title: Komisijos rekomendacija (ES) 2019/1665 2019 m. rugsėjo 30 d. dėl Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1308/2013 33 straipsnio 3 dalies pirmos pastraipos d punkte nurodytų krizių prevencijos ir valdymo priemonių (savitarpio pagalbos fondų)

text:
                  3.10.2019

                  LT

                  Europos Sąjungos oficialusis leidinys

                  L 253/1

         KOMISIJOS REKOMENDACIJA (ES) 2019/1665
         2019 m. rugsėjo 30 d.
         dėl Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1308/2013 33 straipsnio 3 dalies pirmos pastraipos d punkte nurodytų krizių prevencijos ir valdymo priemonių (savitarpio pagalbos fondų)
         EUROPOS KOMISIJA,
         atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 292 straipsnį,
         kadangi:

                     (1)

                     ši rekomendacija susijusi su Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1308/2013 (1) (toliau – BRO reglamentas) 33 straipsnio 3 dalies pirmos pastraipos d punkto ir Komisijos deleguotojo reglamento (ES) 2017/891 (2) 40 straipsnio taikymu;

                     (2)

                     krizių prevencijos ir valdymo žemės ūkyje skatinimas nuo pat pradžių yra vienas iš šešių 1996 m. pradėtos vykdyti Sąjungos vaisių ir daržovių sektoriaus politikos tikslų. Todėl savitarpio pagalbos fondai yra svarbi gamintojų organizacijų krizių prevencijos priemonė, taikoma pagal jų veiklos programas;

                     (3)

                     atsižvelgiant į tai, BRO reglamento su pakeitimais, padarytais Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (ES) 2017/2393 (3), 33 straipsnio 3 dalies pirmos pastraipos d punkte numatyta galimybė pagal vaisių ir daržovių sektoriaus gamintojų organizacijų veiklos programas gauti finansinius įnašus savitarpio pagalbos fondams papildyti po to, kai išmokama kompensacija tokių gamintojų organizacijų nariams gamintojams, kurių pajamos stipriai sumažėjo dėl nepalankių rinkos sąlygų;

                     (4)

                     Deleguotojo reglamento (ES) 2017/891 40 straipsnyje numatyta, kad valstybės narės turi nustatyti konkrečias paramos teikimo pagal tą priemonę sąlygas. Tai darydamos jos turi užtikrinti vienodas sąlygas visos Sąjungos ūkininkams ir atitiktį Sąjungos konkurencijos taisyklėms ir Sąjungos tarptautiniams įsipareigojimams (pavyzdžiui, PPO susitarimams);

                     (5)

                     šia rekomendacija siekiama valstybėms narėms ir ekonominės veiklos vykdytojams paaiškinti, kaip gamintojų organizacijos turėtų taikyti savitarpio pagalbos fondų priemonę, kad ši krizių prevencijos priemonė būtų plačiau naudojama gamintojų organizacijų visoje Sąjungoje;

                     (6)

                     rengiant šią rekomendaciją atsižvelgta ir į Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1305/2013 (4) 36–39a straipsniuose nustatytas taisykles dėl tarpusavio [savitarpio] pagalbos fondų tiek, kiek tos taisyklės yra suderinamos su BRO reglamentu ir Deleguotuoju reglamentu (ES) 2017/891,

               PRIĖMĖ ŠIĄ REKOMENDACIJĄ:

            SAVITARPIO PAGALBOS FONDŲ PRIEMONĖS LOGINIS PAGRINDAS

                     1.

                     Ūkininkus veikia ekonominės (pvz., gamybos išlaidų kintamumo), su aplinka susijusios, sanitarinės (pvz., gyvūnų ir augalų sveikatos) arba su klimatu susijusios (pvz., ekstremalių meteorologinių reiškinių, klimato kaitos) rizikos veiksniai, kurie gali daryti didelį poveikį ūkininkų pajamoms ir taip apriboti ilgalaikio planavimo ir investicijų galimybes. Ši didelė nežinia dėl ateities reiškia, kad ūkininkų konkurencingumas gali nukentėti. Tai savo ruožtu gali sukelti didelį pajamų svyravimą, todėl net ūkininkai, kurie įprastais metais yra konkurencingi, gali būti priversti pasitraukti iš verslo dėl vieno pragaištingo įvykio.

                     2.

                     Nors poveikis ūkininko pajamoms galiausiai priklauso nuo daugelio veiksnių, įskaitant pasaulinę rinką ir politikos paramą, sąveikos, dėl gamybos sutrikimo pavojaus gali didėti ekonominės ūkininkų padėties nestabilumas.

                     3.

                     Todėl, kad būtų veiksmingas, rizikos valdymas turi būti holistinis, t. y. apimti prevenciją, reagavimą ir planavimą, bet kartu ir pritaikytas prie konkrečios ūkininko padėties. Rizika ir žemės ūkio struktūros visoje Sąjungoje skiriasi, todėl tokias priemones kaip savitarpio pagalbos fondai tikslingiau taikyti decentralizuotai, kad būtų geriausiai tenkinami konkretūs atskirų regionų ir sektorių poreikiai. Užuot visiems taikius vienodą sprendimą, geriau užtikrinti, kad valstybės narės galėtų lanksčiai reaguoti į ūkininkams kylančią riziką ir surasti tinkamiausią sprendimą.

                     4.

                     Todėl dabartinė BRO reglamento 33 straipsnio 3 dalies pirmos pastraipos d punkto formuluotė sudaro geresnes sąlygas remti savitarpio pagalbos fondus pagal gamintojų organizacijų veiklos programas.

            PARAMOS APIMTIS, RŪŠIS IR DYDIS

                     5.

                     Nors BRO reglamente nurodytai savitarpio pagalbos fondų priemonei neprivaloma taikyti Reglamente (ES) Nr. 1305/2013 nustatytų taisyklių dėl savitarpio pagalbos fondų, tos taisyklės suteikia naudingą pagrindą, kuriuo remdamosi valstybės narės gali rengti taisykles dėl BRO reglamente nurodytų savitarpio pagalbos fondų su sąlyga, kad tos taisyklės atitinka šį reglamentą.

                     6.

                     Valstybės narės turi apibrėžti savitarpio pagalbos fondus ir patikslinti kelias kitas BRO reglamento 33 straipsnio 3 dalies pirmos pastraipos d punkte nustatytas sąlygas:

                                 (a)

                                    savitarpio pagalbos fondas minimas ir Reglamento (ES) Nr. 1305/2013 ir BRO reglamento nuostatose. Reglamento (ES) Nr. 1305/2013 36 straipsnio 3 dalyje jis apibrėžiamas kaip ūkininkų, kurie yra fondo nariai, apsidraudimo sistema, kurią gali akredituoti valstybė narė ir pagal kurią fondui priklausantiems ūkininkams skiriamos kompensacinės išmokos dėl ekonominių nuostolių, patirtų dėl nepalankių klimato reiškinių arba gyvūnų ar augalų ligos protrūkio, arba kenksmingųjų organizmų antpuolio, arba su aplinka susijusio įvykio, arba dėl didelio jų pajamų sumažėjimo.
                                 Kitaip nei Reglamente (ES) Nr. 1305/2013 minimi savitarpio pagalbos fondai, BRO reglamente nurodyti savitarpio pagalbos fondai neprivalo būti akredituoti. BRO reglamente nurodytų savitarpio pagalbos fondų akreditavimas taip pat gali būti naudingas, nes, be kita ko, gali padėti mažinti dvigubo finansavimo riziką;

                                 (b)

                                    dideliam pajamų sumažėjimui nustatyti valstybės narės kaip pakaitinį pajamų rodiklį galėtų naudoti gamintojų organizacijos arba gamintojų organizacijų asociacijos parduodamos produkcijos vertę tuo metu, kai stipriai sumažėja dalies ar visų narių gamintojų arba gamintojų organizacijų asociacijos narių pajamos. Parduodamos produkcijos vertė tuo tikslu galėtų būti apskaičiuojama remiantis iš gamintojų organizacijos paimamos produkcijos kainomis, suskirstant pagal atskirus produktus. Tačiau tai nereiškia, kad nustatant išsamias savitarpio pagalbos fondų paramos taisykles nereikėtų skirti dėmesio atskirų gamintojų pajamų sumažėjimui.
                                 Visų pirma būtina atsižvelgti į atvejus, kuriais stipriai sumažėja tik dalies gamintojų organizacijos narių gamintojų arba dalies gamintojų organizacijų asociacijos narių pajamos, pavyzdžiui, dėl to, kad nepalankios sąlygos susidarė tik dalies produktų, dėl kurių yra pripažinta ta gamintojų organizacija arba gamintojų organizacijų asociacija, rinkose. Tokiomis aplinkybėmis savitarpio pagalbos fondo išmokos tiems, kurių pajamos dėl nepalankių rinkos sąlygų stipriai nesumažėjo, neatitiktų Sąjungos finansinės paramos teikimo pagal BRO reglamento 33 straipsnio 3 dalies pirmos pastraipos d punktą reikalavimų.
                                 Savo ruožtu savitarpio pagalbos fondų išmokos tiems, kurių pajamos dėl nepalankių rinkos sąlygų stipriai sumažėjo, neturėtų būti laikomos netinkamomis finansuoti vien dėl to, kad bendra gamintojų organizacijos arba gamintojų organizacijų asociacijos parduodamos produkcijos vertė nesumažėjo arba sumažėjo nepakankamai. Būtina vertinti kiekvieną konkretų atvejį, atsižvelgiant į individualias gamintojų organizacijų, gamintojų organizacijų asociacijų ir jų narių aplinkybes, taip pat į rinkos sąlygas, lėmusias didelį pajamų sumažėjimą.
                                 Reglamente (ES) Nr. 1305/2013 numatyta, kad kompensacija tam tikro sektoriaus ūkininkams, kurių pajamos stipriai sumažėjo, gali būti skiriama tik tinkamai pagrįstais atvejais ir kai pajamų sumažėjimas viršija bent 20 proc. konkretaus ūkininko vidutinių metinių praėjusių trejų metų laikotarpio pajamų arba praėjusių penkerių metų laikotarpio vidutinių trejų metų pajamų, neįskaitant didžiausios ir mažiausios vertės, ribą. BRO reglamente tokių ribų nenustatyta.
                                 Siekdamos užtikrinti vienodą ir nediskriminacinį priemonių taikymą, valstybės narės galėtų laikytis panašaus į Reglamente (ES) Nr. 1305/2013 nustatytąjį principo ir savitarpio pagalbos fondams papildyti skirtą paramą teikti tais atvejais, kai gamintojų organizacijos pajamų (t. y. pagal produktus suskirstytos parduodamos produkcijos vertės) sumažėjimas viršija 20 proc. pajamų, kurias valstybės narės, priklausomai nuo konkrečios situacijos (pavyzdžiui, visų narių gamintojų pajamų sumažėjimas arba kita situacija), apskaičiavo remdamosi praėjusių trejų metų laikotarpio pajamomis arba praėjusių penkerių metų laikotarpio vidutinėmis trejų metų pajamomis, neįskaitant didžiausios ir mažiausios vertės;

                                 (c)

                                    nepalankios rinkos sąlygos turėtų reikšti objektyvią konkretaus produkto rinkoje susidariusią padėtį, dėl kurios sumažėja narių gamintojų pajamos. Vienas iš nepalankių rinkos sąlygų rodiklių galėtų būti konkretaus produkto kainos sumažėjimas, viršijantis 20 proc. jo vidutinės praėjusių trejų metų laikotarpio kainos arba praėjusių penkerių metų laikotarpio vidutinės trejų metų kainos, neįskaitant didžiausios ir mažiausios vertės. Nepalankios rinkos sąlygos taip pat galėtų būti nustatytos remiantis atitinkamų produktų tipinės rinkos kainos pokyčiu arba paramos už pašalinamus iš rinkos produktus sumomis (žr. tolesnį 7 dalies b punktą).

                     7.

                     Nustatant, ar savitarpio pagalbos fondų išmokos atitinka Sąjungos finansinės paramos, būtent, įnašų savitarpio pagalbos fondui papildyti, teikimo reikalavimus, galėtų būti atsižvelgiama, pavyzdžiui, į toliau nurodytus aktualius veiksnius ir situacijas.

                                 (a)

                                 Didelis pajamų sumažėjimas dėl gamybos sąnaudų didėjimo
                                 Pajamų gali būti prarandama, jei padidėjus gamybos sąnaudoms (pavyzdžiui, padidėjus trąšų kainai gali išaugti jas naudojančių gamintojų sąnaudos) šio jų prieaugio dėl nepalankių rinkos sąlygų neįmanoma perkelti klientams, t. y. padidinti jų mokamos kainos.
                                 Valstybės narės galėtų nustatyti standartinę metodiką, pagal kurią būtų galima apskaičiuoti, kokią galutinės produktų, suskirstytų pagal gamybos pobūdį, kainos dalį sudaro sąnaudos, ir taip įrodyti kainos didėjimą.
                                 Savitarpio pagalbos fondų išmokos gamintojams galėtų būti skiriamos, pavyzdžiui, kai įrodoma, kad gamybos sąnaudų sudaroma proporcinė iš gamintojų organizacijos paimamo konkretaus produkto kainos dalis padidėjo bent 20 proc. ir kai tenkinamos visos kitos sąlygos.
                                 Siekiant užtikrinti, kad būtų tenkinami savitarpio pagalbos fondams skirtos Sąjungos finansinės paramos teikimo pagal BRO reglamentą reikalavimai, pajamų sumažėjimą dėl gamybos sąnaudų padidėjimo patvirtinantys įrodymai turėtų būti pagrįsti rinkos ir apskaitos duomenimis, kuriuos patvirtino viešojo arba privačiojo sektoriaus nepriklausoma kompetentinga įstaiga arba atitinkamos srities ekspertas, o jų tikslumas ir patikimumas turi būti patikrintas valstybės narės.

                                 (b)

                                 Didžiausios paramos už pašalinamus iš rinkos produktus sumos kaip atskaitos rodiklis nustatant, ar kaina rinkoje mažėja
                                 Siekiant nustatyti, ar kaina rinkoje mažėja, kaip atskaitos rodiklį galima naudoti Deleguotojo reglamento (ES) 2017/891 45 straipsnio 1 dalyje ir to reglamento IV priede nustatytas didžiausias paramos už pašalinamus iš rinkos produktus sumas. Galėtų būti nustatyta kiekvieno atitinkamo produkto tipinės kainos ir rinkos kainos skirtumo ribinė vertė, kurią pasiekus skiriamos savitarpio pagalbos fondų išmokos. Ši ribinė vertė būtų pasiekta, jei faktinė rinkos kaina būtų bent 20 proc. mažesnė už Deleguotojo reglamento (ES) 2017/891 IV priede nustatytą didžiausią paramos sumą. Valstybės narės turėtų patikrinti, ar kainos sumažėjimo poveikis bus pakankamai ilgas, kad dėl to stipriai sumažėtų pajamos.

            TINKAMOS FINANSUOTI IŠLAIDOS. IŠLAIDŲ, KURIOMS TAIKOMA SAVITARPIO PAGALBOS FONDŲ PRIEMONĖ, RŪŠYS

                     8.

                     Kad būtų tenkinami Sąjungos finansinės paramos teikimo reikalavimai, rekomenduojama, kad atitinkamas savitarpio pagalbos fondas būtų:

                                 (a)

                                 nustatęs skaidrią įmokų mokėjimo į savitarpio pagalbos fondą ir kompensacijų mokėjimo iš jo politiką;

                                 (b)

                                 nustatęs aiškias taisykles dėl atsakomybės už susidariusias skolas;

                                 (c)

                                 akredituotas kompetentingos institucijos pagal nacionalinę teisę.

                     9.

                     Išlaidų, kurioms taikoma savitarpio pagalbos fondų priemonė, rūšys:

                                 (a)

                                 su savitarpio pagalbos fondo steigimu susijusios administracinės išlaidos, kurios, be kita ko, turėtų apimti fondo valdymo išlaidas (jų laikotarpis turi atitikti fondo gyvavimo laikotarpį, t. y. neviršyti penkerių metų), registravimo mokesčius, personalo išlaidas ir pridėtines išlaidas;

                                 (b)

                                 BRO reglamento 32 straipsnio 1 dalies a punkte nurodyti finansiniai įnašai savitarpio pagalbos fondams papildyti po to, kai išmokamos kompensacijos nariams gamintojams, kurių grynosios pajamos (5) stipriai sumažėjo dėl nepalankių rinkos sąlygų. Papildymas turėtų būti atliekamas per veiklos fondą. Finansiniai įnašai savitarpio pagalbos fondams papildyti būtų speciali veiklos fondo dalis.

                     10.

                     Deleguotojo reglamento (ES) 2017/891 40 straipsnio 4 dalyje nustatyta, kad „[v]alstybės narės gali nustatyti didžiausias sumas, kurias gamintojų organizacija gali gauti kaip paramą savitarpio fondams“.

                     11.

                     Valstybės narės turėtų užtikrinti, kad būtų išvengta kompensacijos permokos, kuri susidarytų, jei kartu su savitarpio pagalbos fondų priemone būtų naudojamasi ir kitomis nacionalinės ar Sąjungos paramos priemonėmis arba privačiomis draudimo sistemomis – tam jos turėtų atlikti Komisijos įgyvendinimo reglamento (ES) 2017/892 (6) 34 straipsnyje nurodytas patikras ir taikyti jame nurodytas priemones. Savitarpio pagalbos fondų perdraudimas neatitinka paramos teikimo iš Europos žemės ūkio garantijų fondo reikalavimų.

                     12.

                     Parama savitarpio pagalbos fondo steigimo administracinėms išlaidoms padengti turi būti mažėjančia tvarka paskirstyta ne daugiau kaip per trejus metus. Sąjungos finansinę paramą ir gamintojų organizacijų įnašą apimanti bendra paramos suma turi neviršyti atitinkamai 5 proc., 4 proc. ir 2 proc. gamintojų organizacijos įnašo į savitarpio pagalbos fondą pirmaisiais, antraisiais ir trečiaisiais jo veiklos metais. Paramą savitarpio pagalbos fondo steigimo administracinėms išlaidoms padengti gamintojų organizacija gali gauti tik kartą ir tik per pirmuosius trejus savitarpio pagalbos fondo veiklos metus. Jei gamintojų organizacija paramos prašo tik antraisiais arba trečiaisiais savitarpio pagalbos fondo veiklos metais, parama turi sudaryti atitinkamai 4 proc. ir 2 proc. gamintojų organizacijos įnašo į savitarpio pagalbos fondą antraisiais ir trečiaisiais jo veiklos metais.

                     13.

                     Finansiniais įnašais savitarpio pagalbos fondui papildyti būtų dengiamos:

                                 (a)

                                 iš savitarpio pagalbos fondo išmokėtos finansinių kompensacijų nariams gamintojams, kurių pajamos stipriai sumažėjo dėl nepalankių rinkos sąlygų, sumos. Šiuo tikslu valstybės narės neturėtų skirstyti nariams gamintojams išmokėtų kompensacijų sumų pagal tai, koks jų šaltinis: veiklos kapitalas, pagrindinis kapitalas ar kitos savitarpio pagalbos fondo lėšos, įskaitant savitarpio pagalbos fondo paimtas komercines paskolas, kurių paskirtis – išmokėti kompensacijas nariams gamintojams, jei tenkinamos BRO reglamente nustatytos sąlygos ir jei kitų savitarpio pagalbos fondo išteklių nepakanka būtinoms kompensacijoms išmokėti (žr. BRO reglamento 33 straipsnio 3 dalies paskutinę pastraipą);

                                 (b)

                                 savitarpio pagalbos fondo paimtų komercinių paskolų, kurių paskirtis – išmokėti ūkininkams finansines kompensacijas iš savitarpio pagalbos fondo, kai jame esančių lėšų nepakaktų kompensavimo prašymams patenkinti, palūkanos (žr. BRO reglamento 33 straipsnio 3 dalies paskutinę pastraipą).

                     14.

                     Savitarpio pagalbos fondo pradinis akcinis kapitalas, iš kurio būtų mokamos kompensacijos tada, kai tenkinamos nustatytos sąlygos, galėtų būti finansuojamas pagal kaimo plėtros programą (Reglamento (ES) Nr. 1305/2013 39 straipsnis). Tokiais atvejais valstybės narės turėtų užtikrinti, kad būtų išvengta dvigubo finansavimo.

                     15.

                     Kad būtų užtikrintas skaidrumas ir teisinis tikrumas, valstybės narės turėtų nustatyti savitarpio pagalbos fondų steigimo ir valdymo taisykles, visų pirma kompensacinių išmokų skyrimo ir gamintojų organizacijų arba gamintojų organizacijų asociacijų atitikties reikalavimams taisykles (7), taip pat šių taisyklių laikymosi administravimo ir stebėsenos pagal Įgyvendinimo reglamento (ES) 2017/892 26 ir 27 straipsnius taisykles. Valstybės narės taip pat gali reikalauti, kad gamintojų organizacijų ar jų asociacijų įstatų nuostatose dėl savitarpio pagalbos fondų būtų numatytos sankcijos už aplaidumą, taikytinos gamintojų organizacijos nariams gamintojams arba pačių gamintojų organizacijų asociacijos nariams.

            SĄJUNGOS FINANSINĖS PARAMOS GAVĖJAI

                     16.

                     Sąjungos finansinės paramos gavėjai turėtų būti gamintojų organizacijos ir gamintojų organizacijų asociacijos, kaip taikytina atitinkamoje valstybėje narėje (8).

                     17.

                     Gamintojų organizacijos arba gamintojų organizacijų asociacijos gali nuspręsti kompensaciją išmokėti tik vienam iš savo narių (arba, jei jos pripažintos dėl kelių produktų, tik atitinkamo produkto gamintojams) arba daliai gamintojų organizacijos narių gamintojų arba gamintojų organizacijų asociacijos narių.

            PAGALBOS INTENSYVUMAS. SĄJUNGOS FINANSINĖS PARAMOS SUMA

                     18.

                     Sąjungos finansinė parama teikiama 9 dalies a punkte apibūdintoms administracinėms išlaidoms ir, kaip nustatyta BRO reglamento 34 straipsnio 1 dalyje, 50 proc. (9) reikalavimus atitinkančių išlaidų (faktiškai patirtų išlaidų) padengti.

                     19.

                     Valstybėms narėms rekomenduojama apriboti paramos teikimo reikalavimus atitinkančių išlaidų sumą taikant:

                                 a)

                                 savitarpio pagalbos fondui nustatytas viršutines ribas;

                                 b)

                                 atitinkamas vienetui (10) nustatytas viršutines ribas.

            ADMINISTRACINIS IR FINANSŲ VALDYMAS

                     20.

                     Pagal BRO reglamento 36 straipsnio 2 dalį ir Deleguotojo reglamento (ES) 2017/891 27 straipsnį valstybė narė turi parengti nacionalinę tvarių veiklos programų strategiją, kurioje, be kita ko, turi būti nustatyti konkretaus sektoriaus prioritetai ir užtikrinta priemonių ir (arba) veiksmų pusiausvyra nustatant didžiausias procentines veiklos fondo dalis, kurias galima skirti atskiroms priemonėms ir (arba) veiksmams.
                     Pusiausvyra ypač svarbi rizikos valdymo srityje. Turėtų būti nustatyta minimali kritinė masė (pavyzdžiui, minimalus gamintojų organizacijos narių skaičius), kurią pasiekus būtų galima taikyti rizikos valdymo priemonę, gamintojai gautų kompensacijas, o jų įnašai būtų priimtino dydžio (11).
                     Kartu turėtų būti užtikrintas būtinas įvairių pagal bendrą žemės ūkio politiką taikomų schemų suderinamumas ir neturėtų būti skiriamas dvigubas finansavimas pagal skirtingas krizių priemones. Pavyzdžiui, gamintojų organizacija arba gamintojų organizacijų asociacija neturėtų mokėti savo nariams gamintojams kompensacijų už pašalinamus iš rinkos produktus, už kuriuos iš savitarpio pagalbos fondo buvo išmokėta kompensacija dėl didelio pajamų sumažėjimo. Tačiau produktai, už kuriuos gautos kompensacijos iš savitarpio pagalbos fondo, gali būti parduodami rinkoje arba perdirbami.

                     21.

                     Valstybės narės turėtų nustatyti, kad komercinių paskolų laikotarpis turi neviršyti atitinkamos veiklos programos trukmės.

                     22.

                     Valstybė narė galėtų nustatyti konkrečias taisykles dėl įnašų, kuriuos į fondą turėtų mokėti gamintojų organizacijos nariai gamintojai, gamintojų organizacijų asociacijos nariai arba pačios gamintojų organizacijos ar gamintojų organizacijų asociacijos, ir dėl mokėjimo intervalų. Pavyzdžiui, gamintojų organizacijos narių gamintojų, gamintojų organizacijų asociacijos narių arba pačių gamintojų organizacijų ar gamintojų organizacijų asociacijų mokėtinų sumų dydis galėtų būti koreguojamas remiantis, be kita ko, ex ante rizikos vertinimu, vidutinių pajamų dydžiu ir gamintojų organizacijos ar asociacijos dydžiu. Jei tokie reikalavimai būtų nustatyti, jie turėtų būti įtraukiami į gamintojų organizacijos arba gamintojų organizacijų asociacijos įstatus. Valstybė narė atsako už tai, kad priemonė būtų tinkamai nukreipta ir pritaikyta prie strateginio jos požiūrio, pagrįsto nacionalinėje strategijoje pateikta SSGG analize ir (arba) joje nustatytais poreikiais.

                     23.

                     Paramos teikimo pagal BRO reglamento 33 straipsnio 3 dalies pirmos pastraipos d punktą reikalavimus atitinkantis savitarpio pagalbos fondas gali atlikti ir kitas funkcijas, pavyzdžiui, teikti kreditus nariams gamintojams. Kadangi gamintojai moka įnašus į bendrą išteklių, kuriuos galima panaudoti krizėms įveikti, fondą, nariai gamintojai galėtų būti skatinami mokėti papildomus įnašus, iš kurių galėtų būti sudarytas papildomas bendrų išteklių fondas, iš kurio jiems galėtų būti teikiami kreditai. Jei fondas naudojamas ne tik BRO reglamento 33 straipsnio 3 dalies pirmos pastraipos d punkte nurodytų kompensacijų nariams gamintojams išmokėjimo, bet ir kitais tikslais, kitiems tikslams skirti savitarpio pagalbos fondo ištekliai turėtų būti aiškiai atskirti (pavyzdžiui, laikomi atskirose sąskaitose) nuo akcinio kapitalo ir (arba) išteklių, kurie būtų naudojami krizės atveju (panašiai kaip taikant Deleguotojo reglamento (ES) 2017/891 16 straipsnyje nustatytus, su nariais, kurie nėra gamintojai, susijusius principus). Tik konkrečiai didelio pajamų sumažėjimo dėl nepalankių rinkos sąlygų kompensavimui užtikrinti skirtos sumos turėtų būti nustatytos paskirties ir laikomos viešosios paramos intensyvumo apskaičiavimo pagrindu.

                     24.

                     Įnašus į savitarpio pagalbos fondo akcinį kapitalą galėtų būti leidžiama mokėti ir privatiems subjektams, kurie nėra nariai gamintojai (pavyzdžiui, gamintojų organizacijos nariams, kurie nėra gamintojai). Nors ir būtų sumokėję įnašus, gamintojų organizacijos nariai, kurie nėra gamintojai, neturėtų teisės gauti kompensacijų ar susigrąžinti lėšų iš savitarpio pagalbos fondo. Bet kokiu atveju kompensacijos iš savitarpio pagalbos fondo galėtų būti išmokėtos tik nariams gamintojams kaip galutiniams paramos pagal Sąjungos vaisių ir daržovių sektoriaus pagalbos schemą gavėjams, o įnašams į akcinį kapitalą nebūtina taikyti jokių apribojimų (12).

                     25.

                     Valstybės narės gali numatyti galimybę gamintojų organizacijų nariams gamintojams arba gamintojų organizacijų asociacijų nariams po tam tikro skaičiaus metų atgauti dalį savo įnašų į savitarpio pagalbos fondą, jei iš jo nebuvo išmokėtos kompensacijos nariams gamintojams pagal BRO reglamento 33 straipsnio 3 dalies pirmos pastraipos d punktą ir jei sukauptos sumos nebuvo panaudotos. Valstybės narės ir gamintojų organizacijos atsako už tai, kad būtų nustatytos tinkamos ir skaidrios su tuo susijusios taisyklės.

            KONTROLĖ IR STEBĖSENA

                     26.

                     Valstybės narės turėtų užtikrinti, kad savitarpio pagalbos fondų priemonė būtų tikrinama taip pat kaip ir kitos veiklos programose numatytos priemonės ir veiksmai.

                     27.

                     Ypatingą dėmesį gamintojų organizacijos turėtų skirti su savitarpio pagalbos fondų priemonės įgyvendinimu susijusiems saugotiniems dokumentams, visų pirma:
                                    (a)

                                    šios priemonės įtraukimui į veiklos programą arba jos dalinį pakeitimą;

                                    (b)

                                    vertinimui, kuriuo remiantis išmokėta kompensacija iš savitarpio pagalbos fondo (pavyzdžiui, kaip apskaičiuotas ir nustatytas didelis pajamų sumažėjimas, su kuriais produktais jis susijęs, kaip užtikrinama, kad iš gamintojų organizacijos paimamos produkcijos kaina atitiktų rinkos kainą ir kt.);

                                    (c)

                                    narių, produktų, produkcijos galutinės paskirties vietos ir laikotarpio, kuriems taikoma ši priemonė, nustatymui;

                                    (d)

                                    gamintojų organizacijos įnašui, kuris skirtas savitarpio pagalbos fondui papildyti, ir reguliariems savitarpio pagalbos fondo narių įnašams.

                     28.

                     Valstybė narė turėtų patikrinti tuos dokumentus, kai tvirtinamas dalinis veiklos programos pakeitimas ir kai pateikiamas mokėjimo prašymas.

                     29.

                     Be šių patikrų, valstybė narė ypač daug dėmesio turėtų skirti kompensacijos permokos ir dvigubo finansavimo rizikai.

            GAMINTOJŲ GRUPIŲ, GAMINTOJŲ ORGANIZACIJŲ IR GAMINTOJŲ ORGANIZACIJŲ ASOCIACIJŲ METINĖS ATASKAITOS

                     30.

                     Su savitarpio pagalbos fondais susijusi informacija turėtų būti teikiama Įgyvendinimo reglamento (ES) 2017/892 II priede pateiktose 3.2 ir 4.1 lentelėse.

            Priimta Briuselyje 2019 m. rugsėjo 30 d.

                  Komisijos vardu

               Phil HOGAN

                  Komisijos narys

            (1)  2013 m. gruodžio 17 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 1308/2013, kuriuo nustatomas bendras žemės ūkio produktų rinkų organizavimas ir panaikinami Tarybos reglamentai (EEB) Nr. 922/72, (EEB) Nr. 234/79, (EB) Nr. 1037/2001 ir (EB) Nr. 1234/2007 (OL L 347, 2013 12 20, p. 671).

            (2)  2017 m. kovo 13 d. Komisijos deleguotasis reglamentas (ES) 2017/891, kuriuo Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 1308/2013 papildomas nuostatomis dėl vaisių bei daržovių ir perdirbtų vaisių bei daržovių sektorių, Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 1306/2013 papildomas nuostatomis dėl tuose sektoriuose taikytinų nuobaudų ir iš dalies keičiamas Komisijos įgyvendinimo reglamentas (ES) Nr. 543/2011 (OL L 138, 2017 5 25, p. 4).

            (3)  2017 m. gruodžio 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) 2017/2393, kuriuo iš dalies keičiami reglamentai (ES) Nr. 1305/2013 dėl paramos kaimo plėtrai, teikiamos Europos žemės ūkio fondo kaimo plėtrai (EŽŪFKP) lėšomis, (ES) Nr. 1306/2013 dėl bendros žemės ūkio politikos finansavimo, valdymo ir stebėsenos, (ES) Nr. 1307/2013, kuriuo nustatomos pagal bendros žemės ūkio politikos paramos sistemas ūkininkams skiriamų tiesioginių išmokų taisyklės, (ES) Nr. 1308/2013, kuriuo nustatomas bendras žemės ūkio produktų rinkų organizavimas, ir (ES) Nr. 652/2014, kuriuo nustatomos išlaidų, susijusių su maisto grandine, gyvūnų sveikata ir gerove bei augalų sveikata ir augalų dauginamąja medžiaga, valdymo nuostatos (OL L 350, 2017 12 29, p. 15).

            (4)  2013 m. gruodžio 17 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 1305/2013 dėl paramos kaimo plėtrai, teikiamos Europos žemės ūkio fondo kaimo plėtrai (EŽŪFKP) lėšomis, kuriuo panaikinamas Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1698/2005 (OL L 347, 2013 12 20, p. 487).

            (5)  Pavyzdžiui, galimi atvejai, kai padidėja ir gamybos sąnaudos, ir pajamos. Tačiau grynosios pajamos gali sumažėti.

            (6)  2017 m. kovo 13 d. Komisijos įgyvendinimo reglamentas (ES) 2017/892, kuriuo nustatomos Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1308/2013 taikymo vaisių bei daržovių ir perdirbtų vaisių bei daržovių sektoriuose taisyklės (OL L 138, 2017 5 25, p. 57).

            (7)  Pavyzdžiui, mažiausias gamintojų organizacijos arba asociacijos dydis, būtinas, kad ji atitiktų reikalavimus.

            (8)  Pavyzdžiui, nacionalinėje strategijoje gali būti nustatyta papildomų sąlygų.

            (9)  Sąjungos finansinė parama veiklos fondams.

            (10)  Gamintojų organizacijai, jos nariams, produktams ir kt.

            (11)  Turėtų būti atliekamos Įgyvendinimo reglamento (ES) 2017/892 26 ir 27 straipsniuose nurodytos patikros ir taikomos juose nurodytos priemonės.

            (12)  Žr. Deleguotojo reglamento (ES) 2017/891 16 straipsnį.