebėtojų tarybas,
registras ir reikalavimai atskleisti interesus. Nacionalinėje reformų
programoje skelbiama, kad privatizavimo strategija turi būti parengta iki
2013 m. paskutinio ketvirčio, bet gavus 2013 m. gegužės
23 d. raštą šis terminas bus perkeltas į trečią
ketvirtį. Kol tai bus padaryta, Vyriausybė pateikė Parlamentui
15 privatizuotinų bendrovių sąrašo pasiūlymą. Be
mažumos akcinių paketų ir MVĮ, šiame sąraše taip pat yra
svarbių įmonių, pvz., antras pagal dydį bankas NKBM;
(19)     Slovėnijoje yra daug
reglamentuojamųjų profesijų ir įmanoma gerokai sumažinti
kliūčių dirbti pagal jas, o tai turėtų teigiamą
poveikį užimtumui ir konkurencijai. Slovėnijos valdžios institucijos
2012 m. pradėjo reformų procesą siekdamos
peržiūrėti ilgą reglamentuojamųjų profesijų
sąrašą, kad būtų geriau apibrėžtos esamos
reglamentuojamosios profesijos, sumažintos administracinės sąnaudos
ir supaprastintos sąlygos dirbti pagal reglamentuojamąsias
profesijas. Pirmąjį įstatymų rinkinį amatų,
turizmo ir statybų srityje Parlamentas turėjo priimti 2013 m.
pradžioje. Tačiau reforma atsilieka nuo tvarkaraščio, išskyrus
amatų sektorių. Slovėnija sudarė teisines prielaidas
sukurti nepriklausomą konkurencijos apsaugos agentūrą, bet dar
reikia užtikrinti tinkamą nuolatinių darbuotojų
skaičių. Teisės aktus reikėtų dar labiau iš dalies pakeisti,
kad agentūrai būtų priskirta atskira biudžeto eilutė, nes
tai būtina jos finansinei nepriklausomybei užtikrinti. Pirmosios
instancijos teisminės procedūros nagrinėjant civilines ir
komercines ginčų bylas, taip pat bankroto procedūros trunka per
ilgai. Nepaisant matomos teigiamos tendencijos trumpinant civilinių ir
komercinių bylų nagrinėjimo laiką, reikia nuolatinių
pastangų šioms problemoms spręsti, nes jos varžo verslą ir
mažina Slovėnijos patrauklumą pritraukiant tiesiogines užsienio
investicijas. Šiomis aplinkybėmis numatytą teisėjų
skaičiaus vienam gyventojui mažinimą, kaip nustatyta
nacionalinėje reformų programoje, reikėtų atsverti dideliu
efektyvumo padidėjimu;
(20)     nacionalinėje
reformų programoje teigiama, kad reikia restruktūrizuoti
finansinių sunkumų patiriančias ne finansų įmones, bet
su įmonių restruktūrizavimu susijusį politikos
uždavinį ir atsaką reikia papildomai patikslinti daugiausia
dėmesio skiriant rinkos sprendimams. Reikia papildomų priemonių
siekiant pritraukti privačių investicijų, įskaitant
tiesiogines užsienio investicijas, ir užtikrinti pakankamą privatų
naštos pasidalijimą apsaugant mokesčių mokėtojų
išteklius. Restruktūrizavimo proceso pabaigoje restruktūrizuojamos
bendrovės turėtų būti parduodamos nenaudojant valstybės
lėšų;
(21)     Slovėnija šiuo metu iš
dalies keičia teisės aktus, kad padidėtų nemokumo
procedūrų veiksmingumas. 2013 m. balandžio mėn.
Vyriausybė iš dalies pakeitė įstatymą dėl
finansinių operacijų, nemokumo procedūrų ir privalomo
likvidavimo įstatymą. Pakeitimais patikslinama nemokumo
apibrėžtis ir nustatoma paskatų vadovams laiku paskelbti
nemokumą. Dabartinėje nemokumo sistemoje yra nepakankamai
paskatų ir sankcijų siekiant užtikrinti, kad bendrovės
nemokumą skelbtų kuo anksčiau. Privalomo susitarimo
procedūros (teisminis reorganizavimas) yra sudėtingos ir palankios skolininkams,
visų pirma MVĮ ir labai mažoms įmonėms. Nepakanka
paskatų kuo anksčiau susitarti neteismine tvarka, o tai
galėtų padėti užtikrinti tolesnę gyvybingų
įmonių veiklą. Paskelbta apie naujus teisės aktus, kad
būtų sudarytos sąlygos kuo anksčiau įvykdyti
prasiskolinusių bendrovių finansinį restruktūrizavimą,
ir Teisingumo ministerija iki 2013 m. gegužės mėn. pabaigos
pasiūlys teisinių pakeitimų, kad būtų lengviau vykdyti
neteisminį restruktūrizavimą ir skolos konvertavimą.
Siekiant palengvinti nelikvidžių, bet gyvybingų bendrovių
finansinio restruktūrizavimo sąlygas, būtų labai svarbu
turėti tinkamą teisinę sistemą, kurioje suderintos
kreditorių, savininkų ir vadovybės paskatos;
(22)     atsižvelgdama
į Europos semestrą, Komisija atliko išsamią Slovėnijos ekonominės
politikos analizę. Ji įvertino stabilumo programą ir
nacionalinę reformų programą ir pateikė nuodugnią
apžvalgą. Komisija įvertino ne tik jų svarbą tvariai
fiskalinei ir socialinei bei ekonominei Slovėnijos politikai, bet ir tai,
kaip laikomasi ES taisyklių ir gairių, nes ES priemonėmis
prisidedant prie būsimų nacionalinių sprendimų būtina
stiprinti bendrą Europos Sąjungos ekonomikos valdymą. Jos
rekomendacijos atsižvelgiant į Europos semestrą pateiktos toliau
išdėstytose 1–9 rekomendacijose;
(23)     atsižvelgdama į šį
vertinimą, Taryba išnagrinėjo Slovėnijos stabilumo programą
ir savo nuomonę[9]
visų pirma pateikė toliau išdėstytoje 1 rekomendacijoje;
(24)     atsižvelgdama į Komisijos
nuodugnios apžvalgos ir šio vertinimo rezultatus, Taryba išnagrinėjo nacionalinę
reformų programą ir stabilumo programą. Jos rekomendacijos pagal
Reglamento (ES) Nr. 1176/2011 6 straipsnį pateiktos visose toliau
išdėstytose rekomendacijose,
(25)     atsižvelgdama į Europos
semestrą, Komisija atliko visos euro zonos ekonominės politikos
analizę. Tuo remdamasi Taryba pateikė valstybėms narėms,
kurių valiuta yra euro, skirtas rekomendacijas. Slovėnija taip pat
turėtų užtikrinti, kad šios rekomendacijos būtų visiškai ir
laiku įgyvendintos,
REKOMENDUOJA Slovėnijai 2013–2014
m. imtis šių veiksmų:
1.           2013 ir vėlesniais
metais įgyvendinti ir stiprinti biudžeto strategiją, grindžiamą
pakankamai tiksliai apibrėžtomis struktūrinėmis
priemonėmis, kad iki 2015 m. būtų tvariai panaikintas
perviršinis deficitas ir užtikrintas struktūrinio balanso
pagerėjimas, kaip nurodyta Tarybos rekomendacijoje pagal perviršinio
deficito procedūrą. Panaikinus perviršinį deficitą vykdyti
struktūrinį koregavimą, kuris sudarys sąlygas
Slovėnijai pasiekti vidutinės trukmės laikotarpio tikslą
iki 2017 m. Siekiant ilgam laikui panaikinti fiskalinį
disbalansą, reikia įgyvendinti didelio užmojo struktūrines
reformas, dėl to išaugtų ekonomikos koregavimo galimybės ir
būtų skatinamas potencialus augimas bei užimtumas. Nekeisti
augimą skatinančių išlaidų, imtis priemonių mokestinių
prievolių vykdymui pagerinti ir išlaidų srityje įgyvendinti
priemones, pagrįstas sisteminėmis viešųjų išlaidų
visais valdžios lygmenimis peržiūromis. Gerinti konsolidavimo
patikimumą, iki galo priimti struktūrinio valdžios sektoriaus
biudžeto balanso (pertekliaus) taisyklę, vidutinės trukmės
laikotarpio biudžeto sistemą padaryti privalomą, visa
apimančią ir skaidrią ir sustiprinti nepriklausomų
fiskalinės politikos stebėsenos įstaigų vaidmenį iki
2013 m. pabaigos. Imtis priemonių, kad valstybės neapibrėžtieji
įsipareigojimai būtų laipsniškai mažinami.
2.           Didinti ilgalaikį
pensijų sistemos tvarumą po 2020 m. ir tam papildomai koreguoti
visus svarbius parametrus, įskaitant teisės aktais numatyto pensinio
amžiaus susiejimą su tikėtina gyvenimo trukme, kartu išsaugant
pensijų pakankamumą. Apriboti su visuomenės senėjimu
susijusias ilgalaikės priežiūros išlaidas ir gerinti galimybes
pasinaudoti paslaugomis, tam perorientuoti priežiūros teikimą nuo
institucinės priežiūros prie priežiūros namuose, papildomai
gerinti pašalpų tikslingumą ir susiejimą su materialine
padėtimi ir stiprinti prevenciją, kad mažėtų
neįgalių ir priklausomų asmenų skaičius.
3.           Užtikrinti, kad darbo
užmokesčio, įskaitant minimalų darbo užmokestį,
pokyčiai remtų konkurencingumą ir darbo vietų
kūrimą. Atidžiai stebėti naujausios darbo rinkos reformos
poveikį ir, jei būtina, nustatyti sritis, kuriose reikia
papildomų veiksmų, kad būtų skatinamas darbo vietų
kūrimas ir mažinama segmentacija, įskaitant studentų darbo
reglamentavimo veiksmus. Imtis papildomų priemonių siekiant didinti
tretinį išsilavinimą turinčių jaunuolių, vyresnio
amžiaus darbuotojų ir žemos kvalifikacijos darbuotojų užimtumą
ir tam sutelkti išteklius individualiems poreikiams pritaikytoms aktyvios darbo
rinkos politikos priemonėms, kartu didinant jų veiksmingumą.
Spręsti gebėjimų paklausos ir pasiūlos neatitikties
problemą, tam didinti atitinkamų profesinio rengimo ir mokymo
programų patrauklumą ir toliau plėtoti bendradarbiavimą su
atitinkamomis suinteresuotosiomis šalimis vertinant darbo rinkos poreikius.
4.           Imtis būtinų
veiksmų su Europos partnerių pagalba iki 2013 m. birželio
mėn. pasamdyti nepriklausomą išorės konsultantą, kuris
visos sistemos mastu atliktų bankų turto kokybės vertinimą.
Tai užbaigti iki 2013 m. ir užtikrinti greitesnę pažangą
dviejų bankų, kuriems jau taikoma valstybės pagalbos
procedūra, atveju, kad jų balansai būtų tvarkomi
sparčiau. Būti pasirengus suteikti papildomo kapitalo, jei turto
perdavimas arba turto kokybės vertinimas parodytų papildomų
trūkumų. Visos priemonės, įskaitant objektyvius kapitalo
poreikių vertinimus, turto perdavimą Bankų turto valdymo
bendrovei, turto apsaugos sistemą, operacinį restruktūrizavimo
priemonių įgyvendinimą, turėtų būti
įgyvendinamos visiškai laikantis valstybės pagalbos taisyklių,
jei valstybės pagalba teikiama. Lygiagrečiai iki 2014 m. kovo
mėn. parengti ir įgyvendinti visapusišką sektoriaus
strategiją siekiant užtikrinti pertvarkytų bankų valdymą
rinkos sąlygomis ir iš esmės pagerinti valdymą, rizikos
valdymą ir pelningumą šiame sektoriuje, įskaitant konsolidavimo
priemones, jei reikia. Sparčiai rengtis paskelbtam NKBM privatizavimui ir
iki 2013 m. rugsėjo mėn. su dideliu užmoju nustatyti tiesiogiai
ir netiesiogiai valstybei priklausančių bankų akcijų
pardavimo tvarkaraštį.
5.           Iki 2013 m. pabaigos
peržiūrėti bankų priežiūros sistemą ir remiantis šia
peržiūra gerinti priežiūros pajėgumus, skaidrumą ir
statistinių duomenų atskleidimą.
6.           Spartinti
reglamentuojamųjų paslaugų reformą, be kita ko, smarkiai
sumažinti kliūtis jas teikti. Gerinti verslo aplinką, be kita ko,
užtikrinti konkurencijos apsaugos agentūros nepriklausomybę ir jai
suteikti pakankamą autonominį finansavimą.
7.           Remtis ankstesnėmis
pastangomis siekiant toliau trumpinti teisminių procedūrų
trukmę nagrinėjant pirmosios instancijos civilines ir komercines
ginčų bylas ir mažinti nagrinėjamų bylų, visų
pirma vykdymo užtikrinimo bylų, skaičių.
8.           Vykdant planuojamą
Vyriausybės strategiją, kurią reikia užbaigti iki 2013 m.
rugsėjo mėn., pagal ekonominius kriterijus sugrupuoti pagrindinį
ir nepagrindinį valstybės turtą su tikslu parduoti
nepagrindinį turtą. Užtikrinti, kad Slovėnijos valstybės
kontroliuojančioji bendrovė pradėtų laiku visapusiškai veikti,
ir jai perduoti tiek visų akcijų paketų nuosavybę, tiek
jų valdymą (galimai išskyrus akcijų paketus, kuriuos numatyta
netrukus visiškai privatizuoti). Nuo pat pradžių užtikrinti
profesionalų minėtos kontroliuojančiosios bendrovės
valdymą (galimai įtraukiant užsienio ekspertus) ir aiškiai
apibrėžtus santykius rinkos sąlygomis su dalyvaujančiomis
bendrovėmis. Kiek tai susiję su pagrindiniais akcijų paketais,
parengti atskirų sektorių strategijas siekiant didinti
pelningumą ir įmonių valdymą. Sukurti privalomą ir
viešą asmenų, skiriamų į valstybės valdomų
įmonių valdybas ir stebėtojų tarybas, registrą ir
nustatyti reikalavimus atskleisti interesus. Užtikrinti, kad reglamentavimo
sistema sudarytų lengvesnes nepagrindinio valstybės turto pardavimo
sąlygas ir kad būtų kuo labiau sumažintos administracinės
kliūtys.
9.           Nustatyti ir imti naikinti
visas esamas teisines ir administracines kliūtis, kylančias tvariam
prasiskolinusių ir (arba) per mažos kapitalizacijos, bet gyvybingų
bendrovių restruktūrizavimui, taikant rinkos sprendimus. Šiomis
aplinkybėmis imtis priemonių siekiant užtikrinti pakankamą
privatų naštos pasidalijimą, didinti privačias investicijas,
įskaitant tiesiogines užsienio investicijas, ir užtikrinti veiksmingumo
padidėjimą sunkumų patiriančiose bendrovėse vykdant
restruktūrizavimą. Iki 2013 m. rugsėjo mėn. priimti
būtiną teisinę neteisminio restruktūrizavimo sistemą,
užtikrinant, kad ji nuosekliai atitiktų galiojančias nuostatas
dėl nemokumo ir kad ja tiek kreditoriai, tiek akcininkai būtų
skatinami susitarti dėl neteisminio restruktūrizavimo. Gerinti
įmonių nemokumo procedūrų ir teisminių susitarimų
vykdymo užtikrinimą, be kita ko, greitai išsprendžiant nagrinėjamas
teismo bylas, susijusias su bankroto procedūromis, siekiant kuo labiau
padidinti susigrąžinamą vertę ir padėti greitai bei
veiksmingai spręsti neveiksnių paskolų problemą.
Priimta Briuselyje
                                                                       Tarybos
vardu
                                                                       Pirmininkas
[1]               OL L 209, 1997 8 2, p. 1.
[2]               OL L 306, 2011 11 23, p. 25.
[3]               COM(2013) 374 final.
[4]               P7_TA(2013)0052 ir P7_TA(2013)0053.
[5]               2012 m. balandžio 26 d. Tarybos sprendimas 2013/208/ES.
[6]               COM(2012) 750 final.
[7]               COM(2012) 751 final.
[8]               SWD(2013) 122 final.
[9]               Pagal Tarybos reglamento (EB) Nr. 1466/97 5 straipsnio 2
dalį.


Svarbus teisinis pranešimas

|

52005SC0233

Rekomendacija Tarybos nuomonė pagal 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1466/97 9 straipsnio 3 dalį Dėl atnaujintos 2004–2007 m. Slovėnijos konvergencijos programos  /* SEK/2005/0233 galutinis */

	[pic] | EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA |Briuselis, 16.2.2005SEK(2005) 233 galutinisRekomendacijaTARYBOS NUOMONĖpagal 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1466/97 9 straipsnio 3 dalį Dėl atnaujintos 2004–2007 m. Slovėnijos konvergencijos programos(pateikta Komisijos)AIŠKINAMASIS MEMORANDUMASTarybos reglamentas (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei koordinavimo[1] nustato, kad nedalyvaujančios valstybės narės, t. y. tos, kurios neįsivedė bendros valiutos, pateikia Tarybai ir Komisijai konvergencijos programas. Pagal šio reglamento 9 straipsnį Taryba, remdamasi Komisijos ir pagal Sutarties 114 straipsnį įsteigto Komiteto (Ekonomikos ir finansų komiteto) įvertinimu, turi patikrinti kiekvieną konvergencijos programą. Remdamasi Komisijos rekomendacija ir pasikonsultavusi su Ekonomikos ir finansų komitetu bei patikrinusi programą, Taryba pateikia nuomonę. Pagal šį reglamentą valstybės narės privalo kasmet pateikti atnaujintas konvergencijos programas, kurias taip pat patikrina Taryba ta pačia tvarka.Dešimt šalių, į ES įstojusių 2004 m. gegužės 1 d., nėra įsivedusios bendros valiutos. Jos įsipareigojo pateikti savo konvergencijos programas iki 2004 m. gegužės 15 d., o pirmus atnaujintus jų variantus – iki 2004 m. pabaigos.Pirmoji 2004–2007 m. Slovėnijos konvergencijos programa buvo pateikta 2004 m. gegužės 14 d. ir Tarybos įvertinta 2004 m. liepos 5 d. Atnaujintą savo konvergencijos programos variantą Slovėnija pateikė 2005 m. sausio 10 d. Komisijos tarnybos atliko techninį šio varianto įvertinimą, atsižvelgdamos į Komisijos tarnybų 2004 m. rudens ekonomines prognozes, Elgesio kodeksą[2], bendrai sutartą potencialios gamybos apimties apskaičiavimo metodiką, 2003–2005 m. bendrųjų ekonominės politikos gairių rekomendacijas ir principus, nustatytus 2002 m. lapkričio 27 d. Komisijos komunikate Tarybai ir Europos Parlamentui dėl biudžeto politikos koordinavimo stiprinimo[3]. Remiantis šiuo vertinimu teikiamas toks įvertinimas.-  2005 m. sausio 10 d. Slovėnija pateikė pirmą konvergencijos programos atnaujintą variantą, kuris apima 2004–2007 m. laikotarpį. Dėl pasikeitusios vyriausybės po 2004 m. spalio mėn. parlamento rinkimų Slovėnija pateikė prašymą šešioms savaitėms nukelti terminą programai pateikti. Programa iš dalies atitinka „Stabilumo ir konvergencijos programų turinio ir formos elgesio kodekso“ reikalavimus duomenų pateikimui. Pavyzdžiui, valstybinės sąskaitos vis dar ne visai atitinka ESS95 standartų, kadangi yra didelė „kitų“ pajamų ir išlaidų, išreikštų procentais BVP, dalis. Todėl Slovėnija raginama patenkinti reikalavimus duomenų pateikimui.-  Palyginti su 2004 m. gegužės mėn. konvergencijos programa, programą pagrindžiantis makroekonominis scenarijaus prognozės buvo padidintos atsižvelgiant į teigiamas šalies ir tarptautinės aplinkos tendencijas. Makroekonominis scenarijus iš esmės atitinka Komisijos tarnybų 2004 m. rudens prognozes iki 2006 m., todėl jį galima laikyti tikėtinu. Žemesnis nei 4 % realaus BVP augimas programos laikotarpiu rodo, kad ekonomika ir toliau išliks paslanki. Prognozuojami augimo tempai yra panašūs į potencialų augimą remiantis programa pagal Komisijos tarnybų apskaičiavimus pagal bendrai sutartą metodiką. Prognozuojama, kad po 2005 m. infliacija nusistovės ties mažesne kaip 3,0 % riba (pagal vartotojų kainų indeksą). Infliacijos projekcijos atskleidžia optimistinę tikėtiną kainų raidą. Tuo tarpu Komisijos tarnybos defliacijos procesus vertina kiek atsargiau dėl struktūrinių trūkumų, ypač nekomerciniame sektoriuje, kurie infliaciją išlaiko gerokai aukštesnę už ES vidurkį.-  Defliacijos procesas sustojo 2004 m. gegužės mėn., kai metinis SVKI infliacijos augimo tempas, sausio–kovo mėn. sumažėjęs iki 3,5 %, vėl pakilo iki 4,0 %. Pasak valdžios institucijų, staigų infliacijos pakilimą daugiausia sąlygojo padidėjusios naftos kainos ir padidėję tabako produktų akcizo mokesčiai. Nors metinė infliacija nukrito iki 3,4 % spalio mėn., dėl padidėjusių maisto produktų ir kuro kainų lapkričio mėn. ji vėl pakilo iki 3,8 %. Dėl sumažėjusios infliacijos trumpalaikių palūkanų normos sumažėjo nuo 6 % iki 4 %, o ilgalaikių palūkanų normos – nuo 5 % iki mažiau nei 4 %. Nuo 2004 m. birželio 28 d. Slovėnija dalyvauja VKM2, laikydamasi įprastinio ±15 % valiutos kurso svyravimo apie 239,64 SIT/EUR centrinį paritetą režimo. Tai užbaigė ilgą nuolatinio tolaro vertės mažėjimo euro atžvilgiu laikotarpį (maždaug 3–5 % per metus) ir nuo to laiko tolaro kursas yra labai stabilus. 2004 m. gruodžio 3 d. pradėjusi dirbti naujoji vyriausybė patvirtino, kad vienas iš pagrindinių jos tikslų yra euro įvedimas 2007 m. pradžioje.-  Atnaujintoje konvergencijos programoje nustatytas tikslas pasiekti beveik subalansuotą biudžetą, tačiau ne programos laikotarpiu. Pagal programos pabaigoje numatomą deficito koregavimo planą deficitas sumažės perpus per ateinančius ketverius metus. 2005 m. deficito sumažinimas nenumatomas – tais metais valdžios sektoriaus deficitas išliks tokio pat dydžio kaip ir 2004 m. (2,1 % BVP), tuo tarpu 2006 m. deficitas turėtų sumažėti iki 1,8 % BVP, o 2007 m. pasiekti 1,1 % lygį. Palyginti su ankstesne programa, kiekvienais metais siekiamas deficitas yra 0,25 % BVP aukštesnis – tai atspindi neseniai įvykdyto dviejų nebiudžetinių fondų perklasifikavimo, juos priskiriant valdžios sektoriui, poveikį. Prognozuojama, kad 2007 m. pirminis balansas taps teigiamas, o fiskalinis konsolidavimas daugiausiai bus pagrįstas išlaidų santykio mažinimu iki 2006 m. Tačiau 2007 m. numatomas žymus deficito sumažėjimas yra susijęs vien tik su labai padidėsiančiu pajamų santykiu remiantis prielaida, kad Slovėnijai iš ES biudžeto bus pervesta didesnė suma (0,8 % BVP) nei 2005–2006 m. (0,4 % BVP). Apskritai, sprendžiant pagal biudžeto tikslus, konsolidavimo planas nėra ambicingas, kadangi dabartiniame atnaujintame programos variante didžiąja dalimi patvirtintas ankstesnėje programoje planuotas koregavimas esant kiek palankesniam makroekonominiam scenarijui.-  Programos biudžeto projekcijose numatyti pavojai didžiąja dalimi atrodo subalansuoti. Viena vertus, tikėtinas makroekonominis scenarijus padeda siekti deficito tikslų. Siekdama apsaugoti deficito tikslus, jei nepalankios sąlygos keltų pavojų siekiant deficito tikslų, vyriausybė, kaip ir 2004 m., gali atsisakyti patenkinti reikalavimus skirti didesnes išlaidas. Be to, metinis iš PVM gaunamų pajamų sumažėjimas 0,3 % BVP gali būti pervertintas, o tai reiškia, kad pajamų iš mokesčių projekcijos gali būti klaidingos linkstant į atsargumą. Kita vertus, kai kurios fiskalines projekcijas grindžiančios prielaidos verčia susirūpinti valstybės finansais vidutinės trukmės laikotarpiu. Pavyzdžiui, 2007 m. rezultatų prognozės iš dalies atspindi naujas ES finansines perspektyvas 2007–2013 m. laikotarpiu – tais metais numatomas žymus grynųjų įplaukų į biudžetą iš ES padidėjimas iki 0,8 % BVP nuo 0,4 % BVP 2004 m. Be to, yra pavojų, kad išlaidos, ypač išlaidos pensijoms, gali būti viršytos, jei, peržiūrėjus dabartinę 2006 m. numatytą pensijų indeksavimo sistemą, būtų sušvelninti reikalavimai.-  Atsižvelgiant į šį rizikos įvertinimą, programoje suplanuotos biudžetinės priemonės neužtikrina pakankamo patikimumo, kad nebus pažeista 3 % BVP deficito riba esant įprastiems cikliškiems svyravimams visu programos laikotarpiu. Be to, jų nepakanka, kad programos laikotarpiu būtų pasiektas Stabilumo ir augimo pakto vidutinės trukmės tikslas dėl beveik subalansuoto biudžeto būklės.-  Bendroji valstybės skola yra palyginti nedidelė, ir numatoma, kad tokia išliks visu programos laikotarpiu. Apskaičiuota, kad 2004 m. skola išaugo iki 30,2 % BVP. Vyriausybė numato tolesnį skolos santykio didėjimą per ateinančius dvejus metus. Aukščiausią tašką 30,9 % BVP – jis turėtų pasiekti 2006 m., daugiausiai dėl atsargų ir srautų koregavimo. Prognozuojama, kad iki 2007 m. skolos santykis turėtų nukristi iki mažiau kaip 30 % BVP ir pasiekti 29,7 % BVP, kadangi numatomas palankus atsargų ir srautų koregavimas. Valdžios institucijos mano, kad sąlyginiai įsipareigojimai nekelia pavojų skolos tvarumui. Be to, manoma, kad skolos portfelio terminai bei valiutų struktūra yra tinkami, kadangi ilgalaikių išmokėjimų grafikas pasiskirsto tolygiai laiko atžvilgiu, Slovėnijos tolarais denominuotos skolos dalis didėja, o užsienio skola daugiausia yra eurais.-  Programoje apžvelgiamas vyriausybės vykdomų struktūrinių reformų planas, kuriame daugiausia dėmesio skiriama ekonomikos konkurencingumo didinimui skatinant verslumą ir numatant didesnes biudžeto išlaidas moksliniams tyrimams ir taikomajai veiklai. Šiuo metu valstybės finansavimo dalis sudaro 1,5 % BVP ir yra didžiausia palyginti su visomis naujosiomis valstybėmis narėmis. Ji turi būti sumažinta iki ES vidurkio imantis politinių veiksmų taikomųjų mokslinių tyrimų projektų srityje ir perduodant praktinę patirtį į privatų sektorių. Programoje taip pat numatomos priemonės užtikrinti tvarų ekonomikos augimą, pavyzdžiui, gerinant švietimą ir mokymą, skatinant darbo vietoms kurti skirtas investicijas bei šalinant struktūrines kliūtis darbo rinkoje. Be to, numatyta keletas priemonių apriboti didelę privalomų išlaidų dalį, nes tai yra būtina fiskaliniam lankstumui padidinti. Atnaujintoje konvergencijos programoje valdžios institucijos siekė skaičiais išreikšti planuojamų reformų poveikį prognozuojant pagrindinius fiskalinius rodiklius. Apskaičiuota, kad dėl bendro valdžios sektoriaus išlaidų sumažinimo ir restruktūrizavimo poveikio sutaupytų lėšų dalis padidės nuo 0,4 % BVP iki 1,3 % BVP 2007 m.-  Atrodo, kad Slovėnijoje yra tam tikrų pavojų ilgalaikio valstybės finansų, kurių svarbią dalį sudaro prognozuojamos biudžeto išlaidos dėl senėjančios visuomenės, tvarumo požiūriu. Vykstanti pensijų reforma turėjo teigiamą poveikį biudžetui, bet prognozuojamas išlaidų pensijoms didėjimas po 2020 m. vis dar yra labai didelis. Be to, nepaisant kai kurių sveikatos priežiūros sistemos racionalizavimo priemonių įvedimo 2004 m., tolesnė esminė sveikatos priežiūros sistemos reforma padėtų pagerinti ilgalaikį valstybės finansų tvarumą.***Atsižvelgiant į pirmiau pateiktą įvertinimą, Slovėnijai būtų tikslinga:(i) visomis priemonėmis spartinti valdžios sektoriaus deficito mažinimą ir(ii) toliau vykdyti pensijų ir sveikatos priežiūros sistemų reformą siekiant pagerinti ilgalaikį valstybės finansų tvarumą.Remdamasi šiuo vertinimu, Komisija priėmė pridedamą rekomendaciją dėl Tarybos nuomonės apie atnaujintą Slovėnijos konvergencijos programą ir teikia ją Tarybai.RekomendacijaTARYBOS NUOMONĖpagal 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1466/97 9 straipsnio 3 dalį Dėl atnaujintos 2004–2007 m. Slovėnijos konvergencijos programosEUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį,atsižvelgdama į 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei koordinavimo[4], ypač į jo 9 straipsnio 3 dalį,atsižvelgdama į Komisijos rekomendaciją,pasikonsultavusi su Ekonomikos ir finansų komitetu,PAREIŠKĖ TOKIĄ NUOMONĘ:1.  [2005 m. kovo 8 d.] Taryba išnagrinėjo atnaujintą Slovėnijos konvergencijos programą, kuri apima 2004–2007 metus. Programa iš dalies atitinka „Stabilumo ir konvergencijos programų turinio ir formos elgesio kodekso“ reikalavimus duomenų pateikimui. Pavyzdžiui, valstybės sąskaitos vis dar nevisai atitinka ESS95 standartus, kadangi yra didelė „kitų“ pajamų ir išlaidų, išreikštų procentais BVP, dalis. Todėl Slovėnija raginama patenkinti reikalavimus duomenų pateikimui.2.  Remiantis šiuo metu turima informacija, atrodo, kad programoje išdėstytame makroekonominiame scenarijuje pateiktos tikėtinos augimo prielaidos. Jame numatoma, kad realaus BVP augimas, 2004 m. siekęs 4,0 %, toliau augs maždaug tokiu pat tempu likusiu programos laikotarpiu. Kita vertus, projekcijose prognozuota žemesnė infliacija palyginti su šiuo metu prognozuojama infliacija.3.  Biudžeto strategijos, kuria grindžiama programa, tikslas yra siekti patikimų valstybės finansų, t. y. beveik subalansuoto biudžeto, tačiau ne programos laikotarpiu. Programoje numatomas laipsniškas valdžios sektoriaus deficito mažinimas programos laikotarpiu – tai atitinka nuolatinio BVP išlaidų dalies mažinimo tikslą. Numatoma, kad po pastovaus pajamų santykio mažėjimo iki 2006 m., jis pradės kilti programos laikotarpio pabaigoje dėl narystės ES daromo grynojo teigiamo poveikio biudžetui. Pagal koregavimo planą, deficitas per ateinančius ketverius metus sumažės perpus ir 2007 metais pasieks tik kiek aukštesnį nei 1 % lygį. Palyginti su ankstesne programa, naujausiame programos variante dar kartą patvirtinami biudžeto koregavimo planai pagal kiek palankesnį makroekonominį scenarijų.4.  Programos biudžeto projekcijose numatyti pavojai didžiąja dalimi atrodo subalansuoti. Viena vertus, tikėtinas makroekonominis scenarijus padeda siekti deficito tikslų. Siekdama apsaugoti deficito tikslus, jei nepalankios sąlygos keltų pavojų siekiant deficito tikslų, vyriausybė, kaip ir 2004 m., gali atsisakyti patenkinti reikalavimus skirti didesnes išlaidas. Be to, 2005–2007 m. biudžete numatytas metinis iš PVM gaunamų pajamų sumažėjimas 0,3 % BVP gali būti pervertintas, o tai reiškia, kad pajamų iš mokesčių projekcijos gali būti pernalyg atsargios. Kita vertus, 2007 m. rezultatų prognozės iš dalies atspindi naujas ES finansines perspektyvas 2007–2013 m. – tuo laikotarpiu numatomas žymus grynųjų įplaukų į biudžetą iš ES padidėjimas. Be to, yra pavojų, kad išlaidos, ypač išlaidos pensijoms, gali būti viršytos, jei, peržiūrėjus dabartinę 2006 m. numatytą pensijų indeksavimo sistemą, būtų sušvelninti reikalavimai.5.  Atsižvelgiant į šį rizikos įvertinimą, programoje suplanuotos biudžetinės priemonės neužtikrina pakankamo patikimumo, kad nebus pažeista 3 % BVP deficito riba esant įprastiems makroekonominiams svyravimams visu programos laikotarpiu. Be to, jų nepakanka, kad iki 2007 m. būtų pasiektas Stabilumo ir augimo pakto vidutinės trukmės tikslas dėl beveik subalansuoto biudžeto būklės.6.  Bendroji valstybės skola yra palyginti maža. Apskaičiuota, kad skolos santykis 2004 m. sudarys 30,2 % BVP – t. y. žymiai mažiau už Sutartyje nustatytą pamatinę 60 % BVP vertę – o 2007 m. pasieks 29,7 % BVP.7.  Atrodo, kad Slovėnijoje yra tam tikrų pavojų ilgalaikio viešųjų finansų, kurių svarbią dalį sudaro prognozuojamos biudžeto išlaidos dėl senėjančios visuomenės, tvarumo požiūriu. Vykstanti pensijų reforma turėjo teigiamą poveikį biudžetui, bet prognozuojamas išlaidų pensijoms didėjimas po 2020 m. išlieka labai didelis. Be to, nepaisant kai kurių sveikatos priežiūros sistemos racionalizavimo priemonių įvedimo 2004 m., tolesnė esminė sveikatos priežiūros sistemos reforma padėtų pagerinti ilgalaikį viešųjų finansų tvarumą.* * *Atsižvelgiant į pirmiau pateiktą įvertinimą, Taryba laikosi nuomonės, kad Slovėnija turėtų:(i) visomis priemonėmis spartinti valdžios sektoriaus deficito mažinimą;(ii) toliau vykdyti pensijų ir sveikatos priežiūros sistemų reformą siekiant pagerinti ilgalaikį valstybės finansų tvarumą.Pagrindinių makroekonominių ir biudžeto prognozių palyginimas2004 | 2005 | 2006 | 2007 |Realus BVP (pokytis, % ) | 2005 m. sausio mėn. KP | 4,0 | 3,8 | 3,9 | 4,0 |2004 m. spalio mėn. KOM | 4,0 | 3,6 | 3,8 | - |2004 m. gegužės mėn. KP | 3,6 | 3,7 | 3,8 | 3,9 |SVKI infliacija (%) | 2005 m. sausio mėn. KP¹ | 3,6 | 3,0 | 2,7 | 2,6 |2004 m. spalio mėn. KOM | 3,9 | 3,4 | 3,0 | - |2004 m. gegužės mėn. KP¹ | 3,3 | 3,0 | 2,7 | 2,6 |Valdžios sektoriaus balansas (BVP %) | 2005 m. sausio mėn. KP | -2,1 | -2,1 | -1,8 | -1,1 |2004 m. spalio mėn. KOM | -2,3 | -2,2 | -1,9 | - |2004 m. gegužės mėn. KP | -1,9 | -1,8 | -1,5 | -0,9 |Pirminis balansas (BVP %) | 2005 m. sausio mėn. KP | -0,3 | -0,4 | -0,2 | 0,4 |2004 m. spalio mėn. KOM | -0,3 | -0,2 | -0,1 | - |2004 m. gegužės mėn. KP | -0,3 | -0,4 | -0,2 | 0,4 |Bendroji valstybės skola (BVP %) | 2005 m. sausio mėn. KP | 30,2 | 30,7 | 30,9 | 29,7 |2004 m. spalio mėn. KOM | 30,9 | 30,8 | 30,6 | - |2004 m. gegužės mėn. KP | 29,1 | 29,5 | 29,4 | 28,4 |Pastaba: 1 VKI infliacija konvergencijos programos duomenimis. Šaltiniai: Konvergencijos programa (KP); 2004 m. rudens Komisijos tarnybų ekonominės prognozės (KOM). |[1] OL L 209, 1997.8.2. Visus šiame tekste nurodytus dokumentus galima rasti tinklalapyje: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.[2] Ekonomikos ir finansų komiteto pakeista nuomonė dėl stabilumo ir konvergencijos programų turinio ir formos, kurią ECOFIN taryba patvirtino 2001.7.10.[3] KOM(2002) 668, 2002.11.27.[4] OL L 209, 1997.8.2, p. 1. Šiame tekste nurodytus dokumentus galima rasti tinklalapyje: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm