				|

		52013DC0383

			Rekomendacija TARYBOS REKOMENDACIJA siekiant ištaisyti perviršinio valdžios sektoriaus deficito padėtį Ispanijoje /* COM/2013/0383 final - 2013/ () */

			   	Rekomendacija
TARYBOS REKOMENDACIJA
siekiant ištaisyti perviršinio valdžios
sektoriaus deficito padėtį Ispanijoje
EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl
Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 126 straipsnio 7 dalį,
atsižvelgdama į Europos Komisijos
rekomendaciją,
kadangi:
(1)       pagal Sutarties dėl
Europos Sąjungos veikimo (SESV) 126 straipsnį valstybės
narės turi vengti perviršinio valdžios sektoriaus deficito;
(2)       Stabilumo ir augimo pakto
pagrindinis tikslas yra patikimi valstybės finansai – priemonė
sudaryti geresnes sąlygas kainų stabilumui ir dideliam tvariam
augimui, leidžiančiam kurti naujas darbo vietas;
(3)       2009 m. balandžio
27 d. pagal Europos bendrijos steigimo sutarties (toliau – EB sutartis)
104 straipsnio 6 dalį Taryba nusprendė, kad Ispanijoje
susidarė perviršinis deficitas, ir pagal EB sutarties 104 straipsnio 7
dalį ir 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamento (EB)
Nr. 1467/97 dėl perviršinio deficito procedūros
įgyvendinimo paspartinimo ir paaiškinimo[1] 3 straipsnį
pateikė rekomendaciją dėl perviršinio deficito panaikinimo ne
vėliau kaip 2012 m.;
(4)       2009 m. gruodžio
2 d. pagal Tarybos reglamento (EB) Nr. 1467/97 3 straipsnio 5
dalį Taryba nusprendė, kad buvo imtasi veiksmingų
priemonių, bet priėmus tą rekomendaciją[2]
kilo netikėtų neigiamų ekonominių įvykių,
turėjusių didelį neigiamą poveikį valstybės
finansams. Visų pirma dėl pasaulinės ekonomikos ir finansų
krizės smarkiai pablogėjusi augimo perspektyva turėjo
didelį neigiamą poveikį biudžetui. Todėl Taryba pagal SESV
126 straipsnio 7 dalį priėmė patikslintą rekomendaciją
perviršinį deficitą patikimai ir tvariai panaikinti ne vėliau
kaip 2013 m., imantis priemonių vidutinės trukmės
laikotarpiu;
(5)       2010 m. birželio
15 d. Komisija padarė išvadą, kad Ispanija ėmėsi
veiksmingų priemonių, atsižvelgdama į 2009 m. gruodžio
2 d. Tarybos rekomendaciją valdžios sektoriaus deficitą
sumažinti tiek, kad jis nesiektų 3 % BVP pamatinės
vertės, todėl jokių papildomų veiksmų pagal
perviršinio deficito procedūrą imtis nereikia;
(6)       2012 m. liepos 10 d.
pagal Tarybos reglamento (EB) Nr. 1467/97 3 straipsnio
5 dalį Taryba nusprendė, kad buvo imtasi veiksmingų
priemonių, bet 2009 m. priėmus patikslintą
rekomendaciją kilo netikėtų neigiamų ekonominių
įvykių, turėjusių didelį nepalankų poveikį
valstybės finansams. Visų pirma blogesnė augimo perspektyva ir
mažiau nuo mokestinių pajamų priklausoma augimo struktūra
turėjo didelį neigiamą poveikį biudžetui. Todėl Taryba
pagal SESV 126 straipsnio 7 dalį priėmė patikslintą
rekomendaciją (toliau – patikslinta PDP rekomendacija) ir rekomendavo, kad
Ispanija perviršinį deficitą panaikintų ne vėliau kaip
2014 m. Kad nominalų valdžios sektoriaus deficitą iki
2014 m. sumažintų tiek, kad jis neviršytų 3 % BVP
pamatinės vertės, Ispanijai rekomenduota užtikrinti 2,7 % BVP
dydžio struktūrinio balanso pagerėjimą 2012 m.,
2,5 % BVP – 2013 m. ir 1,9 % BVP – 2014 m.,
remiantis Komisijos tarnybų atnaujinta 2012 m. pavasario prognoze. Nominalaus deficito tikslai turėtų
būti tokie: 6,3 % BVP 2012 m., 4,5 % BVP
2013 m. ir 2,8 % BVP 2014 m. Ispanijai
taip pat rekomenduota įgyvendinti 2012 m. biudžete ir
autonominių sričių subalansavimo planuose patvirtintas priemones
ir iki 2012 m. liepos mėn. pabaigos priimti paskelbtą
2013–2014 m. daugiamečio biudžeto planą, įskaitant
vidutinės trukmės laikotarpio biudžeto strategiją, kurioje
būtų visapusiškai apibūdintos struktūrinės
priemonės, būtinos perviršiniam deficitui iki 2014 m.
panaikinti;
(7)       2012 m. lapkričio
14 d., remdamasi Komisijos tarnybų 2012 m. rudens prognoze,
Komisija padarė išvadą, kad Ispanija ėmėsi veiksmingų
priemonių atsižvelgdama į 2012 m. liepos 10 d.
patikslintą Tarybos rekomendaciją ir kad jokių papildomų
veiksmų pagal perviršinio deficito procedūrą imtis nereikia;
(8)       pagal Reglamento (EB)
Nr. 1467/97 3 straipsnio 5 dalį Taryba, remdamasi Komisijos
rekomendacija, gali nuspręsti pagal SESV 126 straipsnio
7 dalį priimti patikslintą rekomendaciją, jei imtasi
veiksmingų priemonių ir jei priėmus tą rekomendaciją
kyla netikėtų neigiamų ekonominių įvykių,
turinčių didelį neigiamą poveikį valstybės
finansams. Netikėti nepalankūs ekonominiai įvykiai, turintys
didelį neigiamą poveikį biudžetui, vertinami atsižvelgiant
į ekonominę prognozę, kuria pagrįsta Tarybos rekomendacija;
(9)       pagal SESV
126 straipsnio 7 dalį ir Tarybos reglamento (EB)
Nr. 1467/97 3 straipsnį Taryba turi atitinkamai valstybei narei
pateikti rekomendacijas, kaip per nurodytą laikotarpį ištaisyti
perviršinio deficito padėtį. Rekomendacijoje turi būti
nustatytas ne ilgesnis kaip šešių mėnesių laikotarpis, per kurį
atitinkama valstybė narė turi imtis veiksmingų priemonių
perviršinio deficito padėčiai ištaisyti. Be to, rekomendacijoje
ištaisyti perviršinio deficito padėtį Taryba turėtų
reikalauti pasiekti metinius biudžeto tikslus, kurie pagal prognozę, kuria
grindžiama rekomendacija, atitinka minimalų metinį struktūrinio
balanso, t. y. pagal ciklą pakoreguoto balanso, į kurį
neįtraukiamos vienkartinės ir kitos laikinosios priemonės,
pagerėjimą, kurio lyginamasis dydis būtų ne mažiau kaip
0,5 % BVP;
(10)     po trumpalaikio atsigavimo
2011 m. ekonomika vėl patyrė nuosmukį ir nuo 2011 m.
trečiojo ketvirčio realusis BVP augimas kiekvieną ketvirtį
buvo neigiamas. Imant metų laikotarpį, 2012 m. BVP nukrito 1,4 %.
Pagal Komisijos tarnybų 2013 m. pavasario prognozę numatoma, kad
nuosmukis tęsis 2013 m. ir teigiamas grynasis eksportas vis dar
negalės kompensuoti sumažėjusios vidaus paklausos. Numatoma, kad
gamybos apimtis stabilizuosis tik į 2013 m. pabaigą. Todėl
projektuojama, kad prieš padidėdamas 0,9 % 2014 m. (darant prielaidą,
kad politinė padėtis nesikeis), realusis BVP 2013 m.
sumažės 1,5 %. Paskutinės Tarybos rekomendacijos pateikimo metu
buvo manoma, kad realusis BVP 2012 ir 2013 m. atitinkamai sumažės
1,9 % ir 0,3 %, o 2014 m. – padidės 1,1 %. Mažiau
neigiamas augimo rezultatas 2012 m. buvo daugiausia dėl šiek tiek
atsparesnės vidaus paklausos, kurią galbūt taip pat
lėmė likvidumo injekcija, taikant regionų ir vietos valdžios iki
2012 m. sausio 1 d. sukauptos komercinės skolos grąžinimo
programą (27,4 mlrd. EUR arba 2,6 % BVP). Kalbant apie
2013 ir 2014 m., pagal Komisijos tarnybų 2013 m. pavasario
prognozę numatoma, kad 2013 m. realusis BVP greičiau
sumažės, o 2014 m. bus silpnesnis atsigavimas. Tai susiję ir su greitesniu
vidaus paklausos sumažėjimu per abejus metus, ir su ilgiau trunkančiu
užimtumo sumažėjimu. Makroekonominės perspektyvos pablogėjimas
iš dalies susijęs su papildomomis konsolidavimo priemonėmis,
įtrauktomis į 2013–2014 m. biudžeto planą ir atsižvelgiant
į 2013 m. biudžetą;
(11)     pagal Komisijos tarnybų
2013 m. pavasario prognozę 2012 m. valdžios sektoriaus deficitas
pasiekė 10,6 % BVP, palyginti su valdžios sektoriaus tikslu ir
6,3 % BVP dydžio PDP tikslu ir 9,4 % BVP rezultatu 2011 m.
Atliekant koregavimą dėl kapitalo pervedimų bankams (kurie
laikomi vienkartinėmis operacijomis), 2012 ir 2011 m. deficitas
atitinkamai buvo 7,0 % ir 9,0 %. Nominalaus
balanso sumažėjimas atitinka 2,4 procentinio punkto pirminio balanso
pagerėjimą (neįskaitant
kapitalo pervedimų bankams), atsižvelgiant į
susitraukiančią ekonomiką ir nuo mokestinių pajamų
mažai priklausomą augimo struktūrą. Komisijos
tarnybų 2013 m. pavasario prognozėje nurodoma, kad 2012 m.
struktūrinis deficitas pagerėjo 1,8 procentinio punkto,
palyginti su rekomenduojamu 2,7 procentinio punkto pagerėjimu. Atliekant
koregavimą dėl šiek tiek sumažėjusios potencialios gamybos
apimties nuo paskutinės Tarybos rekomendacijos, apskaičiuotos
fiskalinės priemonės lieka nepakitusios. Vis dėlto
apskaičiuotą struktūrinio balanso pokytį labai paveikė
netikėtas pajamų sumažėjimas, kuris sudarė apie 1,0
procentinį punktą. Apskritai atsižvelgiant į šiuos padarinius,
pakoreguotos fiskalinės priemonės padidėtų iki 2,9
procentinio punkto, t. y. daugiau nei rekomenduojamas dydis pagal
patikslintą PDP rekomendaciją. Be rekapitalizavimo priemonių,
nuokrypis nuo biudžeto 2012 m. susijęs su mažesnių nei
tikėtasi pajamų (atsižvelgiant į diskrecinių priemonių
poveikį ir bazės efektą) ir didesnio tarpinio vartojimo bei
socialinių pervedimų kombinacija. Mažiau nuo mokestinių
pajamų priklausoma augimo struktūra ir labiau pablogėjusi
padėtis darbo rinkoje lėmė pajamų sumažėjimą,
ypač pajamų iš tiesioginių ir netiesioginių
mokesčių, taip pat didesnes socialines išlaidas. 2012 m.
Ispanija priėmė didelio masto konsolidavimo priemones, sudarančias
apie 4 % BVP, įskaitant apie 1½ % BVP pajamų
srityje ir 2½ % BVP išlaidų srityje. Šios priemonės iš
dalies kompensavo ir pagrindinį struktūrinio balanso padėties
pablogėjimą dėl didėjančių palūkanų
mokėjimų ir didesnių socialinių pervedimų;
(12)     pagal Komisijos tarnybų
2013 m. pavasario prognozę projektuojama, kad 2013 m. valdžios
sektoriaus deficitas sumažės iki 6,5 % BVP, palyginti su 4,5 %
BVP dydžio PDP tikslu. Tikimasi, kad pirminis balansas pagerės 4,5 procentinio
punkto (0,9 procentinio punkto, atmetus kapitalo pervedimus bankams). Remdamasi
paskutine Tarybos rekomendacija, 2012m. rugpjūčio mėn. Ispanijos
vyriausybė pateikė 2013–2014 m. daugiametį biudžeto
planą, kuriame išdėstė keletą vidutinės trukmės
laikotarpio konsolidavimo strategijos požymių. Numatoma, kad 2013 m.
diskrecinių priemonių poveikis biudžeto išlaidoms iš viso sudarys
maždaug 1¼ % BVP, o biudžeto pajamoms – maždaug 1 % BVP. Maždaug
2 % BVP tikėtiną nuokrypį nuo biudžeto, palyginti su PDP
tikslu, iš dalies galima paaiškinti blogesne pradine pozicija. Tačiau
pagrindinis nuokrypio veiksnys yra nepalanki augimo struktūra, daug labiau
sumažėjęs privatus vartojimas ir prasčiau nei tikėtasi
patikslintoje PDP rekomendacijoje veikianti darbo rinka. Komisijos tarnybų
2013 m. pavasario prognozėje numatoma, kad struktūrinis
deficitas 2013 m. toliau mažės 1,1 procentinio punkto, palyginti su
rekomenduojamu 2,5 procentinio punkto dydžiu. Atliekant koregavimą
dėl apskaičiuoto potencialaus augimo pokyčio ir dėl
didesnio nei tikėtasi pajamų sumažėjimo, apskaičiuota
fiskalinių priemonių vertė padidėja 1,4 procentinio punkto,
o pakoreguotų fiskalinių priemonių – iki 2,5 % BVP ir
atitinka patikslintoje PDP rekomendacijoje rekomenduojamą dydį. Savo
2013 m. stabilumo programoje Ispanijos vyriausybė paskelbė
2013 m. 6,3 % BVP dydžio valdžios sektoriaus deficito tikslą,
kurį reikės užtikrinti papildomomis maždaug 3 mlrd. EUR
(0,3 % BVP) konsolidavimo priemonėmis, kurias dar reikės šiais
metais priimti ir įgyvendinti;
(13)     Manoma, kad 2014 m.
nominalus deficitas padidės iki 7,0 % BVP, palyginti su
2,8 % BVP dydžio PDP tikslu. Pirminis deficitas padidėtų
0,4 % BVP. Be bazės efekto, tikėtinas nuokrypis daugiausia
parodo pasibaigusį laikinų priemonių, kurių imtasi
ankstesniais metais, galiojimą ir tai, kad 2014 m. planuotos
konsolidavimo priemonės buvo nepakankamai apibrėžtos 2012 m.
rugpjūčio mėn. daugiamečiame biudžeto plane, kuris bus
įtrauktas į Komisijos tarnybų prognozę. Be to, ekonomikos
augimo struktūrai ir toliau būtų būdingos mažos
mokestinės pajamos, socialinės įmokos ir netiesioginiai
mokesčiai, kurie nedidės visiškai proporcingai nominaliajam BVP.
Palūkanų mokėjimai taip pat toliau augtų dėl
didesnės skolos. Pagal Komisijos tarnybų 2013 m. pavasario
prognozę projektuojama, kad struktūrinio deficito padėtis
pablogės 1,1 procentinio punkto, palyginti su 1,9 % BVP
rekomenduojamu pagerėjimu. Atliekant koregavimą dėl
apskaičiuoto potencialaus augimo pokyčio ir netikėto pajamų
sumažėjimo, atotrūkis dar padidėja 0,2 procentinio punkto;
(14)     fiskalinio valdymo srityje
didelė pažanga padaryta teikiant biudžeto vykdymo ataskaitas centrinei
valdžiai pavaldžių subjektų lygiu. Vis dėlto Biudžeto stabilumo
įstatymo nuostatos dėl išankstinio įspėjimo taisomųjų
priemonių, kurių tikslas – apriboti nukrypimus nuo biudžeto, nebuvo
visiškai veiksmingos ir jos galėtų būti įgyvendinamos
skaidriau. Nors ir padaryta regionų biudžeto ataskaitų teikimo
pažanga, siekiant didesnio fiskalinio skaidrumo reikėtų, kad laiku
būtų teikiamos visapusiškesnės ir nuoseklesnės
konsoliduotos valdžios sektoriaus ataskaitos ir biudžeto planai pagal
ESS 95. Institucine ir finansine prasme visiškai nepriklausomos
fiskalinės tarybos steigimo procesas dar neužbaigtas;
(15)     bendroji valdžios sektoriaus
skola 2012 m. padidėjo iki maždaug 84 % BVP, palyginti su
Komisijos tarnybų atnaujintoje 2012 m. pavasario prognozėje
projektuojamu 80,9 % BVP lygiu. Skolos santykio padidėjimą
lėmė didesnis, nei tikėtasi, deficito rezultatas, mažesnis
nominaliojo BVP augimas, bankų rekapitalizacijos operacijų išlaidos
ir viešųjų administracinių įsiskolinimų
sumokėjimas. Pagal Komisijos tarnybų 2013 m. pavasario
prognozę numatoma, kad skolos ir BVP santykis toliau didės ir
2014 m. viršys 95 %, remiantis scenarijumi, kad politika nesikeis,
taigi Sutartyje numatyta pamatinė vertė visais metais bus viršyta;
(16)     remdamasi nuodugnia Ispanijos
apžvalga pagal makroekonominio disbalanso procedūrą[3],
2013 m. balandžio 10 d. Komisija padarė išvadą, kad
Ispanijoje susidarė perviršinis makroekonominis disbalansas. Šio
disbalanso, susidariusio ekonomikos pakilimo metais, ištaisymas ir ypač
labai didelės privačios ir užsienio skolos padengimas turi
didelių neigiamų pasekmių ekonomikos augimui, finansiniam
stabilumui ir viešiesiems finansams. Siekiant tvariai panaikinti
perviršinį deficitą vidutinės trukmės laikotarpiu, vienu
metu reikia sėkmingai panaikinti makroekonominius disbalansus ir toliau
vykdyti struktūrines reformas, kad būtų skatinamas augimas bei
darbo vietų kūrimas ir mažinamas koregavimą stabdantis
struktūrinis nelankstumas;
(17)     pagal Komisijos tarnybų
2013 m. pavasario prognozę Ispanija nepasieks 2012 m. liepos
10 d. Tarybos rekomendacijoje nustatytų nominalių biudžeto
tikslų. Tačiau Ispanija 2012 ir 2013 m. įgyvendino struktūrines
priemones, kurios, atsižvelgiant į netikėtus neigiamus ekonominius
įvykius, palyginti su laikotarpiu, kai buvo pateiktos Tarybos
rekomendacijos, atitinka patikslintą PDP rekomendaciją. Šie
netikėti neigiami ekonominiai įvykiai turėjo didelių
neigiamų pasekmių valdžios sektoriaus finansams. Visų pirma
dėl didelio pajamų sumažėjimo, susijusio su dabartiniu
ekonomikos perorientavimu, daugiau dėmesio skiriant mažiau nuo
mokestinių pajamų priklausomai augimo struktūrai, ir susijusio
neigiamo poveikio pajamų elastingumui labai pablogėjo biudžeto
padėtis. Be to, ekonomikos nuosmukis labai neigiamai paveikė
užimtumą ir labai išaugo nedarbas. Atsižvelgiant į visus šiuos
veiksnius, laikantis Stabilumo ir augimo pakto taisyklių, įskaitant
poreikį ištaisyti perviršinį makroekonominį disbalansą,
turintį didelių neigiamų pasekmių viešiesiems finansams,
galimybė dvejais metais iki 2016 m. pratęsti Ispanijai
perviršinio deficito padėties ištaisymo terminą yra pagrįsta;
(18)     atsižvelgiant į
didelį netikrumą, susijusį su ekonominiais ir biudžeto
įvykiais, galutiniams ištaisymo laikotarpio metams rekomenduojamas
biudžeto tikslas turėtų būti aiškiai mažesnis už pamatinę
vertę, kad per prašomą terminą būtų užtikrintas
veiksmingas ir tvarus ištaisymas;
(19)     nustatyti tarpiniai nominalaus
deficito tikslai, padėsiantys iki 2016 m. panaikinti perviršinį
deficitą: 6,5 % BVP 2013 m., 5,8 % BVP
2014 m., 4,2 % BVP 2015 m. ir 2,8 % BVP
2016 m. Norint pasiekti šiuos tikslus, reikia 2013–2016 m. kasmet
vidutiniškai 1,3 % BVP pagerinti pirminį balansą
(neįskaitant vienkartinių priemonių) ir, remiantis Komisijos
tarnybų 2013 m. pavasario prognoze, pratęsta iki 2016 m.,
pagerinti struktūrinį biudžeto balansą 1,1 % BVP
2013 m., 0,8 % BVP 2014 m., 0,8 % BVP 2015 m. ir
1,2 % BVP 2016 m. Šiame laipsniško koregavimo plane atsižvelgiama
į dabartines sudėtingas ekonomines sąlygas ir dabartinę
didelę Ispanijos ekonomikos struktūrinę transformaciją ir
šio plano vykdymą reikės užtikrinti plataus užmojo struktūrinėmis
reformomis. Tikimasi, kad šis planas padės panaikinti išorės ir
vidaus makroekonominį disbalansą, sumažins neigiamą
trumpalaikį fiskalinio konsolidavimo poveikį ekonomikos augimui,
kartu stabilizuos ir mažins valdžios sektoriaus skolos didėjimo tendenciją;

(20)     remiantis Komisijos
tarnybų 2013 m. pavasario prognoze, kuri pratęsta iki
2016 m. ir grindžiama prielaida, kad politika nesikeis, šiuo etapu
nereikia jokių papildomų priemonių rekomenduojamam 2013 m.
struktūrinio deficito pagerinimui (ir naujam 6,5 % BVP deficito
tikslui) užtikrinti, tačiau biudžeto planai turės būti griežtai
įgyvendinami visais valdžios sektoriaus lygmenimis. 2014–2016 m.
laikotarpiu siekiant tvariai sumažinti deficitą, kad jis neviršytų
Sutartyje nustatytos pamatinės vertės, reikės imtis didelio
masto fiskalinių priemonių, be tų, kurios jau numatytos
Komisijos tarnybų 2013 m. pavasario prognozėje.
Įgyvendinant tas priemones, kurios sudaro apie 2 % BVP 2014 m.,
1 % BVP 2015 m. ir 1½ % BVP 2016 m., reikėtų
atsižvelgti į poreikį kompensuoti neigiamą šalutinį
poveikį, neigiamą galimą gamybos apimties augimą ir
didėjančias palūkanas bei socialines išmokas;
(21)     2013 m. stabilumo
programoje numatytas koregavimo planas, kuris iš esmės atitinka
perviršinio deficito panaikinimą iki 2016 m. ir kuriuo siekiama
šių nominalaus deficito tikslų: 6,3 % BVP 2013 m.,
5,5 % 2014 m., 4,1 % 2015 m. ir 2,7 % 2016 m.
2013 m. tikslas grindžiamas programoje numatytomis maždaug
3 mlrd. EUR vertės papildomomis konsolidavimo priemonėmis,
kurios dar turi būti išsamiai apibūdintos;
(22)     biudžeto konsolidavimo
priemonėmis turėtų būti užtikrinta, kad valdžios sektoriaus
balansas nuolat gerėtų, siekiant gerinti viešųjų
finansų kokybę ir stiprinti ekonomikos augimo potencialą;
(23)     Ispanijoje grėsmė
tvarumui vidutinės trukmės laikotarpiu yra didelė, o ilgesniu
laikotarpiu – vidutinė. Šią grėsmę būtų galima
apriboti grįžtant prie didesnio struktūrinio pirminio balanso,
t. y. prie -0,5 % BVP – vidutinio 1998–2012 m. laikotarpio
lygio. Tikimasi, kad 2013 m. ankstyvo išėjimo į pensiją
sistemos reforma padės užtikrinti ilgalaikį socialinės apsaugos
sistemos tvarumą. Tačiau akivaizdu, kad reikia imtis papildomų
priemonių, siekiant apriboti su amžiumi susijusių išlaidų
augimą, pvz., tinkamai reguliuojant 2011 m. pensijų sistemos
reformoje numatytą tvarumo veiksnį, kartu numatant galimybę, kad
pensinis amžius ilgės proporcingai ilgėjančiai tikėtinai
gyvenimo trukmei;
(24)     atsižvelgiant į
decentralizuotą Ispanijos viešųjų finansų pobūdį,
šalies fiskalinio koregavimo planas turėtų būti grindžiamas
patikima vidutinės trukmės laikotarpio konsolidavimo strategija, kuri
apimtų i) išsamų daugiametį biudžeto planą, kuriame
būtų išsamiai aprašytos 2014–2016 m. priemonės,
ii) tolesnį institucinės sistemos veiksmingumo didinimą
(toliau didinant Biudžeto stabilumo įstatymo įgyvendinimo
skaidrumą ir įsteigiant nepriklausomą fiskalinę
tarybą), iii) konkrečius veiksmus, siekiant sustabdyti
didėjantį socialinės apsaugos sistemos struktūrinį
deficitą, ir iv) nuostatą, kad daugiau dėmesio
būtų skiriama augimą skatinančioms konsolidavimo priemonėms
(taip pat ir sistemingai atliekant išlaidų peržiūras ir
mokesčių sistemos peržiūras);
(25)     kartu su reguliariai atliekama
ESM finansinės paramos, skirtos finansų įstaigoms Ispanijoje
rekapitalizuoti[4], peržiūra ir kaip
susitarta 2012 m. liepos 23 d. pasirašytame susitarimo memorandume,
kiekvieną ketvirtį bus stebima Ispanijos PDP įsipareigojimų
vykdymo pažanga;
(26)     Ispanija atitinka
sąlygas, kuriomis valdžios sektoriaus perviršinio deficito panaikinimo
terminas gali būti pratęstas, kaip nustatyta Reglamento (EB)
Nr. 1467/97 dėl perviršinio deficito procedūros
įgyvendinimo paspartinimo ir paaiškinimo 3 straipsnio 5 dalyje,
PRIĖMĖ
ŠIĄ REKOMENDACIJĄ:
(1)
Ispanija iki 2016 m. turėtų
ištaisyti esamą perviršinio deficito padėtį.
(2)
Ispanija turėtų pasiekti šiuos nominalaus
deficito tikslus: 6,5 % BVP 2013 m., 5,8 % BVP 2014 m.,
4,2 % BVP 2015 m. ir 2,8 % BVP 2016 m., kurie, remiantis
Komisijos tarnybų 2013 m. pavasario prognoze, pratęsta iki
2016 m., atitiktų 2013–2016 m. atitinkamai 1,1 %,
0,8 %, 0,8 % ir 1,2 % BVP dydžio struktūrinio balanso
pagerėjimą.
(3)
Ispanija turėtų įgyvendinti
2013 m. biudžeto planuose patvirtintas priemones visais valdžios
sektoriaus lygmenimis, o nukrypimo nuo biudžeto planų atveju būti
pasirengusi imtis taisomųjų priemonių. Valdžios institucijos
turėtų sugriežtinti vidutinės trukmės laikotarpio
strategiją tinkamai apibrėžtomis 2014–2016 m.
struktūrinėmis priemonėmis, kurios reikalingos perviršiniam
deficitui panaikinti iki 2016 m.
(4)
Taryba nustato 2013 m. spalio 1 d.
terminą, iki kurio Ispanijos vyriausybė turi imtis veiksmingų
priemonių ir pagal Tarybos reglamento (EB) Nr. 1467/97
3 straipsnio 4a dalį pateikti išsamią ataskaitą apie
tiems tikslams pasiekti numatytą konsolidavimo strategiją.
Be to, Ispanijos valdžios institucijos
turėtų i) didinti institucinės sistemos veiksmingumą,
toliau didindamos Biudžeto stabilumo įstatymo įgyvendinimo
skaidrumą ir įsteigdamos nepriklausomą fiskalinę
tarybą, kuri teiktų analizes, konsultuotų ir stebėtų,
kaip fiskalinė politika atitinka nacionalines ir ES fiskalines taisykles,
ii) imtis konkrečių veiksmų, siekiant sustabdyti
didėjantį socialinės apsaugos sistemos struktūrinį
deficitą, ir iii) skirti daugiau dėmesio augimą
skatinančioms konsolidavimo priemonėms, taip pat sistemingai
atlikdamos išlaidų ir mokesčių sistemos peržiūras. Be to, siekiant sėkmingai įgyvendinti
fiskalinio konsolidavimo strategiją, bus svarbu fiskalinį
konsolidavimą užtikrinti visapusiškomis struktūrinėmis
reformomis, remiantis Ispanijai skirtomis Tarybos rekomendacijomis, susijusiomis
su Europos semestru ir makroekonominio disbalanso procedūra.
Ši
rekomendacija skirta Ispanijos Karalystei.
Priimta Briuselyje
                                                                       Tarybos
vardu
                                                                       Pirmininkas
[1]               OL L 209, 1997 8 2, p. 6.
[2]               Visi dokumentai, susiję su Ispanijos perviršinio
deficito procedūra, pateikiami adresu
http://ec.europa.eu/economy_finance/economic_governance/sgp/deficit/countries/spain_en.htm.

[3]               http://ec.europa.eu/economy_finance/publications/publication_summary16053_en.htm.
[4]               http://ec.europa.eu/economy_finance/assistance_eu_ms/spain/index_en.htm.


               LT

                        EUROPOS KOMISIJA

               Briuselis, 20.7.2010

               KOM(2010) 913 galutinis

               KOMISIJOS REKOMENDACIJA TARYBAI

               įgalioti Komisiją Europos Sąjungos vardu pradėti derybas dėl Žvejybos partnerystės susitarimo su Žaliuoju Kyšuliu protokolo atnaujinimo

               KOMISIJOS REKOMENDACIJA TARYBAI

               įgalioti Komisiją Europos Sąjungos vardu pradėti derybas dėl Žvejybos partnerystės susitarimo su Žaliuoju Kyšuliu protokolo atnaujinimo

               A.AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS

               Europos Sąjunga ir Žaliojo Kyšulio Respublika sudarė Žvejybos partnerystės susitarimo
                  1
               , kurį šalys parafavo 2005 m. gruodžio 16 d. ir kuris įsigaliojo 2007 m. kovo 30 d., protokolą. Protokolas, kuriuo ES laivams suteikiamos žvejybos galimybės ir nustatomas finansinis įnašas, nustos galioti 2011 m. rugpjūčio 31 d.

               Komisija siūlo pradėti derybas dėl naujo protokolo, kuriame būtų numatytos dabartinės valstybių narių laivyno galimybės ir poreikiai ir kuris atitiktų 2004 m. liepos mėn. Tarybos gaires dėl partnerystės žuvininkystės sektoriuje susitarimų.

               Tarybos prašoma patvirtinti prie šios rekomendacijos pridedamas derybų gaires.

               B.REKOMENDACIJA

               Atsižvelgdama į tai, kas išdėstyta, Komisija rekomenduoja:

               –Tarybai įgalioti Komisiją pradėti ir vesti derybas dėl Žvejybos partnerystės susitarimo su Žaliojo Kyšulio Respublika protokolo atnaujinimo,

               –paskirti Komisiją Sąjungos derybininke šiuo klausimu,

               –Komisijai vesti derybas konsultuojantis su specialiuoju komitetu, vadovaujantis Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo nuostatomis,

               –Tarybai patvirtinti prie šios rekomendacijos pridedamas derybų gaires.

               PRIEDAS

               Derybų gairės

               –Derybų tikslas – atnaujinti Europos Sąjungos ir Žaliojo Kyšulio Respublikos žvejybos partnerystės susitarimo protokolą pagal 2004 m. liepos 15 d. Tarybos išvadas dėl partnerystės žuvininkystės sektoriuje susitarimų, kurios grindžiamos 2002 m. gruodžio 23 d. Komisijos komunikatu, ir atsižvelgiant į žmogaus teisių padėtį šalyje.

               –Į šį protokolą įtraukiama nuostata dėl žmogaus teisių ir demokratijos principų pažeidimo padarinių.

               –Šiuo nauju protokolu siekiama užtikrinti tausios ir atsakingos žuvininkystės skatinimą, todėl Komisijos derybiniai tikslai bus grindžiami siekiu:

               užtikrinti Europos laivyno laivams galimybę įplaukti į Žaliojo Kyšulio Respublikos išskirtinę ekonominę zoną (IEZ) ir gauti reikalingus leidimus, kad minėtoje IEZ Europos laivyno laivai galėtų žvejoti tunus,

               atsižvelgti į geriausias turimas mokslines rekomendacijas,

               užtikrinti, kad žuvininkystės ištekliai būtų naudojami remiantis dabartiniam protokolui taikomais kriterijais ir pastebėtais pastarųjų metų pokyčiais,

               stiprinti dialogą dėl sektoriaus politikos ir taip, paisant šalies vystymosi tikslų, skatinti atsakingos žuvininkystės politikos įgyvendinimą, visų pirma kiek tai susiję su žvejybos veiklos stebėsena, kontrole ir priežiūra, žuvininkystės išteklių valdymu ir žuvininkystės produktų higienos standartų gerinimu.

                     (1)
                  2006 m. gruodžio 19 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 2027/2006, OL L 414, 2006 12 30.


Svarbus teisinis pranešimas

|

52007SC0142

Rekomendacija - Tarybos rekomendacija lenkijai siekiant ištaisyti perviršinio valstybės biudžeto deficito padėtį Sutarties 104 straipsnio 7 dalies taikymas  /* SEK/2007/0142 galutinis */

	[pic] | EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA |Briuselis, 7.2.2007SEK(2007) 142 galutinisRekomendacijaTARYBOS REKOMENDACIJA LENKIJAIsiekiant ištaisyti perviršinio valstybės biudžeto deficito padėtįSutarties 104 straipsnio 7 dalies taikymas(pateikta Komisijos)AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS1. Pagrindiniai faktai. 104 straipsnis ir perviršinio deficito procedūraSutarties 140 straipsnyje nustatytas reikalavimas išlaikyti patikimus valstybės finansus ir vengti perviršinio deficito, kaip priemonė gerinti sąlygas kainų stabilumui ir tvirtam tvariam augimui, skatinančiam kurti darbo vietas. Vykdant Stabilumo ir augimo paktą, būtent Tarybos reglamente (EB) Nr. 1467/97 dėl perviršinio deficito procedūros įgyvendinimo paspartinimo ir paaiškinimo[1] nustatytą korekcinę funkciją, įgyvendinamas Sutarties 104 straipsnis. 2005 m. Paktas iš dalies pakeistas siekiant įtvirtinti fiskalinę drausmę, sustiprinti jo efektyvumą ir ekonominius pagrindus bei užtikrinti valstybės finansų ilgalaikį tvarumą.2. Lenkijos perviršinio deficito procedūraAtsižvelgdama į Komisijos tarnybų 2004 m. pavasario ekonominę prognozę[2], pagal kurią 2003 m. deficitas siekė 4,1 % BVP[3], 2004 m. gegužės 12 d. Komisija pradėjo Lenkijai taikyti perviršinio biudžeto procedūrą pagal Sutarties 104 straipsnio 3 dalį. 2004 m. gegužės mėn. Lenkija pateikė pirmąją konvergencijos programą, o 2004 m. liepos 5 d. Taryba pareiškė nuomonę apie ją[4]. Remdamasi Komisijos rekomendacija pagal 104 straipsnio 6 dalį, kartu Taryba nusprendė, kad Lenkijoje susidaręs perviršinis deficitas[5], todėl pagal 104 straipsnio 7 dalį Lenkijos valdžios institucijoms pateikė rekomendaciją, kaip jį ištaisyti[6]. Rekomendacijoje Taryba paragino Lenkijos valdžios institucijas „kuo skubiau ištaisyti esamą perviršinio deficito padėtį“ ir „vidutinės trukmės laikotarpiu imtis veiksmų, siekiant patikimu ir subalansuotu būdu sumažinti deficitą, kad 2007 m. jis būtų mažesnis negu 3 % BVP, laikantis 2004 m. liepos 5 d. Tarybos nuomonėje dėl konvergencijos programos, pateiktos 2004 m. gegužės mėn., nurodyto biudžeto deficito mažinimo plano“, turint omenyje šiuos metinius tikslus: „2004 m. – 5,7 % BVP, 2005 m. – 4,2 % BVP, 2006 m. – 3,3 % BVP, o 2007 m. – 1,5 % BVP“. Taryba nustatė galutinį terminą – 2004 m. lapkričio 5 d. – iki kurio būtina imtis efektyvių veiksmų „įgyvendinant priemones, numatytas 2005 m. deficitui sumažinti iki nustatyto dydžio“. Lenkijai taip pat rekomenduota „skirti galimas papildomas lėšas valdžios sektoriaus deficitui sumažinti“. Be to, Taryba paragino Lenkijos valdžios institucijas „užtikrinti skolos santykio didėjimo sustabdymą“.3. Valdžios sektoriaus duomenys, pateikti remiantis perviršinio deficito procedūra ir pensijų sistemos reformomis2004 m. kovo 2 d. Eurostato sprendime dėl pensijų sistemų sektorių klasifikavimo nustatyta, kad nustatyto dydžio pensijų įmokų kaupimo sistemų negalima laikyti socialinės apsaugos sistemomis, todėl jų negalima laikyti valdžios sektoriaus dalimi[7].Šiuo metu Lenkija naudojasi pereinamuoju pensijų reformos laikotarpiu, kuris baigsis pateikus pirmąjį 2007 m. fiskalinį pranešimą (faktiniai 2006 m. ir ankstesnių metų deficito ir skolos duomenys) 2007 m. balandžio 1 d. [8]. Taigi nustatyto dydžio socialinės įmokos į pensijų kaupimo fondus ir jų surinktos kitos pajamos (bei patirtos išlaidos) užregistruotos kaip valstybės pajamos (ir išlaidos) – dėl to šiek tiek sumažėjo deficito ir skolos dydis. Baigiantis pereinamajam laikotarpiui galios tik apibrėžtys, apimančios pensijų reformos biudžetines išlaidas.4. Naujausi pokyčiai ir 2007 m. perspektyvosRemdamasi 2007 m. biudžeto projekto įvertinimu, Komisijos tarnybų 2006 m. rudens prognoze ir Komisijos rekomendacija, 2006 m. lapkričio 28 d. Taryba priėmė sprendimą, kuriame pagal 104 straipsnio 8 dalį nustatoma, kad atsižvelgdama į Tarybos rekomendaciją pagal 104 straipsnio 7 dalį Lenkija nesiėmė veiksmingų priemonių[9]. Vadovaujantis Sutartimi ir Stabilumo ir augimo paktu, po to gali būti pateikiama tik kita Tarybos rekomendacija pagal 104 straipsnio 7 dalį, atsižvelgiant į tai, kad Lenkija nėra įvedusi bendros valiutos, todėl jai netaikomi kiti procedūros etapai (104 straipsnio 9 ir 11 dalys).2006 m. lapkričio 30 d. pateiktoje naujausioje atnaujintoje konvergencijos programoje Lenkija, palyginti su 2007 m. biudžeto projektu, sumažino numatomą galutinį 2006 m. deficitą ir 2007–2009 m. deficito tikslus. Naujasis 2007 m. deficito tikslas yra 1,4 % BVP (3,4 %, jei įskaitomos pensijų reformos išlaidos). 2007 m. deficito tikslo sumažinimas ne pagrindžiamas papildomomis priemonėmis, bet susijęs su geresniais nei prognozuota 2006 m. rezultatais (deficitas sumažėjo nuo 2,1 % BVP deficito, kaip prognozuota 2007 m. biudžete, iki konvergencijos programoje numatyto 1,9 % galutinio dydžio) ir geresnėmis 2007 m. augimo perspektyvomis. Struktūrinis deficitas (t. y. pagal ciklą pakoreguotas neskaitant vienkartinių ir kitų laikinųjų priemonių) pagerės ½ % BVP 2007 m., palyginti su ¼ % 2006 m.Atsižvelgiant į naujausius ekonomikos ir biudžeto pokyčius, 2006 m. rezultatas turėtų būti apie 1,9 % BVP, t. y. artimesnis programoje pateikiamai vertei, o ne Komisijos tarnybų 2006 m. rudens prognozėje pateikiamai 2,2 % BVP vertei, numatant galimai palankų bazės efektą 2007 m. Tačiau 2007 m. deficito tikslui, pagrįstam daugiausia i) prielaida, kad vietos valdžios institucijų išlaidų planai nebus iki galo įvykdyti, ir ii) tam tikromis su pajamomis susijusiomis priemonėmis, kelia pavojų i) galimas spartesnis bendro finansavimo didėjimas dėl didėjančio ES lėšų įsisavinimo ir ii) didelė priklausomybė nuo teigiamų makroekonominių pokyčių. Remiantis Komisijos tarnybų 2006 m. rudens prognoze, 2007 m. biudžeto poveikis reikštų tik ¼ % BVP struktūrinį pagerėjimą. Atsižvelgiant į naujausią informaciją, 2007 m. nominalaus biudžeto deficito prognozė būtų apie 1,7 % BVP.Naujausioje atnaujintoje konvergencijos programoje perviršinį deficitą numatoma ištaisyti per 2007 m., remiantis galimybe dalį pensijų reformos išlaidų traktuoti pagal Tarybos reglamento (EB) Nr. 1467/97 2 straipsnio 7 dalį ir elgesio kodekse numatytas įgyvendinimo nuostatas[10]. Visų pirma reglamento 2 straipsnio 7 dalyje nurodoma, kad „tuo atveju, kai valstybėse narėse deficitas viršija pamatinę vertę, tačiau išlieka artimas jai, ir šis perviršis atspindi pensijų sistemos reformų, kuriomis įvedama daugiapakopė pensijų kaupimo sistema, apimanti ir privalomojo pensijų kaupimo iš socialinio draudimo įmokų pakopą, įgyvendinimą, Komisija ir Taryba, vertindamos PDP duomenų apie deficitą pokyčius, taip pat atsižvelgia į reformos sąnaudas [išlaidas], kurias patiria valstybinio socialinio draudimo pensijų pakopa. Šiuo tikslu atsižvelgiama į grynąsias reformos sąnaudas [išlaidas] linijiniu mažėjančiu pagrindu penkerių metų pereinamuoju laikotarpiu. Į šias grynąsias sąnaudas [išlaidas] atsižvelgiama ir Tarybai pagal Sutarties 104 straipsnio 12 dalį sprendžiant (...) [t. y. sprendžiant dėl ankstesnių sprendimų pagal perviršinio deficito procedūrą panaikinimo], jei deficitas smarkiai ir nuolat mažėdamas pasiekė lygį, artimą pamatinei vertei“ [kuri yra 3 % BVP]. Atsižvelgiant į elgesio kodekse pateiktas įgyvendinimo nuostatas, reikalavimus atitinkanti pensijų reformos išlaidų dalis yra 60 %. Kadangi šios išlaidos 2007 m. pagal apytikrius apskaičiavimus būtų 2 % BVP, svarstytina jų dalis atitiktų maždaug 1,2 % BVP.Tam, kad Lenkija pasinaudotų šia nuostata, turėtų būti įrodyta, kad deficitas i) smarkiai ir nuolat mažėjo bei ii) pasiekė lygį, artimą pamatinei vertei. Iš lentelės toliau matyti, kad deficitas (nesvarbu, ar pensijų reformos išlaidos įskaitomos, ar ne) per 2004–2006 m. smarkiai ir nuolat mažėjo, tačiau (įskaitant pensijų reformos išlaidas) 2006 m. dar nebuvo artimas pamatinei vertei. Taigi nuo galutinio 2007 m. deficito priklausys, ar ši Pakto nuostata gali būti pritaikyta Lenkijai – jei taisomųjų priemonių tam, kad deficitas aiškiai pasiektų artimą pamatinei vertei lygį, nebus, ši nuostata negalės būti pritaikyta.Valdžios sektoriaus balanso tikslai ir rezultatai bei pensijų reformos išlaidos (BVP, %)Naujausioje atnaujintoje konvergencijos programoje 2008 ir 2009 m. planuojama toliau mažinti deficitą, t. y. atitinkamai iki 3,1 % ir 2,9 % BVP (įskaitant pensijų reformos išlaidas). Struktūriniu požiūriu planuojamas pagerėjimas yra apie ½ % BVP kasmet.Programos vertinime, kuris yra Tarybos nuomonės dėl programos rekomendacijos pagrindas, Komisija pabrėžia pavojus siekiant šių biudžeto tikslų, atsirandančius dėl galimybės, kad augimas bus mažesnis nei prognozuojama, ir nepakankamos informacijos apie priemones, kuriomis pagrįstas koregavimas.Pagrindinių makroekonominių ir biudžeto prognozių palyginimas 12005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 |Realusis BVP (pokytis, %) | 2006 m. lapkričio mėn. KP | 3,5 | 5,4 | 5,1 | 5,1 | 5,6 |2006 m. lapkričio mėn. KOM | 3,5 | 5,2 | 4,7 | 4,8 | nėra duomenų |Gamybos apimties atotrūkis (potencialusis BVP, %) | 2006 m. lapkričio mėn. KP2 | −0,4 | 0,5 | 0,5 | 0,3 | 0,4 |2006 m. lapkričio mėn. KOM6 | −0,3 | 0,4 | 0,3 | 0,1 | nėra duomenų |Valdžios sektoriaus balansas (BVP, %) | 2006 m. lapkričio mėn. KP | −2,5 | −1,9 | −1,4 | −1,0 | −0,6 |2006 m. lapkričio mėn. KOM | −2,5 | −2,2 | −2,0 | −1,8 | nėra duomenų |Pirminis balansas (BVP, %) | 2006 m. lapkričio mėn. KP | 0,1 | 0,5 | 1,0 | 1,4 | 1,7 |2006 m. lapkričio mėn. KOM | 0,1 | 0,2 | 0,4 | 0,6 | nėra duomenų |Pagal ciklą pakoreguotas balansas (BVP, %) | 2006 m. lapkričio mėn. KP2 | −2,4 | −2,1 | −1,6 | −1,1 | −0,7 |2006 m. lapkričio mėn. KOM | −2,3 | −2,3 | −2,1 | −1,8 | nėra duomenų |Struktūrinis balansas3 (BVP, %) | 2006 m. lapkričio mėn. KP4 | −2,4 | −2,1 | −1,6 | −1,1 | −0,7 |2006 m. lapkričio mėn. KOM5 | −2,3 | −2,3 | −2,1 | −1,8 | nėra duomenų |Pastabos: 1 Į biudžeto prognozes neįtrauktas 2004 m. kovo 2 d. Eurostato sprendimo dėl pensijų kaupimo sistemų klasifikavimo, kuris turi būti įgyvendintas nuo 2007 m. pavasario pranešimo teikimo, poveikis. Įskaitant šį poveikį, valdžios sektoriaus balansas pagal atnaujintą programą būtų -4,3 % BVP 2005 m., -3,9 % 2006 m., -3,4 % 2007 m., -3,1 % 2008 m. ir -2,9 % 2009 m. 2 Komisijos tarnybų apskaičiavimai, remiantis programoje pateikiama informacija. 3 Pagal ciklą pakoreguotas balansas (kaip ir pirmesnėse eilutėse), neįskaitant vienkartinių ir kitų laikinųjų priemonių. 4 Programoje neatsižvelgta į vienkartines ir kitas laikinąsias priemones. 5 Komisijos tarnybų 2006 m. rudens prognozėje neatsižvelgta į vienkartines ir kitas laikinąsias priemones. 6Remiantis numatytu potencialiuoju augimu 4,1 %, 4,4 %, 4,8 % ir 5,0 % atitinkamai 2005–2008 m. laikotarpiu. Šaltinis: Konvergencijos programa (KP); Komisijos tarnybų 2006 m. rudens ekonominė prognozė (KOM); Komisijos tarnybų apskaičiavimai. |5. IšvadosGalima padaryti šias išvadas:-  Naujausias, 2006 m. lapkričio mėn. atnaujintoje konvergencijos programoje nustatytas 2007 m. siektinas deficitas (1,4 % BVP, neįskaičiuojant pensijų reformos išlaidų) yra šiek tiek mažesnis už deficito tikslą, kurį 2004 m. liepos mėn. patvirtino Taryba (1,5 % BVP), esant daug geresniems nei tikėtasi 2004–2006 m. biudžeto rezultatams. Jis atspindi augimo prielaidą, kuri iš esmės yra tokia pati kaip ir numatyta 2004 m. liepos mėn. Nėra reikalo galutinį perviršinio deficito ištaisymo terminą atidėti vėliau nei 2007 m.-  2004 m. kovo 2 d. Eurostato sprendimo dėl pensijų sistemų klasifikavimo įgyvendinimui skirtas pereinamasis laikotarpis baigsis 2007 m. pavasarį, ir nustatyto dydžio pensijų įmokų kaupimo sistemas reikės atskirti nuo valdžios sektoriaus. Dėl to Lenkijos deficito dydžius nuo 1999 m. reikės padidinti pensijų reformos išlaidų suma. 2007 m. siektinas 1,4 % BVP deficitas (neįskaičiuojant pensijų reformos išlaidų) taps maždaug 3,4 % BVP (įskaičiuojant pensijų reformos išlaidas).-  Remiantis Komisijos tarnybų 2006 m. rudens prognoze, valdžios sektoriaus deficitas sieks 4 % BVP (įskaičiuojant pensijų reformos išlaidas). Tačiau atsižvelgiant į naujesnę informaciją, kuri gauta vėliau nei sudarytos prognozės, būtent apie ekonomikos tvirtumą 2006 m. ir geresnį nei anksčiau prognozuota 2006 m. galutinį deficitą (dabar apskaičiuota 1,9 % BVP), 2007 m. deficito prognozė būtų mažesnė, t. y. apie 3,7 % BVP (įskaitant pensijų reformos išlaidas). Skirtumas, palyginti su naujausiu deficito tikslu, susidarė dėl didesnio nei prognozuota BVP augimo ir veikusių automatinių stabilizatorių, būtent didesnių mokestinių pajamų (daugiausia pridėtinės vertės mokesčio) ir dividendų, taip pat mažesnių socialinių išlaidų (dėl mažesnio nedarbo). Remiantis šiuo metu turima informacija, 0,5 % BVP dydžio struktūriniu koregavimu 2007 m. turėtų būti užtikrinta, kad naujausias oficialus 3,4 % BVP tikslas būtų pasiektas.-  2006 m lapkričio mėn. atnaujintoje konvergencijos programoje patvirtinama, kad Lenkijos valdžios institucijos numato perviršinį deficitą ištaisyti per 2007 m. 2007 m. siektiną deficitą, įskaitant pensijų reformos išlaidas, nustačius ties 3,4 % BVP, t. y. daugiau už pamatinę vertę, programoje daroma prielaida, kad Lenkija galės pasinaudoti Stabilumo ir augimo pakto nuostata, kurioje numatomas galimas sprendimas panaikinti sprendimą dėl susidariusio perviršinio deficito, pagal kurį pensijų reformos išlaidos (2007 m. – 60 %, arba 1,2 % BVP) būtų traktuojamos mažinimo pagrindu. Turint omenyje tai, kad per 2004–2006 m. deficitas nuolat ir smarkiai mažėjo, tai, ar Lenkija galės pasinaudoti šia nuostata, nulems 2007 m. galutinis deficitas ir jo artumas 3 % BVP pamatinei vertei.2006 m. lapkričio mėn. atnaujintoje konvergencijos programoje numatoma toliau mažinti deficitą ir 2009 m. pasiekti 2,9 % BVP vertę (įskaitant pensijų reformos išlaidas). Biudžeto rezultatai gali būti prastesni už programoje numatytus siektinus rezultatus, nes 2008–2009 m. augimo perspektyvos yra palankios, o koregavimo priemonės nepakankamai apibūdintos. Siekiant pašalinti šiuos pavojus, būtina užtikrinti, kad perviršinis deficitas būtų ilgam ištaisytas.RekomendacijaTARYBOS REKOMENDACIJA LENKIJAIsiekiant ištaisyti perviršinio valstybės biudžeto deficito padėtįSutarties 104 straipsnio 7 dalies taikymasEUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 104 straipsnio 7 dalį,atsižvelgdama į Komisijos rekomendaciją,kadangi:1.  Pagal Sutarties 104 straipsnį valstybės narės turi vengti perviršinio valstybės biudžeto deficito.2.  Stabilumo ir augimo pakto pagrindinis tikslas yra patikimi valstybės finansai – priemonė sudaryti geresnes sąlygas kainų stabilumui ir sparčiam tvariam augimui, skatinančiam kurti naujas darbo vietas.3.  2004 m. liepos 5 d. Taryba pagal 104 straipsnio 6 dalį nusprendė, kad Lenkijoje yra susidaręs perviršinis biudžeto deficitas[11].4.  Nusprendusi, kad Lenkijoje yra susidaręs perviršinis biudžeto deficitas, 2004 m. liepos 5 d. Taryba pagal Sutarties 104 straipsnio 7 dalį ir 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1467/97 dėl perviršinio deficito procedūros įgyvendinimo paspartinimo ir paaiškinimo[12] 3 straipsnį rekomendavo, kad Lenkijos valdžios institucijos vidutinės trukmės laikotarpiu imtųsi veiksmų, siekdamos patikimu ir subalansuotu būdu sumažinti deficitą, kad 2007 m. jis būtų mažesnis negu 3 % BVP, laikantis tos pačios dienos Tarybos nuomonėje dėl konvergencijos programos, pateiktos 2004 m. gegužės mėn. [13], nurodyto biudžeto deficito mažinimo plano.5.  Tarybos rekomendacijoje pagal 104 straipsnio 7 dalį nagrinėjamos vertės, į kurias neįskaitytas 2004 m. kovo 2 d. Eurostato sprendimo dėl nustatyto dydžio pensijų įmokų kaupimo sistemų atskyrimo nuo valdžios sektoriaus poveikis, dėl kurio padidėja deficitas. Tačiau rekomendacijoje pagal 104 straipsnio 7 dalį ir Tarybos nuomonėse dėl 2004 m. gegužės mėn. konvergencijos programos ir vėlesnių atnaujintų programų (2004 m. lapkričio mėn. ir 2006 m. sausio mėn.) aiškiai atsižvelgiama į pavojus perviršinio deficito ištaisymui, kuriuos sukeltų šio Eurostato sprendimo įgyvendinimas (2004 m. rugsėjo mėn. Eurostato sprendimu jis turi būti įgyvendintas 2007 m. balandžio 1 d., t. y. galutinis pirmojo 2006 ir ankstesnių metų faktinių skolos ir deficito duomenų pranešimo terminas). Priėmus Tarybos rekomendaciją pagal 104 straipsnio 7 dalį, įgyvendinus Eurostato sprendimą deficitas apytikriais apskaičiavimais padidėtų maždaug 1,5 % BVP (t. y. 1999 m. Lenkijos pensijų reformos metinių išlaidų dydžiu).6.  2006 m. lapkričio 28 d. Taryba priėmė sprendimą pagal 104 straipsnio 8 dalį, kuriame teigiama, kad Lenkijos veiksmai, kurių imtasi atsižvelgiant į 2004 m. liepos 5 d. Tarybos rekomendaciją pagal Sutarties 104 straipsnio 7 dalį, yra netinkami perviršiniam deficitui ištaisyti per 2007 m.[14]. Sprendimas pagrįstas i) 2007 m. siektino deficito padidinimu, palyginti su rekomendacija, 2007 m. biudžete (nepaisant daug geresnių nei prognozuota 2004–2006 m. biudžeto rezultatų); ii) didesnio nei siekiama 2007 m. deficito pavojumi, kaip nurodyta Komisijos tarnybų 2006 m. rudens prognozėje; ir iii) pirmiau minėto Eurostato sprendimo įgyvendinimu 2007 m. pavasarį (numatoma, kad dėl to 2007 m. deficitas padidės maždaug 2 % BVP).7.  Šiuo metu Lenkija yra valstybė narė, kuriai taikoma leidžianti nukrypti nuostata, kaip apibrėžta Sutarties 122 straipsnio 1 dalyje – tai reiškia, kad ji turi vengti perviršinio deficito, tačiau jai netaikomos Sutarties 104 straipsnio 9 ir 11 dalys, o tolesnės rekomendacijos Lenkijai gali būti teikiamos tik remiantis 104 straipsnio 7 dalimi.8.  Pagal Reglamento (EB) Nr. 1467/97 3 straipsnio 4 dalį rekomendacijoje, pateiktoje pagal 104 straipsnio 7 dalį, nurodomas ne ilgesnis kaip šešių mėnesių laikotarpis, per kurį susijusi valstybė narė turi imtis veiksmingų priemonių, ir, jeigu nėra ypatingų aplinkybių, perviršinis biudžeto deficitas turėtų būti ištaisytas per metus nuo jo nustatymo. 3 straipsnio 4 dalyje taip pat nurodoma, kad valstybei narei skirtoje rekomendacijoje dėl perviršinio deficito ištaisymo Taryba turėtų reikalauti pasiekti minimalų – bent 0,5 % BVP – metinį struktūrinio balanso pagerėjimą.9.  Pagal 104 straipsnio 7 dalį Tarybos pateiktoje rekomendacijoje Lenkijai atsižvelgta į ypatingas aplinkybes, būtent deficito dydį ir vykstančias struktūrines ekonomikos permainas, todėl leista deficitą ištaisyti vidutinės trukmės laikotarpiu, t. y. per 2007 m. Turint omenyje tai, kad galutinis deficitas 2004–2006 m. buvo gerokai mažesnis už tikslus, kuriais pagrįsta Tarybos rekomendacija pagal 104 straipsnio 7 dalį, o 2007 m. ekonomikos augimo prognozė iš esmės pasitvirtina, nėra reikalo atidėti galutinį perviršinio deficito ištaisymo terminą.10.  2006 m. lapkričio mėn. atnaujintoje konvergencijos programoje, apimančioje 2006–2009 m., taip pat numatoma perviršinį deficitą ištaisyti per 2007 m., kaip ir ankstesnėse programose. Remiantis geresniu nei prognozuota 2006 m. rezultatu (programoje nustatyta 1,9 % BVP), 2007 m. siektinas deficitas yra 1,4 % BVP. Planuojama, kad vėliau deficitas sumažės iki 1,0 % BVP 2008 m. ir 0,6 % 2009 m. Nustatant šiuos tikslus į pirmiau minėto Eurostato sprendimo poveikį deficitui neatsižvelgta. Atsižvelgus į jo poveikį, deficitas būtų: 3,9 % 2006 m., 3,4 % 2007 m., 3,1 % 2008 m. ir 2,9 % 2009 m. Planuojama, kad struktūrinis deficitas (t. y. pagal ciklą pakoreguotas neskaitant vienkartinių ir kitų laikinųjų priemonių) 2007–2009 m. kasmet pagerės maždaug ½ % BVP.11.  2007 m. deficitas (3,4 % BVP) viršytų 3 % BVP pamatinę vertę. Programoje daroma prielaida, kad, siekiant panaikinti sprendimą dėl susidariusio perviršinio deficito pagal 104 straipsnio 12 dalį, Komisija ir Taryba galėtų, kaip numatyta Tarybos reglamento (EB) Nr. 1467/97 2 straipsnio 7 dalyje, 1999 m. pensijų reformos biudžetines išlaidas, sudarančias 60 % 2007 m., arba apie 1,2 % BVP, traktuoti pagal linijinę mažėjančią skalę. Tam, kad Lenkija pasinaudotų šia nuostata, deficitas turėtų smarkiai ir nuolat mažėti bei pasiekti lygį, artimą pamatinei vertei. Kadangi deficitas 2004–2006 m. smarkiai ir nuolat mažėjo, vien nuo 2007 m. galutinio deficito priklausys, ar ši nuostata gali būti pritaikyta Lenkijai.12.  Iš Komisijos tarnybų 2006 m. rudens prognozės matyti, kad 2007 m. deficito tikslui kyla pavojų. Atsižvelgiant į naujesnę informaciją, gautą jau sudarius rudens prognozę, ypač apie geresnį nei prognozuota 2006 m. rezultatą (dabar nustatyta 1,9 % BVP), tikėtina, kad 2007 m. deficitas bus apie 3,7 % BVP (įskaitant pensijų reformos išlaidas), t. y. šiek tiek geresnis nei numatoma rudens prognozėje (apie 4 % BVP), bet prastesnis nei naujausias oficialus tikslas (3,4 % BVP).13.  [2007 m vasario 27 d.] nuomonėje dėl 2006 m. lapkričio mėn. atnaujintos konvergencijos programos, Taryba peržvelgia Lenkijos valdžios institucijų vidutinės trukmės biudžeto planus. Galima daryti bendrą išvadą, kad programoje numatoma ištaisyti perviršinį deficitą per 2007 m., bet veiksmai, kurių iki šiol imtasi, nėra pakankami, ir suplanuotų priemonių nepakanka rezultatui pasiekti. Nors vėlesniais metais remiantis stipraus augimo prognozėmis programoje numatoma padaryti tinkamą pažangą siekiant vidutinės trukmės tikslo, yra didelių pavojų siekiant biudžeto tikslų ir koregavimo tvarumo. Siekiant biudžeto tikslų, pavojų visų pirma kelia i) palankus 2008–2009 m. makroekonominis scenarijus; ii) didelis netikrumas dėl veiksmingo suplanuotų reformų įgyvendinimo ir iii) informacijos apie numatomo išlaidų ribojimo priemones, kurios tėra ankstyvos planavimo stadijos, trūkumas.14.  Apskritai biudžeto konsolidavimo priemonėmis turėtų būti užtikrintas nuolatinis valdžios sektoriaus balanso gerėjimas, taip pat pagerinta valstybės finansų būklė bei sustiprintas ekonomikos augimo potencialas.REKOMENDUOJA:15.  Lenkijos valdžios institucijos turėtų ne vėliau kaip per 2007 m. ištaisyti esamą perviršinio deficito padėtį;16.  Lenkijos valdžios institucijos turėtų patikimai ir subalansuotai sumažinti valdžios sektoriaus deficitą ir tuo tikslu užtikrinti, kad struktūrinis balansas nuo 2006 m. iki 2007 m. pagerėtų 0,5 procentinio punkto BVP;Taryba nustato, kad šiuo tikslu Lenkijos valdžios institucijos turi imtis veiksmingų priemonių iki [2007 m. rugpjūčio 27 d.].Be to, Taryba ragina Lenkiją užtikrinti, kad po to, kai perviršinis biudžetas bus ištaisytas, būtų išlaikomas biudžeto konsolidavimas siekiant struktūrinio deficito vidutinės trukmės tikslo (1 % BVP).Ši rekomendacija skirta Lenkijos Respublikai.Priimta Briuselyje, [2007 m. vasario 27 d.]Tarybos varduPirmininkas [1] OL L 209, 1997 8 2, p. 6. Reglamentas su pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 1056/2005 (OL L 174, 2005 7 7, p. 5).[2] European Economy Nr. 2/2004. Komisijos tarnybų 2004 m. pavasario ekonominėje prognozėje buvo atsižvelgta į duomenis, kuriuos Lenkija pranešė 2004 m. kovo mėn. ir kuriuos paskelbė Eurostatas (Eurostato pranešimas spaudai 38/2004, 2004 3 16).[3] Per tą laiką pagal įprastines procedūras 2003 m. deficito duomenys pataisyti. Šiuo metu jis siekia 4,7 % BVP.[4] OL C 320, 2004 12 24, p. 15.[5] OL L 62, 2005 3 9, p. 18.[6] Žr. http://register.consilium.eu.int/pdf/en/04/st11/st11220.en04.pdf.[7] Žr. 2004 m. kovo 2 d. Eurostato pranešimą spaudai Nr. 30/2004 bei Eurostato valstybės biudžeto deficito ir skolos vadovo I.1.3 skyrių – Pensijų kaupimo sistemų klasifikavimas ir poveikis valstybės finansams; juos galima parsisiųsdinti iš: http://epp.eurostat.ec.europa.eu/cache/ITY_OFFPUB/KS-BE-04-002/EN/KS-BE-04-002-EN.PDF.[8] Žr. Eurostato pranešimą spaudai Nr. 117/2004, 2004 m. rugsėjo 23 d.[9] OL L 414, 2006 12 30, p. 81.[10] Ekonomikos ir finansų komiteto nuomonė „Stabilumo ir augimo pakto įgyvendinimo sąlygos bei stabilumo ir konvergencijos programų formos ir turinio gairės“, kurią 2005 m. spalio 11d. patvirtino ECOFIN taryba. Visų pirma žr. elgesio kodekso I B skirsnio 5 punktą.[11] OL L 62, 2005 3 9, p. 18.[12] OL L 209, 1997 8 2, p. 6. Reglamentas su pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 1056/2005 (OL L 174, 2005 7 7, p. 5).[13] OL C 320, 2004 12 24, p. 15.[14] OL L 414, 2006 12 30, p. 81.


Svarbus teisinis pranešimas

|

52006SC0227

Rekomendacija Tarybos nuomonė pagal 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1466/97 9 straipsnio 3 dalį dėl atnaujintos 2005-2009 m. Kipro konvergencijos programos  /* SEK/2006/0227 galutinis */

	[pic] | EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA |Briuselis, 22.2.2006SEK(2006) 227 galutinisRekomendacijaTARYBOS NUOMONĖpagal 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1466/97 9 straipsnio 3 dalį dėl atnaujintos 2005–2009 m. Kipro konvergencijos programos(pateikta Komisijos)AIŠKINAMASIS MEMORANDUMASPagrindinė informacija1998 m. liepos 1 d. įsigaliojusio Stabilumo ir augimo pakto pagrindinis tikslas yra patikimi valstybės finansai – priemonė sudaryti geresnes sąlygas kainų stabilumui ir smarkiam tvariajam augimui, leidžiančiam kurti naujas darbo vietas. 2005 m. Paktas buvo pirmą kartą iš dalies pakeistas. Šia reforma pripažįstamas Pakto naudingumas įtvirtinant fiskalinę drausmę, taip pat siekiama stiprinti jo efektyvumą, ekonominius pagrindus ir užtikrinti valstybės finansų ilgalaikį tvarumą.Tarybos reglamente (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei koordinavimo[1], kuris yra Pakto dalis, nustatyta, kad valstybės narės turi pateikti Tarybai ir Komisijai stabilumo arba konvergencijos programas ir kasmetinius atnaujintus programų variantus (bendrą valiutą įsivedusios valstybės narės pateikia (atnaujintas) stabilumo programas, o bendros valiutos neįsivedusios valstybės narės pateikia (atnaujintas) konvergencijos programas). Pirmoji Kipro konvergencijos programa buvo pateikta 2004 m. gegužės mėn. Pagal reglamentą, atsižvelgdama į Komisijos rekomendaciją ir pasikonsultavusi su Ekonomikos ir finansų komitetu, Taryba 2004 m. liepos 5 d. pareiškė nuomonę apie programą. Pagal tą pačią procedūrą atnaujintas stabilumo ir konvergencijos programas vertina Komisija ir nagrinėja minėtasis komitetas, jas taip pat gali nagrinėti ir Taryba.Šiose programose valstybės narės turi nurodyti biudžeto būklės vidutinės trukmės tikslą ir nustatyti politikos priemones jam pasiekti ir išlaikyti, įskaitant su juo susijusias ekonomines prielaidas. Vykdant Pakto reformą ir atsižvelgiant į Sąjungos ekonomikos ir biudžeto nevienalytiškumą, atskiroms valstybėms narėms turėtų būti nustatomas skirtingas vidutinės trukmės tikslas, taip pat atsižvelgiant į tvarumo fiskalinę riziką. Reforma taip pat numatoma, kad ciklo metu, ekonomikos pakilimo laikotarpiais stiprinant biudžetinę drausmę, turėtų būti pasiektas labiau simetriškas požiūris į fiskalinę politiką, o į „pagrindines struktūrines reformas“, turinčias įrodomos teigiamos įtakos ilgalaikiam tvarumui, reikėtų atsižvelgti esant laikiniems nukrypimams nuo vidutinės trukmės tikslo arba suplanuotų jo patikslinimų.Komisija, atsižvelgdama į Komisijos tarnybų 2005 m. rudens prognozę, elgesio kodeksą[2], bendrai sutartą potencialios gamybos apimties ir pagal ciklą patikslinto balanso apskaičiavimo metodiką ir bendrąsias ekonominės politikos gaires, įtrauktas į 2005–2008 m. integruotas gaires, išnagrinėjo neseniai pateiktą atnaujintą Kipro konvergencijos programą ir, remdamasi toliau pateiktu vertinimu, priėmė rekomendaciją dėl Tarybos nuomonės apie ją.Vertinimas1.  Atsižvelgdamas į valdžios institucijų pageidavimą įtraukti antrąją gruodžio savaitę paskelbtas biudžeto priemones, Kipras antrąją atnaujintą konvergencijos programą, apimančią 2005–2008 m., pateikė 2005 m. gruodžio 14 d., t. y. vėliau negu naujajame elgesio kodekse[3] nurodytas gruodžio 1 d. galutinis terminas. Programoje iš esmės remiamasi elgesio kodekse nustatytu stabilumo ir konvergencijos programų struktūros modeliu[4].2.  2004 m. liepos 5 d. Taryba nusprendė, kad Kipre yra perviršinis deficitas. Atsižvelgiant į tos pačios dienos Tarybos rekomendaciją pagal 104 straipsnio 7 dalį, perviršinį deficitą reikėjo ištaisyti iki 2005 m. 2005 m. kovo 8 d. nuomonėje dėl ankstesnės atnaujintos konvergencijos programos, apimančios 2004–2008 m., Taryba paragino Kiprą aktyviai įgyvendinti numatytas priemones, kad iki 2005 m. deficitas būtų sumažintas iki mažesnės nei 3 % BVP vertės, užtikrinti, kad skolos santykis iki tų metų pradėtų mažėti, ir toliau tęsti pensijų ir sveikatos priežiūros reformas.3.  Dėl smarkaus našumo ir užimtumo augimo Kipro realusis BVP praėjusį dešimtmetį augo bene daugiausiai ES (3½ %). Grynasis skolinimasis, palyginti su likusiu pasauliu (išorinis deficitas), didėjo (4¾ % BVP 2004 m.) dėl kai kurių pagrindinių Kipro eksporto sektorių sumažėjusio konkurencingumo ir padidėjusios konkurencijos. Tai didžia dalimi atsispindi valstybinio sektoriaus skolinimosi poreikiuose, dėl kurių 2004 m. deficitas viršijo 4 % BVP. SVKI infliacija išliko mažesnė negu 3 % beveik visą dešimtmetį.4.  Remiantis numatomu galutinės vidaus paklausos stiprėjimu ir teigiamu užsienio prekybos sektoriaus indėliu, atnaujintoje programoje numatoma, kad 2006–2009 m. realusis BVP augs kiek daugiau negu 4 %. Tikėtina, kad jis taip augs iki 2007 m., o 2008 m. ir 2009 m. – šiek tiek daugiau. Todėl pagal gamybos apimties atotrūkį apskaičiuotos ciklo sąlygos gali būti palankesnės negu numatyta programos projekcijose. Numatoma, kad išorinis deficitas palaipsniui mažės nuo 5⅓ % BVP 2006 m. iki 2¾ % 2009 m.5.  Prognozuojama, kad nepaisant didesnių energijos ir neperdirbto maisto kainų 2005 m. apytiksliai 2 % siekusi metinė SVKI infliacija išliks beveik tokia pati visą programos laikotarpį. Ši prognozė atrodo reali. Nuo dalyvavimo VKM II pradžios 2005 m. gegužės 2 d., CYP ir EUR keitimo kursas išliko artimas centriniam kursui. Vyriausybės obligacijų pelningumas 2005 m. sumažėjo, o 2006 m. pradžioje nukrito žemiau 4 %. Skirtumas, palyginti su pelningumu euro zonoje, sumažėjo iki mažiau negu 100 bazinių punktų. Kipras siekia tapti euro zonos nare 2008 m. sausio 1 d.6.  Pagal šios atnaujintos programos skaičiavimus, galutinis 2005 m. deficitas yra 2½ % BVP, palyginti su 2¾ % BVP pagal Komisijos tarnybų 2005 m. rudens prognozę ir kiek mažesniu negu 3 % ankstesnėje atnaujintoje programoje. Palyginti su ankstesne atnaujinta programa, išlaidos palūkanoms apytiksliai ½ % BVP mažesnės negu tikėtasi.7.  Atsižvelgiant į planus 2005 m. deficitą sumažinti iki mažesnės negu 3 % BVP ribos, atnaujinta programa siekiama toliau konsoliduoti valstybės finansus iki 2009 m. – tada deficitas turėtų pasiekti ½ % BVP, o bendroji skola – 53½ % BVP. Prognozuojama, kad pirminis perteklius, 2005 m. siekęs ¾ % BVP, palaipsniui didės iki 1¾ % BVP 2009 m. Deficito mažėjimas atspindi apytiksliai 4 % BVP mažinamą išlaidų santykį – t. y. jį nevisiškai kompensuoja pajamų santykio sumažėjimas (2 %). Patikslinimas grindžiamas einamųjų pirminių išlaidų struktūriniu sumažinimu, išlaidų palūkanoms sutaupymu bei struktūrinių ir vienkartinių priemonių deriniu pajamų pusėje. 2006–2008 m. patikslinimas, palyginti su ankstesne programa, bus laipsniškesnis – šiek tiek mažesnio BVP augimo atspindys.8.  Pagal Komisijos tarnybų skaičiavimus remiantis programa ir taikant bendrai sutartą metodiką, struktūrinis deficitas (t. y. pagal ciklą patikslintas valdžios sektoriaus deficitas, neįskaitant vienkartinių ir kitų laikinųjų priemonių) turėtų sumažėti nuo apytiksliai 3 % BVP 2005 m. iki apytiksliai ½ % 2009 m., t. y. vidutiniškai daugiau negu po 0,5 procentinio punkto BVP per metus, palaipsniui mažėjant gamybos apimties atotrūkiui. Tai, kad 2007 m. struktūrinis balansas nepagerės, parodo numatomą Kipro grynosios pozicijos prastėjimą ES biudžeto atžvilgiu, nes 2006 m. nutrūks su įstojimu į ES siejamos laikinosios kompensuojamosios dotacijos. Atnaujintoje programoje aiškiai nurodomas vidutinės trukmės tikslas – ½ % BVP struktūrinis deficitas, ir uždaviniai jį pasiekti 2009 m. Kadangi šį vidutinės trukmės tikslą pasiekti sunkiau nei mažiausią vertę (nustatytą deficitui esant maždaug 2 % BVP), pasiekus šį tikslą susidaro pakankamai patikima riba, neleidžianti perviršiniam deficitui susidaryti. Programoje nustatytas vidutinės trukmės tikslas yra tinkamas, kadangi jis atitinka Stabilumo ir augimo pakte ir elgesio kodekse euro zonos ir VKM II valstybėms narėms nustatytą dydį ir tinkamai atspindi skolos santykį ir vidutinį potencialų gamybos apimties augimą ilgu laikotarpiu.9.  Biudžeto projekcijų rizika programoje atrodo iš esmės subalansuota. Atsižvelgiant į tai, kad turizmas yra Kipro ryški specializacija, makroekonominio scenarijaus rizika daugiausiai siejama su geopolitiniais pokyčiais regione. Be to, makroekonominė 2008–2009 m. prognozė šiek kiek optimistiškesnė, o mokesčių projekcijos gana palankios. Tačiau iki šiol Kipro vyriausybė pasiekdavo daugiau negu numatyti biudžeto tikslai ir atnaujintoje programoje dar kartą pakartoja savo įsipareigojimą prireikus priimti papildomų priemonių, kad planuojamas patikslinimas būtų įvykdytas.10.  Atsižvelgiant į apskaičiuotus 2005 m. rezultatus ir biudžeto tikslų rizikos pusiausvyrą, atrodo, kad taikant programoje nustatytas biudžetines priemones perviršinis deficitas pagal Tarybos rekomendaciją pagal 104 straipsnio 7 dalį bus ištaisytas iki 2005 m. Taip pat panašu, kad nuo 2008 m. priemonių užteks, jog būtų nustatyta pakankama patikimumo riba, kad nebūtų viršyta 3 % BVP deficito pamatinė vertė esant įprastiniams makroekonominiams svyravimams, ir būtų užtikrinta, jog programos vidutinės trukmės tikslas (-½ % BVP) bus beveik pasiektas 2009 m. Patikslinimo tempas siekiant programoje numatyto vidutinės trukmės tikslo iš esmės atitinka Stabilumo ir augimo pakto nuostatas.11.  Apskaičiuota, kad valstybės skola 2005 m. buvo 70½ % BVP, t. y. viršijo 60 % BVP pamatinę vertę. Atnaujintoje programoje prognozuojama, kad skolos santykis palaipsniui mažės – iki 53½ % 2009 m. dėl didėjančių pirminių balansų, didelio nominaliojo BVP augimo, o nuo 2006 m. – dėl skolą mažinančio atsargų ir srautų patikslinimo (amortizacijos padengimo fondų panaikinimo). Šių pokyčių rizika atrodo iš esmės subalansuota. Panašu, kad skolos santykis pakankamai mažėja.12.  Atrodo, kad Kipre susidaro rimta valstybės finansų tvarumo rizika dėl numatomų biudžeto išlaidų senėjančiai visuomenei. Ilgalaikio tvarumo rizika bus sumažinta, vidutinės trukmės laikotarpiu tiksliai įgyvendinant numatytą valstybės finansų konsolidavimą ir, kaip pripažįstama programoje, siekiant apriboti numatomą didelį išlaidų pensijoms padidėjimą iki 2050 m. ir sumažinti ilgalaikio tvarumo riziką, reikės esminių pensijų reformos priemonių.13.  Valstybės finansų srityje numatytos priemonės iš esmės atitinka bendrąsias ekonominės politikos gaires, įtrauktas į 2005–2008 m. integruotas gaires. Visų pirma, Kipras eina reikiama linkme, siekdamas ištaisyti perviršinį deficitą iki Tarybos nustatyto termino, ir imasi būtinųjų priemonių, kad vidutinės trukmės tikslas būtų pasiektas, tuo tarpu skolos santykis nuo 2005 m. mažėja. Programoje taip pat numatomas mažėjantis išorinis disbalansas.14.  Atsižvelgiant į atnaujintą Lisabonos strategiją ekonomikos augimui ir darbo vietų kūrimui, 2005 m. lapkričio 11 d. pateiktoje Kipro nacionalinėje reformų programoje nurodyti šie didelį poveikį valstybės finansams turintys uždaviniai: i) mokslinių tyrimų ir taikomosios veiklos bei naujovių rėmimas ir IRT sklaida; ii) pagrindinės infrastruktūros pagerinimas; iii) žmogiškojo kapitalo plėtotės stiprinimas ir iv) socialinė sanglauda. Nacionalinėje reformų programoje apibrėžtų veiksmų poveikis biudžetui atsispindi konvergencijos programos biudžeto projekcijose. Valstybės finansų srityje numatytos priemonės suderintos su nacionalinėje reformų programoje numatytais prioritetais. Visų pirma atnaujintoje programoje pabrėžiamos priemonės, skirtos stebėti ir geriau kontroliuoti valstybės išlaidas.Atsižvelgiant į pateiktą vertinimą, 2005 m. deficitą sumažinus iki mažesnės negu 3 % BVP vertės, reikėtų pritarti programos laikotarpiu numatytam struktūriniam patikslinimui. Atsižvelgdamas į 2004 m. liepos 5 d. Tarybos pagal 104 straipsnio 7 dalį pateiktas rekomendacijas, Kipras turėtų:(i) tvirtai įgyvendinti atnaujintoje konvergencijos programoje numatytas priemones, siekiant nuolatinėmis biudžeto konsolidavimo priemonėmis užtikrinti, kad, ištaisius perviršinį deficitą, vidutinės trukmės tikslas bus išlaikytas;(ii) kontroliuoti valstybės išlaidas pensijoms ir įgyvendinti kitas pensijų ir sveikatos priežiūros reformas, siekiant padidinti valstybės finansų ilgalaikį tvarumą.RekomendacijaTARYBOS NUOMONĖpagal 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1466/97 9 straipsnio 3 dalį dėl atnaujintos 2005–2009 m. Kipro konvergencijos programosEUROPOS SAJUNGOS TARYBA,atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį,atsižvelgdama į 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei koordinavimo[5], ypač į jo 9 straipsnio 3 dalį,atsižvelgdama į Komisijos rekomendaciją,pasikonsultavusi su Ekonomikos ir finansų komitetu,PAREIŠKĖ TOKIĄ NUOMONĘ:15.  2006 m. kovo 14 d. Taryba išnagrinėjo atnaujintą Kipro konvergencijos programą, apimančią 2005–200 9 m.16.  Dėl smarkaus našumo ir užimtumo augimo Kipro realusis BVP praėjusį dešimtmetį augo bene daugiausiai ES (3½ %). Grynasis skolinimasis, palyginti su likusiu pasauliu (išorinis deficitas), didėjo (4,8 % BVP 2004 m.) dėl kai kurių pagrindinių Kipro eksporto sektorių sumažėjusio konkurencingumo ir padidėjusios konkurencijos. Tai didžia dalimi atsispindi valstybinio sektoriaus skolinimosi poreikiuose, dėl kurių 2004 m. deficitas buvo 4,1% BVP. SVKI infliacija išliko mažesnė negu 3 % beveik visą dešimtmetį.17.  2004 m. liepos 5 d. Taryba nusprendė, kad Kipre yra perviršinis deficitas. Atsižvelgiant į tos pačios dienos Tarybos rekomendaciją pagal 104 straipsnio 7 dalį, perviršinį deficitą reikėjo ištaisyti iki 2005 m. 2005 m. kovo 8 d. nuomonėje dėl ankstesnės atnaujintos konvergencijos programos, apimančios 2004–2008 m., Taryba paragino Kiprą aktyviai įgyvendinti numatytas priemones, kad iki 2005 m. deficitas būtų sumažintas iki mažesnės nei 3 % BVP vertės, užtikrinti, kad skolos santykis iki tų metų pradėtų mažėti, ir toliau tęsti pensijų ir sveikatos priežiūros reformas.18.  Pagal šios atnaujintos programos skaičiavimus, galutinis 2005 m. deficitas yra 2½ % BVP, palyginti su 2¾ % BVP pagal Komisijos tarnybų 2005 m. rudens prognozę ir kiek mažesniu negu 3 % ankstesnėje atnaujintoje programoje. Palyginti su atnaujinta programa, išlaidos palūkanoms ½ % BVP mažesnės negu tikėtasi.19.  Naujojoje programoje iš esmės remiamasi naujajame elgesio kodekse nustatytu stabilumo ir konvergencijos programų struktūros modeliu ir duomenų pateikimo reikalavimais[6]. Atsižvelgiant į valdžios institucijų pageidavimą įtraukti antrąją gruodžio savaitę paskelbtas biudžeto priemones, atnaujinta programa buvo pateikta dviem savaitėmis vėliau negu elgesio kodekse nurodytas gruodžio 1 d. galutinis terminas.20.  Pagal makroekonominį scenarijų, kuriuo grindžiama programa, numatoma, kad 2005–2009 m. realusis BVP augs kiek daugiau negu 4 %. Pagal šiuo metu turimą informaciją, šis scenarijus grindžiamas iš esmės patikimomis augimo prielaidomis iki 2007 m. ir šiek tiek palankiomis 2008 ir 2009 m. Todėl pagal gamybos apimties atotrūkį apskaičiuotos ciklo sąlygos gali būti geresnės negu numatyta programos projekcijose. Infliacijos projekcijos programoje atrodo realios.21.  Atsižvelgiant į planus 2005 m. deficitą sumažinti iki mažesnės negu 3 % BVP ribos, atnaujinta programa siekiama toliau konsoliduoti valstybės finansus iki 2009 m. – tada deficitas turėtų pasiekti ½ % BVP. Prognozuojama, kad pirminis perteklius, 2005 m. pasiekęs ¾ % BVP, palaipsniui didės iki 1¾ % BVP 2009 m. Deficito mažėjimas atspindi išlaidų santykio sumažėjimą apytiksliai 4 % BVP – t. y. jį nevisiškai kompensuoja pajamų santykio sumažėjimas (2 %). Patikslinimas grindžiamas einamųjų pirminių išlaidų struktūriniu sumažinimu, išlaidų palūkanoms sutaupymu bei struktūrinių ir vienkartinių priemonių deriniu pajamų pusėje. 2006–2008 m. patikslinimas, palyginti su ankstesne programa, bus laipsniškesnis – šiek tiek mažesnio BVP augimo atspindys.22.  Programos laikotarpiu planuojama pagerinti struktūrinį balansą (t. y. pagal ciklą patikslintą balansą, neįskaitant vienkartinių ir laikinų priemonių), apskaičiuotą remiantis bendrai sutarta metodika, vidutiniškai daugiau negu ½ % BVP per metus, nuo 3% BVP deficito 2005 m. iki apytiksliai ½ % 2009 m. Tai, kad 2007 m. struktūrinis balansas nepagerės, parodo numatomą Kipro grynosios pozicijos prastėjimą ES biudžeto atžvilgiu, nes 2006 m. nutrūks su įstojimu į ES siejamos laikinosios kompensuojamosios dotacijos. Programoje nustatyta, kad biudžeto būklės vidutinės trukmės tikslas – ½ % BVP struktūrinis deficitas, ir uždaviniai jį pasiekti 2009 m. Kadangi šį vidutinės trukmės tikslą pasiekti sunkiau nei mažiausią vertę (nustatytą deficitui esant maždaug 2 % BVP), pasiekus šį tikslą susidaro pakankamai patikima riba, neleidžianti perviršiniam deficitui susidaryti. Programoje nustatytas vidutinės trukmės tikslas yra tinkamas, kadangi jis atitinka Stabilumo ir augimo pakte ir elgesio kodekse euro zonos ir VKM II valstybėms narėms nustatytą dydį ir tinkamai atspindi skolos santykį ir vidutinį potencialų gamybos apimties augimą ilgu laikotarpiu.23.  Biudžeto projekcijų rizika programoje atrodo iš esmės subalansuota. Atsižvelgiant į tai, kad turizmas yra Kipro ryški specializacija, makroekonominio scenarijaus rizika daugiausiai siejama su geopolitiniais pokyčiais regione. Be to, makroekonominė 2008–2009 m. prognozė kiek optimistiškesnė, o mokesčių projekcijos gana palankios. Tačiau iki šiol Kipro vyriausybė pasiekdavo daugiau negu numatyti biudžeto tikslai ir atnaujintoje programoje dar kartą pakartoja savo įsipareigojimą prireikus priimti papildomų priemonių, kad planuojamas patikslinimas būtų įvykdytas.24.  Atsižvelgiant į apskaičiuotus 2005 m. rezultatus ir biudžeto tikslų rizikos pusiausvyrą, atrodo, kad taikant programoje nustatytas biudžetines priemones perviršinis deficitas pagal Tarybos rekomendaciją bus ištaisytas iki 2005 m. Taip pat panašu, kad jų užteks, jog nuo 2008 m. būtų nustatyta pakankama patikimumo riba, kad nebūtų viršyta 3 % BVP deficito pamatinė vertė esant įprastiniams makroekonominiams svyravimams. Be to, jų turėtų užtekti, kad, kaip numatyta programoje, 2009 m. vidutinės trukmės tikslas būtų beveik pasiektas. Kitais metais po perviršinio deficito ištaisymo programoje numatytas patikslinimo tempas siekiant programos vidutinės trukmės tikslo iš esmės atitinka Stabilumo ir augimo paktą, pagal kurį metinis struktūrinio balanso pagerėjimas euro zonos ir VKM II valstybėse narėse turėtų atitikti 0,5 % BVP vertę ir tas patikslinimas turėtų būti didesnis ekonomikos pakilimo laikotarpiu ir mažesnis nuosmukio laikotarpiu.25.  Apskaičiuota, kad skolos santykis 2005 m. buvo 70,5% BVP ir viršijo Sutartyje nustatytą 60 % BVP pamatinę vertę. Programoje numatoma, kad 2009 m. skolos santykis sumažės iki 53½ %. Numatyta skolos santykio pokyčio rizika iš esmės atrodo subalansuota. Rizikos vertinimo požiūriu, atrodo, kad skolos santykis pakankamai mažėja artėdamas prie pamatinės vertės.26.  Atrodo, kad Kipre susidaro rimta valstybės finansų tvarumo rizika dėl numatomų biudžeto išlaidų senėjančiai visuomenei. Ilgalaikio tvarumo rizika bus sumažinta, vidutinės trukmės laikotarpiu tiksliai įgyvendinant numatytą valstybės finansų konsolidavimą ir, kaip pripažįstama programoje, siekiant apriboti numatomą didelį išlaidų pensijoms padidėjimą iki 2050 m. ir sumažinti ilgalaikio tvarumo riziką, reikės esminių pensijų reformos priemonių.27.  Valstybės finansų srityje numatytos priemonės iš esmės atitinka bendrąsias ekonominės politikos gaires, įtrauktas į 2005–2008 m. integruotas gaires. Visų pirma, Kipras eina reikiama linkme, siekdamas ištaisyti perviršinį deficitą iki Tarybos nustatyto termino, ir imasi būtinųjų priemonių, kad vidutinės trukmės tikslas būtų pasiektas, tuo tarpu skolos santykis nuo 2005 m. mažėja.28.  Atsižvelgiant į atnaujintą Lisabonos strategiją ekonomikos augimui ir darbo vietų kūrimui, 2005 m. lapkričio 11 d. pateiktoje Kipro nacionalinėje reformų programoje nurodyti šie didelį poveikį valstybės finansams turintys uždaviniai: i) mokslinių tyrimų ir taikomosios veiklos bei naujovių rėmimas ir IRT sklaida; ii) pagrindinės infrastruktūros pagerinimas; iii) žmogiškojo kapitalo plėtotės stiprinimas ir iv) socialinė sanglauda. Nacionalinėje reformų programoje apibrėžtų veiksmų poveikis biudžetui atsispindi konvergencijos programos biudžeto projekcijose. Valstybės finansų srityje numatytos priemonės suderintos su Nacionalinėje reformų programoje numatytais prioritetais. Visų pirma atnaujintoje programoje pabrėžiamos priemonės, skirtos stebėti ir geriau kontroliuoti valstybės išlaidas.Atsižvelgiant į pateiktą vertinimą, 2005 m. deficitą sumažinus iki mažesnės negu 3 % BVP vertės, reikėtų pritarti programos laikotarpiu numatytam struktūriniam patikslinimui. Atsižvelgdamas į Tarybos pagal 104 straipsnio 7 dalį pateiktas rekomendacijas, Kipras turėtų:-  (i) tvirtai įgyvendinti atnaujintoje konvergencijos programoje numatytas priemones, siekiant nuolatinėmis biudžeto konsolidavimo priemonėmis užtikrinti, kad, ištaisius perviršinį deficitą, vidutinės trukmės tikslas bus išlaikytas;-  (ii) kontroliuoti valstybės išlaidas pensijoms ir įgyvendinti kitas pensijų ir sveikatos priežiūros reformas, siekiant padidinti valstybės finansų ilgalaikį tvarumą. Pagrindinių makroekonominių ir biudžeto projekcijų palyginimas2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 |Realusis BVP (pokytis, % ) | 2005 m. gruodžio mėn. KP | 3,8 | 4,1 | 4,2 | 4,2 | 4,2 | 4,3 |2005 m. lapkričio mėn. KOM | 3,8 | 3,9 | 4,0 | 4,2 | Nėra duomenų | Nėra duomenų |2004 m. gruodžio mėn. KP | 3,6 | 4,0 | 4,4 | 4,5 | 4,5 | Nėra duomenų |SVKI infliacija (%) | 2005 m. gruodžio mėn. KP | 1,9 | 2,1 | 2,0 | 2,0 | 2,0 | 2,0 |2005 m. lapkričio mėn. KOM | 1,9 | 2,3 | 2,1 | 2,1 | Nėra duomenų | Nėra duomenų |2004 m. gruodžio mėn. KP | 2,1 | 2,6 | 2,2 | 2,1 | 2,0 | Nėra duomenų |Gamybos apimties atotrūkis (potencialusis BVP, %) | 2005 m. gruodžio mėn.1 KP | -1,3 | -0,8 | -0,3 | 0,1 | 0,0 | 0,1 |2005 m. lapkričio mėn.5 KOM | -1,1 | -0,7 | -0,2 | 0,4 | Nėra duomenų | Nėra duomenų |2004 m. gruodžio mėn.1 KP | -1,5 | -1,1 | -0,6 | 0,0 | +0,5 | Nėra duomenų |Valdžios sektoriaus balansas (% BVP) | 2005 m. gruodžio mėn. KP | -4,1 | -2,5 | -1,9 | -1,8 | -1,2 | -0,6 |2005 m. lapkričio mėn. KOM | -4,1 | -2,8 | -2,86 | -2,46 | Nėra duomenų | Nėra duomenų |2004 m. gruodžio mėn. KP | -4,8 | -2,9 | -1,7 | -1,5 | -0,9 | Nėra duomenų |Pirminis balansas (% BVP) | 2005 m. gruodžio mėn. KP | -0,9 | 0,7 | 1,2 | 1,2 | 1,4 | 1,7 |2005 m. lapkričio mėn. KOM | -0,9 | 0,5 | 0,3 | 0,7 | Nėra duomenų | Nėra duomenų |2004 m. gruodžio mėn. KP | -1,3 | 0,7 | 1,8 | 2,0 | 2,5 | Nėra duomenų |Pagal ciklą patikslintas balansas (% BVP) | 2005 m. gruodžio mėn.1 KP | -3,6 | -2,2 | -1,8 | -1,8 | -1,2 | -0,6 |2005 m. lapkričio mėn. KOM | -3,9 | -2,5 | -2,7 | -2,6 | Nėra duomenų | Nėra duomenų |2004 m. gruodžio mėn. KP | -4,3 | -2,7 | -1,7 | -1,5 | -0,9 | Nėra duomenų |Struktūrinis balansas2 (% BVP) | 2005 m. gruodžio mėn.3 KP | -4,6 | -3,1 | -2,1 | -2,1 | -1,5 | -0,6 |2005 m. lapkričio mėn.4 KOM | -4,9 | -3,1 | -2,7 | -2,6 | Nėra duomenų | Nėra duomenų |2004 m. gruodžio mėn. KP | Nėra duomenų | Nėra duomenų | Nėra duomenų | Nėra duomenų | Nėra duomenų | Nėra duomenų |Bendroji valstybės skola (% BVP) | 2005 m. gruodžio mėn. KP | 71,3 | 70,5 | 67,0 | 64,0 | 56,9 | 53,5 |2005 m. lapkričio mėn. KOM | 72,0 | 70,4 | 69,1 | 67,4 | Nėra duomenų | Nėra duomenų |2004 m. gruodžio mėn. KP | 74,9 | 71,9 | 69,2 | 65,7 | 58,1 | Nėra duomenų |Pastabos: 1 Komisijos tarnybų apskaičiavimai remiantis programoje pateikta informacija. 2 Pagal ciklą patikslintas balansas (kaip ir pirmesnėse eilutėse), neįskaitant vienkartinių ir kitų laikinųjų priemonių. 3 Vienkartinės ir kitos laikinos priemonės pagal programą (vienkartinės pajamos: 1,0 % BVP 2004 m., 0,9 % BVP 2005 m. ir 0,3 % 2006–2008 m.). 4 Vienkartinės ir kitos laikinos priemonės pagal Komisijos tarnybų 2005 m. rudens prognozę (1,0 % BVP 2004 m. ir 0,6 % BVP 2005 m.) 5 Remiantis numatomu 4,0 %, 3,5 %, 3,5 % ir 3,5 % potencialiu augimu atitinkamai 2004–2007 m. 6 2006 m. deficito projekcijos grindžiamos nesikeičiančios politikos scenarijumi, nes 2006 m. biudžeto projekto dar nebuvo, kai buvo parengta Komisijos tarnybų 2005 m. rudens prognozė, o tai iš dalies paaiškina didesnes 2007 m. deficito projekcijas. Šaltinis: Konvergencijos programa (KP); Komisijos tarnybų 2005 m. rudens ekonominės prognozės (KOM); Komisijos tarnybų apskaičiavimai. |[1] OL L 209, 1997.8.2, p. 1. Reglamentas su pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 1055/2005 (OL L 174, 2005.7.7, p. 1). Visus šiame tekste nurodytus dokumentus galima rasti tinklalapyje http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.[2] „Stabilumo ir augimo pakto įgyvendinimo patikslinimas ir stabilumo ir konvergencijos programų formos ir turinio gairės“, kurias 2005 m. spalio 11 d. priėmė ECOFIN taryba.[3] Ekonomikos ir finansų komiteto nuomonė dėl „Stabilumo ir augimo pakto įgyvendinimo patikslinimo bei stabilumo ir konvergencijos programų formos ir turinio gairių“, kurias 2005 m. spalio 11 d. patvirtino ECOFIN taryba.[4] Programoje pateikiami visi privalomi duomenys ir dauguma elgesio kodekse nurodomų neprivalomų duomenų.[5] OL L 209, 1997.8.2, p. 1. Reglamentas su pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 1055/2005 (OL L 174, 2005.7.7, p. 1). Šiame tekste nurodytus dokumentus galima rasti tinklalapyje http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.[6] Programoje pateikiami visi privalomi duomenys ir dauguma elgesio kodekse nurodomų neprivalomų duomenų. Nepateikiami neprivalomi darbo rinkos pokyčių (visų pirma užimtumas (darbo valandomis) ir darbo našumas (darbo valandomis)) ir įtaką potencialaus BVP augimui darančių veiksnių duomenys.


title: 2011/25/ES: 2011 m. sausio 14 d. Komisijos rekomendacija dėl pašarinių žaliavų, pašarų priedų, biocidinių produktų ir veterinarinių vaistų skyrimo gairių  Tekstas svarbus EEE

text:
               15.1.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 11/75

         KOMISIJOS REKOMENDACIJA
   2011 m. sausio 14 d.
   dėl pašarinių žaliavų, pašarų priedų, biocidinių produktų ir veterinarinių vaistų skyrimo gairių
   (Tekstas svarbus EEE)
   (2011/25/ES)
   EUROPOS KOMISIJA,
   atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,
   atsižvelgdama į 2009 m. liepos 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 767/2009 dėl pašarų tiekimo rinkai ir naudojimo, iš dalies keičiantį Reglamentą (EB) Nr. 1831/2003 ir panaikinantį Tarybos direktyvą 79/373/EEB, Komisijos direktyvą 80/511/EEB, Tarybos direktyvas 82/471/EEB, 83/228/EB, 93/74/EEB, 93/113/EB, 96/25/EB bei Komisijos sprendimą 2004/217/EB (1), ypač į jo 7 straipsnio 1 dalį,
   kadangi:

               (1)

               Atsižvelgiant į atitinkamus galiojančius teisės aktus pašarinių žaliavų, pašarų priedų ir kitų produktų, pvz., veterinarinių vaistų atskyrimas turi įtakos jų pateikimo rinkai sąlygoms.

               (2)

               Pašarų tvarkymo subjektams ir nacionalinėms kontrolės institucijoms dažnai užduodami klausimai dėl produktų klasifikacijos, dėl kurių galėtų būti sutrikdyta prekyba pašarais visoje Europos Sąjungoje.

               (3)

               Norint išvengti prieštaravimų tvarkant tokius produktus, palengvinti nacionalinių kompetentingų institucijų darbą ir padėti suinteresuotiesiems ūkinės veiklos vykdytojams dirbti tinkamomis teisinio tikrumo sąlygomis reikėtų parengti pašarinių žaliavų, pašarų priedų ir kitų rūšių produktų skyrimo gaires.

               (4)

               Šioje rekomendacijoje nustatytos priemonės atitinka Maisto grandinės ir gyvūnų sveikatos nuolatinio komiteto nuomonę,

         PRIĖMĖ ŠIĄ REKOMENDACIJĄ:
   Skiriant pašarines žaliavas, pašarų priedus ir kitų rūšių produktus reikėtų atsižvelgti į šios rekomendacijos priede pateiktas gaires.

      Priimta Briuselyje 2011 m. sausio 14 d.

            Komisijos vardu

            Pirmininkas

         José Manuel BARROSO

      (1)  OL L 229, 2009 9 1, p. 1.

      PRIEDAS

         PAŠARINIŲ ŽALIAVŲ, PAŠARŲ PRIEDŲ IR KITŲ PRODUKTŲ SKYRIMO GAIRĖS

      Šios gairės skirtos padėti nacionalinėms kompetentingoms institucijoms ir pašarų tvarkymo subjektams įgyvendinti ir taikyti atitinkamus teisės aktus.
      Jos grindžiamos įvairių rūšių susijusius produktus reglamentuojančių teisės aktų nuostatomis, visų pirma jose nustatytomis minėtų produktų apibrėžtimis, kad būtų galima rasti produktų rūšių atskyrimo nurodymus.
      Pasiūlyti bet kokio produkto skyrimo kriterijai įvairių rūšių produktams turėtų būti taikomi ne vienas po kito, o vienu metu, kad būtų sukurtas kiekvieno konkretaus produkto profilis atsižvelgiant į visas jo savybes. Nė vienas kriterijus negali būti taikomas išskirtinai arba pirmumo tvarka.
      Analogijos su kitais produktais negalima laikyti diskriminaciniu kriterijumi, tačiau ji gali būti naudinga persvarstant sprendimą, priimtą taikant nustatytus kriterijus. Analogija taip pat galima naudotis nuoseklumui patikrinti.
      1.   Pašarų teisės aktai

      1.1.   Teisiniai tekstai

      Atitinkamuose teisės aktuose galima rasti tokias apibrėžtis:

                  Reglamento (EB) Nr. 178/2002 3 straipsnio 4 dalis (1):
                  „pašaras“– tai medžiaga arba produktas, įskaitant priedus, perdirbtas, perdirbtas iš dalies arba neperdirbtas, skirtas šerti gyvulius per burną.
                  Remiantis šia plačios pašarų sąvokos apibrėžtimi Reglamento (EB) Nr. 767/2009 nustatyta, kad „pašarai gali būti skirstomi į pašarines žaliavas, kombinuotuosius pašarus, pašarų priedus, premiksus ir vaistinius pašarus.“

                  Reglamento 767/2009 3 straipsnio 2 dalis:
                  „pašarinės žaliavos“– natūralūs, švieži arba apdoroti augalinės arba gyvūninės kilmės produktai, kurie pirmiausia yra skirti gyvūnų mitybos poreikiams tenkinti ir pramoniniu būdu perdirbti šie produktai bei organinės ir neorganinės medžiagos su pašarų priedais arba be jų, skirti gyvūnams tiesiogiai šerti arba, juos perdirbus ar ruošiant kombinuotuosius pašarus, arba kaip premiksų užpildas;
                  „užpildas“– medžiaga, skirta tirpinti, skiesti, skaidyti ar kitaip fiziškai pakeisti pašarų priedus, siekiant sudaryti palankesnes sąlygas jiems ruošti, taikyti arba naudoti, nekeičiant jų technologinės funkcijos ir nedarant jokio tiesioginio technologinio poveikio;
                  „specialusis pašaras“– pašaras, kuriuo galima patenkinti specialiosios mitybos poreikius dėl tam tikros jo sudėties arba gamybos būdo, dėl kurių jis gali būti aiškiai išskirtas iš paprastųjų pašarų. Specialusis pašaras neapima vaistinių pašarų, kaip apibrėžta Direktyvoje 90/167/EEB;
                  „gyvūnų šėrimas per burną“– pašarų patekimas į gyvūno virškinamąjį traktą per burną, norint patenkinti gyvūno mitybos poreikius ir (arba) palaikyti sveikų gyvūnų produktyvumą;

                  Reglamento (EB) Nr. 1831/2003 2 straipsnio 2 dalies a punktas (2):
                  „pašarų priedai“– tai medžiagos, mikroorganizmai ar preparatai, išskyrus pašarines žaliavas ir premiksus, sąmoningai dedami į pašarus ar vandenį visų pirma tam, kad atliktų vieną ar daugiau 5 straipsnio 3 dalyje minimų funkcijų;a)palankiai veiktų pašarų savybes;b)palankiai veiktų gyvulininkystės produktų savybes;c)palankiai veiktų dekoratyvinių žuvų ir paukščių savybes;d)patenkintų gyvūnų mitybos poreikius;e)palankiai veiktų gyvulininkystės produkcijos padarinius aplinkai;f)palankiai veiktų gyvulininkystės produkciją, gyvūnų produktyvumą ar gerovę, visų pirma paveikdamas skrandžio ir žarnyno florą ar pašarų virškinamumą, arbag)turėtų kokcidiostatinį ar histomonostatinį poveikį.

                  Reglamento (EB) Nr. 1831/2003 2 straipsnio 2 dalies h punktas:
                  „pagalbinės perdirbimo medžiagos“– tai bet kokios medžiagos, kurios pačios nevartojamos kaip pašaras, tačiau kurios sąmoningai naudojamos perdirbant pašarus ar pašarines žaliavas ir turinčios technologinę paskirtį apdorojimo ar perdirbimo proceso metu, per kurį galutiniame produkte gali susidaryti nenumatytų, tačiau technologiškai neišvengiamų tų medžiagų ar jų produktų likučių, jeigu tie likučiai neturi neigiamos įtakos gyvūnų sveikatai, žmonių sveikatai ar aplinkai ir neturi jokio technologinio poveikio paruoštam pašarui.
                  Be to, Reglamento (EB) Nr. 767/2009 11 konstatuojamojoje dalyje nustatyta: „(…). Pašarinės žaliavos visų pirma naudojamos gyvūnų poreikiams patenkinti, pavyzdžiui, suteikti energijos, maistinių medžiagų, mineralų arba maistinių skaidulų. Išskyrus pagrindines sudedamąsias maistines medžiagas, jų cheminė sudėtis paprastai nėra išsamiai nurodoma. Poveikis, kuris gali būti pagrindžiamas moksliniu vertinimu ir priskiriamas pašarų priedams arba veterinariniams vaistams, turėtų būti atskiriamas nuo tikslinio pašarinių žaliavų naudojimo. (…)“

            1.2.   Pašarinių žaliavų ir pašarų priedų skyrimo pasekmės

      1.2.1.   Iš teisinių tekstų

      —   „Pašarų priedai – tai medžiagos (…) išskyrus pašarines žaliavas“: produktas negali tuo pačiu metu būti pašarinė žaliava ir pašarų priedas.
      —   „gyvūnų mitybos poreikiams“: neįmanoma sudaryti išsamaus svarbių elementų sąrašo, tačiau toliau nurodytas pašarinių medžiagų savybes galima laikyti svarbiausiomis:
      —   „pirmiausia yra skirti gyvūnų mitybos poreikiams tenkinti“ ir „visų pirma naudojamos gyvūnų poreikiams patenkinti“: be pirminės paskirties – tiekti maisto medžiagas gyvūnams – pašarinės žaliavos gali būti ir kitos paskirties, pvz., jei jos naudojamos kaip užpildai arba jei jos nevirškinamos gyvūnų žarnyne. Tai atitinka „šėrimo per burną“ tikslą („patenkinti gyvūno mitybos poreikius ir (arba) palaikyti sveikų gyvūnų produktyvumą“), o šis dera su pirmine pagal „pašarų“ apibrėžtį numatyta paskirtimi.
      1.2.2.   Kriterijai, į kuriuos reikia atsižvelgti vienu metu vertinant kiekvieną atvejį

      —   Gamybos ir perdirbimo metodas, cheminis apibrėžimas ir standartizavimo bei gryninimo lygis: natūralūs, švieži arba konservuoti augaliniai arba gyvūniniai produktai ir paprastu būdu perdirbti šie produktai bei organinės ir neorganinės medžiagos gali būti laikomi pašarinėmis medžiagomis (pvz., riebalų rūgštys arba kalcio karbonatas). Gerai žinomos cheminės sandaros grynintos medžiagos, kurių gamintojas užtikrina tam tikrą standartizavimo lygį, gali būti laikomos pašarų priedais (pvz., aromatinė nafta, ypatingu būdu ekstrahuota iš augalų medžiagos). Nepaisant to, kai kurios pašarinės žaliavos yra gerai žinomos cheminės sandaros standartizuotos medžiagos (pvz., sacharozė). Kita vertus, natūralūs produktai arba jų gaminiai, gauti iš viso augalo arba jo dalių nestipriai apdorojus fiziniu būdu (sutrupinus, sumalus ar išdžiovinus) būtų laikomi pašarinėmis žaliavomis.
      —   Sauga ir naudojimo būdas: dėl su žmonių ar gyvūnų sveikata susijusių priežasčių būtina nustatyti paros racionui nustatyto didžiausią leistiną produkto, laikomo priedu, kiekį. Tačiau kai kurioms pašarinėms žaliavoms taikomos didžiausias pridedamas kiekis. Pašarų priedo statusas gali padėti veiksmingiau tvarkyti produktą stabilumo, vienalytiškumo ir perdozavimo požiūriu. Pašarų priedai paprastai naudojami pridedant nedideliais kiekiais. Tačiau nemažai pašarinių žaliavų, kaip antai mineralinės druskos, taip pat naudojamos į pašarų racioną pridedant nedideliais kiekiais.
      —   Funkcinės savybės: pašarų priedai dažnai apibūdinami pagal jų funkcines savybes, nustatytas Reglamento (EB) Nr. 1831/2003 5 straipsnio 3 dalyje. Tačiau minėtos savybės būdingos ne tik pašarų priedams. Vadinasi, pašarinė žaliava taip pat gali pasižymėti priedui būdinga funkcine savybe (pvz., tirštiklio), tačiau tai nebus jos vienintelė numatyta paskirtis.
      2.   Biocidiniai produktai

      2.1.   Teisiniai tekstai

      Atitinkamuose teisės aktuose galima rasti tokias apibrėžtis:

                  Direktyvos 98/8/EB 2 straipsnio 1 punktas (3):
                  „biocidiniai produktai“– veikliosios medžiagos ir preparatai, savo sudėtyje turintys vieną arba daugiau veikliųjų medžiagų, tokio pavidalo, kokio jie tiekiami vartotojui, skirti sunaikinti, sulaikyti, nukenksminti, išvengti poveikio arba kitokiu būdu kontroliuoti bet kurį kenksmingą organizmą cheminėmis arba biologinėmis priemonėmis;
                  „veiklioji medžiaga“– medžiaga arba mikroorganizmas, įskaitant virusą arba grybą, turintį bendrą arba ypatingą poveikį kenksmingiems organizmams;
                  „kenksmingas organizmas“– organizmas, kurio buvimas nepageidautinas ir kurio poveikis žmonėms, jų veiklai arba jų vartojamiems ar gaminamiems produktams, taip pat gyvūnams ir aplinkai yra žalingas.

                  Reglamento (EB) Nr. 1831/2003 I priedo 1 punkto a papunktis:
                  „konservantai“– medžiagos arba, tam tikrais atvejais, mikroorganizmai, apsaugantys pašarus nuo gedimo, kurį sukelia mikroorganizmai ar jų metabolitai.

                  Direktyvos 98/8/EB 1 straipsnio 2 dalyje nustatyta:
                  „Ši direktyva taikoma biocidiniams produktams, kaip apibrėžta 2 straipsnio 1 dalyje, bet netaikoma tiems produktams, kurie dėl šių direktyvų yra apibrėžti šiuose dokumentuose arba priklauso jų taikymo sričiai:
                  (…)

                              o)

                              1970 m. lapkričio 23 d Tarybos direktyva 70/524/EEB dėl pašarų priedų, 1982 m. birželio 30 d. Tarybos direktyva 82/471/EEB dėl tam tikrų produktų, naudojamų gyvūnams šerti ir 1976 m. lapkričio 23 d. Tarybos direktyva 77/101/EEB dėl prekybos paprastaisiais pašarais,

                        (…)“.

                  Direktyvos 98/8/EB V priede pateiktas išsamus 23 produktų tipų sąrašas ir kiekvieno tipo apibūdinimas, įskaitant tokius su pašarais susijusius produktų tipus:
                  3 produktų tipas: Veterinarinės higienos biocidai. Šiai grupei priklausantys produktai yra biocidiniai produktai, skirti veterinarinės higienos tikslams, įskaitant produktus, naudojamus tose vietose, kur laikomi, apgyvendinami ir vežami gyvūnai.
                  4 produktų tipas: Maisto ir pašarų dezinfekantai. Produktai, skirti įrangos, konteinerių, vartojimo reikmenų, paviršių ar vamzdynų, susijusių su žmonėms ar gyvūnams skirtų maisto produktų, pašarų ar vandens (įskaitant geriamąjį vandenį), gamyba, vežimu, laikymu ar vartojimu, dezinfekcijai.
                  5 produktų tipas: Geriamojo vandens dezinfekantai. Produktai, skirti geriamojo vandens (skirto žmonėms ir gyvūnams) dezinfekcijai.
                  20 produktų tipas: Maisto ir pašarų atsargų antiseptikai. Produktai, skirti apsaugoti maisto ir pašarų atsargas nuo kenksmingų organizmų.

            2.2.   Pašarų ir biocidinių produktų skyrimo pasekmės

      Pagal Direktyvos 98/8/EB 1 straipsnio 2 dalį produktai, kurie yra apibrėžti pašarų teisės aktuose arba priklauso jų taikymo sričiai, įskaitant pagalbines perdirbimo medžiagas, nėra biocidiniai produktai, o laikytini pašarais (pašarų teisės aktų pirmenybė biocidinių produktų teisės aktų atžvilgiu).
      Direktyvos 98/8/EB V priede nurodyti 3 ir 4 tipų produktai nelaikytini pašarais.
      Tačiau tam tikri produktai galėtų būti priskiriami 5 arba 20 tipui ir tuo pačiu laikomi pašarais (paprastai tai pašarų priedai). Dėl minėtos pašarų teisės aktų pirmenybės biocidinių produktų teisės aktų atžvilgiu tokie produktai laikytini pašarais. Produktai, skirti išsaugoti pašarus arba vandenį gyvūnams, nėra biocidiniai produktai. Jei tokie produktai priskirti 5 arba 20 tipui, jais nenumatyta šerti gyvūnų.
      3.   Veterinariniai vaistai (VV)

      3.1.   Teisiniai tekstai

      Atitinkamuose teisės aktuose galima rasti tokias apibrėžtis:

                  Direktyvos 2001/82/EB 1 straipsnis (4):
                  „veterinarinis vaistas“–

                              a)

                              bet kuri medžiaga ar medžiagų derinys, pateikiamas kaip turintis savybių gyvūnams gydyti ar apsaugoti nuo ligos; arba

                              b)

                              bet kuri medžiaga ar medžiagų derinys, kuris gali būti naudojamas arba skiriamas gyvūnams, norint atstatyti, koreguoti ar pakeisti fiziologines funkcijas dėl farmakologinio, imunologinio arba metabolitinio poveikio arba medicininei diagnozei nustatyti.

                        „vaistiniai pašarai“– bet koks pagamintas veterinarinio vaisto ir pašaro arba veterinarinių vaistų bei pašarų mišinys, skirtas gyvūnams, kuriuo galima prekiauti, ir kuris, toliau jo neapdorojant, gali būti šeriamas gyvūnams dėl jo gydomųjų ar apsauginių savybių arba dėl kitų vaistinių savybių, būdingų vaistui, kuriam taikoma „veterinarinio vaisto“ apibrėžtis.

                  Direktyvos 2001/82/EB 2 straipsnio 2 dalyje nustatyta:

                     „Abejojant dėl produkto, kai, atsižvelgiant į visas jo savybes, jis gali būti apibrėžiamas kaip veterinarinis vaistas ir kaip kitų Bendrijos teisės aktų reglamentuojamas produktas, turi būti taikomos šios direktyvos nuostatos.“

                  Tos pačios direktyvos 3 straipsnio 1 dalyje nustatyta:

                     „Ši direktyva netaikoma:

                                 a)

                                 vaistiniams pašarams, kaip apibrėžta 1990 m. kovo 26 d. Tarybos direktyvoje 90/167/EEB, nustatančioje vaistinių pašarų ruošimo, teikimo į rinką ir naudojimo Bendrijoje sąlygas;
                                 (…)

                                 d)

                                 bet kokiems priedams, minimiems 1970 m. lapkričio 23 d. Tarybos direktyvoje 70/524/EEB dėl pašarų priedų, kai jie pagal šią direktyvą dedami į gyvūnų pašarus ir gyvūnų pašarų papildus;
                                 (…)“.

                  Reglamento (EB) Nr. 767/2009 13 straipsnio 3 dalyje nustatyta:
                  „Ženklinant arba pateikiant pašarines žaliavas ir kombinuotuosius pašarus negalima teigti, kad:

                              a)

                              jie užkirs kelią ligai, ją gydys ar nuo jos išgydys, išskyrus pagal Reglamentą (EB) Nr. 1831/2003 leidžiamus naudoti kokcidiostatikus ir histomonostatus; tačiau šis punktas netaikomas teiginiams apie mitybos sutrikimus, kai nėra susijusių patologinių simptomų;
                              (…)“.

            3.2.   Pašarų ir veterinarinių vaistų skyrimo pasekmės

                  —

                  Jeigu išnagrinėjus visas jokiai kategorijai nepriskirto produkto savybes padaroma išvada, kad jis galėtų būti veterinarinis vaistas – produktas turėtų būti laikomas veterinariniu vaistu (veterinarinių vaistų teisės aktų pirmenybė pašarų teisės aktų atžvilgiu, išskyrus leidžiamus naudoti pašarų priedus).

                  —

                  Vaistiniai pašarai nėra veterinariniai vaistai, tačiau, vadovaujantis Reglamento (EB) Nr. 767/2009 3 konstatuojamąja dalimi, jie yra pašarai, kuriuose yra vaistinių premiksų ir skiriami tik pagal veterinarijos gydytojo receptą.

                  —

                  Riba tarp pašarų ir veterinarinių vaistų nustatyta remiantis „specialiojo pašaro“ apibrėžtimi (žr. 1.1 puntą). Konkrečių mitybos tikslų, kaip kepenų funkcijai palaikyti lėtinio kepenų nepakankamumo atveju, uratinių akmenų formavimuisi mažinti arba parezės po atsivedimo rizikai mažinti, galima pasiekti pašarais.

         (1)  OL L 31, 2002 2 1, p. 1.

         (2)  OL L 268, 2003 10 18, p. 29.

         (3)  OL L 123, 1998 4 24, p. 1.

         (4)  OL L 311, 2001 11 28, p. 1.