               EUROPOS KOMISIJA
            Briuselis, 2020 05 20
            COM(2020) 505 final
            Rekomendacija
            TARYBOS REKOMENDACIJA
            dėl 2020 m. Vokietijos nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2020 m. Vokietijos stabilumo programos

               Rekomendacija

               TARYBOS REKOMENDACIJA

               dėl 2020 m. Vokietijos nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2020 m. Vokietijos stabilumo programos

               EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,

               atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 121 straipsnio 2 dalį ir 148 straipsnio 4 dalį,

               atsižvelgdama į 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei koordinavimo
                  1
               , ypač į jo 5 straipsnio 2 dalį,

               atsižvelgdama į 2011 m. lapkričio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 1176/2011 dėl makroekonominių disbalansų prevencijos ir naikinimo
                  2
               , ypač į jo 6 straipsnio 1 dalį,

               atsižvelgdama į Europos Komisijos rekomendaciją,

               atsižvelgdama į Europos Parlamento rezoliucijas,

               atsižvelgdama į Europos Vadovų Tarybos išvadas,

               atsižvelgdama į Užimtumo komiteto nuomonę,

               atsižvelgdama į Ekonomikos ir finansų komiteto nuomonę,

               atsižvelgdama į Socialinės apsaugos komiteto nuomonę,

               atsižvelgdama į Ekonominės politikos komiteto nuomonę,

               kadangi:

               (1)2019 m. gruodžio 17 d. Komisija priėmė metinę tvaraus augimo strategiją, kuria pradedamas 2020 m. Europos ekonominės politikos koordinavimo semestras. Ji tinkamai atsižvelgė į 2017 m. lapkričio 17 d. Europos Parlamento, Tarybos ir Komisijos paskelbtą Europos socialinių teisių ramstį. 2019 m. gruodžio 17 d. Komisija pagal Reglamentą (ES) Nr. 1176/2011 taip pat priėmė įspėjimo mechanizmo ataskaitą – joje Vokietija nurodyta kaip viena iš valstybių narių, dėl kurių reikės parengti nuodugnią apžvalgą. Tą pačią dieną Komisija taip pat priėmė rekomendaciją dėl Tarybos rekomendacijos dėl euro zonos ekonominės politikos;

               (2)2020 m. vasario 26 d. paskelbta 2020 m. Vokietijos ataskaita
                  3
               . Joje įvertinta Vokietijos pažanga, padaryta įgyvendinant 2019 m. liepos 9 d. Tarybos priimtas šaliai skirtas rekomendacijas
                  4
               , veiksmai, kurių šalis ėmėsi atsižvelgdama į ankstesniais metais jai skirtas rekomendacijas, ir Vokietijos pažanga siekiant nacionalinių tikslų pagal strategiją „Europa 2020“. Į ją įtraukti ir nuodugnios apžvalgos pagal Reglamento (ES) Nr. 1176/2011 5 straipsnį rezultatai, kurie taip pat buvo paskelbti 2020 m. vasario 26 d. Atlikusi analizę Komisija padarė išvadą, kad Vokietijoje yra susidaręs makroekonominis disbalansas. Visų pirma didelis einamosios sąskaitos perteklius rodo taupymo nulemtą žemą investicijų lygį ir turi tarpvalstybinių pasekmių;

               (3)2020 m. kovo 11 d. Pasaulio sveikatos organizacija COVID-19 protrūkį oficialiai paskelbė pasauline pandemija. Dėl pandemijos piliečiai, visuomenė ir ekonomika pateko į ekstremalią didelio pavojaus visuomenės sveikatai situaciją. Ji kelia didžiulį spaudimą nacionalinėms sveikatos sistemoms, trikdo pasaulines tiekimo grandines, kelia finansų rinkų nestabilumą, lemia vartotojų paklausos sukrėtimus ir neigiamai veikia įvairius sektorius. Ji kelia grėsmę žmonių darbo vietoms, jų pajamoms ir įmonių verslui. Jos sukeltas didelis ekonominis sukrėtimas jau turi skaudžių pasekmių Europos Sąjungoje. 2020 m. kovo 13 d. Komisija priėmė komunikatą
                  5
               , kuriuo raginama užtikrinti suderintą ekonominį atsaką į krizę, įtraukiant visus nacionalinio ir Sąjungos lygmens suinteresuotuosius subjektus;

               (4)kelios valstybės narės paskelbė nepaprastąją padėtį arba ėmėsi neatidėliotinų priemonių. Visos neatidėliotinos priemonės turėtų būti griežtai proporcingos, būtinos, ribotos trukmės ir atitikti Europos bei tarptautinius standartus. Joms turėtų būti taikoma demokratinė priežiūra ir nepriklausoma teisminė peržiūra;

               (5)2020 m. kovo 20 d. Komisija priėmė Komunikatą dėl Stabilumo ir augimo pakte nustatytos bendrosios išvengimo sąlygos taikymo
                  6
               . Pagal Reglamento (EB) Nr. 1466/97 5 straipsnio 1 dalyje, 6 straipsnio 3 dalyje, 9 straipsnio 1 dalyje bei 10 straipsnio 3 dalyje ir Reglamento (EB) Nr. 1467/97 3 straipsnio 5 dalyje bei 5 straipsnio 2 dalyje nustatytą išlygą sudaromos palankesnės sąlygos koordinuoti biudžeto politiką esant dideliam ekonomikos nuosmukiui. Komunikate Komisija pritarė Tarybos nuomonei, kad, atsižvelgiant į numatomą didelį ekonomikos nuosmukį dėl COVID-19 protrūkio, dabartinės sąlygos leidžia pradėti taikyti šią išlygą. 2020 m. kovo 23 d. valstybių narių finansų ministrai pritarė Komisijos vertinimui. Pradėjus taikyti bendrąją nukrypti leidžiančią išlygą leidžiama laikinai nukrypti nuo vidutinio laikotarpio biudžeto tikslui pasiekti numatyto koregavimo plano, jei tai nekelia pavojaus fiskaliniam tvarumui vidutiniu laikotarpiu. Kalbant apie korekcinę dalį, Taryba taip pat gali, remdamasi Komisijos rekomendacija, priimti patikslintą fiskalinę trajektoriją. Taikant bendrąją nukrypti leidžiančią išlygą Stabilumo ir augimo pakto procedūros nestabdomos. Ji suteikia galimybę valstybėms narėms nukrypti nuo paprastai taikomų biudžetinių reikalavimų, o Komisijai ir Tarybai – imtis būtinų politikos koordinavimo priemonių laikantis Pakto;

               (6)siekiant apriboti ir kontroliuoti pandemijos plitimą, padidinti nacionalinių sveikatos sistemų atsparumą, verslui bei namų ūkiams teikiamos paramos priemonėmis sušvelninti socioekonominius padarinius ir užtikrinti adekvačias sveikatos ir saugos sąlygas darbo vietoje, kad būtų galima atnaujinti ekonominę veiklą, reikia nuolatinių veiksmų. Kad paremtų valstybių narių pastangas tose srityse, ES turėtų visapusiškai išnaudoti įvairias turimas priemones. Be to, valstybės narės ir Sąjunga turėtų bendradarbiaudamos rengti priemones, kurios yra būtinos, kad galėtume grįžti prie įprasto savo visuomenės ir ekonomikos funkcionavimo ir tvaraus augimo, įtraukdamos, inter alia, žaliąją pertvarką bei skaitmeninę transformaciją ir naudodamosi visa krizės metu įgyta patirtimi;

               (7)dėl COVID-19 krizės išryškėjo bendrosios rinkos gebėjimas lanksčiai prisitaikyti prie išskirtinių aplinkybių. Vis dėlto siekiant užtikrinti greitą ir sklandų perėjimą prie atsigavimo etapo ir laisvo prekių, paslaugų bei darbuotojų judėjimo, išskirtines priemones, neleidžiančias įprastai veikti bendrajai rinkai, būtina panaikinti, kai tik jos bus nebebūtinos. Dabartinė krizė parodė, kad sveikatos sektoriuje reikia pasirengimo krizėms planų, visų pirma apimančių geresnes pirkimo strategijas, diversifikuotas tiekimo grandines ir strateginius būtiniausių prekių rezervus. Jie yra esminiai platesnių pasirengimo krizėms planų rengimo elementai;

               (8)kad visus nenaudojamus Europos struktūrinių ir investicijų fondų išteklius valstybės narės galėtų sutelkti išskirtiniam COVID-19 pandemijos poveikiui švelninti, Sąjungos teisės aktų leidėjas jau priėmė atitinkamų teisės aktų pakeitimus
                  7
               . Tais pakeitimais bus suteikta papildomų lankstumo galimybių ir nustatytos supaprastintos ir racionalizuotos procedūros. Siekiant sumažinti pinigų srautų sunkumus, valstybėms narėms taip pat suteikta galimybė 2020–2021 finansiniais metais pasinaudoti 100 % bendru finansavimu iš Sąjungos biudžeto. Vokietija raginama visapusiškai pasinaudoti tomis galimybėmis, kad padėtų asmenims ir sektoriams, kuriuos šie iššūkiai paveikė labiausiai;

               (9)dėl skirtingų specializacijos modelių tikėtina, kad skirtinguose sektoriuose ir regionuose socioekonominiai pandemijos padariniai bus nevienodi. Todėl kyla rizika, kad skirtumai Vokietijoje didės. Atsižvelgiant į riziką, kad laikinai sutriks valstybių narių tarpusavio konvergencijos procesas, dabartinėmis aplinkybėmis reikia tikslinių atsakomųjų politikos priemonių;

               (10)2020 m. balandžio 20 d. Vokietija pateikė 2020 m. nacionalinę reformų programą, o 2020 m. balandžio 30 d. – 2020 m. stabilumo programą. Siekiant atsižvelgti į jų tarpusavio sąsajas, abi programos vertintos vienu metu;

               (11)šiuo metu Vokietijai taikoma Stabilumo ir augimo pakto prevencinė dalis ir skolos taisyklė;

               (12)2020 m. stabilumo programoje vyriausybė numato nominaliojo balanso pablogėjimą nuo 1,4 % BVP pertekliaus 2019 m. iki 7¼ % BVP deficito 2020 m. 2020 m. stabilumo programoje numatoma, kad iki 59,8 % 2019 m. sumažėjęs valdžios sektoriaus skolos ir BVP santykis 2020 m. išaugs iki 75¼ %. Makroekonominę ir fiskalinę perspektyvą veikia didelis neapibrėžtumas dėl COVID-19 pandemijos;

               (13)reaguodama į COVID-19 pandemiją ir laikydamasi suderinto Sąjungos požiūrio, Vokietija ėmėsi biudžetinių priemonių, kad padidintų sveikatos sistemos pajėgumą, suvaldytų pandemiją ir suteiktų pagalbą labiausiai nukentėjusiems asmenims ir sektoriams. Pagal 2020 m. stabilumo programą tos biudžetinės priemonės 2020 m. sudaro 7,2 % BVP. Tarp šių priemonių – likvidumo parama įmonėms, speciali pagalba mažosioms įmonėms ir savarankiškai dirbantiems asmenims dotacijomis ir paskolomis, taip pat paprastesnis sutrumpinto darbo laiko tvarkos taikymas siekiant išvengti darbuotojų atleidimo. Be to, Vokietija paskelbė apie priemones, kurios, nors ir nedaro tiesioginio poveikio biudžetui, padės palaikyti įmonių likvidumą; 2020 m. stabilumo programoje įvertinta, kad jos sudarys 24,9 % BVP. Tai tokios priemonės kaip paskolų garantijos, kurias daugiausia teikia valstybės valdomas plėtros bankas „KfW“ ir reaguojant į COVID-19 pandemiją įsteigtas naujas Ekonomikos stabilizavimo fondas. Kitaip nei 2020 m. stabilumo programoje, atliekant Komisijos skaičiavimus į diskrecines priemones, turinčias poveikį biudžetui, t. y. dėl ekonomikos nuosmukio suteiktą mokesčių atidėjimą ir biudžeto kompensacijas už sumažėjusias mokestines pajamas, neatsižvelgta. Apskritai priemonės, kurių ėmėsi Vokietija, atitinka Komisijos komunikate dėl suderinto ekonominio atsako į COVID-19 protrūkį išdėstytas gaires. Visiškas tų priemonių įgyvendinimas, o vėliau, kai leis ekonominės sąlygos, fiskalinės politikos perorientavimas siekiant užtikrinti apdairią vidutinio laikotarpio fiskalinę būklę padės išsaugoti fiskalinį tvarumą vidutiniu laikotarpiu;

               (14)remiantis Komisijos 2020 m. pavasario prognoze, grindžiama nesikeičiančios politikos scenarijumi, Vokietijos valdžios sektoriaus balansas bus −7,0 % BVP 2020 m. ir −1,5 % BVP 2021 m. Numatoma, kad valdžios sektoriaus skolos ir BVP santykis 2020 m. pasieks 75,6 % BVP, o 2021 m. – 71,8 % BVP;

               (15)dėl 2020 m. Vokietijos planuojamo 3 % BVP deficito ribos viršijimo 2020 m. gegužės 20 d. Komisija paskelbė pranešimą, parengtą pagal Sutarties 126 straipsnio 3 dalį. Apskritai analizė rodo, kad Sutartyje ir Reglamente (EB) Nr. 1467/1997 apibrėžtas deficito kriterijus nėra įvykdytas;

               (16)pirmasis užsikrėtimo virusu atvejis Vokietijoj užregistruotas 2020 m. sausio 27 d., o nuo 2020 m. kovo mėn. užsikrėtusiųjų COVID-19 skaičius ėmė eksponentiškai augti. Reaguodamos į tai ir siekdamos sustabdyti viruso plitimą Vokietijos valdžios institucijos įvedė izoliavimo priemones, pavyzdžiui, uždarė visas nebūtinas mažmeninės prekybos parduotuves, restoranus, pramogų ir kultūros įstaigas, sporto klubus, mokyklas ir universitetus. Viešose vietose uždrausti daugiau nei dviejų asmenų susibūrimai, o gyventojų paprašyta kuo labiau riboti visus socialinius kontaktus. Pačiai gamybos pramonei izoliavimo priemonės netaikytos. Tačiau didžiosios gamyklos užsidarė kelioms savaitėms dėl sutrikusios išorės prekybos ir sumažėjusios paklausos. Ekonominės perspektyvos smarkiai pablogėjo: Komisijos pavasario prognozėje 2020 m. nurodomas 6,5 % BVP nuosmukis. Nors plačiau pradėjus taikyti sutrumpinto darbo laiko tvarką (vok. Kurzarbeit) įmonėms lengviau išlaikyti darbuotojus, nedarbo lygio augimas atrodo neišvengiamas. Pagal prognozę numatoma, kad nedarbas 2020 m. išaugs iki 4 %, o 2021 m. sumažės iki 3,5 %;

               (17)siekdama sušvelninti ekonominius padarinius Vokietijos valdžia skubiai reagavo ir priėmė plataus masto priemones. Mažosioms įmonėms, savarankiškai dirbantiems asmenims ir laisvai samdomiems darbuotojams siūloma iki 50 mlrd. EUR neatidėliotina parama (tiesioginės dotacijos). Pasitelkusi įsteigtą naują Ekonomikos stabilizavimo fondą ir valstybinį plėtros banką „KfW“ vyriausybė skyrė bent 822 mlrd. EUR sumą (24 % BVP) valstybės garantijoms, kuriomis padengiama iki 80–90 % (kai kuriais ypatingais atvejais iki 100 %) skolinančiojo banko kredito rizikos, ir taip padidino įvairių dydžių įmonėms teikiamų paskolų apimtį ir galimybes jas gauti. Be to, Ekonomikos stabilizavimo fondas gali paremti dideles įmones laikinai suteikdamas joms papildomo nuosavo kapitalo. Siekiant padidinti įmonių likvidumą priimti mokesčių atidėjimo, išankstinio mokėjimo ir baudų koregavimai. Kad būtų išvengta techninių nemokumo procedūrų, pakeistos nemokumo taisyklės. Atskiros žemės (vok. Länder) papildo federalines priemones savo pačių paramos programomis. Rengiant ir įgyvendinant šias priemones reikia atsižvelgti į bankų sektoriaus atsparumą. Panašu, kad COVID-19 krizė dar labiau paveiks ir taip menką Vokietijos bankų sektoriaus pelningumą. Taigi Vokietijos bankams gali tekti dar labiau susimažinti išlaidas, kad padidintų pelningumą ir atlaisvintų lėšas investicijoms į informacines technologijas ir organinio kapitalo kaupimui. Papildomas konsolidavimas taip pat padėtų siekti šio tikslo;

               (18)padėtis gerais rezultatais metų pradžioje džiuginusioje darbo rinkoje dėl COVID-19 pandemijos ir susijusių izoliavimo priemonių pablogėjo. Siekdama sušvelninti krizės poveikį užimtumui ir visuomenei, vyriausybė teikia tvirtą paramą taikydama sutrumpinto darbo laiko tvarką (Kurzarbeit). Vyriausybė supaprastino sąlygas, kuriomis galima šia tvarka naudotis, atgaline data pradėjo ją taikyti laikiniesiems darbuotojams ir padidino mokamas sumas. Tai padeda išsaugoti darbo vietas ir apsaugoti namų ūkių pajamas. Darbdaviams suteiktos finansinės lengvatos, t. y. už prarastą darbo laiką socialinio draudimo įmokų jie nemoka. Supaprastinta minimalių pajamų paramos gavimo tvarka (pagal Vokietijos socialinio kodekso (Sozialgesetzbuch/SGB) II knygą) padeda praradusiems pajamas gyventojams. Mažas pajamas gaunančios šeimos remiamos taikant paprastesnę išmokų vaikui ir minimalių pajamų tvarką. Be to, nuomininkams, kuriems kyla pavojus netekti pajamų, teikiama laikina apsauga nuo iškeldinimo. Nors Vokietijos rezultatai Europos socialinių teisių ramstį pagrindžiančioje socialinių rodiklių suvestinėje buvo geri, neištaisius nustatytų trūkumų dabartinės krizės sąlygomis gali sumažėti pažeidžiamų grupių pajamos;

               (19)reaguodama į sveikatos krizės pasekmes Vokietija naudojosi savo visuotine sveikatos sistema, siūlančia aukštos kokybės priežiūrą, ir sugebėjo skubiai padidinti savo testavimo ir intensyvios priežiūros pajėgumus. Vis dėlto užsitęsusi COVID-19 krizė išryškino nuolatinę būtinybę stiprinti sveikatos sistemos atsparumą. Problemų toliau kelia slaugos darbuotojų trūkumas ir slaugytojų profesijos patrauklumas. Nepaisant palyginti didelio slaugytojų skaičiaus vienam gyventojui, ligoninės praneša apie didėjantį laisvų slaugytojų darbo vietų skaičių. Taip pat būtų galima patobulinti ir skaitmeninėmis priemonėmis palengvinti pirminės priežiūros ir ligoninių lygmens sveikatos priežiūros paslaugų teikėjų, taip pat sveikatos priežiūros ir socialinės paramos koordinavimą. E. sveikatos infrastruktūra diegiama sparčiau, tačiau sveikatos ir priežiūros paslaugų tiekimas internetu, e. receptai ir keitimasis medicininiais duomenimis ir toliau gerokai atsilieka nuo ES vidurkio. 2020 m. kovo mėn. priimtas naujas įstatymas padeda švelninti COVID-19 pasekmes ekonomikai ir visų pirma yra naudingas ligoninėms ir privačias praktikas turintiems gydytojams. Tačiau siekiant toliau teikti priežiūrą visose srityse turės būti užtikrintas ilgalaikis sveikatos priežiūros įstaigų finansavimas, nes atidėjus nebūtinas operacijas ir gydymą sumažėjo sveikatos sektoriaus įstaigų finansinės pajamos, o už turimas lėšas perkami prioritetiniai testai ir įranga. Vokietija turi stiprią mokslinių tyrimų bazę, todėl yra pajėgi dalyvauti specialiose mokslinių tyrimų ir inovacijų priemonėse, kuriomis reaguojama į COVID-19 krizę, be kita ko, kurti vakcinas ir gydymo priemones, plėtoti mokslinių tyrimų tinklus siekiant suvienyti ir sustiprinti Vokietijos universitetų medicinos srities mokslinius tyrimus ir teikti paramą Pasirengimo epidemijoms inovacijų koalicijai;

               (20)siekiant paremti ekonomikos atsigavimą, bus svarbu paankstinti brandžių viešųjų investicinių projektų įgyvendinimą ir skatinti privačiąsias investicijas. 2019 m. viešosios ir privačiosios investicijos toliau užtikrintai didėjo, tačiau investicinių poreikių neatitiko. Viešosios investicijos nesiekia pajamų pakeitimo normos savivaldybėse, kur nepanaudotų investicijų dalis išlieka didelė (4 % BVP), nes naudoti investicijas trukdo pajėgumo ir planavimo suvaržymai. Jau suplanuotas investicijas į žaliąsias technologijas ir energiją galima panaudoti anksčiau, pavyzdžiui, pastatų renovacijos ir atsinaujinančiųjų energijos išteklių projektams. Nepaisant pastarojo meto iniciatyvų, šaliai sudėtinga įgyvendinti trumpalaikius ir vidutinio laikotarpio priklausomybės nuo iškastinio kuro mažinimo tikslus ir 2050 m. neutralizuoto poveikio klimatui tikslus. Tas pats pasakytina ir apie aplinkosaugos ir energijos vartojimo efektyvumo tikslus, nes patrauklios kainos, ypač dėl dabartinės COVID-19 krizės sumažėjusios naftos kainos, neskatina klimatui ir aplinkai palankaus elgesio. Vokietijos perėjimui prie neutralizuoto poveikio klimatui ekonomikos ilgą laikotarpį reikės didelių privačiųjų ir viešųjų investicijų tokiuose sektoriuose kaip atsinaujinantieji energijos ištekliai, elektros infrastruktūra, energijos vartojimo efektyvumas, darnusis transportas ir kt. Be to, Vokietijos federalinė audito institucija sukritikavo su žaliosios energijos pertvarka susijusių priemonių ekonominį efektyvumą. Siekiant pasinaudoti visiškai integruotos tvarios energijos sistemos privalumais, pavyzdžiui, nuoseklia informacija apie kainas, prireiks daugiau pastangų ir ilgalaikių investicijų į energijos tinklus. Netaršus judumas gali būti paskatintas tinkamomis reguliavimo priemonėmis ir didesnėmis bei spartesnėmis investicijomis į darniojo transporto infrastruktūrą ir netaršaus judumo sprendimus. Siekiant padėti ekonomikai atsigauti ir padidinti jos tvarumą bei konkurencingumą, būtinos papildomos investicijos į mokslinius tyrimus ir plėtrą. 2018 m. išlaidos švietimui ir moksliniams tyrimams toliau sudarė 9,1 % BVP ir nesiekė nacionalinio tikslo (10 %). Privačiosios investicijos į mokslinius tyrimus ir plėtrą vis dažniau nukreipiamos į didžiąsias įmones. Nepaisant politikos priemonių, būstų pasiūla gerokai atsiliko nuo metinio būstų tikslo, t. y. 375 000 naujų butų statybos 2017–2021 m. Sunormalizuoti šį disbalansą ir padidinti būsto įperkamumą padėtų investicijas į naujus būstus skatinančios politikos priemonės. Vokietijai reaguoti į kai kuriuos dėl perėjimo prie neutralizuoto poveikio klimatui ekonomikos kylančius iššūkius, visų pirma šalies ataskaitos D priede nurodytose teritorijose, turėtų padėti 2021–2027 m. Teisingos pertvarkos fondo programavimas. Tai suteiktų Vokietijai galimybę kuo geriau pasinaudoti tuo fondu;

               (21)suvaržius judumą svarbus vaidmuo tenka šiuolaikinei skaitmeninei infrastruktūrai ir skaitmeninėms paslaugoms. Investicijomis į skaitmeninę infrastruktūrą ir viešąsias paslaugas galima padėti ekonomikai atsigauti ir sumažinti vis dar didelį Vokietijos atotrūkį nuo kitų šalių itin didelio pralaidumo tinklų aprėpties požiūriu. 2019 m. ta aprėptis Vokietijoje sudarė 32,7 %, palyginti su 44 % ES vidurkiu, o į patalpas įvestų šviesolaidžio linijų aprėptis tebuvo 10,5 % ir gerokai atsiliko nuo 33,5 % ES vidurkio. COVID-19 krizė išryškino sujungtų skaitmeninių paslaugų svarbą. Nepakankamas junglumas gali būti pagrindinis veiksnys, stabdantis investicijas į skaitmeninimą, visų pirma kalbant apie mažąsias ir vidutines įmones, lėtai perimančias skaitmenines technologijas. Palyginti su valstybėmis narėmis, Vokietija vis dar atsilieka skaitmeninių viešųjų paslaugų srityje, nepaisant įmonėms skirtų tokių paslaugų pagerinimo. Vis dėlto valdžios institucijos ir plačioji visuomenė internetu bendrauja labai mažai. Interneto prieigos įstatymas įgyvendinamas vangiai, taigi pasiekti tikslą – iki 2022 m. suskaitmeninti 575 tarnybas – bus sudėtinga. Kad skaitmeninis viešasis administravimas pastebimai pagerėtų, įstatymą turėtų įgyvendinti visos susijusios (federalinės, valstybės ir savivaldybių) viešosios institucijos;

               (22)įgyvendinant paramos priemones ir vėliau svarbu kuo labiau mažinti reguliavimo ir administracinę naštą. Užtikrinus, kad paramos priemonių gavėjams tektų kuo mažesnė administracinė našta, būtų pasirūpinta, kad mažesnės įmonės gautų tokią pačią paramą iš tarpininkų kaip ir didesnės. Dar labiau sąlygas mažosioms ir vidutinėms įmonėms pagerintų kitos administracinės naštos visokeriopas sumažinimas, nesusijęs su paramos priemonėmis, pavyzdžiui, lankstus nebūtinųjų biurokratinių procedūrų taikymas;

               (23)jau prieš prasidedant COVID-19 krizei technologijų pažanga keitė darbo rinką ir švietimui bei mokymui, be kita ko, perkvalifikavimui, kvalifikacijos kėlimui ir skaitmeninių įgūdžių tobulinimui reikėjo didesnio finansavimo. Dėl COVID-19 krizės šis poreikis dar labiau išaugo, visų pirma kalbant apie darbuotojus, dirbančius sektoriuose, kuriems socialinių kontaktų ribojimas gali daryti poveikį ilgiau, ir darbuotojus, kuriems iškilo pavojus netekti darbo. Staigus perėjimas prie labiau skaitmeninės visuomenės ir mokymosi namie gali kelti ypatingų sunkumų pažeidžiamiems mokiniams ir studentams, kurie neturi prieigos prie skaitmeninių sprendimų ir paramos namie. Sunku ir neįgaliems studentams. Reikia itin dėmesingai užtikrinti, kad visi mokiniai ir studentai įgytų pagrindinius programoje numatytus įgūdžius ir keliems mėnesiams sutrikus mokymuisi dėl COVID-19 nepatektų į nepalankią padėtį visam gyvenimui. Kyla pavojus, kad turimų pagrindinių įgūdžių nelygybė, susijusi su socioekonominėmis sąlygomis ir migrantų kilme, dar labiau išaugs. Krizė parodė, kaip svarbu toliau tobulinti švietimo sistemą, kad būtų skatinamas pažangus ir įtraukus atsigavimas ir pagal planą įgyvendinama žalioji bei skaitmeninė pertvarka;

               (24)nors šiose rekomendacijose dėmesys sutelktas į pandemijos socioekonominio poveikio švelninimą ir palankesnių sąlygų ekonomikai atsigauti sudarymą, 2019 m. liepos 9 d. Tarybos priimtose 2019 m. konkrečioms šalims skirtose rekomendacijose taip pat aptartos reformos, būtinos siekiant reaguoti į vidutinio laikotarpio ir ilgalaikius struktūrinius iššūkius. Tos rekomendacijos tebėra aktualios, o jų įgyvendinimas bus toliau stebimas per visą kitų metų Europos semestro metinį ciklą. Taip pat bus stebimas ir rekomendacijų dėl ekonominės politikos, susijusios su investicijomis, įgyvendinimas. Į pastarąsias rekomendacijas turėtų būti atsižvelgta strateginio sanglaudos politikos finansavimo po 2020 m. programavimo procese, be kita ko, rengiant dabartinės krizės poveikio švelninimo priemones ir išėjimo iš jos strategijas;

               (25)Europos semestras yra nuolatinio Sąjungos ekonominės ir užimtumo politikos koordinavimo sistema, galinti prisidėti prie tvarios ekonomikos. 2020 m. nacionalinėse reformų programose valstybės narės įvertino pažangą, padarytą įgyvendinant Jungtinių Tautų darnaus vystymosi tikslus (DVT). Užtikrindama, kad būtų visapusiškai įgyvendintos toliau pateiktos rekomendacijos, Vokietija prisidės prie pažangos, daromos siekiant DVT, ir bendrų pastangų užtikrinti konkurencingą tvarumą Sąjungoje;

               (26)siekiant greitai atsigauti nuo ekonominio COVID-19 poveikio, labai svarbu glaudžiai koordinuoti ekonominės ir pinigų sąjungos šalių ekonomiką. Vokietija, kaip valstybė narė, kurios valiuta yra euro, atsižvelgdama į Euro grupės politines gaires, turėtų užtikrinti, kad jos politika ir toliau atitiktų rekomendacijas euro zonai ir būtų koordinuojama su kitų euro zonos valstybių narių politika;

               (27)per 2020 m. Europos semestrą Komisija atliko išsamią Vokietijos ekonominės politikos analizę ir ją paskelbė 2020 m. šaliai skirtoje ataskaitoje. Be to, ji įvertino 2020 m. stabilumo programą ir 2020 m. nacionalinę reformų programą, taip pat veiksmus, kurių Vokietija ėmėsi atsižvelgdama į ankstesniais metais jai skirtas rekomendacijas. Komisija įvertino ne tik jų svarbą tvariai fiskalinei ir socialinei bei ekonominei Vokietijos politikai, bet ir tai, kaip jie atitinka Sąjungos taisykles ir gaires, nes būtina stiprinti bendrą Sąjungos ekonomikos valdymą Sąjungos lygio priemonėmis prisidedant prie būsimų nacionalinių sprendimų;

               (28)atsižvelgdama į tą vertinimą, Taryba išnagrinėjo 2020 m. stabilumo programą, o jos nuomonė
                  8
                pateikta visų pirma toliau išdėstytoje 1 rekomendacijoje,

               (29)atsižvelgdama į Komisijos nuodugnios apžvalgos ir šio vertinimo rezultatus, Taryba išnagrinėjo 2020 m. nacionalinę reformų programą ir 2020 m. stabilumo programą. Šiose rekomendacijose atsižvelgiama į poreikį kovoti su pandemija ir sudaryti palankesnes sąlygas ekonomikai atsigauti, nes tai pirmas būtinas žingsnis, kuris leistų koreguoti disbalansą. Rekomendacijos, kuriomis tiesiogiai mažinamas Komisijos pagal Reglamento (ES) Nr. 1176/2011 6 straipsnį nustatytas makroekonominis disbalansas, atspindėtos 2 rekomendacijoje,

               REKOMENDUOJA Vokietijai 2020 ir 2021 m. imtis šių veiksmų:

               1.Laikantis bendrosios nukrypti leidžiančios išlygos, imtis visų būtinų priemonių, kad būtų veiksmingai kovojama su pandemija, palaikoma ekonomika ir remiamas būsimas atsigavimas. Kai leis ekonominės sąlygos, vykdyti fiskalinę politiką, kuria siekiama užtikrinti apdairią vidutinio laikotarpio fiskalinę būklę ir skolos tvarumą, kartu didinant investicijas. Sutelkti pakankamai išteklių ir didinti sveikatos sistemos atsparumą, be kita ko, diegiant e. sveikatos paslaugas.

               2.Siekiant paremti ekonomikos atsigavimą, paankstinti brandžių viešųjų investicinių projektų įgyvendinimą ir skatinti privačiąsias investicijas. Investicijas sutelkti į žaliąją ir skaitmeninę pertvarką, visų pirma į darnųjį transportą, švarias, efektyvias ir integruotas energijos sistemas, skaitmeninę infrastruktūrą ir įgūdžius, būstą, švietimą, mokslinius tyrimus ir inovacijas. Tobulinti visais lygmenimis teikiamas skaitmenines viešąsias paslaugas ir skatinti mažųjų ir vidutinių įmonių skaitmeninimą. Mažinti įmonėms tenkančią reguliavimo ir administracinę naštą.

               Priimta Briuselyje,

                     Tarybos vardu

                     Pirmininkas

                     (1)

                        OL L 209, 1997 8 2, p. 1.

                     (2)

                        OL L 306, 2011 11 23, p. 25.

                     (3)

                        SWD(2020) 504 final.

                     (4)

                        OL C 301, 2019 9 5, p. 117.

                     (5)

                        COM(2020) 112 final.

                     (6)

                        COM(2020) 123 final.

                     (7)

                        2020 m. kovo 30 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) 2020/460, kuriuo dėl konkrečių priemonių investicijoms į valstybių narių sveikatos priežiūros sistemas ir kitus jų ekonomikos sektorius sutelkti reaguojant į COVID-19 protrūkį iš dalies keičiami reglamentai (ES) Nr. 1301/2013, (ES) Nr. 1303/2013 ir (ES) Nr. 508/2014 (Atsako į koronaviruso grėsmę investicijų iniciatyva) (OL L 99, 2020 3 31, p. 5) ir 2020 m. balandžio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) 2020/558, kuriuo iš dalies keičiami reglamentai (ES) Nr. 1301/2013 ir (ES) Nr. 1303/2013, kiek tai susiję su konkrečiomis priemonėmis, kuriomis sudaromos išskirtinės lanksčios sąlygos naudoti Europos struktūrinių ir investicijų fondų lėšas reaguojant į COVID-19 protrūkį (OL L 130, 2020 4 24, p. 1).

                     (8)

                        Pagal Tarybos reglamento (EB) Nr. 1466/97 5 straipsnio 2 dalį.


               EUROPOS KOMISIJA
            Briuselis, 2020 05 20
            COM(2020) 509 final
            Rekomendacija
            TARYBOS REKOMENDACIJA
            dėl 2020 m. Ispanijos nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2020 m. Ispanijos stabilumo programos

               Rekomendacija

               TARYBOS REKOMENDACIJA

               dėl 2020 m. Ispanijos nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2020 m. Ispanijos stabilumo programos

               EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,

               atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 121 straipsnio 2 dalį ir 148 straipsnio 4 dalį,

               atsižvelgdama į 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei koordinavimo
                  1
               , ypač į jo 5 straipsnio 2 dalį,

               atsižvelgdama į 2011 m. lapkričio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 1176/2011 dėl makroekonominių disbalansų prevencijos ir naikinimo
                  2
               , ypač į jo 6 straipsnio 1 dalį,

               atsižvelgdama į Europos Komisijos rekomendaciją,

               atsižvelgdama į Europos Parlamento rezoliucijas,

               atsižvelgdama į Europos Vadovų Tarybos išvadas,

               atsižvelgdama į Užimtumo komiteto nuomonę,

               atsižvelgdama į Ekonomikos ir finansų komiteto nuomonę,

               atsižvelgdama į Socialinės apsaugos komiteto nuomonę,

               atsižvelgdama į Ekonominės politikos komiteto nuomonę,

               kadangi:

               (1)2019 m. gruodžio 17 d. Komisija priėmė metinę tvaraus augimo strategiją, kuria pradedamas 2020 m. Europos ekonominės politikos koordinavimo semestras. Ji tinkamai atsižvelgė į 2017 m. lapkričio 17 d. Europos Parlamento, Tarybos ir Komisijos paskelbtą Europos socialinių teisių ramstį. 2019 m. gruodžio 17 d. Komisija pagal Reglamentą (ES) Nr. 1176/2011 priėmė ir įspėjimo mechanizmo ataskaitą – joje Ispanija nurodyta kaip viena iš valstybių narių, dėl kurių reikės parengti nuodugnią apžvalgą. Tą pačią dieną Komisija taip pat priėmė rekomendaciją dėl Tarybos rekomendacijos dėl euro zonos ekonominės politikos;

               (2)2020 m. vasario 26 d. paskelbta 2020 m. Ispanijai skirta ataskaita
                  3
               . Joje įvertinta Ispanijos pažanga, padaryta įgyvendinant 2019 m. liepos 9 d. Tarybos priimtas šaliai skirtas rekomendacijas
                  4
               , veiksmai, kurių šalis ėmėsi atsižvelgdama į ankstesniais metais priimtas rekomendacijas, ir Ispanijos pažanga siekiant nacionalinių tikslų pagal strategiją „Europa 2020“; Į ją įtraukti ir nuodugnios apžvalgos pagal Reglamento (ES) Nr. 1176/2011 5 straipsnį rezultatai, kurie taip pat buvo paskelbti 2020 m. vasario 26 d. Atlikusi analizę Komisija padarė išvadą, kad Ispanijoje yra susidaręs makroekonominis disbalansas. Didelės išorės ir vidaus (viešojo ir privačiojo sektorių) skolos toliau lemia pažeidžiamumą vis dar didelio nedarbo sąlygomis ir turi tarpvalstybinių pasekmių;

               (3)2020 m. kovo 11 d. Pasaulio sveikatos organizacija COVID-19 protrūkį oficialiai paskelbė pasauline pandemija. Dėl pandemijos piliečiai, visuomenė ir ekonomika pateko į ekstremalią didelio pavojaus visuomenės sveikatai situaciją. Ji kelia didžiulį spaudimą nacionalinėms sveikatos sistemoms, trikdo pasaulines tiekimo grandines, kelia finansų rinkų nestabilumą, lemia vartotojų paklausos sukrėtimus ir neigiamai veikia įvairius sektorius. Ji kelia grėsmę žmonių darbo vietoms, jų pajamoms ir įmonių verslui. Jos sukeltas didelis ekonominis sukrėtimas jau turi skaudžių pasekmių Europos Sąjungoje. 2020 m. kovo 13 d. Komisija priėmė komunikatą
                  5
               , kuriuo raginama užtikrinti suderintą ekonominį atsaką į krizę, įtraukiant visus nacionalinio ir Sąjungos lygmens suinteresuotuosius subjektus;

               (4)kelios valstybės narės paskelbė nepaprastąją padėtį arba ėmėsi neatidėliotinų priemonių. Visos neatidėliotinos priemonės turėtų būti griežtai proporcingos, būtinos, ribotos trukmės ir atitikti Europos bei tarptautinius standartus. Joms turėtų būti taikoma demokratinė priežiūra ir nepriklausoma teisminė peržiūra;

               (5)2020 m. kovo 20 d. Komisija priėmė Komunikatą dėl Stabilumo ir augimo pakte nustatytos bendrosios išvengimo sąlygos taikymo
                  6
               . Pagal Reglamento (EB) Nr. 1466/97 5 straipsnio 1 dalyje, 6 straipsnio 3 dalyje, 9 straipsnio 1 dalyje bei 10 straipsnio 3 dalyje ir Reglamento (EB) Nr. 1467/97 3 straipsnio 5 dalyje bei 5 straipsnio 2 dalyje nustatytą išlygą sudaromos palankesnės sąlygos koordinuoti biudžeto politiką esant dideliam ekonomikos nuosmukiui. Komunikate Komisija pritarė Tarybos nuomonei, kad, atsižvelgiant į numatomą didelį ekonomikos nuosmukį dėl COVID-19 protrūkio, dabartinės sąlygos leidžia pradėti taikyti šią išlygą. 2020 m. kovo 23 d. valstybių narių finansų ministrai pritarė Komisijos vertinimui. Pradėjus taikyti bendrąją nukrypti leidžiančią išlygą leidžiama laikinai nukrypti nuo vidutinio laikotarpio biudžeto tikslui pasiekti numatyto koregavimo plano, jei tai nekelia pavojaus fiskaliniam tvarumui vidutiniu laikotarpiu. Kalbant apie korekcinę dalį, Taryba taip pat gali, remdamasi Komisijos rekomendacija, priimti patikslintą fiskalinę trajektoriją. Taikant bendrąją nukrypti leidžiančią išlygą Stabilumo ir augimo pakto procedūros nestabdomos. Ji suteikia galimybę valstybėms narėms nukrypti nuo paprastai taikomų biudžetinių reikalavimų, o Komisijai ir Tarybai – imtis būtinų politikos koordinavimo priemonių laikantis Pakto;

               (6)siekiant apriboti ir kontroliuoti pandemijos plitimą, padidinti nacionalinių sveikatos sistemų atsparumą, verslui bei namų ūkiams teikiamos paramos priemonėmis sušvelninti socioekonominius padarinius ir užtikrinti adekvačias sveikatos ir saugos sąlygas darbo vietoje, kad būtų galima atnaujinti ekonominę veiklą, reikia nuolatinių veiksmų. Kad paremtų valstybių narių pastangas tose srityse, ES turėtų visapusiškai išnaudoti įvairias turimas priemones. Be to, valstybės narės ir Sąjunga turėtų bendradarbiaudamos rengti priemones, kurios yra būtinos, kad galėtume grįžti prie įprasto savo visuomenės ir ekonomikos funkcionavimo ir tvaraus augimo, įtraukdamos, inter alia, žaliąją pertvarką bei skaitmeninę transformaciją ir naudodamosi visa krizės metu įgyta patirtimi;

               (7)dėl COVID-19 krizės išryškėjo bendrosios rinkos gebėjimas lanksčiai prisitaikyti prie išskirtinių aplinkybių. Vis dėlto siekiant užtikrinti greitą ir sklandų perėjimą prie atsigavimo etapo ir laisvo prekių, paslaugų bei darbuotojų judėjimo, išskirtines priemones, neleidžiančias įprastai veikti bendrajai rinkai, būtina panaikinti, kai tik jos bus nebebūtinos. Dabartinė krizė parodė, kad sveikatos sektoriuje reikia pasirengimo krizėms planų, visų pirma apimančių geresnes pirkimo strategijas, diversifikuotas tiekimo grandines ir strateginius būtiniausių prekių rezervus. Jie yra esminiai platesnių pasirengimo krizėms planų rengimo elementai;

               (8)kad visus nenaudojamus Europos struktūrinių ir investicijų fondų išteklius valstybės narės galėtų sutelkti išskirtiniam COVID-19 pandemijos poveikiui švelninti, Sąjungos teisės aktų leidėjas jau priėmė atitinkamų teisės aktų pakeitimus
                  7
               . Tais pakeitimais bus suteikta papildomų lankstumo galimybių ir nustatytos supaprastintos ir racionalizuotos procedūros. Siekiant sumažinti pinigų srautų sunkumus, valstybėms narėms taip pat suteikta galimybė 2020–2021 finansiniais metais pasinaudoti 100 % bendru finansavimu iš Sąjungos biudžeto. Ispanija raginama visapusiškai pasinaudoti tomis galimybėmis, kad padėtų asmenims ir sektoriams, kuriuos šie iššūkiai paveikė labiausiai;

               (9)dėl skirtingų specializacijos modelių tikėtina, kad skirtinguose Ispanijos regionuose socioekonominiai pandemijos padariniai bus nevienodi. Padarinius ypač pajaus, pavyzdžiui, regionai, kurie labiausiai priklauso nuo turizmo, kaip antai Viduržemio jūros pakrantė, Andalūzija arba Balearų ir Kanarų salos, kur daugiau kaip ketvirtadalis darbo vietų yra susijusios su šiuo sektoriumi. Todėl kyla didelė rizika, kad skirtumai tarp Ispanijos regionų didės. Atsižvelgiant į riziką, kad laikinai sutriks valstybių narių tarpusavio konvergencijos procesas, dabartinėmis aplinkybėmis reikia tikslinių atsakomųjų politikos priemonių;

               (10)2020 m. gegužės 1 d. Ispanija pateikė 2020 m. nacionalinę reformų programą ir 2020 m. stabilumo programą. Siekiant atsižvelgti į jų tarpusavio sąsajas, abi programos vertintos vienu metu;

               (11)šiuo metu Ispanijai taikoma Stabilumo ir augimo pakto prevencinė dalis ir pereinamojo laikotarpio skolos taisyklė;

               (12)2018 m. liepos 13 d. Taryba rekomendavo Ispanijai užtikrinti, kad 2019 m. grynųjų pirminių valdžios sektoriaus išlaidų nominalus augimas neviršytų 0,6 %, o tai atitiktų 0,65 % BVP metinį struktūrinį koregavimą. Bendras Komisijos vertinimas patvirtina, kad 2019 m. buvo labai nukrypta nuo rekomenduojamo koregavimo plano, kuriuo siekiama vidutinio laikotarpio biudžeto tikslo. Tai svarbus veiksnys Komisijos pagal Sutarties 126 straipsnio 3 dalį parengtame pranešime, kuriame vertinama, kaip Ispanija 2019 m. laikėsi skolos kriterijaus;

               (13)2020 m. stabilumo programoje Vyriausybė numato nominaliojo balanso pablogėjimą nuo 2,8 % BVP deficito 2019 m. iki 10,3 % BVP deficito 2020 m. 2020 m. stabilumo programoje numatoma, kad iki 95,5 % BVP 2019 m. sumažėjęs valdžios sektoriaus skolos santykis su BVP 2020 m. išaugs iki 115,5 % BVP. Makroekonominę ir fiskalinę perspektyvą veikia didelis neapibrėžtumas dėl COVID-19 pandemijos;

               (14)reaguodama į COVID-19 pandemiją ir laikydamasi suderinto Sąjungos požiūrio, Ispanija ėmėsi biudžetinių priemonių, kad padidintų sveikatos sistemos pajėgumą, suvaldytų pandemiją ir suteiktų pagalbą labiausiai nukentėjusiems asmenims ir sektoriams. Pagal 2020 m. stabilumo programą tos biudžetinės priemonės sudarė 3,2 % BVP. Atsižvelgus į nevienodą išlaidų dėl automatinių stabilizavimo priemonių vertinimą, deficitą didinančių priemonių dydis maždaug atitinka Komisijos skaičiavimus. Šios priemonės apima sveikatos priežiūros paslaugų stiprinimą ir darbuotojų, dirbančių pagal sutrumpinto darbo laiko tvarką, pajamų rėmimą. Be to, Ispanija paskelbė apie 9,2 % BVP dydžio (2020 m. stabilumo programos duomenimis) priemones, kurios, nors ir nedaro tiesioginio poveikio biudžetui, bet padės palaikyti įmonių likvidumą. Tos priemonės visų pirma apima paskolų garantijas (8,8 % BVP). Apskritai priemonės, kurių ėmėsi Ispanija, atitinka Komisijos komunikate dėl suderinto ekonominio atsako į COVID-19 protrūkį išdėstytas gaires. Visiškas tų priemonių įgyvendinimas, o vėliau, kai leis ekonominės sąlygos, fiskalinės politikos perorientavimas siekiant užtikrinti apdairią vidutinio laikotarpio fiskalinę būklę padės išsaugoti fiskalinį tvarumą vidutiniu laikotarpiu;

               (15)remiantis Komisijos 2020 m. pavasario prognoze, grindžiama nesikeičiančios politikos scenarijumi, Ispanijos valdžios sektoriaus balansas bus −10,1 % BVP 2020 m. ir −6,7 % BVP 2021 m. Numatoma, kad valdžios sektoriaus skolos ir BVP santykis 2020 m. pasieks 115,6 % BVP, o 2021 m. – 113,7 % BVP;

               (16)dėl to, kad Ispanija 2019 m. nesilaikė skolos taisyklės, ir dėl 2020 m. planuojamo 3 % BVP deficito ribos viršijimo 2020 m. gegužės 20 d. Komisija paskelbė pranešimą, parengtą pagal Sutarties 126 straipsnio 3 dalį. Apskritai analizė rodo, kad Sutartyje ir Reglamente (EB) Nr. 1467/1997 apibrėžti deficito ir skolos kriterijai nėra įvykdyti;

               (17)priemonės, kurių imtasi siekiant sustabdyti viruso plitimą, turi reikšmingą poveikį ekonomikai ir dėl jų šiais metais BVP gali sumažėti 9,4 %. Poveikis užimtumui (nors šiuo etapu jį sunku apskaičiuoti) taip pat bus didelis. Nuo krizės pradžios darbo jau neteko maždaug vienas milijonas žmonių. Poveikį užimtumui šiuo metu švelnina tai, kad beveik 3,5 mln. darbuotojų dirba pagal sutrumpinto darbo laiko tvarką ir tai iki šiol užkirto kelią tiesioginiam darbo praradimui. Pandemijos pasekmes Ispanijoje dar labiau paaštrins tai, kad didelė darbuotojų dalis dirba mažosiose ir vidutinėse įmonėse (MVĮ), kad ypač nukentėję ir, tikėtina, lėčiau atsigausiantys sektoriai, kaip turizmas ir mažmeninė prekyba, yra labai svarbūs ir kad daug darbuotojų (2019 m. – 26,3 %) dirba pagal laikinas sutartis. Dėl visų šių veiksnių gali būti prarasta daug darbo vietų ir padidėti sukrėtimo mastas. Remiantis Komisijos prognoze, nedarbo lygis 2020 m. išaugs iki 18,9 % (2020 m. vasario mėn. jis buvo 13,6 %), o 2021 m. sumažės iki 17 %;

               (18)Ispanijos valdžios institucijos siekė sušvelninti pandemijos ir izoliavimo laikotarpio poveikį įvairiais priemonių rinkiniais, kurių bendra vertė – 145 mlrd. EUR. Kovodamos su šia liga, valdžios institucijos padidino išlaidas sveikatos priežiūros ir socialinėms tarnyboms. Siekdamos išlaikyti žmones darbo rinkoje ir remti namų ūkių pajamas, jos taip pat sudarė palankesnes sąlygas taikyti sutrumpinto darbo laiko tvarką. Darbuotojai, kurie dirba pagal sutrumpinto darbo laiko tvarką, gauna 70 % jų socialinio draudimo įmokų bazės dydžio išmoką (didžiausia ir mažiausia suma yra atitinkamai 502 EUR ir 1 402 EUR). Darbo santykiai išlieka nepakitę sutrumpinto darbo laiko tvarkos taikymo laikotarpiu, kuris neseniai buvo pratęstas iki 2020 m. birželio 30 d. Įmonės, taikančios sutrumpinto darbo laiko tvarką, atleidžiamos nuo itin didelės socialinio draudimo įmokų dalies mokėjimo už darbuotojus, kuriems taikoma ta tvarka, su sąlyga, kad jos išlaikys jų darbo vietas bent šešis mėnesius po to, kai bus atnaujinta veikla. Šios priemonės neatsiejamos nuo specialios pagalbos MVĮ ir savarankiškai dirbantiems asmenims, kurie yra Ispanijos ekonomikos pagrindas (mokesčių mokėjimo atidėjimas, socialinio draudimo įmokų sumažinimas ir valstybės garantijos), ir šia pagalba siekiama padėti jiems išvengti bankroto, o pasibaigus krizei – greitai atnaujinti veiklą. Taip pat imtasi priemonių, kuriomis siekiama laikinai užtikrinti nestandartinių darbuotojų, kurie neturi galimybės naudotis socialine apsauga, pajamų rėmimą;

               (19)nepaisant palyginti žemo investicijų lygio, Ispanijos sveikatos sistemos rezultatai geri. Tačiau COVID-19 pandemijos protrūkis sukėlė precedento neturintį spaudimą sistemai ir atskleidė jos neatsparumą sukrėtimams. Neatidėliotinais veiksmais siekiama stiprinti sveikatos priežiūros darbuotojų, svarbių medicinos reikmenų ir infrastruktūros pajėgumus, kad pandemijos metu būtų išgelbėtos gyvybės ir ligoniai pasveiktų. Per krizę itin pažeidžiami buvo neįgalieji ir vyresnio amžiaus asmenys, kuriems teikiama stacionarioji globa. Jiems reikia užtikrinti nuolatinę prieigą prie medicininės ir socialinės priežiūros, įskaitant skubiosios pagalbos ir intensyviosios priežiūros paslaugas. Vėliau pastangos turėtų būti sutelktos į sveikatos sistemos atsparumo didinimą, kad ji galėtų kuo greičiau vėl veikti optimaliai ir geriau susidoroti su naujais sukrėtimais. Pandemija atskleidė esant struktūrinių problemų, iš kurių kai kurios kyla dėl tam tikrų investicijų į fizinę infrastruktūrą trūkumo ir sveikatos priežiūros darbuotojų įdarbinimo bei darbo sąlygų trūkumų. Esama regioninių skirtumų, susijusių su išlaidomis, fiziniais ištekliais ir personalu, o įvairių valdžios lygmenų veiklos koordinavimas ne visada veiksmingas. Vidutinės trukmės laikotarpiu teikiant sveikatos priežiūros paslaugas būtų galima geriau spręsti su senėjimu, dažnėjančiomis lėtinėmis ligomis ir negalia susijusias problemas. Šiuo atžvilgiu itin svarbi pirminė sveikatos priežiūra ir e. sveikatos plėtra. Vidutinės trukmės laikotarpiu bus svarbu užtikrinti, kad galimas išteklių sumažėjimas dėl ekonomikos nuosmukio nedarytų poveikio gyventojų sveikatos priežiūros paslaugų aprėpčiai ir nelemtų nevienodų galimybių naudotis sveikatos priežiūros paslaugomis;

               (20)nepaisant to, kad per kelerius metus buvo sukurta daug darbo vietų, Ispanijos darbo rinkoje iki COVID-19 protrūkio vis dar buvo aukštas nedarbo lygis ir segmentacija. Preliminarūs duomenys rodo, kad dėl krizės Ispanijoje labai išaugo nedarbo lygis, o tai turės neigiamos įtakos jau ir taip ribotiems užimtumo tarnybų pajėgumams remti darbuotojus ir darbdavius ir socialinėms tarnyboms. Vidutinės trukmės laikotarpiu ekonomikos atsigavimas turėtų būti grindžiamas užimtumo rėmimo priemonėmis, kurių turėtų būti imamasi konsultuojantis su socialiniais partneriais, pavyzdžiui, reikėtų laipsniškai panaikinti sutrumpinto darbo laiko tvarką, peržiūrėti įdarbinimo paskatų sistemą, kuria siekiama labiau skatinti tvarias užimtumo formas, ypač jaunų darbuotojų, taip pat užtikrinti darbo sąlygų lankstumą. Didinant gamtos mokslus ir skaitmenines technologijas studijuojančiųjų dalį, didinant profesinio rengimo ir mokymo patrauklumą ir užtikrinant lanksčias kvalifikacijos kėlimo ir profesinio perkvalifikavimo galimybes, būtų galima patenkinti augančią techninių įgūdžių, reikalingų vykdant žaliąją ir skaitmeninę pertvarką, padėsiančias ekonomikai atsigauti, paklausą. Apskritai švietimo ir profesinio orientavimo gerinimas ir tinkamos paramos palankių sąlygų neturintiems studentams ir atsiliekantiems regionams teikimas galėtų prisidėti prie geresnių mokymosi rezultatų. Priemonių, kurių gali būti imamasi siekiant šių tikslų, sėkmė labai priklausys nuo to, ar bus skirta pakankamai laiko plačiam ir ilgalaikiam socialiniam ir politiniam sutarimui dėl reformų pasiekti;

               (21)dėl pandemijos poveikio darbo rinkai atsirado neatidėliotinas poreikis remti nuo krizės nukentėjusių namų ūkių pajamas. Siekiant šio tikslo buvo labai svarbu sudaryti palankesnes sąlygas taikyti sutrumpinto darbo laiko tvarką. Tačiau pagal labai trumpas darbo sutartis dirbantys laikinieji darbuotojai, kurie sudaro didžiąją dalį iš beveik vieno milijono naujų bedarbių ir tarp kurių yra daug jaunų darbuotojų, dažnai neturi teisės į standartinę apsaugą nuo nedarbo. Siekiant remti tvarų atsigavimą ir socialinę sanglaudą, būtina kuo anksčiau užtikrinti, kad visi darbuotojai, įskaitant laikinuosius darbuotojus ir savarankiškai dirbančius asmenis, galėtų naudotis tinkama socialine apsauga ir aktyvia darbo rinkos politika;

               (22)tikėtina, kad krizė padidins ir taip didelį skurdą ar socialinę atskirtį Ispanijoje, ypač vaikų turinčių šeimų. 2019 m. Ispanija buvo ta valstybė narė, kurioje išmokų šeimai už vaiką vidurkis buvo mažiausias. Mažas ir vidutines pajamas gaunančios šeimos neturi teisės į išmokas vaikams, skiriamas pagal griežtas šalyje nustatytas sąlygas, o mokesčių atskaita joms duoda tik nedidelės naudos. Kaip ir anksčiau, didelę dalį socialinės apsaugos išlaidų sudaro išlaidos vyresnio amžiaus žmonėms, o išlaidų pensijoms lygis vidutinės trukmės ir ilguoju laikotarpiu turėtų gerokai padidėti, jei paskelbti nukrypimai nuo 2013 m. pensijų reformos taptų nuolatiniai ir nebūtų imtasi tinkamų kompensacinių priemonių. Tačiau dėl sudėtingų dėl pandemijos susidariusių ekonominių ir socialinių aplinkybių reikalingas kartų solidarumas, kuris būtų naudingas jaunesnėms kartoms. Pagalba, skiriama ilgalaikiams bedarbiams ir darbo netekusiems darbuotojams, neturintiems teisės pasinaudoti įmokinėmis sistemomis, šiuo metu yra išskaidyta į įvairias sistemas, todėl jos aprėptis yra maža. Dėl didelių regioninių aprėpties, trukmės, prieigos sąlygų ir adekvatumo skirtumų esamos regioninės minimalių pajamų garantavimo schemos šalyje pasiekia tik 20 % potencialių paramos gavėjų. Dabartinėmis neatidėliotino atsako reikalaujančiomis aplinkybėmis, siekiant papildyti esamas regionines minimalių pajamų garantavimo schemas, planuojama skubiai pradėti taikyti nuolatinę nacionalinę pajamų garantavimo schemą, apimsiančią tris milijonus paramos gavėjų. Šiuo etapu neįmanoma įvertinti jų poveikio skurdo mažinimui ir tvarumui trumpuoju ir vidutinės trukmės laikotarpiu;

               (23)dar vienas veiksnys, sunkinantis pandemijos krizę Ispanijoje, yra tai, kad daug MVĮ sukuria didelę dalį darbo vietų. Siekiant užkirsti kelią bankrotams, kurių galima išvengti, buvo skubiai imtasi tam tikrų priemonių, kuriomis įmonėms teikiama likvidumo parama (paskolomis ir garantijomis), daugiausia dėmesio skiriant MVĮ ir sektoriams, kuriuos krizė paveiks labiau ir ilgiau, pavyzdžiui, turizmo sektoriui, kuris 2019 m. Ispanijoje sudarė 12 % BVP. Kad tokios priemonės duotų rezultatų, finansų tarpininkai turėtų veiksmingai ir greitai įgyvendinti šias priemones. Pagerinti MVĮ pinigų srautus taip pat padės mokesčių bei socialinių įmokų mokėjimo atidėjimas ir viešųjų institucijų sutartinių mokėjimų paspartinimas. Rengiant ir įgyvendinant šias priemones reikia atsižvelgti į bankų sektoriaus atsparumą. Siekiant užtikrinti šių priemonių veiksmingumą, svarbu toliau stengtis mažinti administracinę naštą ir teikti veiksmingas skaitmenines viešąsias paslaugas. Parama labiausiai nuo krizės nukentėjusiuose sektoriuose veikiančioms įmonėms ir eksporto įmonių konkurencingumo užtikrinimas yra labai svarbūs sėkmingam ekonomikos atsigavimui;

               (24)siekiant paremti ekonomikos atsigavimą, bus svarbu paankstinti brandžių viešųjų investicinių projektų įgyvendinimą ir skatinti privačiąsias investicijas, be kita ko, imantis atitinkamų reformų. Ispanijos atsigavimo perspektyvos priklausys nuo jos gebėjimo didinti našumą ir skatinti inovacijas, be kita ko, vykdant skaitmeninę ir žaliąją pertvarką. Ispanijos inovacijų diegimo rezultatai visuose regionuose yra prastesni už ES vidurkį. Ispanija atsilieka tokiose srityse, kaip įmonių gebėjimas diegti inovacijas, investuoti į materialųjį ir nematerialųjį turtą ir kuo geriau išnaudoti gyventojų įgūdžius, o tai gali mažinti jų konkurencingumą žinių ekonomikoje. Krizė išryškino skaitmeninimo svarbą siekiant užtikrinti galimybes naudotis viešosiomis paslaugomis ir švietimu bei mokymu, taip pat siekiant išsaugoti darbo vietas ir ekonominę veiklą. Iki izoliacijos laikotarpio pradžios tik pusė Ispanijos mokyklų buvo įdiegusios tinkamas skaitmeninio mokymosi platformas ir padėtis labai skyrėsi skirtinguose regionuose. Staigus perėjimas prie skaitmeninio mokymosi taip pat buvo ypatingas iššūkis pažeidžiamiems studentams, kurie namuose negalėjo naudotis skaitmeniniais sprendimais. Ispanija turėtų užtikrinti, kad visi studentai, įskaitant kaimo vietovėse ir pažeidžiamuose namų ūkiuose gyvenančius studentus, turėtų prieigą prie skaitmeninio mokymosi išteklių. Remiant įmonių skaitmeninimą taip pat būtų skatinamas Ispanijos įmonių konkurencingumas pasaulinėse vertės grandinėse ir didinami jų, visų pirma MVĮ ir labai mažų įmonių, eksporto pajėgumai. Skaitmeninių technologijų, įskaitant pažangias, naudojimas ir skaitmeninės atskirties tarp miesto ir kaimo vietovių mažinimas pagerintų Ispanijos ekonomikos gebėjimą diegti inovacijas. Be to, mokslinių tyrimų ir inovacijų valdymo stiprinimas visais lygmenimis, mokslinių tyrimų kokybės gerinimas atliekant sistemingus vertinimus ir mokslinių tyrimų organizacijų skatinimas bendradarbiauti su privačiuoju sektoriumi galėtų padidinti mokslinių tyrimų ir inovacijų politikos veiksmingumą ir paspartinti inovacijų sklaidą siekiant padėti ekonomikai atsigauti;

               (25)kad galėtų pereiti prie neutralizuoto poveikio klimatui ekonomikos, Ispanija ilgai turės daug investuoti į tokius sektorius, kaip atsinaujinantieji energijos ištekliai, energetikos infrastruktūra, energijos vartojimo efektyvumas, darnusis transportas ir kt. Investicijos turėtų būti paankstintos, siekiant padėti atlikti žaliąją pertvarką atsigaunant ekonomikai, kaip numatyta Ispanijos nacionaliniame energetikos ir klimato srities veiksmų plane. Skatinant taikyti integruotą energetikos sistemą būtų sudarytos palankesnės sąlygos atsinaujinančiųjų energijos išteklių skvarbai. Energijos suvartojimo privačiuose ir viešuosiuose pastatuose mažinimas vykdant didelio masto renovaciją ir pažangiųjų elektros energijos tinklų bei atsinaujinančiosios elektros energijos kaupimo pajėgumų plėtojimas padėtų geriau valdyti energijos paklausą ir kartu remti darbo vietų kūrimą atsigaunant ekonomikai. Tolesnės investicijos į energetikos infrastruktūrą, įskaitant elektros energijos jungtis su likusia Sąjungos dalimi, padėtų padidinti ES energijos vidaus rinkos integraciją, kartu augtų konkurencija ir atsirastų daugiau galimybių plėtoti atsinaujinančiųjų išteklių energiją. Papildomomis pastangomis taip pat turėtų būti skatinamas darnusis transportas, įskaitant alternatyviųjų degalų infrastruktūros, visų pirma skirtos elektra varomoms transporto priemonėms, diegimą. Investicijų taip pat reikės tam, kad būtų galima daugiau naudoti geležinkelius kroviniams vežti, įskaitant tarpvalstybines jungtis su Prancūzija ir Portugalija ir jungtis su uostais bei logistikos centrais; Be to, kai kurios Ispanijos vietovės yra tarp tų Europos vietovių, kurios patiria didžiausią klimato kaitos poveikį. Vandens išteklių trūksta, o vandens ir atliekų tvarkymo infrastruktūra visoje šalyje yra netolygi. Žaliosios investicijos gali padėti kovoti su neigiamu klimato kaitos poveikiu, pavyzdžiui, su potvyniais ir miškų gaisrais, pagerinti oro kokybę, taip pat vandens ir atliekų tvarkymą ir plėtoti žiedinės ekonomikos potencialą. Ispanijai reaguoti į kai kuriuos dėl perėjimo prie neutralizuoto poveikio klimatui ekonomikos kylančius iššūkius, visų pirma šalies ataskaitos
                  8
                D priede nurodytose teritorijose, turėtų padėti 2021–2027 m. Teisingos pertvarkos fondo programavimas. Tai suteiktų Ispanijai galimybę kuo geriau pasinaudoti tuo fondu;

               (26)dėl Ispanijos reglamentavimo susiskaidymo ir kliūčių įmonės negali pasinaudoti masto ekonomija ir tai daro neigiamą poveikį našumui. Siekiant skatinti geresnį reglamentavimą ir konkurenciją ekonomikos atsigavimo laikotarpiu, reikėtų aktyviau taikyti Įstatymą dėl rinkos bendrumo, kurio vykdymą jau užtikrina teismai ir konkurencijos institucijos. Atsižvelgiant į tai, pasibaigus ekstremaliajai situacijai turėtų būti panaikinti griežti nuosavybės ir rinkos apribojimai, kuriais buvo siekiama užtikrinti strateginių prekių ir paslaugų teikimą per pandemijos sukeltą krizę. Apskritai tvirtesnis ir ilgalaikis įvairių valdžios lygmenų veiklos koordinavimas galėtų padaryti politiką, kuria sudaromos palankesnės sąlygos ekonomikai atsigauti, veiksmingesnę. Taip pat labai svarbu užtikrinti, kad valdymo struktūra, kuri jau sukurta įstatymais, kuriais įgyvendinamos 2014 m. viešųjų pirkimų direktyvos, galėtų kuo greičiau veikti visu pajėgumu, kad būtų užtikrintas veiksmingas viešųjų investicijų, kuriomis gali būti remiamas ekonomikos atsigavimas, panaudojimas. Glaudžiai bendradarbiaujant su visų valdžios lygmenų (centrinio, regioninio ir vietos) atstovais Bendradarbiavimo komitete turėtų būti paspartintas darbas, susijęs su išsamia nacionaline viešųjų pirkimų strategija;

               (27)nors šiose rekomendacijose dėmesys sutelktas į pandemijos socioekonominio poveikio švelninimą ir palankesnių sąlygų ekonomikai atsigauti sudarymą, 2019 m. liepos 9 d. Tarybos priimtose 2019 m. konkrečioms šalims skirtose rekomendacijose taip pat aptartos reformos, būtinos siekiant reaguoti į vidutinio laikotarpio ir ilgalaikius struktūrinius iššūkius. Tos rekomendacijos tebėra aktualios, o jų įgyvendinimas bus toliau stebimas per visą kitų metų Europos semestro metinį ciklą. Taip pat bus stebimas ir rekomendacijų dėl ekonominės politikos, susijusios su investicijomis, įgyvendinimas. Į pastarąsias rekomendacijas turėtų būti atsižvelgta strateginio sanglaudos politikos finansavimo po 2020 m. programavimo procese, be kita ko, rengiant dabartinės krizės poveikio švelninimo priemones ir išėjimo iš jos strategijas;

               (28)nemokumo bylų išnagrinėjimas laiku taip pat bus labai svarbus užtikrinant įmonių likvidumą ir veiksmingą išteklių perskirstymą, taip pat skatinant verslumą ir didinant finansų sektoriaus stabilumą. Labai svarbu užtikrinti teisingumo sistemos gebėjimą veiksmingai nagrinėti nemokumo bylas. Tai ypač svarbu, nes dabartinis teismų veiklos sustabdymas ir numatomas bylinėjimosi masto padidėjimas dėl pandemijos sukelto nuosmukio gali dar labiau paaštrinti jau esamas problemas, nes bylos nagrinėjamos vis ilgiau ir kaupiasi vis daugiau neišnagrinėtų bylų;

               (29)Europos semestras yra nuolatinio Sąjungos ekonominės ir užimtumo politikos koordinavimo sistema, galinti prisidėti prie tvarios ekonomikos. 2020 m. nacionalinėse reformų programose valstybės narės įvertino pažangą, padarytą įgyvendinant Jungtinių Tautų darnaus vystymosi tikslus (DVT). Užtikrindama, kad būtų visapusiškai įgyvendintos toliau pateiktos rekomendacijos, Ispanija prisidės prie pažangos, daromos siekiant DVT, ir bendrų pastangų užtikrinti konkurencingą tvarumą Sąjungoje;

               (30)siekiant greitai atsigauti nuo ekonominio COVID-19 poveikio, labai svarbu glaudžiai koordinuoti ekonominės ir pinigų sąjungos šalių ekonomiką. Ispanija, kaip valstybė narė, kurios valiuta yra euro, atsižvelgdama į Euro grupės politines gaires, turėtų užtikrinti, kad jos politika ir toliau atitiktų rekomendacijas euro zonai ir būtų koordinuojama su kitų euro zonos valstybių narių politika;

               (31)per 2020 m. Europos semestrą Komisija atliko išsamią Ispanijos ekonominės politikos analizę ir ją paskelbė 2020 m. šaliai skirtoje ataskaitoje. Be to, ji įvertino 2020 m. stabilumo programą ir 2020 m. nacionalinę reformų programą, taip pat veiksmus, kurių Ispanija ėmėsi atsižvelgdama į ankstesniais metais jai skirtas rekomendacijas. Komisija įvertino ne tik jų svarbą tvariai fiskalinei ir socialinei bei ekonominei Ispanijos politikai, bet ir tai, kaip jie atitinka Sąjungos taisykles ir gaires, nes būtina stiprinti bendrą Sąjungos ekonomikos valdymą Sąjungos lygio priemonėmis prisidedant prie būsimų nacionalinių sprendimų;

               (32)atsižvelgdama į tą vertinimą, Taryba išnagrinėjo 2020 m. stabilumo programą, o jos nuomonė
                  9
                pateikta visų pirma toliau išdėstytoje 1 rekomendacijoje,

               (33)atsižvelgdama į Komisijos nuodugnios apžvalgos ir šio vertinimo rezultatus, Taryba išnagrinėjo 2020 m. nacionalinę reformų programą ir 2020 m. stabilumo programą. Šiose rekomendacijose atsižvelgiama į poreikį kovoti su pandemija ir sudaryti palankesnes sąlygas ekonomikai atsigauti, nes tai pirmas būtinas žingsnis, kuris leistų koreguoti disbalansą. Rekomendacijos, kuriomis tiesiogiai mažinamas Komisijos pagal Reglamento (ES) Nr. 1176/2011 6 straipsnį nustatytas makroekonominis disbalansas, atspindėtos toliau išdėstytose 1, 2 ir 4 rekomendacijose,

               REKOMENDUOJA Ispanijai 2020 ir 2021 m. imtis šių veiksmų:

               1.Laikantis bendrosios nukrypti leidžiančios išlygos, imtis visų būtinų priemonių, kad būtų veiksmingai kovojama su pandemija, palaikoma ekonomika ir remiamas būsimas atsigavimas. Kai leis ekonominės sąlygos, vykdyti fiskalinę politiką, kuria siekiama užtikrinti apdairią vidutinio laikotarpio fiskalinę būklę ir skolos tvarumą, kartu didinant investicijas. Didinti sveikatos sistemos atsparumą ir pajėgumus, susijusius su sveikatos priežiūros darbuotojais, svarbiais medicinos reikmenimis ir infrastruktūra.

               2.Remti užimtumą sudarant susitarimus dėl darbo vietų išsaugojimo, taikant veiksmingas įdarbinimo paskatas ir ugdant įgūdžius. Stiprinti apsaugą nuo nedarbo, ypač netipinių darbuotojų. Gerinti minimalių pajamų garantavimo schemų ir paramos šeimai aprėptį ir adekvatumą, taip pat prieigą prie skaitmeninio mokymosi išteklių.

               3.Užtikrinti veiksmingą priemonių, kuriomis siekiama užtikrinti mažųjų ir vidutinių įmonių ir savarankiškai dirbančių asmenų likvidumą, įgyvendinimą, be kita ko, vengiant vėluoti atlikti mokėjimus. Siekiant paremti ekonomikos atsigavimą, paankstinti brandžių viešųjų investicinių projektų įgyvendinimą ir skatinti privačiąsias investicijas. Investicijas sutelkti į žaliąją ir skaitmeninę pertvarką, visų pirma į mokslinių tyrimų ir inovacijų skatinimą, švarią ir efektyvią energijos gamybą bei vartojimą, energetikos infrastruktūrą, vandentvarką ir atliekų tvarkymą ir darnųjį transportą.

               4.Gerinti įvairių valdžios lygmenų veiklos koordinavimą ir stiprinti viešųjų pirkimų sistemą, kad būtų veiksmingai remiamas ekonomikos atsigavimas.

               Priimta Briuselyje

                     Tarybos vardu

                     Pirmininkas

                     (1)

                        OL L 209, 1997 8 2, p. 1.

                     (2)

                        OL L 306, 2011 11 23, p. 25.

                     (3)

                        SWD(2020) 508 final.

                     (4)

                        OL C 301, 2019 9 5, p. 117.

                     (5)

                        COM(2020) 112 final.

                     (6)

                        COM(2020) 123 final.

                     (7)

                        2020 m. kovo 30 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) 2020/460, kuriuo dėl konkrečių priemonių investicijoms į valstybių narių sveikatos priežiūros sistemas ir kitus jų ekonomikos sektorius sutelkti reaguojant į COVID-19 protrūkį iš dalies keičiami reglamentai (ES) Nr. 1301/2013, (ES) Nr. 1303/2013 ir (ES) Nr. 508/2014 (Atsako į koronaviruso grėsmę investicijų iniciatyva) (OL L 99, 2020 3 31, p. 5), ir 2020 m. balandžio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) 2020/558, kuriuo iš dalies keičiami reglamentai (ES) Nr. 1301/2013 ir (ES) Nr. 1303/2013, kiek tai susiję su konkrečiomis priemonėmis, kuriomis sudaromos išskirtinės lanksčios sąlygos naudoti Europos struktūrinių ir investicijų fondų lėšas reaguojant į COVID-19 protrūkį (OL L 130, 2020 4 24, p. 1).

                     (8)

                        SWD(2020) 508 final.

                     (9)

                        Pagal Tarybos reglamento (EB) Nr. 1466/97 5 straipsnio 2 dalį.


               EUROPOS KOMISIJA
            Briuselis, 2020 05 20
            COM(2020) 508 final
            Rekomendacija
            TARYBOS REKOMENDACIJA
            dėl 2020 m. Graikijos nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2020 m. Graikijos stabilumo programos

               Rekomendacija

               TARYBOS REKOMENDACIJA

               dėl 2020 m. Graikijos nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2020 m. Graikijos stabilumo programos

               EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,

               atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 121 straipsnio 2 dalį ir 148 straipsnio 4 dalį,

               atsižvelgdama į 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei koordinavimo
                  1
               , ypač į jo 5 straipsnio 2 dalį,

               atsižvelgdama į 2011 m. lapkričio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 1176/2011 dėl makroekonominių disbalansų prevencijos ir naikinimo
                  2
               , ypač į jo 6 straipsnio 1 dalį,

               atsižvelgdama į Europos Komisijos rekomendaciją,

               atsižvelgdama į Europos Parlamento rezoliucijas,

               atsižvelgdama į Europos Vadovų Tarybos išvadas,

               atsižvelgdama į Užimtumo komiteto nuomonę,

               atsižvelgdama į Ekonomikos ir finansų komiteto nuomonę,

               atsižvelgdama į Socialinės apsaugos komiteto nuomonę,

               atsižvelgdama į Ekonominės politikos komiteto nuomonę,

               kadangi:

               (1)2019 m. gruodžio 17 d. Komisija priėmė metinę tvaraus augimo strategiją, kuria pradedamas 2020 m. Europos ekonominės politikos koordinavimo semestras. Ji tinkamai atsižvelgė į 2017 m. lapkričio 17 d. Europos Parlamento, Tarybos ir Komisijos paskelbtą Europos socialinių teisių ramstį. 2019 m. gruodžio 17 d. Komisija pagal Reglamentą (ES) Nr. 1176/2011 taip pat priėmė įspėjimo mechanizmo ataskaitą, kurioje Graikija nurodyta kaip viena iš valstybių narių, dėl kurių bus parengta nuodugni apžvalga. Tą pačią dieną Komisija taip pat priėmė rekomendaciją dėl Tarybos rekomendacijos dėl euro zonos ekonominės politikos;

               (2)2020 m. vasario 26 d. paskelbta 2020 m. Graikijai skirta ataskaita
                  3
               . Joje įvertinta Graikijos pažanga, padaryta įgyvendinant 2019 m. liepos 9 d. Tarybos priimtas šaliai skirtas rekomendacijas
                  4
               , veiksmai, kurių šalis ėmėsi atsižvelgdama į ankstesniais metais priimtas rekomendacijas, ir Graikijos pažanga siekiant nacionalinių tikslų pagal strategiją „Europa 2020“. Į ją įtraukti ir nuodugnios apžvalgos pagal Reglamento (ES) Nr. 1176/2011 5 straipsnį rezultatai, kurie taip pat buvo paskelbti 2020 m. vasario 26 d. Atlikusi analizę Komisija padarė išvadą, kad Graikijoje yra susidaręs perviršinis makroekonominis disbalansas. Visų pirma nustatytas disbalansas yra susijęs su didele valdžios sektoriaus skola, didelėmis neveiksniomis paskolomis bankų balansuose ir išorės sektoriumi, kai potencialus augimas vis dar mažas, o nedarbas – didelis;

               (3)2020 m. kovo 11 d. Pasaulio sveikatos organizacija COVID-19 protrūkį oficialiai paskelbė pasauline pandemija. Dėl pandemijos piliečiai, visuomenė ir ekonomika pateko į ekstremalią didelio pavojaus visuomenės sveikatai situaciją. Ji kelia didžiulį spaudimą nacionalinėms sveikatos sistemoms, trikdo pasaulines tiekimo grandines, kelia finansų rinkų nestabilumą, lemia vartotojų paklausos sukrėtimus ir neigiamai veikia įvairius sektorius. Ji kelia grėsmę žmonių darbo vietoms, jų pajamoms ir įmonių verslui. Jos sukeltas didelis ekonominis sukrėtimas jau turi skaudžių pasekmių Europos Sąjungoje. 2020 m. kovo 13 d. Komisija priėmė komunikatą
                  5
               , kuriuo raginama užtikrinti suderintą ekonominį atsaką į krizę, įtraukiant visus nacionalinio ir Sąjungos lygmens suinteresuotuosius subjektus;

               (4)kelios valstybės narės paskelbė nepaprastąją padėtį arba ėmėsi neatidėliotinų priemonių. Visos neatidėliotinos priemonės turėtų būti griežtai proporcingos, būtinos, ribotos trukmės ir atitikti Europos bei tarptautinius standartus. Joms turėtų būti taikoma demokratinė priežiūra ir nepriklausoma teisminė peržiūra;

               (5)2020 m. kovo 20 d. Komisija priėmė Komunikatą dėl Stabilumo ir augimo pakte nustatytos bendrosios išvengimo sąlygos taikymo
                  6
               . Pagal Reglamento (EB) Nr. 1466/97 5 straipsnio 1 dalyje, 6 straipsnio 3 dalyje, 9 straipsnio 1 dalyje bei 10 straipsnio 3 dalyje ir Reglamento (EB) Nr. 1467/97 3 straipsnio 5 dalyje bei 5 straipsnio 2 dalyje nustatytą išlygą sudaromos palankesnės sąlygos koordinuoti biudžeto politiką esant dideliam ekonomikos nuosmukiui. Komunikate Komisija pritarė Tarybos nuomonei, kad, atsižvelgiant į numatomą didelį ekonomikos nuosmukį dėl COVID-19 protrūkio, dabartinės sąlygos leidžia pradėti taikyti šią išlygą. 2020 m. kovo 23 d. valstybių narių finansų ministrai pritarė Komisijos vertinimui. Pradėjus taikyti bendrąją nukrypti leidžiančią išlygą leidžiama laikinai nukrypti nuo vidutinio laikotarpio biudžeto tikslui pasiekti numatyto koregavimo plano, jei tai nekelia pavojaus fiskaliniam tvarumui vidutiniu laikotarpiu. Kalbant apie korekcinę dalį, Taryba taip pat gali, remdamasi Komisijos rekomendacija, priimti patikslintą fiskalinę trajektoriją. Taikant bendrąją nukrypti leidžiančią išlygą Stabilumo ir augimo pakto procedūros nestabdomos. Ji suteikia galimybę valstybėms narėms nukrypti nuo paprastai taikomų biudžetinių reikalavimų, o Komisijai ir Tarybai – imtis būtinų politikos koordinavimo priemonių laikantis Pakto;

               (6)siekiant apriboti ir kontroliuoti pandemijos plitimą, padidinti nacionalinių sveikatos sistemų atsparumą, verslui bei namų ūkiams teikiamos paramos priemonėmis sušvelninti socioekonominius padarinius ir užtikrinti adekvačias sveikatos ir saugos sąlygas darbo vietoje, kad būtų galima atnaujinti ekonominę veiklą, reikia nuolatinių veiksmų. Kad paremtų valstybių narių pastangas tose srityse, ES turėtų visapusiškai išnaudoti įvairias turimas priemones. Be to, valstybės narės ir Sąjunga turėtų bendradarbiaudamos rengti priemones, kurios yra būtinos, kad galėtume grįžti prie įprasto savo visuomenės ir ekonomikos funkcionavimo ir tvaraus augimo, įtraukdamos, inter alia, žaliąją pertvarką bei skaitmeninę transformaciją ir naudodamosi visa krizės metu įgyta patirtimi;

               (7)dėl COVID-19 krizės išryškėjo bendrosios rinkos gebėjimas lanksčiai prisitaikyti prie išskirtinių aplinkybių. Vis dėlto siekiant užtikrinti greitą ir sklandų perėjimą prie atsigavimo etapo ir laisvo prekių, paslaugų bei darbuotojų judėjimo, išskirtines priemones, neleidžiančias įprastai veikti bendrajai rinkai, būtina panaikinti, kai tik jos bus nebebūtinos. Dabartinė krizė parodė, kad sveikatos sektoriuje reikia pasirengimo krizėms planų, visų pirma apimančių geresnes pirkimo strategijas, diversifikuotas tiekimo grandines ir strateginius būtiniausių prekių rezervus. Jie yra esminiai platesnių pasirengimo krizėms planų rengimo elementai;

               (8)kad visus nenaudojamus Europos struktūrinių ir investicijų fondų išteklius valstybės narės galėtų sutelkti išskirtiniam COVID-19 pandemijos poveikiui švelninti, Sąjungos teisės aktų leidėjas jau priėmė atitinkamų teisės aktų pakeitimus
                  7
               . Tais pakeitimais bus suteikta papildomų lankstumo galimybių ir nustatytos supaprastintos ir racionalizuotos procedūros. Siekiant sumažinti pinigų srautų sunkumus, valstybėms narėms taip pat suteikta galimybė 2020–2021 finansiniais metais pasinaudoti 100 % bendru finansavimu iš Sąjungos biudžeto. Graikija raginama visapusiškai pasinaudoti šiomis galimybėmis, kad padėtų asmenims ir sektoriams, kuriuos šie iššūkiai paveikė labiausiai;

               (9)dėl skirtingų specializacijos modelių tikėtina, kad skirtinguose Graikijos regionuose socioekonominiai pandemijos padariniai bus nevienodi, visų pirma regionuose, kurie labai priklauso nuo turizmo ir kuriuose apskritai su klientais reikia bendrauti tiesiogiai. Dėl to kyla didelė rizika, kad Graikijoje didės regioniniai ir teritoriniai skirtumai, o tai dar labiau sustiprins jau pastebėtą sostinės ir ypač salų bei kalnuotų regionų skirtumų didėjimo tendenciją, kuri finansų krizės metais dar labiau sustiprėjo. Atsižvelgiant į riziką, kad laikinai sutriks valstybių narių tarpusavio konvergencijos procesas, dabartinėmis aplinkybėmis reikia tikslinių atsakomųjų politikos priemonių;

               (10)2020 m. balandžio 30 d. Graikija pateikė 2020 m. nacionalinę reformų programą ir 2020 m. stabilumo programą. Siekiant atsižvelgti į jų tarpusavio sąsajas, abi programos vertintos vienu metu;

               (11)šiuo metu Graikijai taikoma Stabilumo ir augimo pakto prevencinė dalis ir skolos taisyklė;

               (12)2020 m. stabilumo programoje Vyriausybė numato, kad nominalusis balansas pablogės ir 2019 m. buvusį 1,5 % BVP perteklių 2020 m. pakeis 4,7 % BVP deficitas. Numatoma, kad 2021 m. deficitas sumažės iki 0,2 % BVP. 2020 m. stabilumo programoje numatoma, kad iki 176,6 % BVP 2019 m. sumažėjęs valdžios sektoriaus skolos ir BVP santykis 2020 m. išaugs iki 188,8 %. Biudžeto projekcijos grindžiamos šaliai būdinga rizika, būtent nebaigtomis nagrinėti teismo bylomis ir dar neįvykdytais viešųjų paslaugų įsipareigojimais. Makroekonominę ir fiskalinę perspektyvą veikia didelis neapibrėžtumas dėl COVID-19 pandemijos;

               (13)reaguodama į COVID-19 pandemiją ir laikydamasi suderinto Sąjungos požiūrio, Graikija ėmėsi biudžetinių priemonių, kad padidintų sveikatos sistemos pajėgumą, suvaldytų pandemiją ir suteiktų pagalbą labiausiai nukentėjusiems asmenims ir sektoriams. Pagal 2020 m. stabilumo programą tos biudžeto priemonės sudarė 5,4 % BVP. Tos priemonės apima laikiną ekonominę paramą samdomiesiems darbuotojams, savarankiškai dirbantiems asmenims, individualioms įmonėms ir tam tikroms laisvosioms profesijoms, kuriuos paveikė pandemija, grąžintinų avansų mokėjimą įmonėms, kurių apyvarta sumažėjo, socialinio draudimo įmokų mokėjimą už darbuotojus, kurių darbo sutartys buvo laikinai nutrauktos, mokesčių ir socialinio draudimo įmokų, įskaitant mokesčių mokėjimo dalimis sistemas, atidėjimą bent trims mėnesiams visoms įmonėms, savarankiškai dirbantiems asmenims ir samdomiesiems darbuotojams, kuriuos paveikė koronaviruso pandemija, paskolų mažosioms ir vidutinėms įmonėms palūkanų subsidiją ir didesnes sveikatos priežiūros išlaidas. Be to, Graikija pranešė apie priemones, kurios, nors ir neturės tiesioginio poveikio biudžetui, bet padės remti įmonių likvidumą. Tos priemonės apima pinigines užtikrinimo priemones bankų skolinimui remti, teikiamas per Graikijos plėtros banką. Tačiau Komisijos 2020 m. pavasario prognozėje laikoma, kad visi mokesčių atidėjimai, taip pat kaip likvidumo priemonės, nedaro neigiamo poveikio biudžetui 2020 m. Apskritai priemonės, kurių ėmėsi Graikija, atitinka Komisijos komunikate dėl suderinto ekonominio atsako į COVID-19 protrūkį išdėstytas gaires. Visiškas tų priemonių įgyvendinimas, o vėliau, kai leis ekonominės sąlygos, fiskalinės politikos perorientavimas siekiant užtikrinti apdairią vidutinio laikotarpio fiskalinę būklę padės išsaugoti fiskalinį tvarumą vidutiniu laikotarpiu;

               (14)remiantis Komisijos 2020 m. pavasario prognoze ir laikantis prielaidos, kad politika nesikeis, prognozuojama, kad Graikijos valdžios sektoriaus deficitas 2020 m. sieks 6,4 % BVP, o 2021 m. – 2,1 % BVP. Numatoma, kad valdžios sektoriaus skolos ir BVP santykis 2020 m. pasieks 196,4 % BVP, o 2021 m. – 182,6 % BVP;

               (15)kadangi 2019 m. Graikija nesilaikė skolos taisyklės ir numatoma, kad 2020 m. nesilaikys 3 % BVP deficito ribos, 2020 m. gegužės 20 d. Komisija pagal Sutarties 126 straipsnio 3 dalį parengė pranešimą. Apskritai analizė rodo, kad Sutartyje ir Reglamente (EB) Nr. 1467/1997 apibrėžtas skolos kriterijus yra įvykdytas, o deficito kriterijus – nėra įvykdytas;

               (16)kalbant apie COVID-19 pandemiją, atrodo, kad Graikijai reagavus laiku ir užtikrinus apribojimų laikymąsi pasirinkta veiksminga veiksmų kryptis, atsižvelgiant į tai, kad iki šiol patvirtintų užsikrėtimo atvejų buvo gana mažai. Tačiau numatoma, kad ekonominis COVID-19 krizės poveikis bus didelis, palyginti su kitomis valstybėmis narėmis, nes Graikija labai priklauso nuo savo turizmo ir transporto sektorių. Palyginti su 2019 m., Graikija galėjo prarasti didelę dalį pajamų iš turizmo sektoriaus. Turizmas yra svarbiausias Graikijos ekonomikos paslaugų eksportas, kuriam tenka 45 % paslaugų eksporto. Be to, numatoma, kad sumažėjusi paklausa taip pat paveiks laivybos sektorių, kuriam tenka 40 % paslaugų eksporto, nes pasaulinė prekyba dėl pandemijos lėtėja. Numatoma, kad dėl izoliavimo priemonių, mažesnių disponuojamųjų pajamų ir padidėjusio nedarbo labai sumažės vidaus paklausa;

               (17)susidūrusi su COVID-19 protrūkiu, Graikija pradėjo įgyvendinti nacionalinį pandemijos planą ir greitai pradėjo taikyti precedento neturinčias priemones, įskaitant griežtą karantiną ir socialinių kontaktų ribojimą, ypač tiems, kurie, kaip įtariama, turėjo kontaktą su virusu užsikrėtusiais žmonėmis. Valdžios institucijos patvirtino įvairių ekonominio ir socialinio poveikio mažinimo priemonių ir jos 2020 m. sudarė iki 10,5 % BVP. Priemonės apima 5 % BVP fiskalines priemones, kurių poveikis biudžetui yra 3,7 % BVP, ir papildomą 1,9 % BVP laikiną mokesčių atidėjimą bei pinigines užtikrinimo priemones komerciniams bankams, kurie galėtų suteikti iki 3,6 % BVP papildomų naujų paskolų. Viešasis sveikatos priežiūros sektorius gavo vienkartinę 273 mln. EUR injekciją, kuri apims, pavyzdžiui, 2 000 papildomų sveikatos priežiūros sektoriaus darbuotojų įdarbinimą, su sveikatos priežiūra susijusios įrangos bei priemonių pirkimą ir sustiprintą atrankinį sveikatos tikrinimą;

               (18)siekiant veiksmingai kovoti su COVID-19 pandemija, reikia gerinti sveikatos priežiūros sistemos pajėgumą, prieinamumą ir atsparumą. Tiesioginiai mokėjimai už privačias sveikatos priežiūros paslaugas ir neoficialūs mokėjimai, glaudžiai susiję su neveiksmingu ligoninių valdymu, tebėra dideli. Dėl to atsiranda nelygybė. Gauti sveikatos priežiūros paslaugų vis dar yra problema, o asmenų nurodyti nepatenkinti sveikatos priežiūros poreikiai yra vieni didžiausių ES ir labai skiriasi pagal pajamų grupes ir užimtumo statusą. Paciento priemokos nebuvo pakankamai pagrįstos asmenų materialine padėtimi, kad būtų apsaugotos pažeidžiamos grupės. Padėtį dar labiau apsunkina perteklinė vaistų pasiūla, taigi ir perteklinis dažnai pernelyg brangių vaistų vartojimas. Siekdama išspręsti šią problemą, Graikija įgyvendina plataus užmojo pirminės sveikatos priežiūros reformą, kad trumpuoju laikotarpiu visiems gyventojams būtų suteikta galimybė naudotis pagrindinėmis kokybiškomis paslaugomis, o ilguoju laikotarpiu – visapusiška pirmosios grandies funkcijomis grindžiama sistema. Iš pirmųjų duomenų matyti, kad tai yra labai svarbu siekiant apsaugoti piliečius ir apriboti viruso plitimą, taip užtikrinant, kad būtų galima panaudoti visą sistemos pajėgumą gydyti pacientus pagal jų poreikius. Vis dar reikia rasti tvarų sprendimą dėl sveikatos priežiūros išlaidų, nes fiskalinį tvarumą daugiausia užtikrina lėšų susigrąžinimo sistema, kuriai dėl nepakankamų struktūrinių priemonių daromas vis didesnis spaudimas. Nors neseniai buvo imtasi tam tikrų pasitikėjimo teikiančių veiksmų, centralizuotų viešųjų pirkimų sistema vis dar silpna. 2018 m. viešosios išlaidos sveikatai buvo mažesnės už ES vidurkį, net įskaitant susigrąžintų lėšų vertę, kuri padidina išlaidas maždaug 1 % BVP. Siekiant pagerinti sveikatos sistemos veiksmingumą, prieinamumą ir bendrą atsparumą, reikia didinti veiksmingumą ir skirti papildomų finansinių išteklių;

               (19)reikia imtis priemonių, kad būtų sušvelnintas COVID-19 krizės poveikis darbuotojams ir įmonėms. Pagal Komisijos prognozę, nedarbas 2020 m. turėtų išaugti iki 19,9 %, o 2021 m. sumažėti iki 16,8 %. Graikija jau pradėjo taikyti laikiną sistemą, pagal kurią sumažinamos įmonių, kurių veikla buvo sustabdyta arba kurių veiklai padarytas didelis poveikis, darbo sąnaudos, kartu išsaugant nukentėjusiųjų darbuotojų darbo sutartis ir teikiant jų pajamoms paramą. Tačiau įgyvendinus visapusišką sutrumpinto darbo laiko tvarką būtų rastas tvaresnis ir lankstesnis sprendimas, taigi valdžios institucijos ėmėsi veiksmų šia linkme. Tokia tvarka leistų įmonėms sutrumpinti darbo laiką taikant modulinį metodą, atitinkantį jų veiklos apribojimo laipsnį, kartu išsaugant pramonės šakų veikimą ir neleidžiant laikinam atleidimui iš darbo tapti struktūriniu. Išsaugoti ekonominę veiklą ir darbo vietas izoliavimo ir socialinių kontaktų ribojimo metu padėtų ir lanksčios darbo tvarkos, pavyzdžiui, nuotolinio darbo, kuris Graikijoje iki šiol buvo ribotas, palyginti su kitomis valstybėmis narėmis, išplėtimas;

               (20)COVID-19 krizė gali dar labiau pabloginti daugelio gyventojų socialinę padėtį ir padidinti pajamų nelygybę. Prieš pandemijos protrūkį Graikijos gyventojų, kuriems gresia skurdas ar socialinė atskirtis, dalis vis dar buvo viena didžiausių ES, o rizika turintiems vaikų ir esantiems darbingo amžiaus buvo didesnė nei vyresnio amžiaus asmenims. Didelį susirūpinimą taip pat kėlė dirbančiųjų skurdas, galimybės gauti įperkamą būstą ir energijos nepriteklius. Siekiant sušvelninti krizės poveikį, bus labai svarbu užtikrinti tinkamą pajamų pakeitimą visiems nukentėjusiems darbuotojams ir savarankiškai dirbantiems asmenims, įskaitant tuos, kurie susiduria su naudojimosi socialine apsauga spragomis. Taip pat bus svarbu remti pažeidžiamiausius asmenis, įskaitant neaktyvius ir nedeklaruojamus darbuotojus, stiprinant socialinės apsaugos sistemas. Tikėtina, kad daugiau žmonių grįš į pagrindines socialinės apsaugos sistemas, todėl bus svarbu padidinti paramos, kuria garantuojamos minimalios pajamos, adekvatumą. Labiausiai skurstančių ir pažeidžiamų asmenų, įskaitant neįgaliuosius, pabėgėlius ir prieglobsčio prašytojus, grupėms būtinos visapusiškos galimybės gauti socialines paslaugas. Be to, ilgalaikės priežiūros paslaugos nėra pakankamai išplėtotos. Graikija taip pat turėtų toliau didinti galimybes gauti įperkamą būstą, visų pirma namų ūkiams, kuriems gresia skurdas, pavyzdžiui, sukurti paramos pažeidžiamiems būsto savininkams, turintiems hipotekinę skolą, sistemą;

               (21)COVID-19 krizė sustabdė pastaraisiais metais pastebėtus teigiamus darbo rinkos pokyčius, o nedarbas vėl turėtų pradėti augti. Siekdama paremti tvirtą užimtumo atsigavimą laikotarpiu po krizės, Graikija turi užbaigti reformas, kad padidintų politikos, kuria siekiama įdarbinti žmones, visų pirma mokymo programų, veiksmingumą. Bus labai svarbu didinti valstybinės užimtumo tarnybos pajėgumą teikti nuolatinę ir individualizuotą paramą darbo ieškantiems asmenims. Graikija turi skirti ypatingą dėmesį jaunimui ir moterims, kuriems užimtumo galimybių trūkumas turi didesnį poveikį. Taip pat yra galimybių gerinti socialinį dialogą remiant aktyvų ir prasmingą socialinių partnerių dalyvavimą formuojant politiką, be kita ko, rengiant ir įgyvendinant priemones, skirtas COVID-19 krizės poveikiui šalinti. Vyriausybė turėtų sutelkti savo pastangas į visų asmenų pagrindinių įgūdžių gerinimą. Bus labai svarbu spręsti prastų mokymosi rezultatų problemą, tobulinti profesinį rengimą ir mokymą ir plėsti suaugusiųjų mokymąsi. Siekiant sumažinti įgūdžių paklausos ir pasiūlos neatitiktį ir paspartinti darbo rinkos atsigavimą, labai svarbu didinti švietimo ir mokymo kokybę ir atitiktį darbo rinkos poreikiams;

               (22)nuo pat atsako į COVID-19 protrūkį pradžios Vyriausybės prioritetas ne be pagrindo buvo teikti tvarią likvidumo paramą, įskaitant apyvartinį kapitalą, nukentėjusioms įmonėms, visų pirma mažosioms ir vidutinėms įmonėms (MVĮ) ir labai mažoms įmonėms, būtent paskolomis ir garantijomis. Pagal laikinąją valstybės pagalbos sistemą Graikija pradėjo taikyti tris įmonių kapitalo likvidumo didinimo schemas: i) schemą, taikomą grąžintinoms avansinėms išmokoms; ii) piniginių užtikrinimo priemonių schemą banko paskoloms padengti ir iii) palūkanų subsidijų schemą trumpalaikėms paskoloms. Svarbu, kad šiame procese bankų sektorius, padedamas valdžios institucijų, vykdytų savo, kaip tarpininko, vaidmenį: remdamasis tinkamu kredito rizikos vertinimu ir prudenciniais kredito standartais palaikytų būtiną kredito srautą ir kartu tiksliai praneštų apie bet kokį turto kokybės pablogėjimą. Siekiant užtikrinti turto kokybę ir kartu skatinti ekonomikos atsigavimą, bus labai svarbu remti bankų sektoriaus pajėgumą siūlyti tvarius skolos restruktūrizavimo sprendimus perspektyviems nuo krizės nukentėjusiems skolininkams;

               (23)siekiant paremti ekonomikos atsigavimą, bus svarbu paankstinti brandžių viešųjų investicinių projektų įgyvendinimą ir skatinti privačiąsias investicijas, be kita ko, imantis atitinkamų reformų. Kad augimas būtų ilgalaikis ir mažėtų regioniniai skirtumai, labai svarbu didinti augimą skatinančias investicijas prioritetiniuose sektoriuose. 2019 m. viešosios investicijos buvo mažesnės, nei planuota, daugiau nei 1 % BVP, palyginti su panašiais prastais rezultatais ankstesniais metais. Valdžios institucijos pradėjo spręsti nuolatinio nepakankamo asignavimų panaudojimo problemą parengdamos nacionalinį plėtros planą, kuriuo siekiama sugriežtinti taisykles, reglamentuojančias remiamų projektų rengimą, valdymą, finansavimą ir įgyvendinimą, ir veiksmų planą, kuriuo siekiama pagerinti viešųjų investicijų prognozavimą ir stebėseną. Atsižvelgiant į svarbų viešųjų investicijų vaidmenį skatinant ekonomikos atsigavimą po COVID-19 krizės, labai svarbu pašalinti visas likusias administracines kliūtis ir sukurti naujų projektų bazę. Sukūrus specialią projektų rengimo priemonę būtų galima toliau gerinti ir spartinti viešąsias investicijas. Dėl didinamojo poveikio veiksmingesnis viešųjų investicijų įgyvendinimas dar labiau paskatintų augimą. Graikija taip pat galėtų pasinaudoti veiksmingesniais ir tvaresniais viešaisiais pirkimais, kurie yra neatskiriama jos pastangų gerinti ir racionalizuoti viešąsias išlaidas dalis, taip pat konkurencingos verslo aplinkos garantas. Tam reikėtų tinkamomis teisėkūros ir administracinėmis priemonėmis pašalinti nustatytus trūkumus, pavyzdžiui, nuolatinį nepagrįstai per mažos kainos pasiūlymų reiškinį;

               (24)norint atgaivinti Graikijos ekonomiką, taip pat reikės šalinti kai kuriuos ilgalaikius trūkumus ir išnaudoti ateities galimybes. Sektoriai, kuriems reikia didelių investicijų, apima transportą ir logistiką: visų pirma reikia paramos geležinkeliams, kelių eismo saugumui ir įvairiarūšio transporto mazgų atnaujinimui, taip pat kietųjų atliekų ir miesto nuotekų tvarkymui, o čia reikalingos aplinkos požiūriu tvarios investicijos. Kad Graikija pereitų prie neutralizuoto poveikio klimatui ekonomikos, ilgą laikotarpį reikės didelių privačiųjų ir viešųjų investicijų. Planuojamos investicijos, pavyzdžiui, nedideli energijos vartojimo efektyvumo, pastatų renovacijos ir atsinaujinančiosios energijos projektai, galėtų būti sutelktos laikotarpio pradžioje ir prisidėti prie ekonomikos atsigavimo po COVID-19. Vidutinio laikotarpio atsigavimo priemonių parengiamasis darbas galėtų būti grindžiamas investicijomis, numatytomis valstybių narių nacionaliniuose energetikos ir klimato srities veiksmų planuose, bendro intereso projektų sąrašuose ir infrastruktūros plėtros planuose. Susijusios investicijos galėtų apimti tarpvalstybines elektros energijos importo ir eksporto jungtis tarp kaimyninių valstybių narių, kuriomis būtų siekiama užtikrinti tvarų elektros energijos tiekimą Graikijos gyventojams ir įmonėms, ir priemones, kuriomis būtų užtikrintas teisingas perėjimas regionuose, kuriuos labiausiai paveikė Graikijos plataus užmojo planas atsisakyti elektros energijos gamybos naudojant rusvąsias anglis. Graikijai pašalinti tam tikrus rekomendacijose nustatytus trūkumus, kuriuos kelia perėjimas prie neutralizuoto poveikio klimatui ekonomikos, visų pirma šalies ataskaitos
                  8
                D priede nurodytose teritorijose, galėtų padėti 2021–2027 m. Teisingos pertvarkos fondo programavimas. Tai suteiktų Graikijai galimybę kuo geriau pasinaudoti tuo fondu;

               (25)nepaisant tam tikros ankstesniais metais padarytos pažangos, Graikija turi dėti daugiau pastangų, kad pagerintų savo skaitmeninės veiklos rezultatus, be kita ko, diegdama skaitmenines priemones ir paslaugas viešojo administravimo sektoriuje, teisingumo sistemoje ir įmonėse. Nuo COVID-19 protrūkio pradžios pradėjus teikti tam tikras skaitmenines paslaugas padarytos pažangos išlaikymas ir įtvirtinimas bus ypač svarbūs viešajam administravimui ir atsigavimo etapui. Strateginis požiūris į spartesnį skaitmeninių technologijų naudojimą visuose ekonomikos sektoriuose, įskaitant viešąjį administravimą, ir įvairių informacinių sistemų, visų pirma rinkos priežiūros duomenų bazės, sąveikumas padėtų sumažinti našumo atotrūkį nuo euro zonos šalių ir palengvinti administracinę naštą. Vienas iš prioritetų taip pat yra prieigos prie itin didelio pralaidumo tinklų gerinimas ir itin spartaus interneto diegimas. Kalbant apie skaitmeninius įgūdžius, Graikija vis dar nesiekia ES vidurkio, nes 2019 m. tik 51 % 16–74 m. asmenų turėjo bent pagrindinius skaitmeninius įgūdžius, palyginti su 58 % ES vidurkiu. Skaitmeninių įgūdžių tobulinimas Graikijoje suteiks visiems vienodas galimybes naudotis e. paslaugomis, padės įmonėms veiksmingai naudotis nuotolinio darbo ir e. priemonėmis, ir suteiks galimybę visiems besimokantiems tiek mokyklose, tiek universitetuose, tiek suaugusiųjų švietimo įstaigose visapusiškai mokytis nuotoliniu būdu. Ypatingą dėmesį reikėtų skirti palankių sąlygų neturintiems asmenims, įskaitant pabėgėlius ir prieglobsčio prašytojus, taip pat atokiose ir kaimo vietovėse gyvenantiems asmenims;

               (26)po to, kai 2018 m. Graikija sėkmingai užbaigė Europos stabilumo mechanizmo finansinės paramos programos įgyvendinimą, ji yra stebima pagal Reglamente (ES) Nr. 472/2013 nustatytą griežtesnės priežiūros sistemą. Sprendime pradėti griežtesnę priežiūrą Graikijoje
                  9
                pripažįstama, kad vidutiniu laikotarpiu Graikijai reikia ir toliau imtis priemonių makroekonominio disbalanso potencialiems šaltiniams pašalinti, kartu įgyvendinant struktūrines reformas, kuriomis remiamas patikimas ir tvarus ekonomikos augimas. 2018 m. birželio 22 d. Graikija įsipareigojo Euro grupei tęsti visas pagal programą priimtas pagrindines reformas, kol jos bus visiškai užbaigtos. Graikija taip pat įsipareigojo įgyvendinti konkrečias priemones, susijusias su fiskaline, įskaitant fiskalinę struktūrinę, politika, socialine gerove, finansiniu stabilumu, darbo ir produktų rinkomis, privatizacija, teisingumo sistemos veikimu, viešuoju administravimu ir kova su korupcija. Šios struktūrinės reformos tampa vis svarbesnės Graikijai siekiant atgaivinti ekonomiką. Sėkmingas šių reformų įgyvendinimas ir užbaigimas turėtų labai padėti paremti Graikijos augimą vidutiniu ir ilguoju laikotarpiais. Graikijai taikomas reikalavimas teikti ketvirčio ataskaitas apie jos įsipareigojimų įgyvendinimo pažangą taikant griežtesnę priežiūrą – jeigu ataskaita palanki, kas pusmetį gali būti taikomos skolos mažinimo priemonės, kurių vertė siekia 0,7 % BVP per metus. 2019 m. balandžio ir gruodžio mėn. įvykusiuose Euro grupės posėdžiuose sutarta leisti panaudoti pirmąsias dvi sąlygiškų skolos priemonių dalis, kurių vertė – atitinkamai 970 mln. EUR ir 767 mln. EUR. 2020 m. gegužės 20 d. buvo paskelbta šeštoji griežtesnės priežiūros ataskaita, kurioje įvertinta Graikijos įsipareigojimų įgyvendinimo pažanga;

               (27)nors šiose rekomendacijose dėmesys sutelktas į pandemijos socioekonominio poveikio švelninimą ir palankesnių sąlygų ekonomikai atsigauti sudarymą, 2019 m. liepos 9 d. Tarybos priimtose 2019 m. konkrečioms šalims skirtose rekomendacijose taip pat aptartos reformos, būtinos siekiant reaguoti į vidutinio laikotarpio ir ilgalaikius struktūrinius iššūkius. Tos rekomendacijos tebėra aktualios, o jų įgyvendinimas bus toliau stebimas per visą kitų metų Europos semestro metinį ciklą. Taip pat bus stebimas ir rekomendacijų dėl ekonominės politikos, susijusios su investicijomis, įgyvendinimas. Į pastarąsias rekomendacijas turėtų būti atsižvelgta strateginio sanglaudos politikos finansavimo po 2020 m. programavimo procese, be kita ko, rengiant dabartinės krizės poveikio švelninimo priemones ir išėjimo iš jos strategijas;

               (28)ypač svarbu, kad dabartinėmis aplinkybėmis daugiausia dėmesio ir toliau būtų skiriama bankų restruktūrizavimui siekiant išsaugoti finansinį stabilumą ir išlaisvinti bankų sektoriaus pajėgumus, kad būtų galima finansuoti ekonomikos atsigavimą. Bankų sektorius tapo atsparesnis, todėl 2019 m. rugsėjo mėn. buvo panaikinta kapitalo kontrolė, tačiau įsisenėjusi rizika ir problemos tebėra didelės. Tai apima vis dar didelį susikaupusių neveiksnių paskolų kiekį, kapitalo poziciją, atitinkančią kapitalo reikalavimus, tačiau susiduriančią su didėjančia kapitalo paklausa trumpuoju laikotarpiu ir mažu pelningumu, priklausančiu nuo skolinimo augimo. Todėl Graikijos bankams kyla ypač didelė rizika, kad dėl COVID-19 pandemijos padidės finansavimo išlaidos ir vėl pablogės turto kokybė. Nepertrūkstamo antrinės neveiksnių paskolų rinkos veikimo skatinimas kartu su nauju skolinimu ir perspektyviu ilgalaikių paskolų restruktūrizavimu laikantis prudencinių kredito standartų gali atlikti svarbų vaidmenį siekiant dvejopo tikslo – sumažinti protrūkio poveikį turto kokybei ir kartu spręsti likusių neveiksnių paskolų problemą. Esminis žingsnis šia linkme gali būti teisinės sistemos reformos, kuria sudaromos sąlygos iš įsipareigojimų nevykdančių skolininkų nevaržomai susigrąžinti užtikrinimo priemonę, įgyvendinimas;

               (29)Europos semestras yra nuolatinio Sąjungos ekonominės ir užimtumo politikos koordinavimo sistema, galinti prisidėti prie tvarios ekonomikos. 2020 m. nacionalinėse reformų programose valstybės narės įvertino pažangą, padarytą įgyvendinant Jungtinių Tautų darnaus vystymosi tikslus (DVT). Užtikrindama, kad būtų visapusiškai įgyvendintos toliau pateiktos rekomendacijos, Graikija prisidės prie pažangos, daromos siekiant DVT, ir bendrų pastangų užtikrinti konkurencingą tvarumą Sąjungoje;

               (30)siekiant greitai atsigauti nuo ekonominio COVID-19 poveikio, labai svarbu glaudžiai koordinuoti ekonominės ir pinigų sąjungos šalių ekonomiką. Graikija, kaip valstybė narė, kurios valiuta yra euro, atsižvelgdama į Euro grupės politines gaires, turėtų užtikrinti, kad jos politika ir toliau atitiktų rekomendacijas euro zonai ir būtų koordinuojama su kitų euro zonos valstybių narių politika;

               (31)per 2020 m. Europos semestrą Komisija atliko išsamią Graikijos ekonominės politikos analizę ir ją paskelbė 2020 m. šaliai skirtoje ataskaitoje. Be to, ji įvertino 2020 m. stabilumo programą ir 2020 m. nacionalinę reformų programą, taip pat veiksmus, kurių Graikija ėmėsi atsižvelgdama į ankstesniais metais jai skirtas rekomendacijas. Komisija įvertino ne tik jų svarbą tvariai fiskalinei ir socialinei bei ekonominei Graikijos politikai, bet ir tai, kaip jie atitinka Sąjungos taisykles ir gaires, nes būtina stiprinti bendrą Sąjungos ekonomikos valdymą Sąjungos lygio priemonėmis prisidedant prie būsimų nacionalinių sprendimų;

               (32)atsižvelgdama į tą vertinimą, Taryba išnagrinėjo 2020 m. stabilumo programą, o jos nuomonė
                  10
                pateikta visų pirma toliau išdėstytoje 1 rekomendacijoje;

               (33)atsižvelgdama į Komisijos nuodugnios apžvalgos ir šio vertinimo rezultatus, Taryba išnagrinėjo 2020 m. nacionalinę reformų programą ir 2020 m. stabilumo programą. Šiose rekomendacijose atsižvelgiama į poreikį kovoti su pandemija ir sudaryti palankesnes sąlygas ekonomikai atsigauti, nes tai pirmas būtinas žingsnis, kuris leistų koreguoti disbalansą. Rekomendacijos, kuriomis tiesiogiai naikinamas Komisijos pagal Reglamento (ES) Nr. 1176/2011 6 straipsnį nustatytas makroekonominis disbalansas, atspindėtos toliau išdėstytose 1, 2, 3 ir 4 rekomendacijose,

               REKOMENDUOJA Graikijai 2020 ir 2021 m. imtis šių veiksmų:

               1.Laikantis bendrosios nukrypti leidžiančios išlygos, imtis visų būtinų priemonių, kad būtų veiksmingai kovojama su pandemija, palaikoma ekonomika ir remiamas būsimas atsigavimas. Jei ekonominė padėtis leidžia, laikytis fiskalinės politikos, orientuotos į apdairią fiskalinę būklę vidutiniu laikotarpiu ir skolos tvarumą, kartu didinant investicijas. Stiprinti sveikatos sistemos atsparumą ir užtikrinti adekvačias ir vienodas galimybes gauti sveikatos priežiūrą.

               2.Sušvelninti krizės poveikį užimtumui ir socialinį poveikį, be kita ko, įgyvendinant priemones, pavyzdžiui, sutrumpinto darbo laiko tvarką, ir užtikrinant veiksmingą aktyvumo skatinimo paramą.

               3.Skubiai imtis priemonių likvidumui ir nuolatiniam kreditų ir kitokio finansavimo srautui į ekonomiką užtikrinti, daugiausia dėmesio skiriant labiausiai nuo krizės nukentėjusioms mažosioms ir vidutinėms įmonėms. Siekiant paremti ekonomikos atsigavimą, paankstinti brandžių viešųjų investicinių projektų įgyvendinimą ir skatinti privačiąsias investicijas. Investicijas sutelkti į žaliąją ir skaitmeninę pertvarką, visų pirma, į saugų ir tvarų transportą ir logistiką, švarią ir efektyvią energijos gamybą bei vartojimą, aplinkos infrastruktūrą ir labai didelio pralaidumo skaitmeninę infrastruktūrą ir įgūdžius. Didinti viešojo administravimo veiksmingumą ir skaitmeninimą ir skatinti įmonių skaitmeninę transformaciją.

               4.Tęsti ir užbaigti reformas laikantis 2018 m. birželio 22 d. Euro grupėje po programos įgyvendinimo prisiimtų įsipareigojimų, kad pradėjus laipsniškai mažinti dėl COVID-19 protrūkio nustatytus apribojimus, atsinaujintų tvarus ekonomikos atsigavimas.

               Priimta Briuselyje

                     Tarybos vardu

                     Pirmininkas

                     (1)

                        OL L 209, 1997 8 2, p. 1.

                     (2)

                        OL L 306, 2011 11 23, p. 25.

                     (3)

                        SWD(2020) 507 final 2.

                     (4)

                        OL C 301, 2019 9 5, p. 117.

                     (5)

                        COM(2020) 112 final.

                     (6)

                        COM(2020) 123 final.

                     (7)

                        2020 m. kovo 30 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) 2020/460, kuriuo dėl konkrečių priemonių investicijoms į valstybių narių sveikatos priežiūros sistemas ir kitus jų ekonomikos sektorius sutelkti reaguojant į COVID-19 protrūkį iš dalies keičiami reglamentai (ES) Nr. 1301/2013, (ES) Nr. 1303/2013 ir (ES) Nr. 508/2014 (Atsako į koronaviruso grėsmę investicijų iniciatyva) (OL L 99, 2020 3 31, p. 5), ir 2020 m. balandžio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) 2020/558, kuriuo iš dalies keičiami reglamentai (ES) Nr. 1301/2013 ir (ES) Nr. 1303/2013, kiek tai susiję su konkrečiomis priemonėmis, kuriomis sudaromos išskirtinės lanksčios sąlygos naudoti Europos struktūrinių ir investicijų fondų lėšas reaguojant į COVID-19 protrūkį (OL L 130, 2020 4 24, p. 1).

                     (8)

                        SWD(2020) 507 final 2.

                     (9)

                        2018 m. liepos 11 d. Komisijos įgyvendinimo sprendimas (ES) 2018/1192 pradėti griežtesnę priežiūrą Graikijoje (OL L 211, 2018 8 22, p. 1) ir 2019 m. vasario 20 d. Komisijos įgyvendinimo sprendimas (ES) 2019/338 dėl griežtesnės priežiūros Graikijoje taikymo pratęsimo (OL L 60, 2019 2 28, p. 17).

                     (10)

                        Pagal Tarybos reglamento (EB) Nr. 1466/97 5 straipsnio 2 dalį.