title: Tarybos rekomendacija 2021 m. lapkričio 29 d. dėl mišriojo mokymosi metodų siekiant kokybiško ir įtraukaus pradinio ir vidurinio ugdymo 2021/C 504/03

text:
               2021 12 14

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 504/21

      TARYBOS REKOMENDACIJA
      2021 m. lapkričio 29 d.
      dėl mišriojo mokymosi metodų siekiant kokybiško ir įtraukaus pradinio ir vidurinio ugdymo
      (2021/C 504/03)
      EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
      atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 165 ir 166 straipsnius,
      atsižvelgdama į Europos Komisijos pasiūlymą,
      KADANGI:

                  1.

                  COVID-19 pandemija labai paveikė švietimo ir mokymo sistemas ir joms sukėlė precedento neturintį spaudimą visame pasaulyje ir visoje Sąjungoje. Visuomenės laisvių apribojimai labai pakeitė mokymą ir mokymąsi, taip pat švietimo ir mokymo bendruomenių komunikavimą ir bendradarbiavimą (1). Tai turėjo įtakos besimokantiems asmenims, jų šeimoms, mokytojams, profesijos mokytojams ir įstaigų vadovams, taip pat ugdymą remiantiems bendruomenių specialistams, pavyzdžiui, socialiniams darbuotojams, psichologams, kitiems konsultavimo specialistams, sveikatos priežiūros specialistams ir kultūros pedagogams. Valstybės narės sugebėjo greitai mobilizuoti nuotolinio mokymosi sprendinius ir paramą tokiam mokymuisi, daugeliu atveju pasinaudodamos skaitmeninėmis technologijomis. Padaryta naudingų išvadų dėl naujų švietimo ir mokymo galimybių, įskaitant tai, kad pastebimas reikšmingas mokytojų skaitmeninių įgūdžių ir skaitmeninės kompetencijos padidėjimas ir glaudesni mokyklų ryšiai su platesne bendruomene. Tačiau daugelis valstybių narių susidūrė su sistemos trūkumais – labai trūko pasirengimo ir išteklių pereiti prie kitokių mokymo ir mokymosi metodų, o tai išryškino ir padidino esamą nelygybę, spragas bei poreikius (2). Švietimo ir mokymo sistemos turi spręsti šias problemas, taip pat didinti savo atsparumą, kad ateityje sugebėtų geriau atsilaikyti kintant aplinkybėms ir prie jų prisitaikyti;

                  2.

                  Tarybos išvadose dėl kovos su COVID-19 krize švietimo ir mokymo srityje valstybių narių prašoma „atnaujinti tiesioginio mokymosi ir mokymo veiklą“, kartu „teikiant nuotolinio, skaitmeninio ir mišriojo mokymosi galimybes“ ir „daugiau dėmesio skiriant lygių galimybių užtikrinimui“. Be to, Tarybos išvadose dėl skaitmeninio švietimo Europos žinių visuomenėje (3) Komisijos prašoma „glaudžiai bendradarbiaujant su valstybėmis narėmis ir remiantis įrodymais, vykdyti tolesnę veiklą, susijusią su“ pirmiau minėtomis Tarybos išvadomis, „siekiant bendro supratimo Sąjungos lygmeniu dėl požiūrio į veiksmingus, įtraukius ir dalyvavimu pagrįstus nuotolinio mokymosi procesus“;

                  3.

                  2021–2027 m. skaitmeninio švietimo veiksmų plane išdėstyta kokybiško, įtraukaus ir prieinamo skaitmeninio švietimo Europoje Europos Komisijos vizija. Tai raginimas glaudžiau bendradarbiauti Europos lygmeniu, kad būtų galima pasimokyti iš COVID-19 pandemijos patirties ir švietimo bei mokymo sistemas pritaikyti prie skaitmeninio amžiaus. Plane akcentuojamas technologijų potencialas sudaryti palankesnes sąlygas labiau prieinamam, lankstesniam, labiau individualiems poreikiams pritaikytam ir į besimokančiuosius orientuotam mokymuisi. Juo siekiama pašalinti nelygybę švietimo ir mokymo srityje, kai trūksta skaitmeninių įgūdžių ir kompetencijų, galimybės naudotis tinkamomis priemonėmis ir patikimo interneto ryšio. Plane pabrėžiama, kad švietimo ir mokymo sistemose reikia stiprinti skaitmeninius pajėgumus;

                  4.

                  vienas iš Europos švietimo erdvės, kurioje būtų galima „išnaudoti visą švietimo ir kultūros potencialą, skatinantį darbo vietų kūrimą, socialinį teisingumą bei aktyvų pilietiškumą, ir padedantį patirti visą Europos tapatybės įvairovę“ (4), tikslų – skatinti kompetencijų ugdymą. Tarybos rezoliucijoje dėl Europos bendradarbiavimo švietimo ir mokymo srityje strateginės programos siekiant sukurti Europos švietimo erdvę ir imtis veiksmų vėlesniu laikotarpiu (2021–2030 m.) (5) nurodoma, kad pagrindinis Europos bendradarbiavimo švietimo ir mokymo srityje siekis turėtų būti remti tolesnį švietimo ir mokymo sistemų plėtojimą valstybėse narėse, tomis sistemomis siekiant užtikrinti visų piliečių asmeninę, socialinę ir profesinę realizaciją, kartu propaguojant demokratines vertybes, lygybę, socialinę sanglaudą, aktyvų pilietiškumą ir kultūrų dialogą, taip pat tvarų ekonomikos klestėjimą, žaliąją ir skaitmeninę pertvarką ir įsidarbinimo galimybes;

                  5.

                  pagal pirmąjį Europos socialinių teisių ramsčio (6) principą kiekvienas turi teisę į kokybišką ir įtraukų švietimą, mokymą ir mokymąsi visą gyvenimą, kad galėtų išsaugoti ir įgyti įgūdžius, leidžiančius visavertiškai dalyvauti visuomenės gyvenime ir sėkmingai valdyti savo statuso pokyčius darbo rinkoje. Ramsčio 11 principe teigiama, kad vaikai iš socialiai remtinos aplinkos turi teisę į specialias lygių galimybių skatinimo priemones. Veiksmingas šių principų įgyvendinimas labai priklauso nuo valstybių narių ryžto ir veiksmų. Nacionalinius veiksmus gali papildyti ES lygmens veiksmai, o savo indėlį Komisija pristatė Europos socialinių teisių ramsčio veiksmų plane (7);

                  6.

                  Europos įgūdžių darbotvarkėje (8) apibrėžiami veiksmai, kurių tikslas yra padėti pavieniams asmenims ir įmonėms įgyti daugiau bei geresnių įgūdžių ir juos panaudoti, stiprinant tvarų konkurencingumą ir užtikrinant didesnį atsparumą krizių akivaizdoje, remiantis patirtimi, įgyta per COVID-19 pandemiją; jame taip pat siūloma, kad moksliniams tyrimams ir inovacijoms skirtais veiksmais būtų skatinamas ugdymas gamtos mokslų, technologijų, inžinerijos ir matematikos srityje;

                  7.

                  Tarybos rekomendacijoje, kuria nustatoma Europos vaiko garantijų sistema (9), valstybių narių prašoma vaikams, kuriems reikia pagalbos (t. y. kuriems gresia skurdas ar socialinė atskirtis), užtikrinti veiksmingą ir nemokamą galimybę gauti švietimo paslaugas ir dalyvauti mokyklinėje veikloje. ES vaiko teisių strategijoje (10) raginama stiprinti įtraukų ir kokybišką ugdymą;

                  8.

                  sparčiai kintančiame pasaulyje, kuriame viskas glaudžiai susiję, kiekvienam žmogui reikia įgyti įvairių kompetencijų ir nuolat jas tobulinti visą gyvenimą. Europos orientaciniuose metmenyse dėl bendrųjų mokymosi visą gyvenimą kompetencijų (11) apibrėžtomis bendrosiomis kompetencijomis siekiama sukurti pagrindą, padėsiantį siekti lygesnės ir demokratiškesnės visuomenės. Jos dera su integracinio ir tvaraus augimo, socialinės sanglaudos ir tolesnio demokratinės kultūros plėtojimo poreikiais;

                  9.

                  Tarybos rekomendacijoje dėl bendrųjų mokymosi visą gyvenimą gebėjimų (12) teigiama, kad kompetencijų ugdymas palengvinamas propaguojant įvairius mokymosi metodus ir aplinkas, įskaitant tinkamą skaitmeninių technologijų naudojimą, teikiant paramą pedagoginiams darbuotojams ir kitiems suinteresuotiesiems subjektams, remiantiems mokymosi procesus, įskaitant šeimas, remiant ir toliau tobulinant įvairiose struktūrose įgytų bendrųjų kompetencijų vertinimą ir patvirtinimą, taip pat stiprinant švietimo, mokymo ir mokymosi struktūrų sąsajas visais lygmenimis ir įvairiose srityse;

                  10.

                  Tarybos rekomendacijoje dėl profesinio rengimo ir mokymo siekiant tvaraus konkurencingumo, socialinio sąžiningumo ir atsparumo (13) siūloma atnaujinta ES profesinio rengimo ir mokymo politikos vizija, įskaitant jos skaitmenizaciją ir mišriojo mokymosi naudojimą. Osnabriuko deklaracijoje dėl profesinio rengimo ir mokymo kaip ekonomikos atsigavimą ir teisingą perėjimą prie skaitmeninės ir žaliosios ekonomikos įgalinančios priemonės teigiama, kad svarbų ir papildomąjį vaidmenį gali atlikti skaitmeninis mokymasis (14);

                  11.

                  Tarybos išvadose dėl Europos mokytojų ir dėstytojų ateities (15) pripažįstama, kad mokytojai, dėstytojai ir mokyklų vadovai yra būtina švietimo ir mokymo varomoji jėga – jie turėtų būti įtraukti į švietimo ir mokymo politikos rengimą, kad galėtų savarankiškai taikyti šią politiką praktikoje, tačiau juos taip pat reikia remti taikant visapusišką požiūrį į jų pirminį rengimą, įvadinius kursus ir tęstinį profesinį tobulėjimą;

                  12.

                  dėl pandemijos dar labiau padidėjo ilgą laiką buvęs susirūpinimas fizine, psichikos ir emocine vaikų ir jaunimo gerove. Visiems vaikams ir jaunuoliams turėtų būti teikiama parama, kurios jiems reikia siekiant sveikos ir aktyvios gyvensenos (16), skatinant teigiamus viso gyvenimo įpročius, ir sudarytos sąlygos dalyvauti įvairioje sporto ir kitoje fizinėje veikloje, kuri gerina motoriką ir stiprina psichikos bei emocinę gerovę. Taip pat reikia remti vaikų ir jaunuolių psichikos ir emocinę gerovę mokantis, įskaitant mokymosi užduotis sudėtingomis aplinkybėmis ir supratimą apie saugų ir atsakingą elgesį internete (17). Parama reikalinga ir tiems besimokantiems asmenims, kurie daug laiko praleidžia be savo šeimų, bendraamžių ar mokyklos darbuotojų paramos. Be to, svarbu nustatyti tobulintinas ir taisytinas sritis, kad būtų atsižvelgta į prarastas mokymosi galimybes ir poveikį gerovei;

                  13.

                  visiškai pripažįstant tiesioginio mokymosi, mokymosi įvairiais būdais ir skirtingoje aplinkoje, įskaitant mokyklą, namus, lauko aplinką, kultūros objektus, darbo vietas ir skaitmeninę aplinką, vertę, galima motyvuoti vaikus ir jaunuolius aktyviau ugdyti plataus pobūdžio kompetencijas. Tai savo ruožtu gali padėti jiems suprasti formaliojo švietimo ir mokymo svarbą jų gyvenimui visuomenėje ir dėl to tapti motyvuotiems, taip pat padėti jiems dar aktyviau domėtis vietos ir pasauliniais iššūkiais, pavyzdžiui, susijusiais su tvarumu, aplinka ir klimato kaita;

                  14.

                  teisė į mokslą yra viena iš pagrindinių žmogaus teisių ir viena iš vaiko teisių. Galimybė gauti išsilavinimą turi būti užtikrinta nepriklausomai nuo aplinkos, kurioje jis teikiamas – mokykloje, kitoje fizinėje aplinkoje, nuotoliniu būdu arba derinant visus šiuos būdus, – ir nepriklausomai nuo skirtingų asmeninių ir socialinių besimokančių asmenų aplinkybių. Net ir be pandemijos konteksto, mišriojo mokymosi metodai, kartu visiškai pripažįstant mokymo mokykloje ir tiesioginio mokymo vertę, yra galimybė pagerinti švietimo ir mokymo kokybę, padidinti jo aktualumą ir įtraukumą, pavyzdžiui, sudaryti geresnes galimybes mokytis kaimo ir atokiose vietovėse, įskaitant atokiausius regionus ir salų bendruomenes, taip pat kitiems besimokantiems asmenims, kurie (laikinai) negali nuolat lankyti mokyklos – klajoklių bendruomenių nariams ar mobiliems darbuotojams, jauniems prižiūrintiesiems asmenims, tiems, kurie turi sveikatos problemų arba yra ligoninėse ir priežiūros centruose, tiems, kurie dalyvauja intensyviuose mokymuose, ir tiems, kurie dalyvauja profesiniame rengime ir mokyme arba dirba apmokamą darbą. Visa aplinka ir priemonės turėtų būti vienodai prieinamos mažumų grupėms, vaikams ir jaunuoliams su negalia ir iš socialiai bei ekonomiškai nepalankios aplinkos ir neturėtų sukelti diskriminacijos ar segregacijos;

                  15.

                  taikant mišriojo mokymosi metodus pripažįstama mokyklos, kaip bendros asmeninei ir socialinei sąveikai skirtos erdvės, vertė – tai yra svarbu pažinimui, nes padeda suprasti ir įprasminti pasaulį. Šiuo požiūriu svarbi tiek mokyklų architektūra, tiek mokyklų erdvės projektavimas;

                  16.

                  taikant mišriojo mokymosi metodus galima paskatinti plataus pobūdžio kompetencijų ugdymą, atsižvelgiant į įvairias mokymosi užduotis ir priemones, kurias jie gali aprėpti. Skaitmeninių technologijų naudojimas, įskaitant prietaisų sujungimą internete, gali palengvinti besimokančiojo sąveiką su kitais besimokančiais asmenimis, interaktyvų naudojimąsi mokymosi programomis ir kitais informacijos šaltiniais, taip pat gali padėti mokytis tiesiogiai ir įvairiose aplinkose. Skaitmeninių ir su duomenimis susijusių kompetencijų įgijimas gali būti palengvintas taikant mišriojo mokymosi metodus. Papildomai naudojant mokslinę įrangą, atviruosius švietimo išteklius, amatų įrankius, kasdieniame gyvenime randamus ir naudojamus objektus, paskelbtus tekstus ir rašymo bei vaizduojamojo meno priemones, galima remti kūrybiškumą ir asmeninę išraišką tiek individualiai, tiek dirbant grupėje;

                  17.

                  norint taikyti mišriojo mokymosi metodus reikia laikytis nuoseklaus visą sistemą aprėpiančio požiūrio, kad būtų sudarytos palankios sąlygos. Šiuo tikslu, be kita ko, turi būti įtraukiami įvairių kompetencijos sričių specialistai ir skatinama bendradarbiauti su bendruomene – taip puoselėjama bendra atsakomybė už vaikų ir jaunimo ugdymą. Sistemingų priemonių, kuriomis remiami mišriojo mokymosi metodai, veiksmingumas taip pat priklausys nuo įvairių ekosistemos elementų ryšių ir ryšių tarp vietos, regioninių ir nacionalinių švietimo ir mokymo institucijų formavimo ir rėmimo, nuo švietimo išteklių sektoriaus (teikiančio technologijų, leidybos ir kitą mokymo programoms reikalingą įrangą), mokslinių tyrimų, švietimo ir mokymo įstaigų, bendruomenių, pilietinės visuomenės organizacijų ir iniciatyvų, taip pat šeimų ir pačių besimokančių asmenų, nepriklausomai nuo jų poreikių ar gebėjimų lygio;

                  18.

                  mišriojo mokymosi metodai yra plačiai paplitusi pirminio profesinio rengimo ir mokymo praktika (18); tačiau dėl su pandemija susijusių apribojimų sumažėjo institucijų ir organizacijų gebėjimas užtikrinti mokymąsi darbo vietoje ir palaikyti ryšį su profesijos mokytojais ir mentoriais, be to, tai turėjo įtakos pameistrystės paslaugų teikimui. Sumažėjus galimybių gauti praktinės patirties, išryškėjo žinomas poreikis profesinio rengimo ir mokymo srityje naudotis skaitmeninėmis technologijomis, įskaitant skaitmeninius prietaisus ir mokymosi platformas, e. portfelius, taip pat papildytąją realybę ir virtualiąją realybę modeliavimui. Dėl to taip pat tapo dar svarbiau suprasti, kaip skaitmeninės technologijos naudojamos mokantis įvairioje aplinkoje (pvz., mokykloje arba mokomosios praktikos metu), ir koordinuoti su tuo susijusius veiksmus, kad besimokantys asmenys būtų parengti gyvenimui ir būsimai darbo rinkai;

                  19.

                  neformaliojo mokymosi svarba ir aktualumas išryškėja iš patirties, įgytos dirbant su jaunimu, vykdant savanorišką veiklą ir dalyvaujant kultūrinėje veikloje, įskaitant mėgėjišką sportą. Neformaliajam mokymuisi tenka svarbus vaidmuo remiant svarbiausių tarpasmeninių, komunikacinių, kognityvinių ir asmeninių įgūdžių, įskaitant kūrybiškumą, ugdymą – šie įgūdžiai palengvina jaunuolių perėjimą į suaugusiųjų gyvenimo, aktyvaus pilietiškumo ir profesinio gyvenimo etapą (19). Nustatant naujus mokymosi būdus, be kita ko, turi geriau bendradarbiauti formaliojo ir neformaliojo mokymosi struktūros (20);

                  20.

               šioje rekomendacijoje visapusiškai laikomasi subsidiarumo ir proporcingumo principų. Joje pripažįstama, kad švietimo ir mokymo įstaigų savarankiškumo lygis valstybėse narėse labai skiriasi. Kai kuriose valstybėse narėse švietimo ir mokymo įstaigoms, mokytojų rengimo institucijoms, taip pat mokytojams ir profesijos mokytojams suteikta daug savarankiškumo. Rekomendacija bus įgyvendinama atsižvelgiant į nacionalines aplinkybes.
            Atsižvelgiant į toliau pateikiamą mišriojo mokymosi apibrėžtį:
      šioje rekomendacijoje mišrusis mokymasis formaliojo švietimo ir mokymo srityje apima įvairius metodus ir turi būti suprantamas kaip mokykla (pradinio ir vidurinio ugdymo srityje, įskaitant profesinį rengimą ir mokymą), mokytojas ir profesijos mokytojas arba besimokantis asmuo, kurie mokymosi procese naudojasi daugiau nei vienu mokymosi metodu:

                  —

                  derina mokyklos ir kitas fizines aplinkas už mokyklos ribų (dalyvaujant mokytojui ir (arba) profesijos mokytojui, arba atskirtas erdve ir (arba) nuotolinio mokymosi laiku);

                  —

                  derina įvairias mokymosi priemones – jos gali būti skaitmeninės (įskaitant mokymąsi internetu) ir neskaitmeninės.

            Remdamiesi savo profesine pedagogine nuovoka, mokytojai, profesijos mokytojai ir mokyklos atrinks šiuos metodus ir sudarys palankesnes sąlygas jais naudotis – tai vienos iš įtraukiančių ir veiksmingų mokymosi užduočių, kuriomis remiamas plataus pobūdžio kompetencijų ugdymas, atsižvelgiant į besimokančių asmenų amžių, gebėjimus bei aplinkybes ir numatomus mokymosi rezultatus.

         Kitos fizinės aplinkos gali būti, pavyzdžiui: namai, ligoninės (sergančių ar sužeistų vaikų atveju), tačiau taip pat kultūros ir atminties institucijos, ūkiai, įmonės ir kitos darbo vietos, gamta ir laukas, sporto ir jaunimo erdvės.

         Nuotolinis mokymasis apibrėžiamas kaip mokymasis, kurio metu mokytojas ir (arba) profesijos mokytojas nuo besimokančio asmens atskiriamas erdve ir (arba) laiku, atsižvelgiant į nacionalines aplinkybes.
      Mokymasis internetu apibrėžiamas kaip mokymasis, kurio metu naudojamasi skaitmeninėmis technologijomis siekiant sujungti įvairius prietaisus ir palengvinti besimokančio asmens ir mokytojų, profesijos mokytojų ar kitų pedagoginių darbuotojų arba kitų besimokančių asmenų sąveiką, kuria siekiama gauti mokymosi turinį ar kitą informaciją mokymosi programų tikslams pasiekti.

         Skaitmeninio mokymosi priemonės gali būti, pavyzdžiui: išmaniosios lentos ir projektoriai, skirti bendradarbiavimui klasėse, nešiojamieji prietaisai, planšetiniai kompiuteriai ir skreitiniai kompiuteriai su taikomosiomis programomis, skirtomis darbo planavimui, nagrinėjimui ir dalijimuisi juo, televizija ir radijas programoms žiūrėti ir klausyti, taip pat papildytosios realybės ir virtualiosios realybės priemonės ir taikomosios programos didesniam interaktyvumui užtikrinti. Skaitmeninio mokymosi priemonės ne visada turi būti prijungtos prie interneto,
      REKOMENDUOJA, KAD VALSTYBĖS NARĖS:

                  1.

                  Vadovaudamosi patirtimi, įgyta per COVID-19 krizę, remtų švietimo ir mokymo sistemų atsigavimą ir pasirengimą įvertindamos pandemijos pasekmes besimokantiems asmenims, mokytojams, profesijos mokytojams ir kitiems pedagoginiams darbuotojams, plėtotų labiau ilgalaikį strateginį požiūrį į mišrųjį mokymąsi ir remtųsi sėkmingomis inovacijomis, įdiegtomis arba išbandytomis per pandemiją, kad pasidalytų gerąja praktika ir įvertintų jos mastą, laikydamosi šioje rekomendacijoje išdėstytų principų (21). Šios inovacijos ne pakeičia mokyklą ir tiesioginį mokymąsi, bet juos papildo.

                  2.

                  Remtų besimokančius asmenis apsvarstydamos galimybę taikyti šias priemones:

         Kaip tiesioginį atsaką į krizę

                  a)

                  suteikti papildomų mokymosi galimybių ir tikslinę paramą besimokantiems asmenims, kad būtų kompensuotas mokymosi praradimas dėl dalinio mokyklų uždarymo ir tiesioginio mokymo apribojimų, visų pirma tiems, kurie turi mokymosi sutrikimų, specialiųjų ugdymosi poreikių, priklauso palankių sąlygų neturinčioms grupėms arba yra kitaip nukentėję nuo švietimo ir mokymo procesų sutrikimo. Tai galėtų apimti, pavyzdžiui, aktyviau teikiamą individualią paramą ir asmeninį mokymą, mentorystės sistemas (įskaitant tarpusavio mentorystę), įtraukias mokymosi bendruomenes, papildomus klasei skirtus mokytojų išteklius (pvz., bendrą mokymą), didesnę konsultavimo paramą, papildomą mokymosi laiką per mokslo metus ir (arba) atostogų laikotarpiu ir galimybę naudotis papildomomis mokymosi aplinkomis, tokiomis kaip viešosios bibliotekos ir bendruomenės erdvės, taip pat gauti popamokines paslaugas su pedagogų pagalba;

                  b)

                  teikti pirmenybę besimokančių asmenų ir jų šeimų fizinei ir psichikos gerovei. Tai galėtų apimti: psichologinės paramos stiprinimą ir psichikos sveikatos gairių rengimą; besimokančių asmenų gerovės ir kovos su patyčiomis politikos įtraukimą į mokyklų tikslus; stebėsenos ir kokybės užtikrinimo procesus (kaip reguliaraus kokybės užtikrinimo ar mokyklų inspektavimo veiklos dalį arba atliekant specialius mokyklų padėties vertinimus pandemijos kontekste); specialių darbuotojų paskyrimą arba palankesnių sąlygų sudarymą kreiptis į kvalifikuotus psichikos sveikatos ir pagalbos specialistus ir naudotis tokiomis paslaugomis;

                  c)

                  skatinti visų besimokančių asmenų ir jų šeimų skaitmeninių įgūdžių ir kompetencijų ugdymą atsižvelgiant į skaitmeninę atskirtį ir skaitmeninę lyčių atskirtį, kartu kovojant su visais stereotipais ir šališkumu, įskaitant lyčių stereotipus ir šališkumą lyčių atžvilgiu, ir stiprinti švietimo ir mokymo sistemų skaitmeninius pajėgumus skatinant investicijas mokyklos ir bendruomenės lygmenimis į turimus įrenginius bei junglumą ir suteikiant galimybes tobulinti skaitmeninius įgūdžius ir kompetencijas, įskaitant technologijų naudojimą komunikacijai, savarankiškam ir bendradarbiaujamajam mokymuisi ir įsivertinimui siekiant gerinti tolesnį mokymąsi. Įgyvendinant nacionaliniuose ir Ekonomikos gaivinimo ir atsparumo didinimo priemonės planuose numatytas investicijas ir reformas užtikrinama, kad visi besimokantys asmenys galėtų naudotis būtina įranga ir mokymosi galimybėmis;

         Siekiant remti švietimo ir mokymo atsigavimą ir labiau ilgalaikį pasirengimą

                  d)

                  išnagrinėti būdus, kaip plėtoti mišriojo mokymosi metodus pradinio ir vidurinio ugdymo srityje, įskaitant profesinį rengimą ir mokymą, kad tai būtų naudinga visiems besimokantiems asmenims, ir užtikrinti ilgalaikį teigiamą poveikį mokymui ir mokymuisi, pritaikytiems prie besimokančių asmenų amžiaus, gebėjimų, konkrečių poreikių ir mokymosi tikslų, kartu visapusiškai pripažįstant mokymosi mokykloje ir tiesioginio mokymosi vertę. Šiuo tikslu, be kita ko, galėtų būti aktyviau kuriamos ir geriau įtvirtinamos įvairios mokymosi priemonės, kad būtų sudarytos sąlygos tyrimams ir raiškai, įskaitant gamtamokslinio, skaitmeninio ir žiniasklaidos priemonių naudojimo raštingumo ugdymą; mokymosi įvairiose aplinkose siekiant praplėsti mokymosi patirtį rėmimą; tinkamos pusiausvyros tarp mokytojų ir mokinių vedamo mokymosi, taip pat tarp bendradarbiaujamojo ir savarankiško mokymosi sukūrimą; mokymosi metodų nagrinėjimą, kad naujos galimybės taptų patrauklios ir būtų pasiūlyti geresni mokymosi sprendimai tiek besimokantiems asmenims, tiek mokytojams;

                  e)

                  naudoti mišriojo mokymosi metodus kaip būdą remti besimokančių asmenų gerovę, savarankiškumą ir individualų mokymąsi (atsižvelgiant į besimokančių asmenų amžių, gebėjimus ir konkrečius mokymosi poreikius) ir ugdyti jų asmenines, socialines ir mokymosi mokytis kompetencijas (vieną iš aštuonių bendrųjų mokymosi visą gyvenimą gebėjimų (22), kuris ir toliau plėtojamas pagal Komisijos parengtą Europos pagrindų iniciatyvą „LifeComp“ (23)).

                  3.

                  Remtų mokytojus ir profesijos mokytojus apsvarstydamos galimybę taikyti šias priemones:

         Kaip tiesioginį atsaką į krizę

                  a)

                  remti mokytojų įsivertinimą skaitmeninių technologijų naudojimo atžvilgiu, taip pat kvalifikacijos kėlimo kursus ir kitų formų mokytojams ir profesijos mokytojams skirtą profesinį mokymąsi, siekiant padėti jiems naudotis skaitmeninėmis programomis ir priemonėmis ir jas įtraukti į mokymą (24). Kurti ir platinti internetinius ir įprastus pedagoginius modulius bei išteklius, kurie padėtų mokytojams ir profesijos mokytojams pritaikyti savo mokymo metodus ir praktiką prie mišriojo mokymo metodų (25), remiantis jų patirtimi bei grįžtamąja informacija, ir palaikyti ryšius su jais naujų priemonių ir medžiagos naudojimo klausimais, įskaitant tai, kaip saugiai ir etiškai veikti skaitmeninėje aplinkoje ir kaip padėti mokiniams tai daryti;

                  b)

                  vis daugiau dėmesio skirti mokytojų ir profesijos mokytojų, mokyklų vadovų ir kitų pedagoginių darbuotojų gerovei ir profesinės veiklos kokybei, siekiant sumažinti stresą ir užkirsti kelią perdegimui. Tai galėtų apimti šiuos veiksmus: sudaryti palankesnes sąlygas kreiptis į kvalifikuotus psichikos sveikatos ir pagalbos specialistus ir naudotis tokiomis paslaugomis; skatinti tarpusavio paramos plėtojimą ir (arba) organizavimą siekiant sumažinti stresą; ir pirminio mokytojų rengimo bei tęstinio profesinio tobulėjimo programose numatyti didesnes mokymo galimybes atsparumo ir (arba) psichikos gerovės klausimais;

         Siekiant remti mokytojų ir profesijos mokytojų atsigavimą ir labiau ilgalaikį pasirengimą

                  c)

                  įtraukti mišriojo mokymosi metodus į pirminio mokytojų rengimo (26) ir tęstinio profesinio tobulėjimo (27) programas, siekiant padėti pedagoginiams darbuotojams atitinkamai pritaikyti mokymosi planą pagal savo profesinį kontekstą ir padėti įgyti kompetenciją sudaryti palankesnes sąlygas mokymuisi įvairiose vidaus ir išorės aplinkose, naudojantis įvairiomis priemonėmis ir vykdant įvairias užduotis;

                  d)

                  suteikti prieigą prie kompetencijos centrų ir tinkamų išteklių, kurie nukreipia ir pagerina mišriojo mokymosi metodus. Remti švietimo ir mokymo darbuotojus, kad jie plėtotų mišriojo mokymosi metodus savo konkrečioje situacijoje per darbuotojų mainus ir tarpusavio mokymąsi, kurti stiprias mokyklų komandas pasitelkiant bendradarbiaujamąjį mokymąsi, tinklus, bendradarbiavimo projektus ir praktikos bendruomenes;

                  e)

                  parengti gaires dėl naujo požiūrio į vertinimą ir baigiamuosius egzaminus, be kita ko, internetu, naudojantis tinkamomis ugdomojo ir apibendrinamojo vertinimo priemonėmis, kurios tinka skirtingiems lygmenims ir mokymosi struktūroms švietimo ir mokymo srityje;

                  f)

                  skatinti pedagoginius darbuotojus dalyvauti tiriamuosiuose projektuose ir moksliniuose tyrimuose, įskaitant užduočių naudojimo kitose mokymosi aplinkose testavimą ir skaitmeninių technologijų naudojimą mokymosi ir mokymo procesams remti.

                  4.

                  Remtų mokyklas apsvarstydamos galimybę taikyti šias priemones:

         Kaip tiesioginį atsaką į krizę

                  a)

                  teikti mišriojo mokymosi metodams skirtas priemones ir išteklius, taip pat gaires mokykloms dėl efektyvaus jų naudojimo (28);

                  b)

                  mobilizuoti ar įdarbinti papildomų darbuotojų, kad būtų suteikta daugiau laiko individualiai pagalbai mokykloje ir po pamokų, jei įmanoma;

                  c)

                  remti veiksmingą skirtingų švietimo ir mokymo paslaugų teikėjų, be kita ko, iš vietos ir regionų valdžios institucijų, verslo, profesinių asociacijų, meno, kultūros paveldo, sporto, gamtos, aukštojo mokslo sričių, ir mokslo tiriamųjų įstaigų, pilietinės visuomenės, švietimo išteklių sektoriaus (įskaitant technologijų, leidybos ir kitos mokymo programų įrangos) ir švietimo mokslinių tyrimų partnerystę kuriant infrastruktūrą ir teikiant išteklius;

                  d)

                  padėti mokykloms stebėti ir pačioms vertinti savo įtraukties strategijas bei praktiką, susijusias su mišriojo mokymosi metodais, ir imtis reikiamų priemonių trūkumams pašalinti, be kita ko, naudojantis ES priemonėmis (29);

                  e)

                  padėti tėvams, teisėtiems globėjams ir šeimoms geriau suprasti mokymosi aplinkas, priemones ir užduotis užtikrinant sistemingą komunikaciją ir orientavimą, neužkraunant jiems papildomos naštos;

         Siekiant remti labiau ilgalaikį atsigavimą ir gerinti pajėgumus organizaciniams pokyčiams įgyvendinti

                  f)

                  investuoti į mokyklos ir nuotolinio mokymosi aplinkai skirtą spartųjį interneto ryšį, nes nuo jo priklauso mokymasis internetu, kartu parengiant techninės infrastruktūros priežiūros ir modernizavimo planus;

                  g)

                  kai įmanoma, laikantis nacionalinės ir regioninės teisės aktų bei atsižvelgiant į aplinkybes, suteikti tinkamą savarankiškumą mokyklos lygmens (mokyklų tarybų, direktorių, vadovų) sprendimams priimti, siekiant palengvinti naujovių diegimą, reagavimą ir prisitaikymą prie vietos ir regioninių poreikių;

                  h)

                  remti mokyklų vadovus, kurie yra itin svarbūs valdant organizacinius pokyčius ir nuolatinį tobulinimą, suteikiant jiems specialias profesinio tobulėjimo galimybes ir gaires, kad jie galėtų atlikti savo pareigas. Padėti mokykloms ir susijusiems švietimo ir mokymo paslaugų teikėjams apsvarstyti mišriojo mokymosi metodus strateginio planavimo ir mokyklos tobulinimo procesuose, kurie gali apimti įsivertinimo priemonių naudojimą;

                  i)

                  remti įvairių suinteresuotųjų subjektų, įskaitant šeimas, dalyvaujančių mokyme mokykloje bei kitoje fizinėje aplinkoje ir nuotoliniu būdu, dialogą ir tinklaveiką, kad jie iš įvairių šaltinių gautų atsiliepimų ir pasisemtų idėjų plėtojimui ateityje. Tai taip pat turėtų apimti dialogą, gaires ir strategijas, skirtas užtikrinti vaikų ir jaunuolių saugą, jų duomenų konfidencialumą bei apsaugą ir jų saugumą bei privatumą skaitmeninėje erdvėje;

                  j)

                  kai įmanoma, dalį mokyklos vidaus ir (arba) išorės peržiūros ir kokybės užtikrinimo mechanizmų naudoti mokymosi aplinkos ir priemonių derinimui, įtraukiant kitų paslaugų teikėjų (ne mokyklos) vertinimą ir (arba) vertinimą per kitus paslaugų teikėjus.

                  5.

                  Visapusiškai išnaudoti ES lėšas ir kompetenciją reformoms ir investicijoms į infrastruktūrą, priemones ir pedagogiką, kad būtų padidintas ateičiai pasiruošusių mokyklų atsparumas ir pasirengimas, visų pirma „Erasmus+“, Ekonomikos gaivinimo ir atsparumo didinimo priemonę, „Europos socialinį fondą +“, Europos regioninės plėtros fondą (ERPF), Skaitmeninės Europos programą, programą „Europos horizontas“ ir techninės paramos priemonę.

                  6.

                  Investuoti į politikos iššūkių ir šių iniciatyvų poveikio švietimo ekosistemai mokslinius tyrimus, stebėseną ir vertinimą, kad būtų galima pasinaudoti įgyta patirtimi ir naudotis ja vykdant būsimą politikos reformą, be kita ko, remiantis besimokančių asmenų patirtimi ir surinktais duomenimis, jei jų yra, kad būtų plėtojama patobulintoms mokymosi programoms skirta geriausia praktika ir pritaikyti dirbtinio intelekto sprendimai.

                  7.

                  Imtis priemonių ir tolesnių veiksmų, susijusių su šios rekomendacijos įgyvendinimu, atsižvelgiant į nacionalines ir regionines švietimo ir mokymo sistemas. Jei tinkama, atsižvelgti į mišriojo mokymo metodus remiančias priemones, numatytas nacionaliniuose veiksmų planuose Europos vaiko garantijų sistemai įgyvendinti.

            PRAŠO KOMISIJOS, DERAMAI ATSIŽVELGIANT Į SUBSIDIARUMO PRINCIPĄ IR NACIONALINES APLINKYBES:

                  1.

                  Remti rekomendacijos įgyvendinimą sudarant palankias sąlygas tarpusavio mokymuisi ir mainams tarp valstybių narių ir visų susijusių suinteresuotųjų subjektų nustatant ir toliau plėtojant priemones, naudojantis:

                              i)

                              Europos bendradarbiavimo švietimo ir mokymo srityje strategine programa siekiant sukurti Europos švietimo erdvę ir imtis veiksmų vėlesniu laikotarpiu (2021–2030 m.) (30);

                              ii)

                              nauju Europos skaitmeninio švietimo centru ir nauju struktūriniu dialogu su valstybėmis narėmis, kurie bus sukurti pagal 2021–2027 m. skaitmeninio švietimo veiksmų planą, siekiant remti tarpsektorinį bendradarbiavimą skaitmeninio švietimo srityje;

                              iii)

                              ES internetinėmis švietimo ir mokymo platformomis ir bendruomenėmis, įskaitant platformą „School Education Gateway“, „eTwinning“ ir Europos priemonių rinkinį mokykloms „Įtraukiojo švietimo skatinimas ir mokyklos nebaigusių asmenų skaičiaus mažinimas“.

                  2.

                  Bendradarbiaujant su valstybėmis narėmis padėti plėtoti išteklius, kurie būtų naudojami savanoriškai, pavyzdžiui:

                              i)

                              faktiniais duomenimis grindžiamą rekomendacinę medžiagą apie mokymosi planavimą ir mokyklų veiklos organizavimo praktiką vadovaujantis mišriojo mokymosi metodais, be kita ko, apie galimas skaitmenines priemones, mokymosi vertinimo ir patvirtinimo metodus bei duomenų apsaugą, privatumą ir saugumą internete;

                              ii)

                              kokybiško skaitmeninio švietimo turinio kūrimą ir dalijimąsi juo, taip pat nagrinėjant šiuo metu Komisijos kuriamos Europos skaitmeninio švietimo turinio sistemos potencialą.

                  3.

                  Remti mokytojų, profesijos mokytojų ir kitų pedagoginių darbuotojų profesinio tobulėjimo ir mokymosi galimybes:

                              i)

                              skatinant atvirus masinio nuotolinio mokymo kursus apie mišriojo mokymosi metodus, skirtus mokytojams, profesijos mokytojams, mokyklų vadovams ir mokytojų rengėjams, kurie būtų rengiami platformoje „School Education Gateway“, ir skatinti platų šių kursų naudojimą mokyklų pedagoginiams darbuotojams;

                              ii)

                              dalytis „Erasmus+“ darbuotojų mainų, projektų ir tinklų gerąja patirtimi, be kita ko, per „eTwinning“ internetinę bendruomenę, būsimas „Erasmus+“ mokytojų akademijas ir profesinės kompetencijos centrus;

                              iii)

                              skatinti naudoti naują mokytojams skirtą internetinę priemonę SELFIE, padedančią jiems apmąstyti savo skaitmeninius įgūdžius ir planuoti tolesnį tobulinimą. Tai grindžiama priemone SELFIE, skirta visam mokyklų skaitmeniniam planavimui, kuris gali padėti remti veiksmingus mišriojo mokymosi metodus, be kita ko, profesinio rengimo ir mokymo srityje.

                  4.

                  Bendradarbiauti su visais suinteresuotaisiais subjektais, įskaitant programinės ir aparatinės įrangos teikėjus, ieškant būdų tobulinti skaitmeninę infrastruktūrą ir priemones, taip pat gerinti jų naudojimą švietimo ir mokymo srityje; be to, akcentuoti konfidencialumo ir duomenų apsaugos svarbą tame kontekste.

                  5.

                  Remti iniciatyvas, kuriomis siekiama toliau plėtoti ir skatinti įtraukų, teisingą, kokybišką švietimą ir mokymosi visą gyvenimą galimybes visiems, ypač dėl besimokančių asmenų įtraukties įvairiomis aplinkybėmis, turinčiomis įtakos jų galimybėms naudotis tam tikra mokymosi aplinka ir priemonėmis, ir asmenų, kuriems reikia tikslinės paramos mokymosi procese, įtraukties.

                  6.

                  Toliau padėti valstybėms narėms vykdyti reformas, kuriomis siekiama gerinti švietimo ir mokymo sistemų kokybę bei įtraukumą ir remti jų skaitmeninę parengtį pagal 2021–2027 m. skaitmeninio švietimo veiksmų plano tikslus.

                  7.

                  Aptarti mišriojo mokymosi metodų plėtojimo pradinio ir vidurinio ugdymo srityje, įskaitant profesinį rengimą ir mokymą, klausimus reguliariose Europos švietimo erdvės pažangos ataskaitose ir pagal 2021–2027 m. skaitmeninio švietimo veiksmų planą.

         Priimta Briuselyje 2021 m. lapkričio 29 d.

               Tarybos vardu

               Pirmininkė

            S. KUSTEC

         (1)  Tarybos išvados dėl kovos su COVID-19 krize švietimo ir mokymo srityje, (OL C 212 I, 2020 6 26, p. 9).

         (2)  Žr. Komisijos tarnybų darbinį dokumentą SWD(2021) 219 final, 1 dalis, p. 6 (2 išnaša).

         (3)  OL C 415, 2020 12 1, p. 22.

         (4)  COM(2017) 673 final.

         (5)  OL C 66, 2021 2 26, p. 1.

         (6)  OL C 428, 2017 12 13, p. 10.

         (7)  COM(2021) 102 final.

         (8)  COM(2020) 274 final.

         (9)  OL L 223, 2021 6 22, p. 14.

         (10)  COM(2021) 142 final.

         (11)  OL C 189, 2018 6 4, p. 7.

         (12)  OL C 189, 2018 6 4, p. 1.

         (13)  OL C 417, 2020 12 2, p. 1.

         (14)  Patvirtinta 2020 m. lapkričio 30 d.

         (15)  OL C 193, 2020 6 9, p. 11.

         (16)  Pavyzdžiui, ES lygmeniu Europos Komisija pradeda iniciatyvą „HealthyLifestyle4All“ – dvejų metų kampaniją, kuria siekiama sportą ir aktyvią gyvenseną susieti su sveikatos, maisto ir kita politika.

         (17)  Žr. Jungtinio tyrimų centro ataskaitą „The likely impact of COVID-19 on education: Reflections based on the existing literature and recent international datasets“ (Tikėtinas COVID-19 poveikis švietimui: svarstymai remiantis dabartine literatūra ir naujausiais tarptautiniais duomenų rinkiniais) (Di Pietro, G., Biagi, F., Dinis Mota Da Costa, P., Karpinski, Z. ir Mazza, J., 2020 m.).

         (18)  Pirminis profesinis rengimas ir mokymas paprastai vykdomas vidurinio ugdymo lygmeniu ir jau turint vidurinį išsilavinimą – prieš studentams pradedant profesinį gyvenimą. Jis vykdomas arba mokyklos aplinkoje (daugiausia klasėse), arba darbo vietoje, pavyzdžiui, mokymo centruose ir įmonėse – tai priklauso nuo nacionalinių švietimo bei mokymo sistemų ir ekonominių struktūrų.

         (19)  Tarybos išvados dėl darbo su jaunimu vaidmens padedant jaunuoliams ugdyti esminius gyvenimo įgūdžius, kurie palengvina jų sėkmingą perėjimą į suaugusiųjų gyvenimą, aktyvų pilietiškumą ir profesinį gyvenimą (OL C 189, 2017 6 15, p. 30).

         (20)  Tarybos išvados dėl mėgėjiško sporto vaidmens didinimo ugdant universaliuosius gebėjimus, ypač tarp jaunimo (OL C 172, 2015 5 27, p. 8).

         (21)  Komisijos tarnybų darbiniame dokumente (SWD (2021) 219 final) pristatyta mišriojo mokymosi sistema gali būti pagrindas konkretiems veiksmams, pritaikytiems prie šalių aplinkybių.

         (22)  2018 m. gegužės 22 d. Tarybos rekomendacija dėl bendrųjų mokymosi visą gyvenimą gebėjimų (OL C 189, 2018 6 4, p. 1).

         (23)  „LifeComp“ sudaro trys susijusios kompetencijų sritys: asmeninės, socialinės ir mokymosi mokytis. Kiekviena sritis apima tris kompetencijas: savireguliacijos, lankstumo, gerovės (asmeninė sritis), empatijos, bendravimo, bendradarbiavimo (socialinė sritis), augimo mąstysenos, kritinio mąstymo ir mokymosi valdymo (mokymosi mokytis sritis). „LifeComp“ kompetencijos taikomos visose gyvenimo srityse ir gali būti įgyjamos visą gyvenimą per formalųjį švietimą, savišvietą ir neformalųjį švietimą (https://ec.europa.eu/jrc/en/lifecomp).

         (24)  2021 m. spalio 5 d. Europos Komisija pristatė naują priemonę SELFIE mokytojams, kuri gali padėti pedagogams planuojant savo skaitmeninių kompetencijų ugdymą.

         (25)  Platforma „School Education Gateway“ jau apima tam tikrus mišriojo mokymosi išteklius, skirtus mokytojams ir profesijos mokytojams.

         (26)  Formalių studijų laikotarpis, siekiant įgyti pripažintą kvalifikaciją ir įsidarbinti mokytoju. Tokį rengimą paprastai siūlo universitetų ugdymo skyriai arba nepriklausomos mokytojų rengimo institucijos (plg. Tarnybų darbiniame dokumente (SWD (2021) 219 final) pateiktą žodynėlį).

         (27)  Mokymasis, kuriame specialistai dalyvauja bet kuriame savo karjeros etape, siekdami tobulinti savo praktinę patirtį (plg. Tarnybų darbiniame dokumente (SWD (2021) 219 final) pateiktą žodynėlį).

         (28)  Naudojantis priemone SELFIE galima padėti mokykloms apmąstyti ir rinkti informaciją apie jų dabartinę padėtį ir poreikius. Ši priemonė yra modulinė ir kiekviena mokykla gali ją pritaikyti atsižvelgdama į savo konkrečią situaciją.

         (29)  Europos priemonių rinkinyje mokykloms „Įtraukiojo švietimo skatinimas ir mokyklos nebaigusių asmenų skaičiaus mažinimas“ siūloma daugybė išteklių ir praktinių pavyzdžių, taip pat mokyklų įsivertinimo priemonė.

         (30)  OL C 66, 2021 2 26, p. 1.


               2021 12 15

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 506/109

      P9_TA(2021)0163
      ES ir Indijos santykiai
      2021 m. balandžio 29 d. Europos Parlamento rekomendacija Tarybai, Komisijai ir Komisijos pirmininko pavaduotojui ir Sąjungos vyriausiajam įgaliotiniui užsienio reikalams ir saugumo politikai dėl ES ir Indijos santykių (2021/2023(INI))
      (2021/C 506/17)

         Europos Parlamentas,

                  —

                  atsižvelgdamas į būsimą ES ir Indijos vadovų susitikimą, įvyksiantį, kaip paskelbta, 2021 m. gegužės 8 d. Porte (Portugalija),

                  —

                  atsižvelgdamas į 2004 m. įsteigtą ES ir Indijos strateginę partnerystę,

                  —

                  atsižvelgdamas į 1994 m. ES ir Indijos bendradarbiavimo susitarimą,

                  —

                  atsižvelgdamas į bendrą pareiškimą ir ES ir Indijos strateginę partnerystę „Veiksmų gairės iki 2025 m.“ (1), patvirtintus per 2020 m. liepos 15 d. virtualų ES ir Indijos aukščiausiojo lygio susitikimą, taip pat į kitus neseniai pasirašytus bendrus pareiškimus, be kita ko, kovos su terorizmu, klimato kaitos ir energetikos, urbanizacijos, migracijos ir judumo bei vandens partnerystės srityse,

                  —

                  atsižvelgdamas į 2018 m. lapkričio 20 d. Komisijos pirmininko pavaduotojo ir Sąjungos vyriausiojo įgaliotinio užsienio reikalams ir saugumo politikai (Komisijos pirmininko pavaduotojas ir Sąjungos vyriausiasis įgaliotinis) ir Komisijos bendrą komunikatą „ES strategijos dėl Indijos elementai“ (JOIN(2018)0028) ir į susijusias 2018 m. gruodžio 10 d. Tarybos išvadas dėl ES strategijos dėl Indijos (14634/18),

                  —

                  atsižvelgdamas į 2018 m. rugsėjo 19 d. Komisijos pirmininko pavaduotojo ir Sąjungos vyriausiojo įgaliotinio ir Komisijos bendrą komunikatą „Glaudesnės Europos ir Azijos sąsajos. ES strategijos sudedamosios dalys“ (JOIN(2018)0031) ir susijusias 2018 m. spalio 15 d. Tarybos išvadas (13097/18),

                  —

                  atsižvelgdamas į 2018 m. gegužės 28 d. Tarybos išvadas dėl sustiprinto ES bendradarbiavimo saugumo srityje Azijoje ir su Azija (9265/1/18 REV 1),

                  —

                  atsižvelgdamas į 2001 m. rugsėjo 4 d. Komisijos komunikatą „Europa ir Azija: strateginis glaudesnės partnerystės pagrindas“ (COM(2001)0469),

                  —

                  atsižvelgdamas į būsimą Reglamentą dėl Kaimynystės, vystomojo ir tarptautinio bendradarbiavimo priemonės (2021–2027 m.) (2018/0243(COD)),

                  —

                  atsižvelgdamas į savo 2021 m. sausio 20 d. rezoliuciją dėl 2020 m. metinio pranešimo dėl bendros užsienio ir saugumo politikos įgyvendinimo (2), 2021 m. sausio 21 d. rezoliuciją dėl glaudesnių sąsajų ir ES ir Azijos santykių (3) ir 2017 m. rugsėjo 13 d. rezoliuciją dėl ES politinių santykių su Indija (4), taip pat savo ankstesnes rezoliucijas dėl Indijos, įskaitant rezoliucijas dėl žmogaus teisių, demokratijos ir teisinės valstybės principų pažeidimo atvejų,

                  —

                  atsižvelgdamas į savo 2004 m. spalio 28 d. rekomendaciją Tarybai dėl ES ir Indijos santykių (5),

                  —

                  atsižvelgdamas į savo 2005 m. rugsėjo 29 d. rezoliuciją „ES ir Indijos santykiai: strateginė partnerystė“ (6),

                  —

                  atsižvelgdamas į savo 2016 m. balandžio 13 d. rezoliuciją „ES kintančioje pasaulinėje aplinkoje. Labiau tarpusavyje sujungtas, prieštaringesnis ir sudėtingesnis pasaulis“ (7),

                  —

                  atsižvelgdamas į savo 2012 m. gegužės 10 d. rezoliuciją dėl piratavimo jūroje (8),

                  —

                  atsižvelgdamas į savo 2016 m. spalio 27 d. rezoliuciją dėl branduolinio saugumo ir ginklų neplatinimo (9),

                  —

                  atsižvelgdamas į 2018 m. rugsėjo 27–28 d. Briuselyje vykusį 10-ąjį Azijos ir Europos parlamentinės partnerystės susitikimą (ASEP 10) ir atitinkamą priimtą deklaraciją ir į 2021 m. gegužės 26-27 d. Pnompenyje (Kambodža) vyksiantį 11-ąjį Azijos ir Europos parlamentinės partnerystės susitikimą (ASEP 11),

                  —

                  atsižvelgdamas į ES ir Indijos aukšto lygio dialogą prekybos ir investicijų klausimais, kurio pirmasis susitikimas įvyko 2021 m. vasario 5 d.,

                  —

                  atsižvelgdamas į 2017 m. vasario 21–22 d. Užsienio reikalų komiteto misiją Indijoje,

                  —

                  atsižvelgdamas į 2020–2024 m. ES veiksmų planą žmogaus teisių ir demokratijos srityje,

                  —

                  atsižvelgdamas į 2021 m. vasario 22 d. Tarybos išvadas dėl ES prioritetų JT žmogaus teisių forumuose 2021 m.,

                  —

                  atsižvelgdamas į ES temines gaires dėl žmogaus teisių, įskaitant gaires dėl žmogaus teisių gynėjų ir gaires dėl religijos ar tikėjimo laisvės propagavimo ir apsaugos,

                  —

                  atsižvelgdamas į Darbo tvarkos taisyklių 118 straipsnį,

                  —

                  atsižvelgdamas į Tarptautinės prekybos komiteto laišką ir į jo kompetenciją pagal Darbo tvarkos taisyklių VI priedą,

                  —

                  atsižvelgdamas į Užsienio reikalų komiteto pranešimą (A9-0124/2021),

                  A.

                  kadangi ES ir Indija 2021 m. gegužės 8 d. Porte (Portugalija) sušauks vadovų susitikimą, nes jos įsipareigojo reguliariai susitikti aukščiausiuoju lygmeniu ir sustiprinti 2004 m. įsteigtą strateginę partnerystę, kad būtų stiprinamas ekonominis ir politinis bendradarbiavimas;

                  B.

                  kadangi pastaraisiais metais ES ir Indijos strateginė partnerystė įgavo pagreitį, o tai rodo atnaujintą politinę valią stiprinti jos strateginį aspektą ir, ekonominei partnerystei tapus santykiais, aprėpiančiais įvairius sektorius, atspindi didėjančią Indijos geopolitinę galią ir bendras demokratines vertybes;

                  C.

                  kadangi ES ir Indija – dvi didžiausios demokratijos pasaulyje – palaiko tvirtus politinius, ekonominius, socialinius ir kultūrinius ryšius; kadangi vis dėlto palaikant dvišalius santykius dar nebuvo pasinaudota visomis galimybėmis ir reikia užtikrinti didesnį politinį dalyvavimą; kadangi ES ir Indijos vadovai patvirtino savo pasiryžimą išsaugoti ir skatinti veiksmingą daugiašališkumą ir taisyklėmis grindžiamą daugiašalę tvarką, kurių pagrindas būtų Jungtinės Tautos (JT) ir Pasaulio prekybos organizacija (PPO);

                  D.

                  kadangi Indijos regioninė ir pasaulinė svarba auga ir ji nuolat stiprino savo, kaip paramos teikėjos, taip pat ekonominės ir karinės galios, pozicijas; kadangi 2023 m. Indijos pirmininkavimas Didžiajam dvidešimtukui (G 20), jos narystė JT Saugumo Taryboje 2021–2022 m. ir JT žmogaus teisių taryboje 2019–2021 m. dar labiau sustiprino poreikį didinti pasaulinio valdymo koordinavimą ir toliau skatinti bendrą taisyklėmis grindžiamo daugiašališkumo viziją;

                  E.

                  kadangi ES strategine sistema, įtvirtinta Visuotinėje ES strategijoje, strategijoje dėl Indijos, strategijoje dėl glaudesnių ES ir Azijos sąsajų, taip pat formuojamoje strategijoje dėl Indijos ir Ramiojo vandenyno regiono, atkreipiamas dėmesys į labai didelę bendradarbiavimo su Indija svarbą įgyvendinant ES pasaulinę darbotvarkę; kadangi dabartinėmis didesnės pasaulinės rizikos ir didelių galios centrų intensyvėjančių varžybų aplinkybėmis dvišalis ir daugiašalis bendradarbiavimas turėtų apimti tarptautinio saugumo, pasirengimo tokioms pasaulinėms ekstremaliosioms situacijoms sveikatos srityje, kaip dabartinė COVID-19 pandemija, ir reagavimo į jas, taip pat pasaulio ekonomikos stabilumo bei integracinio augimo stiprinimą ir JT darnaus vystymosi tikslų įgyvendinimą;

                  F.

                  kadangi Indijos ekonomika – stipri ir auganti; kadangi ES yra didžiausia Indijos prekybos partnerė, o Indija yra 9-a pagal dydį ES prekybos partnerė; kadangi Indijos vandenynas – strategiškai svarbus pasaulinei prekybai ir nepaprastai svarbus ekonominiu bei strateginiu požiūriu tiek ES, tiek Indijai; kadangi ES ir Indija turi tvirtų abipusių interesų Indijos ir Ramiojo vandenyno regione, daugiausia dėmesio skiriant šio regiono, kaip sąžiningos konkurencijos, nepertraukiamų jūrų ryšių linijų, stabilumo ir saugumo erdvės, išsaugojimui;

                  G.

                  kadangi glaudesnės sąsajos turėtų būti svarbus ES ir Indijos abipusės strateginės darbotvarkės elementas, atitinkantis strategiją dėl glaudesnių ES ir Azijos sąsajų; kadangi pastarajame ES ir Indijos aukščiausiojo lygio susitikime buvo susitarta dėl tvaraus sujungiamumo principų ir sutarta ieškoti būdų, kaip pagerinti ES ir Indijos sąsajas bei atitinkamas sąsajas su trečiosiomis šalimis, be kita ko, Indijos ir Ramiojo vandenyno regione; kadangi visapusiškas sujungiamumas nėra susijęs tik su fizine infrastruktūra, pvz., keliais ir geležinkeliais, bet taip pat apima jūrų maršrutus, skaitmeninę infrastruktūrą ir aplinkosaugos aspektus, ypač daug dėmesio skiriant ES žaliajam kursui; kadangi šioms sąsajoms tenka geopolitinis ir transformacinis vaidmuo, taip pat jos yra tvari ekonomikos augimo ir darbo vietų kūrimo priemonė;

                  H.

                  kadangi, siekiant skatinti veiksmingą klimato diplomatiją, visuotinį įsipareigojimą įgyvendinti Paryžiaus susitarimą ir visuotinę klimato bei aplinkos apsaugą, reikalinga ES ir Indijos lyderystė;

                  I.

                  kadangi vietos ir tarptautiniai žmogaus teisių stebėtojai praneša, kad žmogaus teisių gynėjai ir žurnalistai Indijoje stokoja saugios darbo aplinkos; kadangi 2020 m. spalio mėn. JT vyriausioji žmogaus teisių komisarė Michelle Bachelet kreipėsi į Indijos vyriausybę prašydama apsaugoti žmogaus teisių gynėjų ir NVO teises, reikšdama susirūpinimą dėl mažėjančios pilietinės visuomenės organizacijų erdvės, žmogaus teisių gynėjų sulaikymo ir kaltinimų asmenims, kurie tiesiog naudojosi savo teise į saviraiškos ir taikių susirinkimų laisvę, taip pat dėl teisės aktų, kuriais siekiama slopinti pasipriešinimą, pvz., Užsienio įnašų reguliavimo akto ir Neteisėtos veiklos prevencijos akto, naudojimo;

                  J.

                  kadangi organizacija „Amnesty International“ buvo priversta uždaryti savo biurus Indijoje po to, kai buvo įšaldytos jos banko sąskaitos dėl tariamo Užsienio įnašų reguliavimo akto pažeidimo, o trys JT specialieji pranešėjai paragino iš dalies pakeisti įstatymą atsižvelgiant į Indijos įsipareigojimus dėl teisių pagal tarptautinę teisę;

                  K.

                  kadangi pilietinės visuomenės grupės praneša, kad moterys Indijoje susiduria su tam tikromis didelėmis kliūtimis ir pažeidžiamos jų teisės, be kita ko, susijusios su kultūrine, genčių ir tradicine praktika, seksualiniu smurtu ir priekabiavimu bei prekyba žmonėmis; kadangi religinių mažumų grupėms priklausančios moterys yra dvigubai pažeidžiamos ir šis pažeidžiamumas dar labiau išauga žemesnei kastai priklausančių moterų atveju;

                  L.

                  kadangi, nepaisant draudimo, kastomis grindžiama diskriminacija tebėra sisteminė problema Indijoje, įskaitant baudžiamosios teisenos administravimo sistemą, dėl kurios dalitams užkertamas kelias dalyvauti darbo rinkoje, naudotis švietimo bei sveikatos priežiūros paslaugomis ir gauti biudžeto lėšų dalitų socialinei raidai;

                  M.

                  kadangi Indija yra viena iš labiausiai nuo naujos COVID-19 pandemijos nukentėjusių šalių, kurioje patvirtinta daugiau nei 11 mln. susirgimo atvejų ir daugiau nei 150 tūkst. mirties atvejų, ir kadangi Indijos vyriausybė ėmėsi iniciatyvos padovanoti milijonus vakcinų savo artimiausioms kaimyninėms šalims ir pagrindinėms šalims partnerėms Indijos vandenyno regione;

         1.

            rekomenduoja Tarybai, Komisijai ir Komisijos pirmininko pavaduotojui ir Sąjungos vyriausiajam įgaliotiniui užsienio reikalams ir saugumo politikai:

         ES ir Indijos bendro pobūdžio santykiai

                  a)

                  toliau gerinti ir gilinti ES ir Indijos, kaip strateginių partnerių, santykius ir laikytis įsipareigojimo rengti reguliarius daugiapakopius dialogus, įskaitant aukščiausiojo lygio susitikimus;

                  b)

                  stiprinti pažangą, padarytą strateginės partnerystės srityje nuo praėjusiais metais įvykusio aukščiausiojo lygio susitikimo, ir daryti apčiuopiamą pažangą prioritetiniais klausimais, visų pirma atsparios visuotinės sveikatos, klimato kaitos ir aplinkos atžvilgiu tvaraus augimo, skaitmeninimo ir naujų technologijų, sujungiamumo, prekybos ir investicijų, užsienio, saugumo ir gynybos politikos, taip pat žmogaus teisių klausimais;

                  c)

                  likti įsipareigojusiems ir visapusiškai įgyvendinti 2018 m. ES strategiją dėl Indijos ir ES ir Indijos veiksmų gaires iki 2025 m. koordinuojant su pačių valstybių narių bendradarbiavimo su Indija veiksmais; nustatyti aiškius ir viešus kriterijus, kuriais būtų vertinama veiksmų gairių įgyvendinimo pažanga; užtikrinti ES politikos dėl Indijos parlamentinę priežiūrą nuolat keičiantis informacija su jo Užsienio reikalų komitetu;

                  d)

                  išnaudoti visas galimybes plėtojant dvišalius santykius tarp dviejų didžiausių pasaulio demokratijų; pakartoti, kad reikia užmegzti tvirtesnę partnerystę, grindžiamą bendromis laisvės, demokratijos, pliuralizmo, teisinės valstybės, lygybės ir pagarbos žmogaus teisėms vertybėmis, įsipareigojimu skatinti įtraukią, suderintą ir taisyklėmis grindžiamą pasaulinę tvarką, veiksmingą daugiašališkumą ir darnų vystymąsi, kovojant su klimato kaita ir skatinant taiką bei stabilumą pasaulyje;

                  e)

                  pabrėžti Indijos, kaip partnerės pasaulio mastu kovojant su klimato kaita ir biologinės įvairovės būklės blogėjimu ir pereinant prie žaliosios ekonomikos – atsinaujinančiųjų išteklių energijos bei poveikio klimatui neutralumo – svarbą; sutvirtinti bendrus planus siekiant visapusiškai įgyvendinti Paryžiaus susitarimą ir pagal jį nacionaliniu lygmeniu nustatytus įpareigojančius veiksmus ir siekiant vykdyti bendrą klimato diplomatiją;

                  f)

                  atnaujinti Tarybos 2018 m. pateiktą prašymą modernizuoti 1994 m. ES ir Indijos bendradarbiavimo susitarimo institucinę struktūrą, vadovaujantis naujais bendrais siekiais ir atsižvelgiant į pasaulinius uždavinius; atgaivinti mintį derėtis dėl strateginės partnerystės susitarimo numatant tvirtą parlamentinį aspektą, kuriuo prireikus būtų skatinami ryšiai ir bendradarbiavimas valstybės lygmeniu;

                  g)

                  skatinti struktūruotą tarpparlamentinį dialogą, be kita ko, raginant Indiją įsteigti nuolatinį organą Lok Sabha (Parlamento žemuosiuose rūmuose) ir Rajya Sabha (Parlamento aukštuosiuose rūmuose), kuris būtų Europos Parlamento delegacijos ryšiams su Indijos Respublika atitikmuo, ir skatinant komitetų tarpusavio ryšius;

                  h)

                  užtikrinti aktyvų ir reguliarų konsultavimąsi su ES ir Indijos pilietine visuomene, įskaitant profesines sąjungas, religines organizacijas, moterų teisių ir LGBTQI organizacijas, aplinkosaugininkų organizacijas, prekybos rūmus ir kitus suinteresuotuosius subjektus, bei jų dalyvavimą plėtojant, įgyvendinant ir stebint ES ir Indijos santykius; siekti šiuo tikslu sukurti ES ir Indijos pilietinės visuomenės platformą bei surengti ES ir Indijos jaunimo aukščiausiojo lygio susitikimą, kaip papildomą būsimų ES ir Indijos aukščiausiojo lygio susitikimų renginį, siekiant stiprinti jaunųjų kartų santykius;

                  i)

                  stiprinti ES viešosios diplomatijos pastangas siekiant gerinti ES, jos valstybių narių ir Indijos tarpusavio supratimą ir padėti gilinti abiejų šalių žinias, įtraukiant akademinę bendruomenę, ekspertų grupes ir atstovus iš visos ES bei Indijos;

         Bendradarbiavimas užsienio ir saugumo politikos srityje

                  j)

                  skatinti didesnę sinergiją užsienio ir saugumo politikos srityje, pasitelkiant esamus atitinkamus dialogo mechanizmus ir forumus, įsteigtus pagal ES ir Indijos veiksmų gaires iki 2025 m., ir atsižvelgiant į ES pastaruoju metu teikiamą strateginę reikšmę tvirtesniam bendradarbiavimui saugumo srityje Azijoje ir su Azija, kur Indija atlieka vis svarbesnį ir strateginį vaidmenį;

                  k)

                  pabrėžti, kad didesnis ES ir Indijos bendradarbiavimas saugumo ir gynybos srityje neturėtų būti vertinamas kaip didinantis poliarizaciją Indijos ir Ramiojo vandenyno regione, bet kaip skatinantis bendrą saugumą, stabilumą ir taikų vystymąsi;

                  l)

                  pabrėžti, kad būtinas glaudesnis teminis tarptautinės saugumo politikos koordinavimas ir veiksmai tokiose srityse, kaip branduolinis saugumas ir masinio naikinimo ginklų neplatinimas bei kontrolė, cheminių, biologinių ir radiologinių ginklų mažinimas, regioninių konfliktų prevencijos ir taikos kūrimo skatinimas, kova su piratavimu, jūrų saugumas, kova su terorizmu (įskaitant kovą su radikalėjimu, pinigų plovimu ir teroristų finansavimu), smurtiniu ekstremizmu bei dezinformacijos kampanijomis, taip pat kibernetinis saugumas, hibridinės grėsmės ir kosminė erdvė; atkreipti dėmesį į ES ir Indijos dialogo kovos su terorizmu srityje svarbą; stiprinti karinius tarpusavio ryšius ir mainus, siekiant paremti ES ir Indijos strateginę partnerystę;

                  m)

                  atkreipti dėmesį į tai, kad ES ir Indija – tai dvi labiausiai prie JT taikos palaikymo veiksmų prisidedančios šalys, ryžtingai pasisakančios už tvarią taiką; skatinti diskusijas ir iniciatyvas siekiant išplėsti bendradarbiavimą taikos palaikymo srityje;

                  n)

                  palankiai vertinti įvykusias šešias reguliarias ES ir Indijos konsultacijas nusiginklavimo ir ginklų neplatinimo klausimais ir raginti Indiją stiprinti regioninį bendradarbiavimą bei imtis konkrečių veiksmų šioje srityje; pripažinti, kad Indija prisijungė prie trijų pagrindinių su platinimu susijusių daugiašalių eksporto kontrolės režimų, ir skatinti glaudesnę ES ir Indijos partnerystę šiuose forumuose;

                  o)

                  koordinuoti pozicijas ir iniciatyvas daugiašaliuose forumuose, visų pirma Jungtinėse Tautose, Pasaulio prekybos organizacijoje (PPO) ir G 20, skatinant siekti bendrų tikslų, atitinkančių bendras tarptautines vertybes, intensyvinant dialogą bei veiksmingai derinant pozicijas ginant daugiašališkumą ir taisyklėmis grindžiamą tarptautinę tvarką; dalyvauti diskusijose dėl JT Saugumo Tarybos reformos ir darbo metodų ir remti Indijos siekį tapti nuolatine reformuotos JT Saugumo Tarybos nare;

                  p)

                  skatinti konfliktų prevenciją ir ekonominį bendradarbiavimą remiant regioninės integracijos iniciatyvas Pietų Azijoje, taip pat Pietų Azijos regioninio bendradarbiavimo asociacijoje (SAARC);

                  q)

                  atsižvelgti į didžiulę Indijos su regionu susijusią patirtį ir šiuo metu ES valstybių narių taikomas koncepcijas, skirtas Indijos ir Ramiojo vandenyno regionui, siekiant parengti aktyvią, išsamią ir realistišką Europos strategiją, skirtą Indijos ir Ramiojo vandenyno regionui, grindžiamą bendrais principais, vertybėmis interesais, įskaitant ekonominius interesus, ir tarptautine teise; siekti, kai tinkama, koordinuoti ES ir Indijos politiką dėl Indijos ir Ramiojo vandenyno regiono ir plėsti bendradarbiavimą, kad jis apimtų visas bendro intereso sritis; deramai atsižvelgti į kitų regiono šalių suverenius politinius sprendimus ir ES dvišalius santykius su jomis;

                  r)

                  skatinti plataus užmojo bendrus veiksmus ir konkrečias priemones koordinuojant vystymosi ir humanitarinę pagalbą, be kita ko, Artimuosiuose Rytuose ir Afrikoje, taip pat stiprinant demokratinius procesus ir kovojant su autoritarinėmis tendencijomis ir visų rūšių ekstremizmu, įskaitant nacionalistinį ir religinį ekstremizmą;

                  s)

                  skatinti bendrus veiksmus koordinuojant aprūpinimo maistu ir pagalbos nelaimės atveju operacijas laikantis humanitarinės pagalbos principų, įtvirtintų tarptautinėje humanitarinėje teisėje, įskaitant nešališkumo, neutralumo ir nediskriminavimo teikiant pagalbą principus;

                  t)

                  pažymėti, kad ES atidžiai stebi padėtį Kašmyre; pakartoti, kad remia Indijos ir Pakistano, kurie abu yra branduolinį ginklą turinčios valstybės, stabilumą ir įtampos tarp jų mažinimą, ir toliau imtis veiksmų pagarbos žmogaus teisėms ir pagrindinėms laisvėms srityse; skatinti Saugumo Tarybos rezoliucijų ir Jungtinių Tautų vyriausiojo pabėgėlių reikalų komisaro biuro (UNHCR) ataskaitų dėl Kašmyro įgyvendinimą; paraginti Indiją ir Pakistaną atsižvelgti į didžiulę, sureguliavus konfliktą gautiną naudą žmogiškuoju, ekonominiu ir politiniu požiūriais;

                  u)

                  atnaujinti ES pastangas, dedamas siekiant suartinti Indiją ir Pakistaną ir atkurti gerus jų kaimyninius santykius, remiantis tarptautinės teisės principais, palaikant išsamų dialogą ir taikant laipsnišką požiūrį, pradedant pasitikėjimo stiprinimo priemonėmis; atsižvelgdamas į tai, palankiai vertinti 2021 m. vasario 25 d. Indijos ir Pakistano bendrą pareiškimą dėl paliaubų kaip svarbų žingsnį kuriant taiką ir stabilumą regione; pabrėžti, koks svarbus yra dvišališkumo aspektas siekiant užtikrinti ilgalaikę taiką tarp Indijos ir Pakistano ir jų bendradarbiavimą, nes taip būtų teigiamai prisidedama prie regiono saugumo ir ekonominio vystymosi; pabrėžti, kad abi šalys, kaip branduolinės valstybės, yra atsakingos už taiką;

                  v)

                  teigiamai vertinti Indijos ilgalaikę paramą Afganistanui ir jos įsipareigojimą dėl į žmones orientuotų ir vietos lygmeniu vykdomų taikos kūrimo pastangų; imtis veiksmų kartu su Indija ir kitomis regioninėmis valstybėmis siekiant skatinti stabilizaciją, saugumą, taikų konfliktų sureguliavimą ir demokratines vertybes, įskaitant moterų teises, šalyje; pakartoti, kad taikus ir klestintis Afganistanas būtų naudingas platesniam regionui;

                  w)

                  pabrėžti, kad taikos, stabilumo ir laisvės laivybos srityje išsaugojimas Azijos ir Ramiojo vandenyno regione išlieka nepaprastai svarbus ES ir jos valstybių narių interesas; stiprinti tarpusavio bendradarbiavimą siekiant užtikrinti, kad nebūtų varžoma prekyba Indijos ir Ramiojo vandenyno regione; skatinti tolesnį bendrą JT jūrų teisės konvencijos aiškinimą, be kita ko, laivybos laisvės srityje, ir intensyvinti bendradarbiavimą jūrų saugumo srityje bei bendras mokymo misijas Indijos ir Ramiojo vandenyno regione, kad būtų išsaugotas saugumas ir laivybos laisvė susisiekimo jūra linijose (angl. SLOC); priminti, kad, visų pirma atsižvelgiant į didėjančią konkurenciją regione, bendradarbiaujant su Ramiojo vandenyno regiono šalimis turėtų būti laikomasi atvirumo, klestėjimo, įtraukties, tvarumo, skaidrumo, abipusiškumo ir perspektyvumo principų; pradėti ES ir Indijos aukšto lygio dialogą jūrų srities bendradarbiavimo klausimais, siekiant išplėsti dabartinių konsultacijų dėl kovos su piratavimu apimtį ir padidinti ES karinio laivyno pajėgų (NAVFOR) operacijos ATALANTA, Indijos centro, skirto informacijos, susijusios su Indijos vandenyno regionu, analizavimui (angl. IFC-IOR), ir Indijos laivyno veiksmų sąveikumą bei koordinavimą jūrų stebėjimo, pagalbos nelaimės atveju ir bendrų mokymų bei pratybų srityse;

                  x)

                  bendrai skatinti tolesnį dialogą, siekiant kuo anksčiau parengti elgesio Pietų Kinijos jūroje kodeksą, kad nebūtų pažeidžiamos teisėtos jokių tautų teisės pagal tarptautinę teisę;

                  y)

                  išreiškiant susirūpinimą atkreipti dėmesį į Indijos ir Kinijos Liaudies Respublikos (KLR) santykių pablogėjimą, be kita ko, dėl KLR ekspansinės politikos ir akivaizdaus karinių pajėgų telkimo; remti taikų ginčų sprendimą, konstruktyvų ir išsamų dialogą ir tarptautinės teisės laikymąsi Indijos ir KLR pasienyje;

                  z)

                  pripažinti Indijos įsipareigojimą įgyvendinti Moterų, taikos ir saugumo darbotvarkę prisidedant prie taikos palaikymo misijų; sustiprinti tarpusavio įsipareigojimą įgyvendinti Jungtinių Tautų Saugumo Tarybos rezoliuciją 1325 ir, be kita ko, parengti nacionalinius veiksmų planus numatant atitinkamus biudžeto asignavimus veiksmingam įgyvendinimui;

                  aa)

                  skatinti bendrą įsipareigojimą įgyvendinti Jungtinių Tautų Saugumo Tarybos rezoliucijas 2250, 2419 ir 2535 dėl jaunimo, taikos ir saugumo, be kita ko, parengiant nacionalines strategijas ir nacionalinius veiksmų planus jaunimo, taikos ir saugumo srityje bei numatant atitinkamus biudžeto asignavimus ir ypač daug dėmesio skiriant konfliktų prevencijai; skatinti Indiją kartu su ES valstybėmis narėmis investuoti į jaunimo pajėgumus ir skatinant dialogą ir atskaitomybės užtikrinimą įtraukti kaip partnerius jaunimo organizacijas; ieškoti naujų būdų, kaip įtraukti jaunimą į pozityvios taikos ir saugumo stiprinimo veiksmus;

         Teisinės valstybės, žmogaus teisių ir gero valdymo propagavimas

                  ab)

                  užtikrinti, kad žmogaus teisės ir demokratinės teisės bei vertybės būtų ES bendradarbiavimo su Indija pagrindas ir taip sudaryti sąlygas į rezultatus nukreiptam ir konstruktyviam dialogui ir gilesniam tarpusavio supratimui; parengti, bendradarbiaujant su Indija, strategiją, kaip spręsti žmogaus teisių klausimus, visų pirma, susijusius su moterimis, vaikais ir etninėmis bei religinėmis mažumomis, su religija ir įsitikinimų laisve susijusius klausimus, taip pat su teisine valstybe susijusius klausimus, tokius kaip kova su korupcija, laisva ir saugi aplinka nepriklausomiems žurnalistams ir pilietinei visuomenei, įskaitant žmogaus teisių gynėjus, ir integruoti žmogaus teisių aspektus į platesnę ES ir Indijos partnerystę;

                  ac)

                  reiškia didelį susirūpinimą dėl iš dalies pakeisto Indijos pilietybės įstatymo (CAA), kuris, kaip nurodo Jungtinių Tautų vyriausiojo žmogaus teisių komisaro biuras, iš esmės yra diskriminacinis musulmonų atžvilgiu ir pavojingai skaldantis; skatinti Indiją garantuoti teisę laisvai praktikuoti ir propaguoti savo pasirinktą religiją, kaip įtvirtinta jos Konstitucijos 25 straipsnyje; stengtis pašalinti neapykantos retoriką ir nuo jos atgrasyti, nes ja kurstoma diskriminacija ir smurtas ir taip sukuriama priešiška aplinka, kurioje gali būti nepakantumo religinėms mažumoms ir smurto prieš jas nebaudžiamumo atvejų; dalytis geriausia praktika, susijusia su policijos pajėgų mokymu tolerancijos ir tarptautinių žmogaus teisių standartų srityse; pripažinti ryšį tarp draudimo keisti religiją įstatymų ir smurto prieš religines mažumas, ypač krikščionių ir musulmonų bendruomenes;

                  ad)

                  raginti Indiją, kaip Jungtinių Tautų žmogaus teisių tarybos narę, imtis veiksmų atsižvelgiant į rekomendacijas, suformuluotas vykdant su ja susijusį visuotinį periodinės peržiūros procesą, leisti ir sudaryti palankesnes sąlygas atvykti JT specialiesiems pranešėjams, įskaitant JT specialųjį pranešėją teisės į nuomonės ir saviraiškos laisvę skatinimo ir apsaugos klausimais, JT specialųjį pranešėją teisės laisvai rinktis į taikius susirinkimus ir burtis į asociacijas klausimais ir JT specialiajam pranešėjui neteisminio, neatidėliotino ir savavališko mirties bausmės vykdymo klausimais, ir bendradarbiauti su jais vykdant pilietinės erdvės ir pagrindinių teisių bei laisvių raidos stebėseną, ir taip laikytis savo įsipareigojimo skatinti tikrą ir veiksmingą pilietinės visuomenės dalyvavimą propaguojant žmogaus teises;

                  ae)

                  vykdant dialogą su Indijos valdžios institucijomis, be kita ko, aukščiausiuoju lygiu, aptarti žmogaus teisių padėtį ir problemas, su kuriomis susiduria pilietinė visuomenė, visų pirma klausimus, kuriuos iškėlė JT vyriausioji žmogaus teisių komisarė ir JT specialieji pranešėjai; skatinti Indiją – vieną didžiausią pasaulyje demokratinę valstybę – parodyti savo įsipareigojimą gerbti, saugoti ir visapusiškai įgyvendinti Konstitucijoje garantuojamas teises į saviraiškos laisvę, taip pat internete, teisę į taikius susirinkimus ir asociacijas (tai taikytina, be kita ko, kalbant apie pastaruosius didelio masto ūkininkų protestus), taip pat religijos ir tikėjimo laisvę; raginti Indiją užtikrinti saugią, be politinio ar ekonominio spaudimo aplinką žmogaus teisių gynėjų, aplinkos apsaugos specialistų, žurnalistų ir kitų pilietinės visuomenės veikėjų darbui, apsaugoti ir užtikrinti jų pagrindines teises ir laisves, ir nesinaudoti įstatymais dėl kovos su kurstymu maištauti ir terorizmu siekiant apriboti jų teisėtą veiklą, be kita ko, Džamu ir Kašmyre, panaikinti bendrus prieigos prie interneto apribojimus, peržiūrėti teisės aktus, kad būtų išvengta galimo piktnaudžiavimo jais siekiant nutildyti kritišką nuomonę, ir iš dalies pakeisti įstatymus, kuriais skatinama diskriminacija, sudaryti palankesnes sąlygas naudotis teise kreiptis į teismą, ir užtikrinti atsakomybę už žmogaus teisių pažeidimus; atkreipti dėmesį į žalingą Užsienio įnašų reguliavimo įstatymo (angl. FCRA) poveikį pilietinės visuomenės organizacijoms;

                  af)

                  skatinti Indiją imtis tolesnių veiksmų siekiant tirti smurto dėl lyties atvejus ir užkirsti jiems kelią, skatinti lyčių lygybę bei moterų įgalėjimą; atkreipti dėmesį į didėjančio smurto prieš moteris ir mergaites problemą Indijoje, skatinant nuodugniai tirti smurtinius nusikaltimus prieš moteris ir mergaites, be kita ko, rengiant mokymus pareigūnams apie tai, kaip vykdomas policijos darbas ir tyrimai atsižvelgiant į aukų patirtas traumas, ir užtikrinant veiksmingą stebėsenos mechanizmą, skirtą stebėti, kaip įgyvendinami teisės aktai, taikytini seksualinio smurto prieš moteris ir mergaites atvejais, ir užtikrinant spartesnį teisinį bylos nagrinėjimą bei gerinant aukų apsaugą;

                  ag)

                  spręsti vyraujančios kastomis grindžiamos diskriminacijos problemą ir pripažinti teisių suteikimo pagal Miškų teisių įstatymą adivasių bendruomenėms svarbą;

                  ah)

                  priminti principingą ir jau seniai ES suformuluotą poziciją dėl mirties bausmės atsisakymo ir pakartoti savo prašymą Indijai nustatyti mirties bausmės moratoriumą siekiant visam laikui panaikinti mirties bausmę;

                  ai)

                  pripažinti, kad Indijoje rengiamas nacionalinis veiksmų planas verslo ir žmogaus teisių srityje, siekiant visapusiškai įgyvendinti JT verslo ir žmogaus teisių pagrindinius principus, primenant visų įmonių pareigą gerbti žmogaus teises savo vertės grandinėse, ir skatinti ES ir Indiją aktyviai dalyvauti vykstančiose derybose dėl JT privalomos sutarties dėl įmonių atsakomybės žmogaus teisių srityje;

                  aj)

                  primygtinai raginti Indiją ratifikuoti JT konvenciją prieš kankinimą ir jos fakultatyvųjį protokolą ir JT konvenciją dėl visų asmenų apsaugos nuo priverstinio dingimo;

                  ak)

                  raginti Indiją toliau remti tarptautines pastangas teisingumo srityje, pasirašant Tarptautinio baudžiamojo teismo (TBT) Romos statutą;

                  al)

                  skatinti Indiją toliau laikytis tradicijos teikti apsaugą asmenims, bėgantiems nuo smurto ir persekiojimo, kol bus sudarytos sąlygos saugiam, oriam ir savanoriškam grįžimui, ir imtis visų priemonių, kurios būtinos siekiant pašalinti bepilietybės riziką Indijos bendruomenėms;

                  am)

                  pakartoti, kad svarbu kuo greičiau užmegzti reguliarų ES ir Indijos dialogą žmogaus teisių klausimais, laikantis ES ir Indijos veiksmų gairėse numatyto įsipareigojimo ir atsižvelgiant į bendrą ketinimą atnaujinti susitikimus po aštuonerių metų pertraukos, nes tai yra svarbi galimybė abiem šalims aptarti ir išspręsti neišspręstus žmogaus teisių klausimus; plėtoti dialogą užtikrinat, kad jis būtų vykdomas centriniu lygmeniu, siekti, kad jis būtų prasmingas užtikrinant aukšto rango pareigūnų dalyvavimą, nustatant konkrečius pažangos įsipareigojimus ir kriterijus, sprendžiant atskirų atvejų klausimus ir sudarant palankesnes sąlygas ES ir Indijos pilietinės visuomenės dialogui prieš tarpvyriausybinį dialogą; paprašyti EIVT reguliariai pranešti Parlamentui apie pasiektus rezultatus;

         Prekyba siekiant darnumo ir klestėjimo

                  an)

                  priminti, kad 2009–2019 m. ES ir Indijos prekyba išaugo daugiau kaip 70 proc. ir kad glaudesnių ekonominių ryšių skatinimas – tai bendras interesas; pripažinti, kad Indija yra tvirta alternatyva ES, kuri siekia įvairinti savo tiekimo grandines ir yra didžiausia Indijos prekybos partnerė žemės ūkio ir maisto produktų srityje;

                  ao)

                  pasinaudoti galimybe, kurią suteikia ES ir Indijos vadovų susitikimas, atvirai nagrinėti vertybėmis grindžiamo bendradarbiavimo aukščiausiu lygmeniu prekybos ir investicijų srityje klausimą; pakartoti ES pasirengimą apsvarstyti galimybę pradėti derybas dėl atskiro investicijų apsaugos susitarimo, kuris padidintų teisinį tikrumą abiejų šalių investuotojams ir padėtų toliau stiprinti dvišalius prekybos santykius; siekti bendrų ir abiem pusėms naudingų tikslų šiose srityse, kurie galėtų prisidėti prie ekonomikos augimo ir inovacijų ir kurie atitiktų visuotines žmogaus teises, įskaitant darbo teises, ir padėtų užtikrinti jų paisymą, skatinti kovą su klimato kaita ir siekti Darbotvarkės iki 2030 m. darnaus vystymosi tikslų;

                  ap)

                  kuo labiau pasinaudoti Indijos įsipareigojimu siekti daugiašališkumo ir tarptautinėmis taisyklėmis grindžiamos prekybos tvarkos; skatinti itin svarbų Indijos vaidmenį dedant pastangas reformuoti Pasaulio prekybos organizaciją;

                  aq)

                  įvertinti, kokiu mastu reikia atnaujinti Komisijos derybų įgaliojimus atsižvelgiant į siekį sudaryti prekybos ir bendradarbiavimo susitarimą, į kurį būtų įtrauktos plataus užmojo nuostatos dėl vykdytino prekybos ir darnaus vystymosi skyriaus, suderinto su Paryžiaus susitarimu, taip pat atitinkamos nuostatos dėl investuotojų teisių ir pareigų ir žmogaus teisių; užtikrinti konstruktyvias derybas kartu atsižvelgiant į skirtingus abiejų šalių užmojų lygius; šiuo atžvilgiu remtis džiuginančia Indijos valdžios institucijų pozicijos dėl jų pasirengimo į būsimą susitarimą įtraukti nuostatas dėl prekybos ir darnaus vystymosi raida;

         Sektorių partnerystėmis didinamas atsparumas

                  ar)

                  užbaigti derybas dėl glaudesnių sąsajų partnerystės su Indija; remti ją teikiant paskolas ir garantijas tvarioms investicijoms į skaitmeninės ir žaliosios infrastruktūros dvišalius ir daugiašalius projektus Indijoje, vykdomus ES viešojo ir privačiojo sektorių subjektų, pvz., Europos investicijų banko (EIB), taip pat naudojant naująją išorės finansavimo priemonę, atsižvelgiant į ES strategijoje dėl glaudesnių Europos ir Azijos sąsajų išdėstytas galimybes; ištirti ES ir Indijos tarpusavio bendradarbiavimo ir bendradarbiavimo su Pietų Azijos šalimis sinergijas ir įvairių sujungiamumo strategijų koordinavimo galimybes;

                  as)

                  užtikrinti, kad sujungiamumo iniciatyvos būtų grindžiamos socialiniais, aplinkos ir fiskaliniais standartais ir tvarumo, skaidrumo, įtraukumo, teisinės valstybės, pagarbos žmogaus teisėms ir abipusiškumo vertybėmis ir visiškai atitiktų JT bendrąją klimato kaitos konvenciją (UNFCCC) ir jos teisines priemones, įskaitant Paryžiaus susitarimą;

                  at)

                  pripažinti Indijos patirtį gaivalinių nelaimių valdymo srityje; sustiprinti bendradarbiavimą su Indija gerinant regiono pasirengimą gaivalinėms nelaimėms, be kita ko, pasinaudojant partneryste remiantis Nelaimėms atsparios infrastruktūros koalicija – daugiašale iniciatyva plėsti mokslinius tyrimus ir dalytis žiniomis su infrastruktūra susijusios rizikos valdymo srityje;

                  au)

                  stiprinti bendradarbiavimą tvaraus judumo srityje įgyvendinant konkrečias priemones, tokias kaip tolesnė elektra varomo transporto infrastruktūrų plėtra ir investicijos į geležinkelio projektus; pabrėžti, kokie svarbūs geležinkeliai mažinant spūstis ir taršą dideliuose miesto rajonuose, siekiant klimato tikslų ir užtikrinant gyvybiškai svarbių tiekimo grandinių atsparumą, taip pat krizių laikotarpiu;

                  av)

                  remti tolesnį bendradarbiavimą sprendžiant sparčios urbanizacijos keliamus uždavinius, be kita ko, keičiantis žiniomis ir geriausia patirtimi pasitelkiant bendras platformas ir miestų tarpusavio bendradarbiavimą, bendradarbiavimą pažangių miesto technologijų srityje ir nuolatinę finansinę paramą, teikiamą miesto transporto projektams Indijoje naudojantis EIB lėšomis;

                  aw)

                  priminti Indijos, kaip pagrindinės vaistų, generinių vaistų ir vakcinų gamintojos, vaidmenį, ypač atsižvelgiant į tebesitęsiančią pasaulinę sveikatos krizę; skatinti bendrąsias įmones užtikrinti visuotinę prieigą prie COVID-19 vakcinų; siekti ES ir Indijos lyderystės propaguojant sveikatą kaip visuotinę viešąją gėrybę, visų pirma remiant daugiašales iniciatyvas, įskaitant pasaulinės prieigos prie COVID-19 vakcinos priemonę (COVAX), ir padėti užtikrinti visuotinę prieigą prie vakcinų, būtent mažesnes pajamas gaunančiose šalyse, ypač bendradarbiaujant atitinkamuose tarptautiniuose forumuose;

                  ax)

                  padidinti ES ir Indijos dvišalio ir daugiašalio bendradarbiavimo klimato kaitos srityje užmojų lygį, visų pirma paspartinant aplinkos atžvilgiu tvarų augimą ir teisingą bei saugų perėjimą prie švarios energijos, siekiant poveikio klimatui neutralumo, taip pat padidinant nacionaliniu lygmeniu nustatomų įpareigojančių veiksmų apimtį; tęsti bendrą pasaulinę lyderystę remiant Paryžiaus susitarimą ir sutelkti dėmesį į švarios ir atsinaujinančiosios energijos bei žiedinės ekonomikos darbotvarkių įgyvendinimą;

                  ay)

                  dar kartą patvirtinti jų, kaip dviejų daugiausiai pasaulyje šiltnamio efektą sukeliančių dujų išmetančių šalių, įsipareigojimą labiau koordinuoti pastangas švelninant klimato kaitos padarinius; atkreipti dėmesį į Indijos pirmavimą atsinaujinančiųjų išteklių energijos srityje ir į pažangą, padarytą įgyvendinant ES ir Indijos partnerystę švarios energetikos ir klimato kaitos srityje; skatinti investicijas ir bendradarbiavimą siekiant toliau remti elektromobilumą, tvarų vėsinimą, naujos kartos baterijų technologijas, paskirstytą elektros energijos gamybą ir teisingą pertvarką Indijoje; pradėti diskusiją apie strateginį bendradarbiavimą retųjų žemių elementų srityje ir jį įvertinti; aktyviau įgyvendinti tvaraus vandens valdymo partnerystę;

                  az)

                  propaguoti plataus užmojo bendrą darbotvarkę ir visuotinius veiksmus biologinės įvairovės srityje, be kita ko, rengiantis 2021 m. gegužės mėn. vyksiančiai Biologinės įvairovės konvencijos šalių konferencijai (COP 15);

                  ba)

                  stengtis kartu vadovauti nustatant ir tobulinant tarptautinius skaitmeninės ekonomikos standartus, paremtus tvariu ir atsakingu skaitmeninimu bei teisinės valstybės principais, taip pat žmogaus teisėmis grindžiama informacinių ir ryšių technologijų (IRT) aplinka, kartu šalinant kibernetinio saugumo grėsmes ir apsaugant pagrindines teises bei laisves, įskaitant asmens duomenų apsaugą;

                  bb)

                  padidinti ES užmojus dėl skaitmeninio junglumo su Indija įgyvendinant ES skaitmeninės transformacijos strategiją; bendradarbiauti su Indija kuriant ir naudojant ypatingos svarbos technologijas, atsižvelgiant į didelį strateginį poveikį ir poveikį saugumui, kurį daro tokios naujos technologijos; investuoti į partnerystę skaitmeninių paslaugų srityje ir kuriant atsakingą bei žmogaus teisėmis pagrįstą dirbtinį intelektą; palankiai vertinti Indijos pastangas siekti aukšto asmens duomenų apsaugos lygio, kuris būtų panašus į pagal Bendrąjį duomenų apsaugos reglamentą nustatytą lygį, ir toliau remti Indijos duomenų apsaugos reformą; pabrėžti abipusę intensyvesnio bendradarbiavimo šioje srityje naudą; skatinti tolesnę reglamentavimo sistemų konvergenciją, siekiant užtikrinti aukštą asmens duomenų ir privatumo apsaugos lygį, be kita ko, priimant galimus sprendimus dėl duomenų adekvatumo, kad būtų galima sudaryti palankesnes sąlygas saugiems ir patikimiems tarpvalstybiniams duomenų srautams, taip pat sudarant sąlygas glaudesniam bendradarbiavimui, visų pirma IRT ir skaitmeninių paslaugų sektoriuose; atkreipti dėmesį į tai, kad suderinus Indijos ir Europos duomenų reglamentavimą būtų labai palengvintas abipusis bendradarbiavimas, prekyba ir saugus informacijos bei praktinės patirties perdavimas; stengtis atkartoti ES tarptautinio tarptinklinio mobiliojo ryšio susitarimus su Indija;

                  bc)

                  priminti, kad skaitmeninio sektoriaus plėtojimas turi esminę reikšmę saugumui, ir jis turi apimti įrangos gamintojų tiekimo grandinės įvairinimą skatinant atviro ir sąveikaus tinklo struktūras ir skaitmeninimo partnerystes su partneriais, kurie vadovaujasi ES vertybėmis ir taiko technologijas gerbdami pagrindines teises;

                  bd)

                  imtis veiksmingų priemonių siekiant sudaryti palankesnes sąlygas judumui tarp ES ir Indijos, įskaitant migrantų, studentų, aukštos kvalifikacijos darbuotojų ir menininkų judumą, atsižvelgiant į specialistų kvalifikaciją ir darbo rinkos poreikius ES ir Indijoje; pripažinti, kad tiek Indija, tiek ES turi didelį talentų potencialą skaitmeninimo ir dirbtinio intelekto srityse ir abipusį interesą plėtoti aukšto lygio praktinę patirtį ir bendradarbiavimą šioje srityje;

                  be)

                  laikytis nuomonės, kad žmonių tarpusavio mainai yra vienas iš pagrindinių strateginės partnerystės aspektų; raginti stiprinti partnerystę valstybinio švietimo, mokslinių tyrimų bei inovacijų ir kultūrinių mainų srityse; raginti ES valstybes nares ir Indiją investuoti visų pirma į jaunimo gebėjimus ir lyderystę ir užtikrinti jų prasmingą įtrauktį į politinį bei ekonominį gyvenimą; skatinti Indijos, ypač Indijos studentų ir jaunų specialistų dalyvavimą tokiose ES programose kaip „Europos horizontas“, Europos mokslinių tyrimų taryba, Marie Skłodowskos-Curie studijų stipendija ir žmonių tarpusavio mainai švietimo ir kultūros srityje; šiuo atžvilgiu skatinti „Erasmus+“ programą ir užtikrinti vienodą moterų studenčių, mokslininkių, tyrėjų ir specialisčių įtraukimą į šias programas; tęsti glaudų bendradarbiavimą mokslinių tyrimų ir inovacijų srityje, įskaitant į žmogų orientuotas ir etika pagrįstas skaitmenines technologijas, kartu skatinant stiprinti skaitmeninį raštingumą ir įgūdžius;

                  bf)

                  toliau nagrinėti visapusiško bendradarbiavimo galimybes pagal G 20 sistemą užimtumo ir socialinės politikos srityse, pvz., socialinės apsaugos, minimalaus darbo užmokesčio, moterų dalyvavimo darbo rinkoje, deramų darbo vietų kūrimo, darbuotojų saugos ir sveikatos srityse; bendradarbiauti panaikinant vaikų darbą remiant 2017 m. birželio mėn. Indijos ratifikuotų TDO konvencijų Nr. 138 (Konvencija dėl minimalaus įdarbinimo amžiaus) ir Nr. 182 (Konvencija dėl nepriimtino vaikų darbo) taikymą ir stebint, kaip jų laikomasi;

                  2.

                  paveda Pirmininkui perduoti šią rekomendaciją Tarybai, Komisijai ir Komisijos pirmininko pavaduotojui ir Sąjungos vyriausiajam įgaliotiniui užsienio reikalams ir saugumo politikai.

         (1)  https://www.consilium.europa.eu/en/press/press-releases/2020/07/15/joint-statement-15th-eu-india-summit-15-july-2020/

         (2)  Priimti tekstai, P9_TA(2021)0012.

         (3)  Priimti tekstai, P9_TA(2021)0016.

         (4)  OL C 337, 2018 9 20, p. 48.

         (5)  OL C 174 E, 2005 7 14, p. 179.

         (6)  OL C 227 E, 2006 9 21, p. 589.

         (7)  OL C 58, 2018 2 15, p. 109.

         (8)  OL C 261 E, 2013 9 10, p. 34.

         (9)  OL C 215, 2018 6 19, p. 202.