title: 2007 m. gruodžio 5 d. Komisijos rekomendacija dėl EB sutarties 20 straipsnio teksto įrašymo į pasus (pranešta dokumentu Nr. C(2007) 5841)

text:
               6.5.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 118/30

      KOMISIJOS REKOMENDACIJA

   2007 m. gruodžio 5 d.
   dėl EB sutarties 20 straipsnio teksto įrašymo į pasus
   (pranešta dokumentu Nr. C(2007) 5841)
   (2008/355/EB)
   EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA,
   atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 211 straipsnį,
   kadangi:

               (1)

               Europos bendrijos steigimo sutarties 20 straipsniu (toliau – EB sutarties 20 straipsnis) Europos Sąjungos piliečiams, esantiems trečiojoje šalyje, kurioje jų valstybei narei nėra atstovaujama, suteikiama teisė į bet kurios kitos valstybės narės diplomatinių arba konsulinių įstaigų teikiamą apsaugą tomis pačiomis sąlygomis, kaip ir tos valstybės piliečiams. Ši teisė įtvirtinta ir Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 46 straipsnyje.

               (2)

               2006 m. liepos mėn. paskelbta Eurobarometro apklausa parodė, kad daugelis Europos Sąjungos piliečių nežino apie EB sutarties 20 straipsnį ir jo reikšmę. Tik 23 % respondentų nurodė, kad jiems žinomos EB sutarties 20 straipsnio teikiamos galimybės. Apklausos rezultatai taip pat parodė, kad pusė ES piliečių planuoja per artimiausius trejus metus vykti į kurią nors trečiąją šalį.

               (3)

               Pasiūlymas į pasus įrašyti EB sutarties 20 straipsnio tekstą, siekiant informuoti piliečius apie jų teises, buvo iškeltas 2006 m. gegužės 9 d. M. Barnier pranešime „Europos civilinės saugos pajėgos: Europos pagalba“. 2006 m. birželio 15 d. Tarybai pirmininkaujanti valstybė narė paragino valstybes nares apsvarstyti galimybę į pasus įrašyti EB sutarties 20 straipsnio tekstą, siekiant užtikrinti, kad ES piliečiai būtų tinkamai informuoti apie savo teises (1).

               (4)

               2006 m. lapkričio 28 d. Komisija priėmė Žaliąją knygą dėl diplomatinės ir konsulinės apsaugos trečiosiose šalyse (2), kurioje pasiūlė keletą priemonių, kuriomis būtų galima sustiprinti ES piliečių apsaugą. Buvo pasiūlytas veiksmingas būdas priminti piliečiams jų teises – rekomenduoti valstybėms narėms į pasus įrašyti EB sutarties 20 straipsnį. Šis pasiūlymas susilaukė didelio valstybių narių, pilietinės visuomenės, piliečių ir kitų Europos institucijų pritarimo (3)
                   (4). Be to, siekiant piliečius informuoti apie EB sutarties 20 straipsnyje įtvirtintą jų teisę į diplomatinių ir konsulinių įstaigų teikiamą apsaugą, buvo pasiūlyta sukurti šiam klausimui skirtą ES tinklalapį ir į pasus įrašyti nuorodą į šį tinklalapį.

               (5)

               Pasų išdavimas priskiriamas valstybių narių kompetencijai. Vienodas pasų formatas buvo nustatytas 1981 m. birželio 23 d. valstybių narių Vyriausybių atstovų rezoliucijoje (5). Be to, Bendrijos lygiu buvo priimta priemonių, susijusių su pasų apsaugos standartais. Siekiant kovoti su pasų klastojimu, 2000 m. spalio 17 d. valstybių narių Vyriausybių atstovų rezoliucijoje buvo išdėstyti minimalūs jų apsaugos standartai (6). 2004 m. gruodžio 13 d. buvo priimtas Tarybos reglamentas, reikalaujantis, kad valstybės narės iki 2006 m. rugpjūčio 28 d. į pasus integruotų biometrinius identifikatorius, o nuo 2007 m. birželio 28 d. pasuose būtų saugoma papildoma informacija (7).

               (6)

               EB sutarties 20 straipsnis turėtų būti įrašomas oficialia(-iomis) pasą išduodančios valstybės narės kalba(-omis).

               (7)

               Pakaktų įrašyti pirmąjį EB sutarties 20 straipsnio sakinį. Antrajame sakinyje nurodoma valstybės narės pareiga vesti tarptautines derybas dėl šios apsaugos užtikrinimo, todėl jis neturi tiesioginės reikšmės piliečiams.

               (8)

               Komisija ketina sukurti tinklalapį, skirtą konsulinei apsaugai, kuriame skelbtų praktinę informaciją, pavyzdžiui, naujausius valstybių narių atstovybių trečiosiose šalyse kontaktinius duomenis. Todėl būtų naudinga į valstybių narių pasus įrašyti nuorodą į šį tinklalapį ir EB sutarties 20 straipsnį, taip užtikrinant bendrą prieigą prie informacijos apie šią teisę.

               (9)

               Siekiant sumažinti administracinę valstybių narių naštą, valstybėms narėms turėtų būti rekomenduojama į naujus, nuo 2009 m. liepos 1 d. išduodamus pasus, įrašyti EB sutarties 20 straipsnį.

               (10)

               Siekiant informuoti piliečius, kurių pasai buvo išduoti be nuorodos į EB sutarties 20 straipsnį, turėtų būti rekomenduojama ant galinio paso viršelio užklijuoti lipduką.

               (11)

               Į pasus įrašant EB 20 straipsnio tekstą, būtų žymiai pagilintos piliečių žinios apie teisę į diplomatinių ir konsulinių įstaigų teikiamą apsaugą, o valstybės narės dėl to nepatirtų didelių išlaidų,

         REKOMENDUOJA:

               1.

               Valstybėms narėms į pasus, išduodamus nuo 2009 m. liepos 1 d., įrašyti Europos bendrijos steigimo sutarties 20 straipsnio pirmąjį sakinį ir nuorodą į ES tinklalapį (http://ec.europa.eu/consularprotection).

               2.

               Valstybėms narėms iki 2009 m. liepos 1 d. išduotų pasų turėtojus aprūpinti lipdukais su 1 punkte nurodyta informacija.

               3.

               Valstybėms narėms po 18 mėnesių nuo šios rekomendacijos paskelbimo Oficialiajame leidinyje pranešti Komisijai apie priemones, kurių buvo imtasi šiai rekomendacijai įgyvendinti.

      Priimta Briuselyje, 2007 m. gruodžio 5 d.

            Komisijos vardu

         Franco FRATTINI

            Pirmininko pavaduotojas

      (1)  2006 m. birželio 15 d. Tarybos dokumentas 10551/06 „Europos Sąjungos reagavimo nepaprastosios padėties ir krizių atvejais pajėgumų stiprinimas“.

      (2)  COM(2006) 712 galutinis.

      (3)  Europos Parlamento nuomonė A6–0454/2007.

      (4)  Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonė SOC/262 (CESE 425/2007).

      (5)  OL C 241, 1981 9 19, p. 1.

      (6)  OL C 310, 2000 10 28, p. 1.

      (7)  2004 m. gruodžio 13 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 2252/2004 dėl valstybių narių išduodamų pasų ir kelionės dokumentų apsauginių savybių ir biometrikos standartų (OL L 385, 2004 12 29, p. 1).


title: Bendrų vizų išdavimo apribojimų nustatymas Rusijos pareigūnams, susijusiems su Sergejaus Magnitskio byla 2012 m. spalio 23 d. Europos Parlamento rekomendacija Tarybai dėl bendrų vizų išdavimo apribojimų nustatymo Rusijos pareigūnams, susijusiems su Sergejaus Magnitskio byla (2012/2142(INI))

text:
               7.3.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               CE 68/13

         2012 m. spalio 23 d., antradienisBendrų vizų išdavimo apribojimų nustatymas Rusijos pareigūnams, susijusiems su Sergejaus Magnitskio byla
   P7_TA(2012)0369
   2012 m. spalio 23 d. Europos Parlamento rekomendacija Tarybai dėl bendrų vizų išdavimo apribojimų nustatymo Rusijos pareigūnams, susijusiems su Sergejaus Magnitskio byla (2012/2142(INI))
   2014/C 68 E/02

      Europos Parlamentas,

               —

               atsižvelgdamas į SESV 215 straipsnį,

               —

               atsižvelgdamas į Guy Verhofstadto ir Kristiinos Ojuland ALDE frakcijos vardu pateiktą pasiūlymą dėl rekomendacijos Tarybai (B7-0196/2012),

               —

               atsižvelgdamas į savo 2011 m. vasario 17 d. rezoliuciją dėl įstatymo viršenybės Rusijoje (1),

               —

               atsižvelgdamas į savo 2010 m. gruodžio 16 d. rezoliuciją dėl 2009 m. metinės ataskaitos dėl žmogaus teisių padėties pasaulyje ir Europos Sąjungos politikos šioje srityje (2),

               —

               atsižvelgdamas į savo 2011 m. gruodžio 14 d. rezoliuciją dėl 2011 m. gruodžio 15 d. ES ir Rusijos aukščiausiojo lygio susitikimo ir 2011 m. gruodžio 4 d. rinkimų į Dūmą rezultatų (3),

               —

               atsižvelgdamas į savo 2012 m. vasario 2 d. rekomendaciją Tarybai dėl nuoseklios politikos dėl režimų, kuriems ES taiko ribojamąsias priemones (4),

               —

               atsižvelgdamas į tai, kad JAV Senato Užsienio reikalų komitetas 2012 m. birželio 26 d. priėmė Sergejaus Magnitskio teisinės valstybės atskaitomybės aktą, kuriuo siekiama nustatyti draudimą išduoti vizas Rusijos pareigūnams, tariamai susijusiems su Sergejaus Magnitskio sulaikymu, prievarta prieš jį ir jo mirtimi, ir įšaldyti jų turtą,

               —

               atsižvelgdamas į rezoliucijos projektą „Teisinės valstybės principas Rusijoje: Sergejaus Magnitskio byla“, kuris pateiktas per 2012 m. metinę ESBO parlamentinės asamblėjos sesiją ir kuriame nacionaliniai parlamentai raginami imtis veiksmų siekiant nustatyti vizų išdavimo sankcijas ir įšaldyti turtą,

               —

               atsižvelgdamas į Darbo tvarkos taisyklių 121 straipsnio 3 dalį,

               —

               atsižvelgdamas į Užsienio reikalų komiteto pranešimą (A7-0285/2012),

               A.

               kadangi Sergejaus Magnitskio areštas, kalinimo sąlygos ir vėlesnė mirtis kalėjime –tai gerai dokumentais pagrįstas ir svarus pagrindinių žmogaus teisių pažeidimo atvejis;

               B.

               kadangi pomirtinis Sergejaus Magnitskio baudžiamasis persekiojimas – tai tarptautinių ir nacionalinių teisės aktų pažeidimas, kuriuo aiškiai parodoma, jog Rusijos baudžiamojo teisingumo sistema veikia netinkamai;

               C.

               kadangi Rusijos Federacija, kaip Europos Tarybos ir Europos saugumo ir bendradarbiavimo organizacijos narė, įsipareigojo visapusiškai gerbti pagrindines teises ir teisinės valstybės principą ir kadangi Europos Sąjunga ne kartą siūlė suteikti papildomą pagalbą ir pasidalyti patirtimi, kad padėtų Rusijos Federacijai atnaujinti savo konstitucinę ir teisinę sistemą ir jos laikytis;

               D.

               kadangi, nepaisant 2011 m. tyrimo, kurį atliko Rusijos prezidento Žmogaus teisių taryba dėl neteisėtumo suimant, kalinant Sergejų Magnitskį ir nesuteikiant jam teisės kreiptis į teismą išvadų, tyrimai vilkinami, o susiję pareigūnai buvo reabilituoti ir netgi paskirti tirti šią pomirtinę bylą; kadangi tokie valdžios institucijų veiksmai parodo, jog S. Magnitskio baudžiamasis persekiojimas yra politiškai motyvuotas;

               E.

               kadangi Europos Sąjunga daug kartų ir įvairiais būdais, tiek per reguliarias konsultacijas žmogaus teisių klausimais, tiek aukščiausiojo lygio susitikimuose, ragino Rusijos valdžios institucijas atlikti išsamius ir nepriklausomus tyrimus dėl šio ypatingo ir išsamiai dokumentais patvirtinto atvejo ir panaikinti dabartines nebaudžiamumo sąlygas;

               F.

               kadangi Sergejaus Magnitskio byla – tai tik vienas, bet labiausiai žinomas ir išsamiai dokumentais patvirtintas Rusijos teisėsaugos institucijų piktnaudžiavimo įgaliojimais atvejis, kai buvo šiurkščiai pažeistas teisinės valstybės principas; kadangi yra daug kitų teismo bylų, kurias nagrinėjant nuolat naudojamasi ekonominių nusikaltimų ir tariamos korupcijos pretekstu siekiant pašalinti konkurentus verslo srityje arba politinius priešininkus;

               G.

               kadangi vizų išdavimo apribojimai ir kitos ribojamosios priemonės savaime nėra įprastos teisminės sankcijos, bet duoda politinį ES susirūpinimo signalą platesnei tikslinei auditorijai, taigi ir toliau yra reikalinga ir teisėta užsienio politikos priemonė;

               H.

               kadangi ES sankcijos, susijusios su S. Magnitskio byla, galėtų paskatinti Rusijos valdžios institucijas dėti nuoširdžias naujas pastangas siekiant konkrečiau ir įtikinamiau spręsti teisinės valstybės principo Rusijoje ir dabartinių nebaudžiamumo sąlygų klausimus;

               I.

               kadangi keli ES valstybių narių, pvz., Nyderlandų, Jungtinės Karalystės, Švedijos ir Lenkijos, nacionaliniai parlamentai jau priėmė rezoliucijas, kuriose ragino savo vyriausybes taikyti sankcijas dėl S. Magnitskio bylos, o keli kiti nacionaliniai parlamentai, pvz., Portugalijos, Prancūzijos, Ispanijos ir Latvijos, šiuo metu pradėjo rengti tokias rezoliucijas;

               1.

               teikia Tarybai šias rekomendacijas:

                           a)

                           sudaryti bendrą ES sąrašą pareigūnų, atsakingų už Sergejaus Magnitskio mirtį, už tai, kad vėliau jos aplinkybes slėpė teisėsaugos institucijos, ir už toliau tebesitęsiantį priekabiavimą prie jo motinos ir našlės;

                           b)

                           visoje ES nustatyti ir taikyti draudimą šiems pareigūnams išduoti vizas ir įšaldyti bet kokį jų ar jų šeimos narių Europos Sąjungoje turimą finansinį turtą;

                           c)

                           raginti Rusiją atlikti patikimą ir nepriklausomą tyrimą, kuris apimtų visus šios tragiškos bylos aspektus, ir patraukti atsakingus asmenis baudžiamojon atsakomybėn;

                           d)

                           raginti Rusijos valdžios institucijas panaikinti plačiai paplitusią korupciją, reformuoti teismų sistemą, kad ji atitiktų tarptautinius standartus, taip pat sukurti nepriklausomą, teisingą ir skaidrią sistemą, kuri jokiomis aplinkybėmis negalėtų būti neteisingai naudojama politiniais tikslais;

                           e)

                           ryžtingesniu, tvirtesniu ir labiau į rezultatus orientuotu būdu iškelti šį klausimą per dvišalius susitikimus su Rusijos valdžios institucijomis, taip pat bauginimo ir nebaudžiamumo atvejų, susijusių su žmogaus teisių gynėjais, žurnalistais ir teisininkais, klausimą;

               2.

               ragina Tarybą laikytis nuoseklios ir aktyvios pozicijos dėl kitų rimtų žmogaus teisių pažeidimų Rusijoje, remiantis gerai dokumentais pagrįstais, sutampančiais ir nepriklausomais šaltiniais bei įtikinamais įrodymais, ir kaip kraštutinę priemonę pradėti taikyti panašias ribojamąsias priemones teisių pažeidėjams;

               3.

               pabrėžia, kad Rusijos valdžios institucijų įsipareigojimas pagrindinėms vertybėms, pvz., teisinės valstybės principui, pagarbai žmogaus teisėms ir pagrindinėms laisvėms, išlieka būtina ES ir Rusijos santykių ir stabilios bei patikimos dviejų šalių partnerystės kūrimo sąlyga;

               4.

               paveda Pirmininkui perduoti šią rekomendaciją Tarybai ir susipažinti – Komisijai, valstybėms narėms, Rusijos Valstybės Dūmai bei Rusijos Federacijos vyriausybei

      (1)  OL C 188 E, 2012 6 28, p. 37.

      (2)  OL C 169 E, 2012 6 15, p. 81.

      (3)  Priimti tekstai, P7_TA(2011)0575.

      (4)  Priimti tekstai, P7_TA(2012)0018.


title: 2015 m. liepos 14 d. Tarybos rekomendacija dėl 2015 m. Kroatijos nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2015 m. Kroatijos konvergencijos programos

text:
               18.8.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 272/56

         TARYBOS REKOMENDACIJA
   2015 m. liepos 14 d.
   dėl 2015 m. Kroatijos nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2015 m. Kroatijos konvergencijos programos
   (2015/C 272/15)
   EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
   atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 121 straipsnio 2 dalį ir 148 straipsnio 4 dalį,
   atsižvelgdama į 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei koordinavimo (1), ypač į jo 9 straipsnio 2 dalį,
   atsižvelgdama į 2011 m. lapkričio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 1176/2011 dėl makroekonominių disbalansų prevencijos ir naikinimo (2), ypač į jo 6 straipsnio 1 dalį,
   atsižvelgdama į Europos Komisijos rekomendaciją,
   atsižvelgdama į Europos Parlamento rezoliucijas,
   atsižvelgdama į Europos Vadovų Tarybos išvadas,
   atsižvelgdama į Užimtumo komiteto nuomonę,
   atsižvelgdama į Ekonomikos ir finansų komiteto nuomonę,
   atsižvelgdama į Socialinės apsaugos komiteto nuomonę,
   atsižvelgdama į Ekonominės politikos komiteto nuomonę,
   kadangi:

               (1)

               2010 m. kovo 26 d. Europos Vadovų Taryba pritarė Komisijos pasiūlymui įgyvendinti naują augimo ir darbo vietų kūrimo strategiją „Europa 2020“, grindžiamą geresniu ekonominės politikos koordinavimu. Strategija yra orientuota į tas svarbias sritis, kuriose reikia imtis veiksmų, kad būtų stiprinamas Europos tvaraus augimo ir konkurencingumo potencialas;

               (2)

               remdamasi Komisijos pasiūlymais, 2015 m. liepos 14 d. Taryba priėmė rekomendaciją dėl valstybių narių ir Sąjungos ekonominės politikos bendrų gairių, o 2010 m. spalio 21 d. – sprendimą dėl valstybių narių užimtumo politikos gairių (3). Abejos gairės kartu sudaro integruotas gaires, ir į jas valstybių narių buvo paprašyta atsižvelgti formuojant nacionalinę ekonominę ir užimtumo politiką;

               (3)

               2014 m. liepos 8 d. Taryba priėmė rekomendaciją (4) dėl 2014 m. Kroatijos nacionalinės reformų programos ir pateikė nuomonę dėl atnaujintos 2014 m. Kroatijos konvergencijos programos;

               (4)

               2014 m. lapkričio 28 d. Komisija priėmė metinę augimo apžvalgą, kuria pradedamas 2015 m. Europos ekonominės politikos koordinavimo semestras. Tą pačią dieną Komisija pagal Reglamentą (ES) Nr. 1176/2011 priėmė Įspėjimo mechanizmo ataskaitą, kurioje nurodė, kad Kroatija yra viena iš valstybių narių, dėl kurios reikės parengti nuodugnią apžvalgą;

               (5)

               2014 m. gruodžio 18 d. Europos Vadovų Taryba patvirtino prioritetus, pagal kuriuos reikia skatinti investuoti, sparčiau vykdyti struktūrines reformas ir vykdyti atsakingą augimui palankų fiskalinį konsolidavimą;

               (6)

               2015 m. vasario 26 d. Komisija paskelbė 2015 m. Kroatijos ataskaitą. Joje įvertinta Kroatijos pažanga įgyvendinant 2014 m. liepos 8 d. priimtas šaliai skirtas rekomendacijas; Į šalies ataskaitą įtraukti ir nuodugnios apžvalgos pagal Reglamento (ES) Nr. 1176/2011 5 straipsnį rezultatai. Atlikusi analizę Komisija daro išvadą, kad Kroatijoje yra susidaręs perviršinis makroekonominis disbalansas, dėl kurio reikia imtis ryžtingų politikos veiksmų ir kurį reikia specialiai stebėti. Visų pirma, sulėtėjus ekonomikos augimui, vėluojant įmonių restruktūrizavimui ir esant prastiems užimtumo rezultatams, labai padidėjo su silpnu konkurencingumu, dideliais išorės įsipareigojimais ir augančia valstybės skola susijusi rizika, kurios nesumažina silpnas viešojo sektoriaus valdymas;

               (7)

               paskelbus šalies ataskaitą, 2015 m. kovo mėn. Kroatijos valdžios institucijos pradėjo dialogą su Komisijos tarnybomis dėl reformų, kurių labiausiai reikia norint panaikinti perviršinį makroekonominį disbalansą. Valdžios institucijos dialoge dalyvavo konstruktyviai ir paskelbė apie keletą svarbių priemonių, kuriomis siekiama, be kita ko, 2016 m. ir 2017 m. sumažinti parafiskalinius mokesčius, racionalizuoti centrinės valstybės administracijos valstybės agentūrų ir regioninių tarnybų sistemą, skatinti savanorišką vietos savivaldos subjektų susijungimą, mažinti teisinį netikrumą ir stiprinti Valstybės audito tarnybą. Išsamiau išdėstyti kelių kitų sričių, kaip antai įmonių administracinės naštos mažinimo ir valstybės įmonių valdymo tobulinimo, reformų planai. Tačiau kai kuriose srityse užmojai neatitinka lūkesčių, visų pirma kai kalbama apie ankstyvo išėjimo į pensiją taisyklių griežtinimą ir išlaidų peržiūros rezultatų skelbimą ir įgyvendinimą. Vis dėlto buvo pristatyta keletas papildomų priemonių, kurios iš dalies kompensuoja šį trūkumą;

               (8)

               šiuo metu Kroatijai taikoma Stabilumo ir augimo pakto korekcinė dalis. Savo 2015 m. konvergencijos programoje Vyriausybė planuoja panaikinti perviršinį deficitą iki 2017 m., o tai neatitinka Tarybos rekomenduoto termino – 2016 m. Vyriausybė planuoja nominalų deficitą palaipsniui sumažinti iki 5,0 % BVP 2015 m., iki 3,9 % BVP – 2016 m. ir iki 2,7 % BVP – 2017 m. Konvergencijos programoje numatyta, kad valdžios sektoriaus skolos santykis su BVP didžiausias bus 2017 m. – 92,5 % ir iš esmės stabilizuosis ties 92,4 % BVP 2018 m. Makroekonominis scenarijus, kuriuo grindžiamos šios biudžeto projekcijos, atrodo gana palankus, nes augimas yra panašaus lygio, o konvergencijos programoje nurodytos pagrindinės konsolidavimo priemonės yra didesnės apimties negu Komisijos prognozėje. Tik dalis priemonių, kurias taikant nuo 2015 m. būtų pasiekti planuojami deficito tikslai, išdėstytos pakankamai išsamiai. Remiantis Komisijos 2015 m. pavasario prognoze, nesitikima, kad perviršinis deficitas bus laiku ir tvariai panaikintas iki 2016 m. Sprendžiant iš diskrecinių priemonių, kurių buvo imtasi, apimties, 2014 m. fiskalinės pastangos atitiko Tarybos rekomendaciją. Tas pats pasakytina ir vertinant fiskalines pastangas kartu – 2014 m. ir 2015 m., nepaisant 2015 m. prognozuojamo trūkumo. Tačiau (pakoreguotas) struktūrinio balanso pokytis 2014–2015 m. nesiekia rekomenduotos vertės. 2016 m. fiskalinės pastangos nesieks lygio, nustatyto Tarybos rekomendacijoje. Todėl reikės papildomų struktūrinių priemonių. Remdamasi konvergencijos programos vertinimu ir atsižvelgdama į Komisijos 2015 m. pavasario prognozę, Taryba mano, kad esama rizikos, jog Kroatija nesilaikys Stabilumo ir augimo pakto nuostatų;

               (9)

               2015 m. balandžio 23 d. Kroatija pateikė savo 2015 m. nacionalinę reformų programą, o 2015 m. balandžio 30 d. – 2015 m. konvergencijos programą. Siekiant atsižvelgti į abiejų programų tarpusavio sąsajas, jos vertintos vienu metu;

               (10)

               Kroatija šiuo metu peržiūri išlaidas, kad visų pirma darbo užmokesčio, socialinės apsaugos ir subsidijoms skirtos išlaidos taptų veiksmingesnės ir būtų suteikta pakankamai fiskalinių galimybių teikti pirmenybę ekonomikos augimą skatinančioms išlaidoms ir investicijoms. Kroatijos pajamos iš reguliariai mokamų nekilnojamojo turto mokesčių, vertinant jas kaip BVP dalį, yra vienos mažiausių Sąjungoje. Per praeitus metus buvo pabandyta pagerinti mokestinių prievolių vykdymą, įskaitant priemones sukčiavimo PVM problemai spręsti, o dabar reikia imtis veiksmų. Pastarojo meto reformos pagerino Kroatijos fiskalinę sistemą, tačiau dar lieka svarbių uždavinių. Su veiksminga išlaidų kontrole ir nuosekliu biudžeto apribojimų taikymu susiję trūkumai daro neigiamą poveikį fiskalinės politikos formavimui ir audito nustatytiems faktams. Dėl sparčiai augančios valstybės skolos reikia laikytis kur kas aktyvesnio valstybės skolos valdymo metodo;

               (11)

               pensijų sistemai neigiamą poveikį daro didelis anksti į pensiją išėjusių asmenų skaičius, pernelyg dosni tam tikrų profesijų atstovų ankstyvų pensijų sistema ir daug specialiųjų pensijų sistemų. Ankstyvą pasitraukimą iš darbo rinkos palengvina tai, kad pensija sumažinama palyginti nežymiai, o tam tikrų darbuotojų pensijos visai nesumažinamos. Atotrūkis tarp minimalaus ankstyvo išėjimo į pensiją amžiaus ir teisės aktais nustatyto pensinio amžiaus taip pat yra didelis, palyginti su ES vidurkiu, kuris yra trumpesnis negu treji metai. Be to, sistema yra labai susiskaidžiusi, todėl sumažinamos išlaidos standartinėms pensijoms. Dėl to pensijų sistemos naudos santykis yra mažesnis nei daugumoje valstybių narių, nors išlaidos yra panašios. Kalbant apie sveikatos priežiūros sektorių, dėl nuolatinių įsiskolinimų toliau kyla fiskalinė rizika. Imtasi priemonių ligoninių finansavimui racionalizuoti, tačiau kyla rizika, kad jos gali būti neįgyvendintos. Biudžeto padidinimas 10 % tik iš dalies padengia finansavimo poreikius; kad iki 2017 m. skolos būtų visiškai panaikintos, reikės dar efektyviau taupyti lėšas;

               (12)

               tai, kad laikotarpiu po krizės darbo užmokestis buvo koreguotas tik nežymiai, dar labiau padidino neigiamą poveikį užimtumui. 2014 m. užbaigta išsami darbo užmokesčio nustatymo taisyklių ir praktikos analizė atskleidė, kad sistema nebuvo lanksti, kad leistų prisitaikyti prie makroekonominės aplinkos pokyčių. Konkretūs trūkumai susiję su dideliais skirtumais tarp privačiojo ir viešojo sektorių, įskaitant valstybės įmones, taip pat su kolektyvinių sutarčių taikymu jų nepasirašiusioms šalims ir su sunkumais, su kuriais susiduriama norint nutraukti nebeaktualias sutartis. Atlikus analizę reikia imtis konkrečių politikos priemonių. Taip pat svarbu stebėti 2013–2014 m. darbo rinkos reformos poveikį;

               (13)

               darbo jėgai neigiamą poveikį daro spartus visuomenės senėjimas ir žemas aktyvumo lygis, ypač jaunimo ir vyresnių nei 50 metų darbuotojų. Nors aktyvios darbo rinkos politikos taikymo sritis buvo išplėsta ir jai skirta daugiau lėšų, vis dar neįtraukiama pakankamai ilgalaikių bedarbių, vyresnio amžiaus darbuotojų ir nesimokančio, nedirbančio ir mokymuose nedalyvaujančio jaunimo. Tretinį išsilavinimą turinčių asmenų rodiklis yra vienas žemiausių Sąjungoje. Gebėjimų paklausos ir pasiūlos neatitiktis ir švietimo bei mokymo sistemos trūkumai atgraso asmenis siekti aukštojo mokslo. Neoficialios ekonomikos dydis vis dar kelia problemų ir lemia aukštą nedeklaruojamo darbo lygį. Dabar reikia įgyvendinti kovos su nedeklaruojamu darbu priemones, kurias Komisija nustatė 2014 m. pabaigoje. Šiuo metu yra per 80 skirtingų socialinių išmokų ir programų. Pradėtas išmokų konsolidavimas, tačiau 2015 m. reikia tęsti reformą, kad būtų pagerinta išmokų aprėptis ir adekvatumas;

               (14)

               kompetencijų paskirstymas tarp nacionalinio ir vietos lygmens yra sudėtingas ir susiskaidęs, o tai trukdo viešųjų finansų valdymui ir tam, kad viešosios išlaidos būtų efektyvios. Dabartinė politikos funkcijų priskyrimo vietos valdžios institucijoms tvarka ir jų administraciniai trūkumai daro tiesioginį poveikį kai kurioms sritims, kaip antai mokesčių surinkimas, socialinių išmokų teikimas, Europos struktūrinių ir investicinių fondų valdymas, viešieji pirkimai ir viešųjų paslaugų teikimas. Kaip trumpalaikę priemonę, valdžios institucijos planuoja sukurti mechanizmus, kurie skatintų savanorišką savivaldos vienetų susijungimą arba jų koordinavimą. Kalbant apie centrinę valdžią, pristatyta valstybės agentūrų sistemos reforma ir jos racionalizavimo priemonės, parengti remiantis 2014 m. užbaigta analize;

               (15)

               Kroatijos verslo aplinkai neigiamą poveikį daro tokie esminiai instituciniai trūkumai kaip reguliavimo nestabilumas, silpna teisėkūros kokybės kontrolė, didelės atitikties užtikrinimo išlaidos, diskriminacinė praktika ir pernelyg didelės kliūtys paslaugų teikėjams, didelė administracinė našta, daugybė parafiskalinių mokesčių, mažas administracinių įstaigų darbo skaidrumas ir nuspėjamumas, ypač vietos lygmeniu, nevienodai išvystyti elektroninių ryšių kanalai ir ilgi teismo procesai, visų pirma komerciniuose teismuose, kur reikia pagerinti bylų valdymą. Naujai kovos su korupcija strategijai trūksta nuoseklumo ir ji nėra pakankamai detali; šie trūkumai turėtų būti pašalinti strategijos įgyvendinimo veiksmų plane;

               (16)

               valstybės įmonių, ypač vietos lygmeniu įsteigtų įmonių ir didelių valstybės įmonių patronuojamųjų įmonių, priežiūra yra nepakankama. Valdžios institucijos planuoja sumažinti strateginių įmonių skaičių ir paspartinti privatizavimo darbotvarkę. Reikia toliau gerinti valdymo kokybę, be kita ko, stiprinti ir suderinti įvairių valstybės įmonių priežiūrą. Valdybos narių skyrimas yra nepakankamai skaidrus ir kompetencijos reikalavimai palyginti negriežti, o tai trukdo patikimai valdyti valstybės turtą;

               (17)

               siekiant sumažinti Kroatijos įmonių patiriamą didelį spaudimą mažinti finansinį įsiskolinimą ir puoselėti ankstyvo restruktūrizavimo ir „antros galimybės“ kultūrą, būtina įdiegti veiksmingą ir skaidrią ankstyvo gelbėjimo ir bankroto sistemą. Teisės aktų, kuriuose nustatytos iki bankroto bylos iškėlimo taikomos nuostatos, įvertinimas rodo, kad dabartinės teisės aktų sistemos ex ante veiksmingumas yra vienas mažiausių Sąjungoje. Inicijuota bankroto sistemos reforma ir planuojama, kad parlamentas ją patvirtins pirmoje 2015 m. pusėje. Itin svarbų vaidmenį atsigaunant Kroatijos ekonomikai galėtų atlikti Kroatijos rekonstrukcijos ir plėtros bankas. Jam tiesiogiai gresia kredito rizika, o tai gali turėti įtakos viešiesiems finansams. Svarbu, kad jam būtų taikoma rizikos ribojimo principais pagrįsta priežiūra ir užtikrintas stiprus bendrasis valdymas. Taip pat yra galimybių gerinti jo vadovybės atskaitomybės tvarkos struktūrą ir didinti skaidrumą. Atsiradus su valiuta susijusiai ar dėl valiutos kilusiai kredito rizikai, reikia ilgalaikio sprendimo, kuris būtų proporcingas ir nešališkas, turėtų tvirtą teisinį pagrindą ir kuriuo būtų siekiama padėti problemiškiausiems skolininkams;

               (18)

               Europos semestro procese Komisija atliko išsamią Kroatijos ekonominės politikos analizę ir ją paskelbė 2015 m. šalies ataskaitoje. Ji taip pat įvertino konvergencijos programą ir nacionalinę reformų programą ir veiksmus, kurių imtasi atsižvelgiant į ankstesniais metais Kroatijai teiktas rekomendacijas. Komisija įvertino ne tik jų svarbą tvariai fiskalinei ir socialinei bei ekonominei Kroatijos politikai, bet ir tai, kaip laikomasi ES taisyklių ir gairių, nes būtina stiprinti bendrą Sąjungos ekonomikos valdymą, ES priemonėmis prisidedant prie būsimų nacionalinių sprendimų. Jos rekomendacijos atsižvelgiant į Europos semestrą pateiktos 1–6 rekomendacijose;

               (19)

               atsižvelgdama į šį vertinimą, Taryba išnagrinėjo konvergencijos programą ir savo nuomonę (5) visų pirma pateikė 1 rekomendacijoje;

               (20)

               atsižvelgdama į Komisijos nuodugnios apžvalgos ir šio vertinimo rezultatus, Taryba išnagrinėjo nacionalinę reformų programą ir konvergencijos programą. Jos rekomendacijos pagal Reglamento (ES) Nr. 1176/2011 6 straipsnį pateiktos 1–6 rekomendacijose,

         REKOMENDUOJA Kroatijai 2015–2016 m. imtis veiksmų siekiant:

               1.

               užtikrinti, kad iki 2016 m. perviršinis deficitas būtų tvariai panaikintas, ir tuo tikslu 2015 m. imtis reikiamų priemonių ir sustiprinti 2016 m. biudžeto strategiją. Paskelbti išlaidų peržiūros rezultatus ir įgyvendinti jos rekomendacijas. Pagerinti išlaidų kontrolę centriniu ir vietos lygmenimis, visų pirma sukuriant sankcijų skyrimo subjektams, kurie nesilaiko biudžeto apribojimų, mechanizmą. Priimti Fiskalinės atsakomybės įstatymą ir stiprinti Valstybės audito tarnybos gebėjimus bei vaidmenį. Įvesti reguliariai mokamą turto mokestį ir pagerinti PVM prievolių vykdymą. Stiprinti valstybės skolos valdymą, visų pirma kasmet skelbiant skolos valdymo strategiją ir užtikrinant tinkamų išteklių skyrimą;

               2.

               neskatinti ankstyvo išėjimo į pensiją didinant baudas už ankstyvą pasitraukimą iš darbo rinkos. Didinti išlaidų pensijoms adekvatumą ir efektyvumą susiaurinant sunkių ir pavojingų profesijų apibrėžtį. Spręsti fiskalinės rizikos sveikatos priežiūros srityje problemą;

               3.

               konsultuojantis su socialiniais partneriais ir laikantis nacionalinės praktikos ištaisyti darbo užmokesčio nustatymo sistemos trūkumus, kad būtų skatinamas darbo užmokesčio suderinimas su produktyvumu ir makroekonominėmis sąlygomis. Stiprinti paskatas bedarbiams ir neaktyviems asmenims priimti pasiūlymus dirbti apmokamą darbą. Remiantis 2014 m. peržiūra vykdyti socialinės apsaugos sistemos reformą ir toliau konsoliduoti socialines išmokas, kad jos būtų tikslingesnės ir būtų pašalintos besidubliuojančios išmokos;

               4.

               sumažinti centrinės ir vietos valdžios lygmenų susiskaidymą ir funkcijų dubliavimą, pateikiant naują funkcinio kompetencijų paskirstymo modelį ir racionalizuojant valstybės agentūrų sistemą. Padidinti valstybės įmonių sektoriaus skaidrumą ir atskaitomybę, ypač vadovų skyrimo ir kompetencijos reikalavimų srityje. Paspartinti valstybės įmonių mažumos akcijų paketų įtraukimą į biržos sąrašus ir tų įmonių privatizavimą;

               5.

               iš esmės sumažinti parafiskalinius mokesčius ir pašalinti pernelyg dideles kliūtis paslaugų teikėjams. Nustatyti ir įgyvendinti veiksmus, kuriais būtų padidintas teisingumo sistemos, ypač komercinių teismų, efektyvumas ir kokybė;

               6.

               stiprinti iki bankroto bylos iškėlimo taikomą sistemą ir bankroto sistemą siekiant palengvinti skolos restruktūrizavimą ir pradėti taikyti fizinių asmenų bankroto procedūrą. Stiprinti finansų sektoriaus gebėjimus remti ekonomikos atsigavimą atsižvelgiant į problemas, susijusias su aukštu įmonių neveiksnių paskolų ir hipotekos paskolų užsienio valiuta lygiu, taip pat su kai kurių institucijų silpnu valdymu.

      Priimta Briuselyje 2015 m. liepos 14 d.

            Tarybos vardu

            Pirmininkas

         P. GRAMEGNA

      (1)  OL L 209, 1997 8 2, p. 1.

      (2)  OL L 306, 2011 11 23, p. 25.

      (3)  Toliau taikomos pagal 2014 m. gegužės 6 d. Tarybos sprendimą 2014/322/ES dėl valstybių narių užimtumo politikos gairių 2014 m. (OL L 165, 2014 6 4, p. 49).

      (4)  2014 m. liepos 8 d. Tarybos rekomendacija dėl 2014 m. Kroatijos nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2014 m. Kroatijos konvergencijos programos (OL C 247, 2014 7 29, p. 50).

      (5)  Pagal Reglamento (EB) Nr. 1466/97 9 straipsnio 2 dalį.


title: 2016 m. liepos 14 d. Europos Centrinio Banko rekomendacija, skirta Europos Sąjungos Tarybai dėl Eesti Pank išorės auditoriaus (ECB/2016/20)

text:
               22.7.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 266/1

         EUROPOS CENTRINIO BANKO REKOMENDACIJA
   2016 m. liepos 14 d.
   skirta Europos Sąjungos Tarybai dėl Eesti Pank išorės auditoriaus
   (ECB/2016/20)
   (2016/C 266/01)
   EUROPOS CENTRINIO BANKO VALDANČIOJI TARYBA,
   atsižvelgdama į Europos centrinių bankų sistemos ir Europos Centrinio Banko statutą, ypač į jo 27 straipsnio 1 dalį,
   kadangi:

               (1)

               Europos Centrinio Banko (ECB) ir valstybių narių, kurių valiuta yra euro, nacionalinių centrinių bankų sąskaitų auditą atlieka nepriklausomi išorės auditoriai, kuriuos rekomenduoja ECB valdančioji taryba ir tvirtina Europos Sąjungos Taryba;

               (2)

                  Eesti Pank išorės auditorių AS Deloitte Audit Eesti įgaliojimai baigėsi po 2015 finansinių metų audito. Todėl būtina paskirti išorės auditorių nuo 2016 finansinių metų;

               (3)

                  Eesti Pank išorės auditoriumi 2016–2020 finansiniams metams pasirinko KPMG Baltics OÜ,

         PRIĖMĖ ŠIĄ REKOMENDACIJĄ:
   Rekomenduojama KPMG Baltics OÜ skirti Eesti Pank išorės auditoriumi 2016–2020 finansiniams metams.

      Priimta Frankfurte prie Maino 2016 m. liepos 14 d.

            ECB Pirmininkas

         Mario DRAGHI


title: 2013 m. liepos 9 d. Tarybos rekomendacija dėl 2013 m. Bulgarijos nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2012–2016 m. Bulgarijos konvergencijos programos

text:
               30.7.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 217/10

      TARYBOS REKOMENDACIJA

   2013 m. liepos 9 d.
   dėl 2013 m. Bulgarijos nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2012–2016 m. Bulgarijos konvergencijos programos
   2013/C 217/03
   EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
   atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 121 straipsnio 2 dalį ir 148 straipsnio 4 dalį,
   atsižvelgdama į 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei koordinavimo (1), ypač į jo 9 straipsnio 2 dalį,
   atsižvelgdama į 2011 m. lapkričio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 1176/2011 dėl makroekonominių disbalansų prevencijos ir naikinimo (2), ypač į jo 6 straipsnio 1 dalį,
   atsižvelgdama į Europos Komisijos rekomendaciją,
   atsižvelgdama į Europos Vadovų Tarybos išvadas,
   atsižvelgdama į Užimtumo komiteto nuomonę,
   atsižvelgdama į Ekonomikos ir finansų komiteto nuomonę,
   atsižvelgdama į Socialinės apsaugos komiteto nuomonę,
   atsižvelgdama į Ekonominės politikos komiteto nuomonę,
   kadangi:

               (1)

               2010 m. kovo 26 d. Europos Vadovų Taryba pritarė Komisijos pasiūlymui įgyvendinti naują darbo vietų kūrimo ir augimo strategiją „Europa 2020“, grindžiamą geresniu ekonominės politikos koordinavimu, ir daugiausia dėmesio skirti toms svarbioms sritims, kuriose reikia imtis veiksmų, kad būtų stiprinamas Europos tvaraus augimo ir konkurencingumo potencialas;

               (2)

               2010 m. liepos 13 d. Taryba priėmė rekomendaciją dėl valstybių narių ir Sąjungos bendrųjų ekonominės politikos gairių (2010–2014 m.), o 2010 m. spalio 21 d. – Sprendimą dėl valstybių narių užimtumo politikos gairių (3), kurios kartu sudaro integruotas gaires. Į tas integruotas gaires valstybių narių paprašyta atsižvelgti formuojant nacionalinę ekonominę ir užimtumo politiką;

               (3)

               2012 m. birželio 29 d. valstybių narių valstybių ar vyriausybių vadovai nusprendė priimti Susitarimą dėl ekonomikos augimo ir darbo vietų kūrimo, kuriuo nustatė nuoseklią nacionalinių, ES ir euro zonos veiksmų, naudojant visus galimus svertus, priemones ir politikos strategijas, sistemą. Jie nutarė, kokių veiksmų reikėtų imtis valstybių narių lygmeniu, visų pirma išreikšdami tvirtą įsipareigojimą siekti strategijos „Europa 2020“ tikslų ir įgyvendinti konkrečioms šalims skirtas rekomendacijas;

               (4)

               2012 m. liepos 10 d. Taryba priėmė rekomendaciją (4) dėl 2012 m. Bulgarijos nacionalinės reformų programos ir nuomonę dėl 2012–2015 m. Bulgarijos konvergencijos programos;

               (5)

               2012 m. lapkričio 28 d. Komisija priėmė metinę augimo apžvalgą, kuria pradedamas 2013 m. Europos ekonominės politikos koordinavimo semestras. Be to, 2012 m. lapkričio 28 d. Komisija pagal Reglamentą (ES) Nr. 1176/2011 priėmė Įspėjimo mechanizmo ataskaitą, kurioje nurodė, kad Bulgarija yra viena iš valstybių narių, dėl kurios reikės parengti nuodugnią apžvalgą;

               (6)

               Europos Parlamentas aktyviai dalyvavo Europos semestre pagal Reglamentą (EB) Nr. 1466/97 ir 2013 m. vasario 7 d. priėmė Rezoliuciją dėl užimtumo ir socialinių aspektų 2013 m. metinėje augimo apžvalgoje ir Rezoliuciją dėl indėlio į 2013 m. metinę augimo apžvalgą;

               (7)

               2013 m. kovo 14 d. Europos Vadovų Taryba patvirtino prioritetus, kuriais turi būti užtikrintas finansinis stabilumas, fiskalinis konsolidavimas ir ekonomikos augimo skatinimo veiksmai. Ji pabrėžė, kad reikia vykdyti diferencijuotą, ekonomikos augimą skatinantį fiskalinį konsolidavimą, atkurti įprastas skolinimo ekonomikai sąlygas, skatinti ekonomikos augimą ir konkurencingumą, spręsti nedarbo problemą, šalinti socialines krizės pasekmes ir modernizuoti viešąjį administravimą;

               (8)

               2013 m. balandžio 10 d. Komisija pagal Reglamento (ES) Nr. 1176/2011 5 straipsnį paskelbė Bulgarijos nuodugnios apžvalgos rezultatus. Remdamasi analize, Komisija daro išvadą, kad Bulgarijoje susidaręs makroekonominis disbalansas, kurį būtina stebėti ir dėl kurio būtina imtis politinių veiksmų. Visų pirma toliau reikia dėmesio įmonių sektoriaus finansinio įsiskolinimo mažinimo poveikiui, taip pat tolesniam išorės pozicijų koregavimui, konkurencingumui ir darbo rinkoms;

               (9)

               2013 m. balandžio 19 d. Bulgarija pateikė 2013 m. nacionalinę reformų programą ir 2012–2016 m. konvergencijos programą. Siekiant atsižvelgti į abiejų programų sąsają, jos vertintos vienu metu;

               (10)

               remdamasi konvergencijos programos vertinimu pagal Reglamentą (EB) Nr. 1466/97, Taryba mano, kad Bulgarijos viešieji finansai apskritai yra patikimi. Vidutinės trukmės laikotarpio tikslas 2012 m. įgyvendintas. Pagal makroekonominį scenarijų, kuriuo grindžiamos konvergencijos programoje pateiktos biudžeto projekcijos, 2013–2014 m. tikėtina, kad metinis augimas 2013 m. sieks 1,0 %, o 2014 m. – 1,8 %. Komisijos tarnybų 2013 m. pavasario prognozėje numatyta, kad 2013 m. BVP augimas bus 0,9 %, o 2014 m. – 1,7 %. Konvergencijos programoje numatytos biudžeto strategijos tikslas – siekti, kad struktūrinis biudžeto balansas visą programos laikotarpį per daug nenukryptų nuo vidutinės trukmės laikotarpio tikslo. Konvergencijos programoje patvirtinamas ankstesnis vidutinės trukmės laikotarpio tikslas (-0,5 % BVP), pranokstantis Stabilumo ir augino pakto reikalavimus. Remiantis (perskaičiuotu) struktūriniu biudžeto balansu, kuris, kaip apskaičiuota, šiek tiek silpnės nuo 0,4 % BVP deficito 2012 m. iki 0,7–0,8 % BVP 2013–2016 m., Bulgarija konvergencijos programos laikotarpiu truputį atsilieka nuo savo vidutinės trukmės laikotarpio tikslo. 2013–2015 m. valdžios sektoriaus išlaidų augimo rodiklis, atsižvelgiant į diskrecines pajamų priemones, atitiktų Stabilumo ir augimo pakto išlaidų kriterijų, tačiau 2016 m. jo nebeatitiktų. Skolos santykis nesiekia 60 % BVP ir, remiantis konvergencijos programa, prognozuojama, kad 2014 m. jis pasieks aukščiausią tašką, t. y. 20,4 % BVP, o paskui programos laikotarpiu mažės. Komisijos tarnybų 2013 m. pavasario prognozėje taip pat numatyta, kad 2014 m. skolos santykis sieks 20,3 % BVP;

               (11)

               pastaraisiais metais Bulgarija gerokai sustiprino savo fiskalinę sistemą, o tai padėjo palaikyti fiskalinę drausmę ir padidinti fiskalinės politikos patikimumą. 2014 m. įsigaliosiančiame naujajame Viešųjų finansų įstatyme paliktos dabartinės skaitinės fiskalinės taisyklės, nustatytos naujos taisyklės ir išplėsta jų taikymo sritis apimant visus valdžios sektoriaus subsektorius, dar labiau sugriežtinti savivaldybių lygmens reikalavimai ir numatyta pertvarkyti trejų metų vidutinės trukmės laikotarpio biudžeto sistemą. Svarbu, kad valdžios institucijos išlaikytų reformų pagreitį ir sudarytų naujojo Viešųjų finansų įstatymo įgyvendinimo sąlygas, visų pirma įsteigdamos numatytą nepriklausomą fiskalinę instituciją ir suteikdamos jai aiškius įgaliojimus, veiklos autonomiją ir pakankamus išteklius. Mokestinių prievolių vykdymo gerinimo potencialas yra labai didelis ir pažanga šioje srityje leistų Bulgarijai daugiau išlaidų skirti augimui skatinti. Nors Bulgarija ėmėsi kelių akivaizdžių veiksmų mokestinių prievolių vykdymo sąnaudoms mažinti ir pajamų surinkimui gerinti, mokesčių sistemai ir toliau būdingas didelio masto mokesčių slėpimas ir neveiksmingas administravimas. Didelės tiek mokesčių surinkimo administravimo sąnaudos, tiek įmonėms tenkančios mokesčių mokėjimo sąnaudos. Nepaisant priemonių, kurių imtasi mokestinių prievolių vykdymui gerinti, šešėlinės ekonomikos mastas yra dar vis didelis ir jam mažinti reikalingos nuolatinės ilgalaikės pastangos;

               (12)

               pagrindinis iššūkis, kurį reikia įveikti siekiant pensijų sistemos ir darbo jėgos pakankamumo, yra ankstyvo išėjimo iš darbo rinkos masto mažinimas. Vyresnio amžiaus darbuotojų, ypač moterų, užimtumo lygis nesiekia ES vidurkio ir didžiajai daliai gavėjų lemia nepakankamas teises į pensiją. Nors šioje srityje jau vyksta svarbios reformos, faktinio pensinio amžiaus trumpėjimą labiausiai lemia tam tikroms profesijoms toliau taikomos specialios programos. Tęsdama pažangą, padarytą padidinus pensinį amžių, Bulgarija taip pat turėtų pasirengti suvienodinti teisės aktais nustatytą vyrų ir moterų pensinį amžių, atsižvelgiant į visą socialinio draudimo stažą, ir numatyti šio suvienodinimo įsigaliojimo datą. Siekiant veiksmingai riboti piktnaudžiavimą svarbu būtų persvarstyti invalidumo pensijų skyrimo kontrolę ir kriterijus (pvz., kriterijumi nustatyti darbingumą);

               (13)

               Bulgarijai būdingas nesiekiantis vidurkio ir mažėjantis užimtumas bei dideli nedarbo skirtumai tarp regionų ir gyventojų pogrupių. Krizės poveikis buvo labai skaudus žemos kvalifikacijos darbuotojams ir smarkiai padidino jaunimo nedarbą. Ilgalaikis nedarbas yra didesnis už ES vidurkį. Pertvarkius Įdarbinimo tarnybą, ji galėtų atlikti svarbų vaidmenį Bulgarijos darbo rinkoje derinant pasiūlą ir paklausą, siūlydama veiksmingas konsultacijas, taikydama tikslines užimtumo priemones ir geriau identifikuodama būsimą įgūdžių paklausą. Siekiant tiksliau nukreipti išteklius tiems veiksmams, kuriais labiausiai prisidedama prie darbo vietų kūrimo, būtų naudinga atlikti išankstinį vykdomos Jaunimo užimtumo iniciatyvos vertinimą. Laukia sudėtingas uždavinys užtikrinti, kad minimaliomis socialinio draudimo įmokomis būtų pasiektas tikslas sumažinti šešėlinę ekonomiką, kartu užtikrinant, kad žemos kvalifikacijos darbuotojai nebūtų išstumti iš rinkos. Bulgarijos piliečiai patiria didžiausią skurdo arba socialinės atskirties riziką Sąjungoje. Nacionalinės skurdo mažinimo ir socialinės įtraukties skatinimo 2020 m. strategijos įgyvendinimui turėtų būti teikiama pirmenybė. Būtina didinti socialinių pervedimų prieinamumą ir veiksmingumą, suteikti daugiau galimybių gauti veiksmingas socialines paslaugas, visų pirma vaikams ir vyresnio amžiaus žmonėms. Nacionalinės romų integracijos strategijos veiksmų plane turėtų būti nurodytos konkrečios priemonės, atitinkamas finansavimas ir stebėjimo mechanizmo veiksmų poveikiui vertinti nustatymas;

               (14)

               Bulgarijai būtina pagerinti šalies švietimo sistemos bendrą kokybę ir veiksmingumą. Iki 2013 m. pabaigos galutinai priėmus Mokyklinio ir ikimokyklinio ugdymo įstatymą būtų nustatyta reikalingų reformų, įskaitant mokymo programų atnaujinimą ir mokytojų mokymo ir skatinimo tobulinimą, vykdymo sistema. Aukštojo mokslo srities reformų pažanga labai menka. Esminis aukštojo mokslo rezultatų ir darbo rinkos paklausos nesuderinamumas gilina struktūrinį nedarbą ir trukdo vystytis didelės vertės novatoriškiems sektoriams. Prasti aukštojo mokslo veiklos rezultatai siejami su paskatų instituciniu lygmeniu trūkumu ir atskirų mokslo darbuotojų ir mokytojų pasirengimu. Ilgalaikis Bulgarijos iššūkis – gerinti sveikatos priežiūros sistemos kokybę ir apimtį. Sektoriaus augimą ir konkurencingumą paskatintų didesnis sveikatos priežiūros finansavimo skaidrumas. Sveikatos priežiūros išlaidų dalis, tenkanti ambulatorinei priežiūrai, yra maža, dėl to mažėja galimybės gauti ekonomiškai efektyvias sveikatos priežiūros paslaugas. Dėl to, kad už daug paslaugų reikia mokėti iš savo kišenės, tam tikri gyventojų segmentai sveikatos priežiūros paslaugomis faktiškai nesinaudoja. Bulgarijai teks spręsti didelius ligoninių sektoriaus racionalizavimo ir administravimo iššūkius;

               (15)

               didelės naudos vietos įmonių konkurencingumui ir užsienio investicijų pritraukimui duotų Bulgarijos verslo aplinkos gerinimas, įskaitant viešųjų paslaugų veiksmingumo didinimą. Spartesnis, metodiškas e. valdžios paslaugų diegimas turi didžiulį potencialą ir, inter alia, galėtų sumažinti įmonėms tenkančias reikalavimų laikymosi išlaidas ir administracinę naštą. Be to, bendrovių teisės aktų, įskaitant pavėluotų mokėjimų ir nemokumo procedūras, visiškas įgyvendinimas ir vykdymo užtikrinimas smarkiai pagerintų įmonių, ne vien mažų ir vidutinių įmonių (toliau – MVĮ), veiklos sąlygas. MVĮ plėtrą toliau stabdo prastos galimybės gauti finansavimą. Turėtų būti žymiai geriau išnaudojamos galimybės pasinaudoti Sąjungos finansuojamomis MVĮ rėmimo programomis. Tvari ekonomikos plėtra neįmanoma be gerai funkcionuojančios nepriklausomos teismų sistemos. Pastaraisiais metais Bulgarija padarė pažangą pertvarkydama teismų sistemą, visų pirma modernizuodama teisinę ir institucinę sistemą. Tačiau dar vis galima daug nuveikti, siekiant visapusiškai šią sistemą naudoti, užtikrinti rezultatų ilgalaikiškumą ir aiškiau nustatyti atsakomybę už reformų vykdymą visuose lygmenyse. Gerinant verslo aplinką taip pat duotų naudos aktyvesnės kovos su korupcija pastangos;

               (16)

               reikalingoms viešosioms investicijoms ir toliau būtina veiksmingai įsisavinti Sąjungos lėšas. Svarbus žingsnis gerinant stebėjimą, prevenciją ir bausmes už pažeidimus žengtas 2011 m. atlikus viešojo pirkimo teisės aktų reformą. Naujosios taisyklės, inter alia, taikytinos bendrai ES finansuojamiems projektams, jau įsigaliojo, tačiau dar labiau ex ante kontrolės veiksmingumą sustiprintų didesnių įgaliojimų suteikimas Viešojo pirkimo agentūrai;

               (17)

               svarbi konkurencingumo skatinimo sąlyga – pagrindinių ekonomikos sektorių reguliavimo institucijų pajėgumai ir nepriklausomumas. Per pastaruosius metus Bulgarijos transporto infrastruktūra kai kuriais atžvilgiais pagerinta, tačiau esama dar daug neišsemtų galimybių didinti paslaugų teikimo ir priežiūros veiksmingumą. Bulgarija dar ne visiškai įvykdė savo įsipareigojimus pagal energijos vidaus rinkos direktyvas. Šaliai teks įveikti didžiulius iššūkius tiek didmenos, tiek mažmenos lygmenyse. Ypač susirūpinimą kelia įsisenėjusios rinkos kliūtys, garantuoto pelno susitarimai ir reguliuojamos kainos, be to, neegzistuojanti elektros energijos ir gamtinių dujų didmenos rinka. Dėl didelės Bulgarijos priklausomybės nuo vienintelės energijos trasos šaliai gresia didelis tiekimo sutrikimų pavojus. Siekiant didinti tiekimo diversifikaciją ir saugumą, reikėtų paspartinti elektros ir dujų jungčių projektų įgyvendinimą. Įmonėms ir privatiems vartotojams tenka didelė ekonominė našta dėl negerėjančio energijos vartojimo efektyvumo. Ypač smarkiai būtų galima padidinti viešųjų ir privačių pastatų energijos vartojimo efektyvumą;

               (18)

               atsižvelgdama į Europos semestrą, Komisija atliko išsamią Bulgarijos ekonominės politikos analizę. Įvertinusi nacionalinę reformų programą ir konvergencijos programą, ji pateikė nuodugnią apžvalgą. Komisija įvertino ne tik jų svarbą tvariai fiskalinei ir socialinei bei ekonominei Bulgarijos politikai, bet ir tai, kaip laikomasi ES taisyklių ir gairių, nes ES priemonėmis prisidedant prie būsimų nacionalinių sprendimų būtina stiprinti bendrą Sąjungos ekonomikos valdymą. Jos rekomendacijos atsižvelgiant į Europos semestrą pateiktos toliau išdėstytose 1–7 rekomendacijose;

               (19)

               Taryba, atsižvelgdama į šį vertinimą, išnagrinėjo konvergencijos programą ir savo nuomonę (5) pateikė visų pirma toliau išdėstytoje 1 rekomendacijoje;

               (20)

               Taryba, atsižvelgdama į Komisijos nuodugnios apžvalgos ir šio vertinimo rezultatus, išnagrinėjo nacionalinę reformų programą ir konvergencijos programą. Jos rekomendacijos pagal Reglamento (ES) Nr. 1176/2011 6 straipsnį pateiktos toliau išdėstytose 3,4 ir 5 rekomendacijose,

         REKOMENDUOJA Bulgarijai 2013–2014 m. imtis šių veiksmų:

               1.

               Išsaugoti patikimą fiskalinę būklę, užtikrinant, kad būtų pasiektas vidutinės trukmės laikotarpio tikslas, ir vykdyti konvergencijos programoje numatytą augimą skatinančią fiskalinę politiką. Įgyvendinti visapusišką mokesčių strategiją, kuria siekiant padidinti pajamas būtų stiprinami visi mokesčių teisės ir mokesčių surinkimo procedūrų aspektai, visų pirma gerinant mokesčių surinkimą, sprendžiant šešėlinės ekonomikos problemą ir mažinant mokestinių prievolių vykdymo sąnaudas. Įsteigti nepriklausomą instituciją, kuri stebėtų fiskalinės politikos įgyvendinimą, jį analizuotų ir teiktų konsultacijas.

               2.

               Laipsniškai atsisakyti ankstyvo išėjimo į pensiją galimybių, suvienodinti teisės aktais nustatytą vyrų ir moterų pensinį amžių ir vykdyti aktyvios darbo rinkos politiką, kuria vyresnio amžiaus darbuotojams sudaromos sąlygos ilgiau pasilikti darbo rinkoje. Siekiant veiksmingai riboti piktnaudžiavimą, nustatyti griežtesnius invalidumo pensijų skyrimo kriterijus ir kontrolę.

               3.

               Paspartinti nacionalinės Jaunimo užimtumo iniciatyvos įgyvendinimą, pavyzdžiui, vykdant Jaunimo garantijų iniciatyvą (6). Toliau stiprinti Įdarbinimo tarnybos pajėgumus taip, kad ji teiktų veiksmingas konsultacijas darbo ieškantiems asmenims ir ugdytų gebėjimą identifikuoti įgūdžių paklausą ir ją derinti su poreikiais. Tobulinti aktyvią darbo rinkos politiką, ypač nacionalinių užimtumo programų srityje. Persvarstyti socialinio draudimo įmokų minimumo ribas siekiant užtikrinti, kad dėl šios sistemos sąlygų žemos kvalifikacijos asmenys nebūtų išstumiami iš darbo rinkos. Užtikrinti konkretų Nacionalinės skurdo mažinimo ir socialinės įtraukties skatinimo 2020 m. strategijos ir Nacionalinės romų integracijos strategijos įgyvendinimą. Didinti socialinių pervedimų ir paslaugų prieinamumą ir veiksmingumą, visų pirma vaikams ir vyresnio amžiaus žmonėms.

               4.

               Priimti Mokyklinio ugdymo įstatymą ir vykdyti aukštojo mokslo reformą, ypač tinkamiau derinant rezultatus ir darbo rinkos poreikius ir stiprinant švietimo, mokslinių tyrimų ir įmonių bendradarbiavimą. Gerinti galimybes palankių sąlygų neturintiems vaikams, ypač romams, integruotis bendrojo mokslo sistemoje. Užtikrinti veiksmingą prieigą prie sveikatos priežiūros ir gerinti sveikatos priežiūros paslaugų kainodarą, susiejant ligoninių finansavimą su rezultatais ir plėtojant ambulatorinę priežiūrą.

               5.

               Imtis tolesnių veiksmų verslo aplinkai gerinti, mažinant biurokratiją, įgyvendinant e. valdžios strategiją ir pavėluotų mokėjimų teisės aktus. Gerinti teismų sistemos kokybę ir nepriklausomybę ir veiksmingiau kovoti su korupcija. Didinti galimybes MVĮ ir naujai įsteigtoms įmonėms gauti finansavimą.

               6.

               Spartinti ES lėšų įsisavinimą. Užtikrinti patikimą viešojo pirkimo teisės aktų įgyvendinimą, suteikiant Viešojo pirkimo agentūrai daugiau įgaliojimų vykdant ex ante kontrolę užkirsti kelią pažeidimams.

               7.

               Stiprinti nacionalinių reguliavimo institucijų nepriklausomumą ir administracinius gebėjimus, visų pirma energetikos ir transporto sektoriuose, taip pat atliekų ir vandens tvarkymo srityje. Šalinti rinkos kliūtis, kvotas, teritorinius apribojimus ir reguliuojamas kainas, papildyti rinką joje sukuriant skaidrią elektros energijos ir gamtinių dujų didmenos rinką. Spartinti elektros ir dujų jungčių projektų vykdymą ir tobulinti gebėjimus spręsti tiekimo sutrikimo problemas. Stiprinti energijos vartojimo efektyvumą didinančius veiksmus.

      Priimta Briuselyje 2013 m. liepos 9 d.

            Tarybos vardu

            Pirmininkas

         R. ŠADŽIUS

      (1)  OL L 209, 1997 8 2, p. 1.

      (2)  OL L 306, 2011 11 23, p. 25.

      (3)  Toliau taikomą 2013 m. pagal 2013 m. balandžio 22 d. Tarybos sprendimą 2013/208/ES dėl valstybių narių užimtumo politikos gairių (OL L 118, 2013 4 30, p. 21).

      (4)  OL C 219, 2012 7 24, p. 9.

      (5)  Pagal Reglamento (EB) Nr. 1466/97 9 straipsnio 2 dalį.

      (6)  Patvirtintą 2013 m. balandžio 22 d. Tarybos rekomendacijoje (OL C 120, 2013 4 26, p. 1).


Svarbus teisinis pranešimas

|

52007SC0141

Rekomendacija Tarybos nuomonė pagal 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1466/97 9 straipsnio 3 dalį dėl atnaujintos 2006–2009 m. Lenkijos konvergencijos programos  /* SEK/2007/0141 galutinis */

	[pic] | EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA |Briuselis, 7.2.2007SEK(2007) 141 galutinisRekomendacijaTARYBOS NUOMONĖpagal 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1466/97 9 straipsnio 3 dalį dėl atnaujintos 2006–2009 m. Lenkijos konvergencijos programos(pateikta Komisijos)AIŠKINAMASIS MEMORANDUMASBendrosios aplinkybės1998 m. liepos 1 d. įsigaliojusio Stabilumo ir augimo pakto pagrindinis tikslas yra patikimi valstybės finansai – priemonė sudaryti geresnes sąlygas kainų stabilumui ir smarkiam tvariam augimui, leidžiančiam kurti naujas darbo vietas. 2005 m. Pakto reforma pripažįstamas jo naudingumas įtvirtinant fiskalinę drausmę, taip pat siekiama stiprinti jo efektyvumą, ekonominius pagrindus ir užtikrinti ilgalaikį valstybės finansų tvarumą.Tarybos reglamente (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei koordinavimo[1], kuris yra Stabilumo ir augimo pakto dalis, nustatyta, kad valstybės narės turi pateikti Tarybai ir Komisijai stabilumo arba konvergencijos programas ir kasmetinius atnaujintus programų variantus (bendrą valiutą įvedusios valstybės narės pateikia (atnaujintas) stabilumo programas, o bendros valiutos neįvedusios valstybės narės pateikia (atnaujintas) konvergencijos programas). Pirmoji Lenkijos konvergencijos programa buvo pateikta 2004 m. gegužės mėn. Remdamasi reglamentu, atsižvelgdama į Komisijos rekomendaciją ir pasikonsultavusi su Ekonomikos ir finansų komitetu, Taryba 2004 m. liepos 5 d. pateikė nuomonę dėl programos. Pagal tą pačią procedūrą atnaujintas stabilumo ir konvergencijos programas vertina Komisija ir nagrinėja minėtasis komitetas; jas taip pat gali nagrinėti Taryba.Atnaujintos programos vertinimo aplinkybėsKomisija išnagrinėjo naujausią 2006 m. lapkričio 30 d. pateiktą atnaujintą Lenkijos konvergencijos programą ir priėmė rekomendaciją dėl Tarybos nuomonės apie ją (žr. apibrauktą tekstą, kuriame pateikti pagrindiniai vertinimo aspektai).Siekiant apibūdinti aplinkybes, kurioms esant yra vertinama atnaujintoje konvergencijos programoje pateikta biudžeto strategija, tolesniuose punktuose pateikiama apibendrinta informacija:1.  ekonominės veiklos ir biudžeto rezultatai per pastaruosius dešimt metų,2.  Lenkijos padėtis pagal Stabilumo ir augimo pakto korekcinę funkciją (perviršinio deficito procedūra),3.  naujausias Lenkijos padėties pagal Stabilumo ir augimo pakto prevencinę funkciją įvertinimas (Tarybos nuomonės dėl ankstesnės atnaujintos konvergencijos programos santrauka) ir4.  Komisijos atliktas 2006 m. spalio mėn. nacionalinės reformų programos vertinimas.Naujausi ekonominės veiklos ir biudžeto rezultataiLenkijai būdingas didelis ekonominis augimas, ji mažina pragyvenimo lygio atotrūkį nuo ES25 ir taip vejasi kitas šalis. Nepaisant darbo jėgos trūkumo kai kuriuose sektoriuose, nedarbas yra didelis, o užimtumas pagal ES standartus mažas, ypač moterų. Eksportas sparčiai didėja dėl tiesioginių užsienio investicijų, kurios pritraukiamos daugiausiai santykinai žemais darbo užmokesčiais, nors technologijos taip pat atnaujinamos. Lenkija nebe pirmus metus užregistravo didelį deficitą virš 3 % BVP. Valstybės išlaidų struktūra kelia susirūpinimą, nes tikėtina, kad, nesant tinkamų skatinamųjų priemonių, didelės socialinės išlaidos padarys neigiamą poveikį darbo rinkai. Lenkijos finansų ilgalaikio tvarumo rizika nėra didelė. Tačiau siekiant išlaikyti šią padėtį, prireiks griežtai laikytis pagrindinių pensijų reformos elementų, pvz., taikyti vienodas taisykles visoms socialinėms grupėms.Lenkijos perviršinio deficito procedūra2004 m. liepos 5 d. Taryba priėmė sprendimą, kuriame teigiama, kad pagal 104 straipsnio 6 dalį Lenkijoje yra susidaręs perviršinis deficitas. Kartu Taryba, remdamasi Sutarties 104 straipsnio 7 dalimi, priėmė rekomendaciją, kurioje nurodė per 2007 m. ištaisyti perviršinį deficitą, atsižvelgiant į šiuos metinius valdžios sektoriaus deficito tikslus: 2004 m. – 5,7 % BVP, 2005 m. – 4,2 % BVP, 2006 m. – 3,3 % BVP, o 2007 m. – 1,5 % BVP. Nustatant šiuos tikslus neatsižvelgta į biudžetines 1999 m. pensijų reformos išlaidas, kurios tuo metu apytikriais apskaičiavimais buvo 1,5 % BVP kasmet. Visų pirma Lenkija pasinaudojo (ir vis dar naudojasi) 2004 m. kovo 2 d. Eurostato sprendimo dėl pensijų kaupimo sistemų sektorių klasifikavimo[2] įgyvendinimo pereinamuoju laikotarpiu, kuris baigiasi 2007 m. pavasarį.2006 m. lapkričio 28 d. Taryba priėmė sprendimą pagal 104 straipsnio 8 dalį, kuriame teigiama, kad „Lenkijos veiksmai, kurių buvo imtasi atsižvelgiant į 2004 m. liepos 5 d. Tarybos rekomendaciją pagal Sutarties 104 straipsnio 7 dalį, yra netinkami perviršiniam deficitui ištaisyti per rekomendacijoje nustatytą laiką“. Sprendimas taip pat pagrįstas Komisijos tarnybų 2006 m. rudens prognoze, kurioje prognozuojama, kad, įskaitant persvarstytas pensijų reformos išlaidas (apie 2 % BVP per metus), 2007 m. deficitas pasieks 4 % BVP.Toliau pagal perviršinio deficito procedūrą valstybėms narėms, kurios, kaip Lenkija, nėra įvedusios bendros valiutos, pagal 104 straipsnio 7 dalį teikiama nauja Tarybos rekomendacija. Komisija priima šios Tarybos rekomendacijos rekomendaciją, kurioje taip pat atsižvelgiama į naująją atnaujintą Lenkijos konvergencijos programą, kartu su pridedama Tarybos nuomonės dėl naujosios programos rekomendacija.Tarybos nuomonėje dėl ankstesnės programos pateiktas įvertinimas2006 m. kovo 14 d. Taryba priėmė nuomonę dėl ankstesnės atnaujintos konvergencijos programos, apimančios 2005–2008 metus. Taryba pažymėjo, kad „konvergencijos programoje numatoma tam tikra pažanga, tačiau nenumatoma 2007 m. efektyviai ištaisyti perviršinį deficitą, kaip reikalaujama 2004 m. liepos 5 d. Tarybos rekomendacijoje, ir kad Komisija ketina rekomenduoti tolesnes priemones pagal perviršinio deficito procedūrą, kaip reikalaujama Stabilumo ir augimo pakte.“ Taryba rekomendavo, kad Lenkija turėtų „i) sustiprinti koregavimą, visų pirma 2006 m., deficito mažinimui skirdama gautas didesnes nei biudžete numatytas pajamas ar mažesnes nei biudžete numatytas išlaidas; ii) užtikrinti pensijų reformos rezultatus; iii) sustiprinti institucinę viešųjų finansų sistemą, be nominaliosios ribos nustatant ir kitas priemones, pavyzdžiui vidutinės trukmės laikotarpio išlaidų taisyklę.“Komisijos atliktas 2006 m. spalio mėn. nacionalinės reformų programos įvertinimas2006 m. spalio 31 d. Lenkija pateikė nacionalinės reformų programos įgyvendinimo ataskaitą, numatytą atnaujintoje Lisabonos strategijoje ekonomikos augimui ir darbo vietų kūrimui. Lenkijos nacionalinėje reformų programoje yra nurodyti šie pagrindiniai uždaviniai ir prioritetai: valstybės finansų konsolidavimas ir geresnis administravimas; verslumo ir naujovių vystymas; infrastruktūros plėtojimas; konkurencingos aplinkos tinklų sektoriuose užtikrinimas; darbo vietų kūrimas ir išlaikymas, nedarbo mažinimas bei darbuotojų ir įmonių prisitaikomumo didinimas investuojant į žmogiškąjį kapitalą.Komisijos atliktas šios programos įvertinimas (priimtas kaip 2006 m. gruodžio mėn. metinės pažangos ataskaitos[3] dalis) parodė, kad įgyvendindama nacionalinę reformų programą Lenkija daro nedidelę pažangą. Yra požymių, iš kurių galima spręsti, kad Lenkija pradeda sparčiai judėti į priekį mikroekonomikos srityje, nors daugelis priemonių dar tik pradėtos įgyvendinti. Makroekonominės ir užimtumo reformos kol kas nepakankamai įgyvendinamos.Pagrindiniai vertinimo aspektai Kaip reikalaujama Tarybos reglamento (EB) Nr. 1466/97 5 straipsnio 1 dalyje (stabilumo programų atveju) ir 9 straipsnio 1 dalyje (konvergencijos programų atveju), vertinimas apima šiuos aspektus: ar ekonominės prielaidos, kuriomis yra grindžiama programa, yra patikimos; valstybės narės pateiktas vidutinės trukmės biudžeto tikslas ir tai, ar koregavimo planas siekiant to tikslo yra tinkamas; ar priemonės, kurių imtasi ir (arba) kurios pasiūlytos siekiant laikytis koregavimo plano, yra pakankamos, kad per visą ciklą būtų pasiektas vidutinės trukmės tikslas; vertinant vidutinės trukmės tikslui pasiekti skirtą koregavimo planą – ar daugiau koregavimo pastangų dedama ekonomikos pakilimo laikotarpiais, o esant ekonomikos nuosmukiui jų gali būti dedama mažiau. Euro zonos ir VKM II valstybių narių atveju – ar valstybė narė užtikrina metinį pagal ciklą pakoreguoto balanso gerėjimą, neskaitant vienkartinių ir kitų laikinųjų priemonių, t. y. 0,5 % BVP, kad būtų pasiektas vidutinės trukmės tikslas; nustatant vidutinės trukmės tikslui pasiekti skirtą koregavimo planą (jo dar nepasiekusioms valstybėms narėms) arba leidžiant laikinai nukrypti nuo vidutinės trukmės tikslo (jį pasiekusioms valstybėms narėms) – kaip įgyvendinamos svarbiausios struktūrinės reformos, turinčios tiesioginį ilgalaikį išlaidų mažinimo poveikį (įskaitant potencialaus augimo skatinimą) ir todėl darančios išmatuojamą poveikį ilgalaikiam valstybės finansų tvarumui (su sąlyga, kad būtų išlaikyta pakankamai patikima riba 3 % BVP pamatinės vertės atžvilgiu ir kad programos laikotarpiu biudžeto būklė vėl priartėtų prie vidutinės trukmės tikslo), ypatingą dėmesį skiriant pensijų reformoms, kuriomis įvedama kelių pakopų sistema, kurioje yra viena privalomojo pensijų kaupimo pakopa; ar valstybės narės ekonominės politikos kryptys atitinka bendrąsias ekonominės politikos gaires. Programoje pateiktų makroekonominių prielaidų patikimumas įvertintas atsižvelgus į Komisijos tarnybų 2006 m. rudens prognozę ir pasinaudojus bendrai sutarta potencialios gamybos apimties ir pagal ciklą pakoreguoto balanso apskaičiavimo metodika. Programos atitikties bendrosioms ekonominės politikos gairėms įvertinime atsižvelgiama į bendrąsias ekonominės politikos gaires valstybės finansų srityje, kurios įtrauktos į integruotas 2005–2008 m. gaires. Vertinime taip pat nagrinėjami šie klausimai: skolos santykio pokyčiai ir ilgalaikio valstybės finansų tvarumo perspektyvos, kuriems reikėtų skirti pakankamą dėmesį vykdant biudžeto būklės priežiūrą, kaip pažymėta 2005 m. kovo 20 d. Tarybos pranešime „Stabilumo ir augimo pakto įgyvendinimo tobulinimas“. 2006 m. spalio 12 d. Komisijos komunikate nustatytas ilgalaikio tvarumo vertinimo metodas[4]; valstybių narių pagal Lisabonos strategiją ekonomikos augimui ir darbo vietų kūrimui pateiktų nacionalinių reformų programų integracijos laipsnis. 2005 m. birželio 7 d. ECOFIN tarybos apibendrinamosiose pastabose Europos Vadovų Tarybai dėl bendrosios ekonominės politikos gairių nurodyta, kad nacionalinės reformų programos turėtų būti suderintos su stabilumo ir konvergencijos programomis; atitiktis elgesio kodeksui[5], kuriame, inter alia, reikalaujama, kad stabilumo ir konvergencijos programų struktūra ir visos duomenų lentelės būtų vienodos. |-  RekomendacijaTARYBOS NUOMONĖpagal 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1466/97 9 straipsnio 3 dalį dėl atnaujintos 2006–2009 m. Lenkijos konvergencijos programosEUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį,atsižvelgdama į 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei koordinavimo[6], ypač į jo 9 straipsnio 3 dalį,atsižvelgdama į Komisijos rekomendaciją,pasikonsultavusi su Ekonomikos ir finansų komitetu,PAREIŠKĖ TOKIĄ NUOMONĘ:5.  [2007 m. vasario 27 d.] Taryba išnagrinėjo atnaujintą Lenkijos konvergencijos programą, kuri apima 2006–2009 m.6.  Makroekonominiame scenarijuje, kuriuo pagrįsta programa, numatomas realiojo BVP augimas, 2006 m. sieksiantis 5,4 % ir iš esmės stabilus (vidutiniškai apie 5¼ %) per likusį programos laikotarpį. Remiantis šiuo metu turima informacija, scenarijus pagrįstas patikimomis 2007 m. augimo prielaidomis, o vėlesnio laikotarpio prielaidos vertinamos kaip palankios, nes visų pirma padėtis darbo rinkoje gali negerėti taip sparčiai, kaip numatoma programoje. Programoje pateiktos tikroviškos infliacijos prognozės, kurias linkstama mažinti į programos laikotarpio pabaigą, ypač dėl didėjančio spaudimo didinti darbo užmokestį vis ankštesnėje darbo rinkoje.7.  2006 m. sausio mėn. konvergencijos programoje pateiktas 2006 m. valdžios sektoriaus balanso tikslas yra -2,6 % BNP, Komisijos tarnybų rudens prognozėje pateiktasis yra -2,2 % BVP, o 2006 m. lapkričio mėn. 2006 m. rezultatas atnaujintoje konvergencijos programoje yra -1,9 % BVP. Geresnį nei prognozuota rezultatą daugiausia nulėmė tai, kad išlaidų planai neįvykdyti iki galo (ypač turint omenyje socialinius pervedimus ir valstybės investicijas), o pajamų didėjimą daugiausia – didesnis nei prognozuota augimas. Į pirmiau minėtas deficito vertes neįskaičiuotos pensijų reformos išlaidos, kurios apytiksliais apskaičiavimais 2006 m. sudaro apie 2 % BVP, laikantis pereinamojo laikotarpio 2004 m. kovo 2 d. Eurostato sprendimui dėl pensijų kaupimo sistemų klasifikavimo[7] įgyvendinti, kuris baigiasi 2007 m. pavasarį, taisyklių. Pagrindinis 2006 m. lapkričio mėn. atnaujintoje programoje pateiktos biudžeto strategijos tikslas – ištaisyti perviršinį deficitą per 2007 m. atitinkant pertvarkyto Pakto nuostatą, leidžiančią išskaityti dalį pensijų reformos išlaidų. Vėlesniais metais programoje planuojama laipsniškai mažinti deficitą, kad 2009 m. būtų pasiekta 3 % BVP pamatinė vertė.8.  Planuojama deficitą sumažinti 0,4 procentinio punkto BVP per metus (0,3 procentinio punkto, jei įskaitomos pensijų reformos išlaidos), nuo 1,9 % BVP 2006 m. iki 0,6 % BVP 2009 m. Planuojama, kad pirminis perviršis pagerės nuo 0,5 % BVP 2006 m. iki 1,7 % BVP 2009 m. Atsižvelgiant į pirmiau minėto Eurostato sprendimo poveikį, atnaujintoje programoje pateikiamas deficitas pagerėtų nuo 3,9 % BVP 2006 m. iki 2,9 % 2009 m. Planuojama, kad 2007 m. koregavimas bus susijęs su pajamomis (pajamų santykis padidėtų 0,6 procentinio punkto BVP, o išlaidų santykis būtų beveik pastovus), o 2008–2009 m. – žymiai susijęs su išlaidomis, siekiant daugiau nei kompensuoti didelį pajamų santykio sumažėjimą (vidutiniškai metinis išlaidų santykis sumažėja 1,6 procentinio punkto, ypač vartojimas ir socialiniai pervedimai, o pajamų santykis sumažėja vidutiniškai 1,2 procentinio punkto daugiausia dėl socialinio draudimo įmokų sumažinimo ir įvairių mokesčių sistemos pakeitimų, kurie ne visuomet iki galo apibūdinami). Palyginti su ankstesne programa, siekiamas deficitas sumažintas atsižvelgiant į kur kas didesnį augimą ir geresnius nei prognozuota rezultatus 2006 m.9.  Planuojama, kad pagal bendrai sutartą metodiką apskaičiuotas struktūrinis balansas (t. y. pagal ciklą pakoreguotas balansas, neskaitant vienkartinių ir kitų laikinųjų priemonių) pagerės nuo maždaug -2 % BVP 2006 m. iki -¾ % BVP programos laikotarpio pabaigoje 2009 m. (neįskaitant pensijų reformos išlaidų). Kaip ir ankstesnėje atnaujintoje konvergencijos programoje, šioje programoje pateikiamas biudžeto būklės vidutinės trukmės tikslas yra 1 % BVP struktūrinis deficitas, kurio programoje neplanuojama pasiekti per programos laikotarpį. Kadangi vidutinės trukmės tikslas yra didesnis už mažiausią vertę (maždaug 1½ % BVP deficitas), pasiekus šį tikslą turėtų susidaryti pakankamai patikima riba, neleidžianti susidaryti perviršiniam deficitui. Vidutinės trukmės tikslas tinkamai atspindi skolos santykį ir vidutinį potencialų gamybos apimties augimą ilguoju laikotarpiu.10.  Biudžeto rezultatai gali būti prastesni nei numatoma programoje. Daugiausia pavojaus kyla dėl palankaus 2008–2009 m. makroekonominio scenarijaus, didelio netikrumo, ar suplanuotos reformos bus įgyvendintos veiksmingai, taip pat nepakankamos informacijos apie numatomo išlaidų ribojimo priemones, kurios tėra ankstyvos planavimo stadijos. Todėl veiksmai, kurių imtasi iki šiol, nėra pakankami, o suplanuotas priemones reikėtų sustiprinti, kad būtų pasiektas rezultatas.11.  Įvertinus šiuos pavojus galima teigti, kad programoje nustatytos biudžeto kryptys neatitinka tikslo ištaisyti perviršinį deficitą per 2007 m., kaip rekomendavo Taryba. Be to, biudžeto tikslų neužtenka užtikrinti pakankamai patikimą atsargą, kad nebūtų viršyta 3 % BVP deficito riba esant įprastiniams makroekonominiams svyravimams per visą programos laikotarpį. Vėlesniais metais jau ištaisius perviršinį deficitą programoje numatomas struktūrinio koregavimo siekiant vidutinės trukmės tikslo tempas turėtų būti didinamas pasinaudojant ekonomikos pakilimo laikotarpiais ir remiantis priemonėmis.12.  Apytikriu apskaičiavimu bendroji valstybės skola 2006 m. bus pasiekusi 42,0 %, t. y. daug mažiau nei Sutartyje nustatyta 60 % BVP pamatinė vertė. Programoje numatoma, kad skolos santykis programos laikotarpiu sumažės 1,4 procentinio punkto. Įskaitant pirmiau minėto Eurostato sprendimo poveikį, bendroji valstybės skola padidėtų nuo 48,9 % 2006 m. iki 50,2 % 2009 m.13.  Ilgalaikis senėjančios visuomenės poveikis Lenkijos biudžetui yra mažiausias ES – prognozuojama, kad su visuomenės senėjimu susijusios išlaidos mažės iš dalies dėl didelio išlaidas mažinančio pensijų sistemos reformos poveikio, darant prielaidą, kad pensijų reformos bus iki galo įgyvendintos. Pradinė biudžeto būklė, nors ir šiek tiek pagerėjusi, palyginti su 2005 m., vis dar kelia grėsmę tvariems valstybės finansams, dar neapsvarsčius ilgalaikio senėjančios visuomenės poveikio biudžetui, o pažabojant pavojus valstybės finansų tvarumui galėtų būti pasitelktas tolesnis biudžeto konsolidavimas. Apskritai Lenkijoje rizika valstybės finansų tvarumui yra nedidelė.14.  Konvergencijos programoje nurodytas 2006 m. spalio mėn. pateiktos nacionalinės reformų programos įgyvendinimo ataskaitos bendro joje išvardytų reformų poveikio kokybinis įvertinimas, susijęs su fiskalinės politikos strategija vidutinės trukmės laikotarpiu. Be to, joje pateikti kai kurie duomenys apie tiesiogines biudžeto išlaidas arba sutaupytas lėšas, atsirandančias dėl nacionalinėje reformų programoje numatytų pagrindinių reformų, ir jos biudžeto prognozėse atsižvelgiama į nacionalinėje reformų programoje nurodytų veiksmų poveikį valstybės finansams. Konvergencijos programoje numatytos priemonės valstybės finansų srityje atitinka priemones, numatytas nacionalinėje reformų programoje. Visų pirma abiejose programose numatomas tam tikras ūkininkų socialinės apsaugos sistemos suderinimas su bendrąja nacionaline sistema, laipsniškas invalidumo pašalpų suderinimas su reformuota pensijų sistema ir garantuojamų medicinos paslaugų krepšelio įgyvendinimas.15.  Programoje pateikta biudžeto strategija iš dalies atitinka bendrąsias ekonominės politikos gaires, įtrauktas į integruotas 2005–2008 m. gaires. Pažymėtina, kad veiksmai, kurių imtasi perviršiniam deficitui ištaisyti, nėra pakankami.16.  Kiek tai susiję su duomenų pateikimo reikalavimais, nustatytais elgesio kodekse dėl stabilumo ir konvergencijos programų, programoje pateikiami visi privalomi ir daugelis neprivalomų duomenų[8].Galima daryti bendrą išvadą, kad programoje numatoma ištaisyti perviršinį deficitą per 2007 m., bet veiksmai, kurių iki šiol imtasi, nėra pakankami, o suplanuotų priemonių nepakanka šiam rezultatui pasiekti. Nors vėlesniais metais remiantis stipraus augimo prognozėmis programoje numatoma padaryti tinkamą pažangą siekiant vidutinės trukmės tikslo, yra didelių pavojų siekiant biudžeto tikslų ir išlaikant koregavimo rezultatus.Įvertinus šiuos pavojus ir atsižvelgiant į tai, kad pagal Sutarties 104 straipsnio 7 dalį [2007 m. vasario 27 d.] Taryba priėmė naują rekomendaciją Lenkijai ištaisyti perviršinį deficitą, Lenkija raginama:-  i) sustiprinti koregavimą siekiant užtikrinti, kad perviršinis deficitas būtų ištaisytas per 2007 m. vadovaujantis naująja rekomendacija pagal 104 straipsnio 7 dalį;-  ii) pasinaudojant ekonomikos pakilimu, pagal planą ištaisius perviršinį deficitą, padidinti koregavimo siekiant vidutinės trukmės tikslo tempą, apibūdinant ir įgyvendinant papildomas priemones, visų pirma susijusias su išlaidomis, kurios būtinos numatomam koregavimui įgyvendinti. Pagrindinių makroekonominių ir biudžeto prognozių palyginimas 12005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 |Realusis BVP (pokytis, % ) | 2006 m. lapkričio mėn. KP | 3,5 | 5,4 | 5,1 | 5,1 | 5,6 |2006 m. lapkričio mėn. KOM | 3,2 | 5,2 | 4,7 | 4,8 | nėra duomenų |2006 m. sausio mėn. KP | 3,3 | 4,3 | 4,6 | 5,0 | nėra duomenų |SVKI infliacija (%) | 2006 m. lapkričio mėn. KP | 2,2 | 1,4 | 2,1 | 2,5 | 2,5 |2006 m. lapkričio mėn. KOM | 2,2 | 1,4 | 2,5 | 2,8 | nėra duomenų |2006 m. sausio mėn. KP | 2,2 | 1,5 | 2,2 | 2,5 | nėra duomenų |Gamybos apimties atotrūkis (potencialusis BVP, %) | 2006 m. lapkričio mėn. KP2 | −0,4 | 0,5 | 0,5 | 0,3 | 0,4 |2006 m. lapkričio mėn. KOM6 | −0,3 | 0,4 | 0,3 | 0,1 | nėra duomenų |2006 m. sausio mėn. KP2 | 0,1 | 0,3 | 0,3 | 0,6 | nėra duomenų |Valdžios sektoriaus balansas (BVP, %) | 2006 m. lapkričio mėn. KP | −2,5 | −1,9 | −1,4 | −1,0 | −0,6 |2006 m. lapkričio mėn. KOM | −2,5 | −2,2 | −2,0 | −1,8 | nėra duomenų |2006 m. sausio mėn. KP | −2,9 | −2,6 | −2,2 | −1,9 | nėra duomenų |Pirminis balansas (BVP, %) | 2006 m. lapkričio mėn. KP | 0,1 | 0,5 | 1,0 | 1,4 | 1,7 |2006 m. lapkričio mėn. KOM | 0,1 | 0,2 | 0,4 | 0,6 | nėra duomenų |2006 m. sausio mėn. KP | −0,3 | −0,2 | 0,3 | 0,6 | nėra duomenų |Pagal ciklą pakoreguotas balansas (BVP, %) | 2006 m. lapkričio mėn. KP2 | −2,4 | −2,1 | −1,6 | −1,1 | −0,7 |2006 m. lapkričio mėn. KOM | −2,3 | −2,3 | −2,1 | −1,8 | nėra duomenų |2006 m. sausio mėn. KP2 | −2,9 | −2,7 | −2,3 | −2,1 | nėra duomenų |Struktūrinis balansas3 (BVP, %) | 2006 m. lapkričio mėn. KP4 | −2,4 | −2,1 | −1,6 | −1,1 | −0,7 |2006 m. lapkričio mėn. KOM5 | −2,3 | −2,3 | −2,1 | −1,8 | nėra duomenų |2006 m. sausio mėn. KP | −2,1 | −2,7 | −2,4 | −2,1 | nėra duomenų |Bendroji valstybės skola (BVP, %) | 2006 m. lapkričio mėn. KP | 41,9 | 42,0 | 42,1 | 41,4 | 40,6 |2006 m. lapkričio mėn. KOM | 42,0 | 42,4 | 43,1 | 42,7 | nėra duomenų |2006 m. sausio mėn. KP | 42,5 | 45,0 | 45,3 | 45,4 | nėra duomenų |Pastabos: 1 Į biudžeto prognozes neįtrauktas 2004 m. kovo 2 d. Eurostato sprendimo dėl pensijų kaupimo sistemų klasifikavimo, kuris turi būti įgyvendintas nuo 2007 m. pavasario pranešimo, poveikis. Įskaitant šį poveikį, valdžios sektoriaus balansas pagal atnaujintą programą būtų -4,3 % BVP 2005 m., -3,9 % BVP 2006 m., -3,4 % 2007 m., -3,1 % 2008 m. ir -2,9 % 2009 m., o bendroji valstybės skola būtų 47,3 % BVP 2005 m., 48,9 % 2006 m., 50,0 % 2007 m., 50,3 % 2008 m. ir 50,2 % 2009 m. 2 Komisijos tarnybų apskaičiavimai, remiantis programoje pateikiama informacija. 3 Pagal ciklą pakoreguotas balansas (kaip ir pirmesnėse eilutėse), neįskaitant vienkartinių ir kitų laikinųjų priemonių. 4 Programoje neatsižvelgta į vienkartines ir kitas laikinąsias priemones. 5 Komisijos tarnybų 2006 m. rudens prognozėje neatsižvelgta į vienkartines ir kitas laikinąsias priemones. 6Remiantis numatytu potencialiuoju augimu 4,1 %, 4,4 %, 4,8 % ir 5,0 % atitinkamai 2005–2008 m. laikotarpiu. Šaltinis: Konvergencijos programa (KP); Komisijos tarnybų 2006 m. rudens ekonominės prognozės (KOM); Komisijos tarnybų apskaičiavimai. |[1] OL L 209, 1997 8 2, p. 1. Reglamentas su pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 1055/2005 (OL L 174, 2005 7 7, p. 1). Visus šiame tekste nurodytus dokumentus galima rasti šioje tinklavietėje:http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.[2] Žr. Eurostato pranešimus spaudai Nr. 30/2004, 2004 m. kovo 2 d., ir Nr. 117/2004, 2004 m. rugsėjo 23 d.[3] Komisijos komunikatas pavasario Europos Vadovų Tarybai „Atnaujintos Lisabonos strategijos ekonomikos augimui ir darbo vietų kūrimui įgyvendinimas. Rezultatų pateikimo metai“, 2006 12 12, COM(2006)816.[4] Komisijos komunikatas Tarybai ir Europos Parlamentui „Ilgalaikis valstybės finansų tvarumas ES“, 2006 10 12, COM (2006) 574 galutinis ir 2006 m. Europos Komisijos Ekonomikos ir finansų reikalų generalinio direktorato dokumentas „Ilgalaikis valstybės finansų tvarumas Europos Sąjungoje“, leidinys European Economy , Nr. 4/2006.[5] „Stabilumo ir augimo pakto įgyvendinimo sąlygos bei stabilumo ir konvergencijos programų formos ir turinio gairės“, kurias 2005 m. spalio 11 d. patvirtino ECOFIN taryba.[6] OL L 209, 1997 8 2, p. 1. Reglamentas su pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 1055/2005 (OL L 174, 2005 7 7, p. 1). Šiame tekste nurodytus dokumentus galima rasti šioje tinklavietėjehttp://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.[7] Žr. Eurostato pranešimus spaudai Nr. 30/2004, 2004 m. kovo 2 d., ir Nr. 117/2004, 2004 m. rugsėjo 23 d.[8] Būtent nepateikti darbo valandų ir darbo našumo, paskaičiuoto kaip BVP ir darbo valandų santykis, duomenys. Taip pat nėra potencialiojo augimo duomenų.


				|

		52013PC0387

			Rekomendacija TARYBOS SPRENDIMAS kuriuo panaikinamas Sprendimas 2009/588/EB dėl perviršinio deficito Lietuvoje /* COM/2013/0387 final - 2013/ () */

			   	Rekomendacija
TARYBOS SPRENDIMAS
kuriuo panaikinamas Sprendimas 2009/588/EB
dėl perviršinio deficito Lietuvoje
EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl
Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 126 straipsnio 12
dalį,
atsižvelgdama į Europos Komisijos
rekomendaciją,
kadangi:
(1)       2009 m. liepos 7 d.
Tarybos sprendimu 2009/588/EB[1], priimtu remiantis
Komisijos rekomendacija pagal Europos bendrijos steigimo sutarties (EB
sutarties) 104 straipsnio 6 dalį, nuspręsta, kad Lietuvoje
susidarė perviršinis deficitas. Taryba pažymėjo, kad 2008 m.
valdžios sektoriaus deficitas siekė 3,2 % BVP ir viršijo
Sutartyje nustatytą 3 % BVP pamatinę vertę, ir,
remiantis Komisijos tarnybų 2009 m. pavasario prognoze, toliau
didės ir 2009 m. bus 5,4 % BVP, o 2010 m. – 8 % BVP.
Bendroji valdžios sektoriaus skola 2008 m. buvo 15,6 % BVP – daug
mažesnė už 60 % BVP Sutarties pamatinę vertę;
(2)       2009 m. liepos
7 d., vadovaudamasi EB sutarties 104 straipsnio 7 dalimi ir 1997 m.
liepos 7 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1467/97 dėl perviršinio
deficito procedūros įgyvendinimo paspartinimo ir paaiškinimo[2]
3 straipsnio 4 dalimi ir remdamasi Komisijos rekomendacija, Taryba pateikė
Lietuvai skirtą rekomendaciją, kad perviršinio deficito padėtis
būtų ištaisyta ne vėliau kaip 2011 m. Rekomendacija buvo
paskelbta viešai;
(3)       2010 m. vasario
9 d., vadovaudamasi Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo
(SESV) 126 straipsnio 7 dalimi ir 1997 m. liepos 7 d. Tarybos
reglamento (EB) Nr. 1467/97 dėl perviršinio deficito procedūros įgyvendinimo
paspartinimo ir išaiškinimo 3 straipsnio 4 dalimi ir remdamasi Komisijos
rekomendacija, Taryba, pripažindama, kad Lietuvos valdžios institucijos
ėmėsi efektyvių veiksmų, remdamosi 2009 m. liepos
7 d. Tarybos rekomendacija, ir kad Lietuvoje įvyko netikėtų
neigiamų ekonominių pokyčių, turėjusių
didelių neigiamų pasekmių valstybės finansams, pateikė
Lietuvai skirtą persvarstytą rekomendaciją, kad perviršinio
deficito padėtis būtų ištaisyta ne vėliau kaip 2012 m.
Ši rekomendacija buvo paskelbta viešai;
(4)       pagal Sutarčių
prieduose pateikto Protokolo dėl perviršinio deficito procedūros 4
straipsnį Komisija teikia šiai procedūrai vykdyti reikalingus
duomenis. Taikydamos šį protokolą, pagal 2009 m. gegužės
25 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 479/2009 dėl Europos bendrijos
steigimo sutarties priede pateikto Protokolo dėl perviršinio deficito
procedūros taikymo[3] 3 straipsnį
valstybės narės du kartus per metus, t. y. iki balandžio
1 d. ir iki spalio 1 d., turi pranešti valdžios sektoriaus deficito
ir skolos duomenis ir kitus susijusius kintamuosius;
(5)       svarstydama, ar
reikėtų panaikinti sprendimą dėl perviršinio deficito,
Taryba sprendimą turėtų priimti remdamasi pateiktais duomenimis.
Be to, sprendimas dėl perviršinio deficito turėtų būti
panaikintas tik jei pagal Komisijos tarnybų prognozes numatoma, kad
prognozės laikotarpiu deficitas neviršys 3 % BVP ribos[4];
(6)       remiantis Komisijos
(Eurostato) duomenimis, pateiktais pagal Reglamento (EB) Nr. 479/2009
14 straipsnį, Lietuvai pateikus pranešimą iki 2013 m.
balandžio 1 d. ir remiantis Komisijos tarnybų 2013 m. pavasario
prognoze, patvirtinamos šios išvados:
–
2009 m. pasiekęs aukščiausią
lygį – 9,4 % BVP – Lietuvos valdžios sektoriaus deficitas
2010 m. sumažintas iki 7,2 % BVP, 2011 m. – iki 5,5 % BVP
ir 2012 m. – iki 3,2 % BVP. Šį pagerėjimą
lėmė išlaidų konsolidavimo priemonės, visų pirma
nuolatinis išlaidų augimo ribojimas pagal Lietuvos fiskalinės
drausmės įstatymą, ir palankios ciklinės sąlygos;
–
kadangi 3,2 % BVP deficito lygį galima
laikyti artimu pamatinei vertei, o Lietuvos skolos ir BVP santykis ilgą
laiką yra mažesnis nei 60 % BVP pamatinės vertės, Lietuvai
galima taikyti Reglamente Nr. 1467/97 nurodytas Stabilumo ir augimo pakto
nuostatas dėl sisteminių pensijų reformų. Taigi, vertinant
perviršinio deficito padėties ištaisymą, reikėtų
atsižvelgti į tiesiogines grynąsias pensijų reformos
sąnaudas. Kaip patvirtina Komisija (Eurostatas), Lietuvos sisteminės
pensijų reformos grynosios sąnaudos 2012 m. buvo 0,2 % BVP
– taip galima paaiškinti 2012 m. didesnį perviršį, nei Sutartyje
nustatyta 3 % BVP pamatinė vertė;
–
2013 m. Lietuvos konvergencijos programoje
numatoma, kad valdžios sektoriaus deficitas toliau mažės ir 2013 m.
bus 2,5 % BVP, o 2014 m. – 1,5 % BVP, o Komisijos
tarnybų 2013 m. pavasario prognozėje numatomas, nors ir
lėtesnis, valdžios sektoriaus deficito padėties pagerėjimas:
2013 m. – 2,9 % BVP, o 2014 m. – 2,4 % BVP, remiantis
prielaida, kad politika nesikeis. Taigi deficitas per prognozuojamą
laikotarpį turėtų išlikti mažesnis už 3 % BVP
pamatinę vertę;
–
pagal Komisijos tarnybų 2013 m. pavasario
prognozę numatoma, kad bendroji valdžios sektoriaus skola sumažės
nedaug – nuo 40,7 % BVP 2013 m. iki 40,1 % BVP
2014 m.
(7)       Taryba primena, kad nuo
2013 m., t. y. nuo metų po perviršinio deficito ištaisymo,
Lietuva tinkamu tempu turėtų toliau siekti savo vidutinės
trukmės laikotarpio tikslo ir kartu laikytis išlaidų kriterijaus;
(8)       pagal Sutarties
126 straipsnio 12 dalį Tarybos sprendimas dėl perviršinio
deficito panaikinamas, kai, Tarybos nuomone, perviršinis deficitas atitinkamoje
valstybėje narėje ištaisomas;
(9)       Tarybos nuomone, perviršinis
deficitas Lietuvoje ištaisytas, todėl Sprendimas 2009/588/EB
turėtų būti panaikintas,
PRIĖMĖ ŠĮ
SPRENDIMĄ:
1 straipsnis
Atlikus bendrą vertinimą daroma
išvada, kad perviršinio deficito padėtis Lietuvoje ištaisyta.
2 straipsnis
Sprendimas 2009/588/EB panaikinamas.
3 straipsnis
Šis sprendimas skirtas Lietuvos Respublikai.
Priimta Briuselyje
                                                                       Tarybos
vardu
                                                                       Pirmininkas
[1]               OL L 202, 2009 8 4, p.
44.
[2]               OL L 209, 1997 8 2, p. 6.
[3]               OL L 145, 2009 6 10, p. 1.
[4]               Atsižvelgiant į 2012 m. rugsėjo 3 d.
„Stabilumo ir augimo pakto įgyvendinimo sąlygas ir stabilumo ir
konvergencijos programų formos ir turinio gaires“. Žr.:
http://ec.europa.eu/economy_finance/economic_governance/sgp/pdf/coc/code_of_conduct_en.pdf.