title: 2011/136/ES: 2011 m. kovo 1 d. Komisijos rekomendacija dėl duomenų apsaugos taisyklių taikymo bendradarbiavimo vartotojų apsaugos srityje (BVAS) sistemoje gairių

text:
               2.3.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 57/44

         KOMISIJOS REKOMENDACIJA
   2011 m. kovo 1 d.
   dėl duomenų apsaugos taisyklių taikymo bendradarbiavimo vartotojų apsaugos srityje (BVAS) sistemoje gairių
   (2011/136/ES)
   EUROPOS KOMISIJA,
   atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 292 straipsnį,
   kadangi:

               (1)

               2004 m. spalio 27 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (EB) Nr. 2006/2004 dėl nacionalinių institucijų, atsakingų už vartotojų apsaugos teisės aktų vykdymą, bendradarbiavimo (Reglamentas dėl bendradarbiavimo vartotojų apsaugos srityje) (1) (toliau – BVAS reglamentas) siekiama gerinti vartotojų apsaugą reglamentuojančių teisės aktų vykdymą užtikrinančių institucijų bendradarbiavimą bendrojoje rinkoje ir nustatomas ES lygmeniu teisės aktų vykdymą užtikrinančių nacionalinių valdžios institucijų tinklas (toliau – BVAS tinklas) ir sistema bei bendrosios sąlygos, kuriomis turi bendradarbiauti vykdymą užtikrinančios valstybių narių institucijos, kad būtų apginti kolektyviniai ekonominiai vartotojų interesai.

               (2)

               Vykdymą užtikrinančių nacionalinių institucijų bendradarbiavimas ypač reikalingas siekiant užtikrinti, kad bendroji rinka veiktų veiksmingai ir kad kiekviena šiam tarptautiniam BVAS tinklui priklausanti institucija galėtų kreiptis į kitas institucijas prašydama padėti ištirti galimus ES vartotojų apsaugą reglamentuojančių teisės aktų pažeidimus.

               (3)

               Bendradarbiavimo vartotojų apsaugos srityje sistema (toliau – BVAS sistema) siekiama suteikti vykdymą užtikrinančioms valdžios institucijoms galimybę saugiai keistis informacija apie galimus vartotojų apsaugą reglamentuojančių teisės aktų pažeidimus.

               (4)

               Valstybių narių keitimasis informacija elektroniniu būdu turi atitikti 1995 m. spalio 24 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvoje 95/46/EB dėl asmenų apsaugos tvarkant asmens duomenis ir dėl laisvo tokių duomenų judėjimo (2) (toliau – Duomenų apsaugos direktyva) ir 2000 m. gruodžio 18 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamente (EB) Nr. 45/2001 dėl asmenų apsaugos Bendrijos institucijoms ir įstaigoms tvarkant asmens duomenis ir laisvo tokių duomenų judėjimo (3) (toliau – Duomenų apsaugos reglamentas) nustatytas asmens duomenų apsaugos taisykles.

               (5)

               Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 8 straipsniu pripažįstama teisė į duomenų apsaugą. BVAS sistema turėtų užtikrinti, kad Komisijai ir valstybėms narėms tenkančios įvairios prievolės ir atsakomybė, susijusios su duomenų apsaugos taisyklėmis, būtų aiškios ir kad duomenų subjektams būtų teikiama informacija ir suteiktos lengvai prieinamos priemonės teisėms ginti.

               (6)

               Reikėtų nustatyti duomenų apsaugos taisyklių taikymo bendradarbiavimo vartotojų apsaugos srityje (BVAS) sistemoje gaires (toliau – gairės), siekiant užtikrinti, kad duomenis apdorojant BVAS sistemoje būtų paisoma duomenų apsaugos taisyklių.

               (7)

               Vykdymą užtikrinantys pareigūnai turėtų būti skatinami kreiptis į nacionalines duomenų apsaugos priežiūros institucijas dėl pagalbos ir rekomendacijų kaip, vadovaujantis šalies įstatymais, tinkamiausiai įgyvendinti šias gaires ir prireikus užtikrinti, kad nacionaliniu lygmeniu pagal BVAS sistemą būtų siunčiami pranešimai ir atliekamos su duomenų apdorojimo operacijomis susijusios išankstinio tikrinimo procedūros.

               (8)

               Ypač reikėtų rekomenduoti dalyvauti mokymo kursuose, kuriuos Komisija rengia siekdama padėti įgyvendinti minėtas gaires.

               (9)

               Atsiliepimus apie gairių įgyvendinimą Komisijai reikėtų pateikti ne vėliau kaip per dvejus metus nuo šios rekomendacijos priėmimo. Vėliau Komisija turėtų atlikti tolesnį duomenų apsaugos taikant BVAS sistemą lygio vertinimą ir nustatyti, ar būtinos papildomos priemonės, įskaitant reguliavimo priemones.

               (10)

               Turėtų būti imtasi reikiamų veiksmų siekiant padėti BVAS sistemos dalyviams ir naudotojams įgyvendinti gaires. Nacionalinės duomenų apsaugos institucijos ir Europos duomenų apsaugos priežiūros pareigūnas turėtų atidžiai prižiūrėti duomenų apsaugos priemonių rengimą ir įgyvendinimą naudojant BVAS sistemą.

               (11)

               Gairės papildo Komisijos sprendimą 2007/76/EB (4) ir jose atsižvelgiama į pagal Duomenų apsaugos direktyvos 29 straipsnį sudarytos Asmenų apsaugos tvarkant asmens duomenis darbo grupės (5) ir Duomenų apsaugos reglamento 41 straipsniu numatyto Europos duomenų apsaugos priežiūros pareigūno (6) (toliau – EDAPP) nuomones,

         PRIĖMĖ ŠIĄ REKOMENDACIJĄ:
   Valstybėms narėms laikytis priede nustatytų gairių.

      Priimta Briuselyje 2011 m. kovo 1 d.

            Komisijos vardu

         John DALLI

            Komisijos narys

      (1)  OL L 364, 2004 12 9, p. 1.

      (2)  OL L 281, 1995 11 23, p. 31.

      (3)  OL L 8, 2001 1 12, p. 1.

      (4)  OL L 32, 2007 2 6, p. 192.

      (5)  2007 m. rugsėjo 21 d. priimta Nuomonė 2007/6 dėl duomenų apsaugos klausimų, susijusių su bendradarbiavimo vartotojų apsaugos srityje tinklu (BVAST), 01910/2007/EN, DG 130.

      (6)  EDAPP nuomonė Nr. 2010–0692.

      PRIEDAS

         Duomenų apsaugos taisyklių taikymo bendradarbiavimo vartotojų apsaugos srityje (BVAS) sistemoje gairės

      1.   ĮŽANGA
      Nacionalinių vartotojų teises ginančių institucijų bendradarbiavimas ypač reikalingas siekiant užtikrinti, kad vidaus rinka tinkamai veiktų, nes dėl nepakankamai veiksmingo teisės aktų vykdymo kitose valstybėse mažėja vartotojų pasitikėjimas tarptautiniais sandoriais bei vidaus rinka ir iškraipoma konkurencija.
      BVAS sistema – BVAS reglamentu nustatyta struktūrinė IT priemonė, kuria BVAS tinklui priklausančios nacionalinės vartotojų teises ginančios institucijos keičiasi informacija. Ja valdžios institucijai sudaromos sąlygos kreiptis į kitas BVAS tinklui priklausančias valdžios institucijas prašant padėti tirti galimus ES vartotojų apsaugą reglamentuojančių teisės aktų pažeidimus ir su jais kovoti, imtis teisėsaugos veiksmų, kad būtų sustabdyta neteisėta prekybinė pardavėjų ir tiekėjų veikla, nukreipta prieš kitose ES valstybėse narėse gyvenančius vartotojus. Su BVAS reglamento taikymu susiję prašymai suteikti informacijos teikiami ir visi kompetentingų valdžios institucijų ryšiai vykdomi taikant BVAS sistemą.
      BVAS reglamento tikslas – gerinti vartotojų apsaugą reglamentuojančių teisės aktų vykdymą vidaus rinkoje, sukuriant ES lygmeniu vykdymą užtikrinančių nacionalinių institucijų tinklą, ir nustatyti sąlygas, kuriomis valstybės narės turi bendradarbiauti tarpusavyje. BVAS reglamentu nustatyta, kad tokie nacionalinių vykdymą užtikrinančių institucijų informacijos mainai ir savitarpio pagalbos prašymai turi būti vykdomi naudojantis nustatyta duomenų baze. Todėl ir buvo sukurta BVAS sistema, kuria siekiama palengvinti administracinį bendradarbiavimą ir keitimąsi informacija, kad būtų vykdomi ES vartotojų apsaugą reglamentuojantys teisės aktai.
      Bendradarbiavimo sritis – BVAS reglamento, kuriuo ginami kolektyviniai ekonominiai vartotojų interesai, priede išvardytų teisės aktų pažeidimai Bendrijos viduje.
      2.   GAIRIŲ APRĖPTIS IR TIKSLAS
      Šiomis gairėmis siekiama išspręsti svarbiausią problemą – kaip vienu metu užtikrinti valstybių narių kompetentingų institucijų bendradarbiavimo teisės aktų vykdymo užtikrinimo srityje efektyvumą bei veiksmingumą ir nepažeisti pagrindinių teisių į privatumą bei asmens duomenų apsaugą.
      Duomenų apsaugos direktyvoje (1) asmens duomenys apibrėžiami kaip bet kokia su nustatytu ar nustatytinu fiziniu asmeniu susijusi informacija; nustatytinas asmuo – asmuo, kurio tapatybė gali būti tiesiogiai ar netiesiogiai nustatyta, visų pirma remiantis nurodytu asmens tapatybės dokumento kodu arba vienu ar keliais to asmens fizinei, fiziologinei, protinei, ekonominei, kultūrinei ar socialinei tapatybei būdingais bruožais.
      Kadangi BVAS sistemą naudojantys nacionaliniai vykdymą užtikrinantys pareigūnai (bylų tvarkytojai) gali ne visada būti duomenų apsaugos žinovai ir pakankamai gerai išmanyti jų šalies duomenų apsaugą reglamentuojančiuose teisės aktuose nustatytus duomenų apsaugos reikalavimus, patartina BVAS sistemų naudotojams pateikti gaires, kuriose paaiškinama, kaip praktiniu duomenų apsaugos požiūriu veikia BVAS sistema, ir išsamiai aptariami į sistemą įdiegti saugos elementai bei su jos naudojimu susiję galimi rizikos veiksniai.
      Gairėse siekiama aptarti su BVAS sistema susijusius svarbiausius duomenų apsaugos klausimus ir pateikti suprantamus paaiškinimus, kuriais galėtų remtis visi BVAS sistemos naudotojai. Tačiau BVAS sistemos poveikis duomenų apsaugai gairėse išsamiai neanalizuojamas.
      Primygtinai rekomenduojama kreiptis į duomenų apsaugos institucijas valstybėse narėse, siekiant užtikrinti, kad šios rekomendacijos būtų papildytos nacionaliniuose duomenų apsaugą reglamentuojančiuose įstatymuose nustatytomis specialiomis prievolėmis. BVAS naudotojams šios nacionalinės duomenų apsaugos institucijos taip pat gali suteikti papildomos pagalbos ir rekomendacijų, siekdamos užtikrinti, kad būtų paisoma duomenų apsaugos reikalavimų. Šių institucijų sąrašą ir kontaktinius duomenis bei svetainių adresus galima rasti adresu
      http://ec.europa.eu/justice_home/fsj/privacy/nationalcomm/#eu
      Akivaizdu, kad asmens duomenys turėtų būti apdorojami laikantis Duomenų apsaugos direktyvoje nustatytų principų ir reikalavimų. Pagal reglamentą bylų tvarkytojai turi teisę keistis duomenimis, įskaitant asmens duomenis, naudodami BVAS sistemą, jeigu juos apdorojant siekiama neleisti pažeisti ES vartotojus ginančių teisės aktų, nurodytų BVAS reglamento priede. Tačiau prieš apdorojant minėtus duomenis reikia atlikti išsamų vertinimą, siekiant užtikrinti, kad būtų laikomasi apsaugos principų ir nustatyti, kad duomenų apdorojimas yra būtinas BVAS reglamento tikslams pasiekti.
      Atsižvelgdami į tai, bylų tvarkytojai, turintys teisę naudotis BVAS sistema, turės atskirai įvertinti kiekvieną atvejį, prieš atlikdami bet kokį asmens duomenų apdorojimą (2). Šių gairių tikslas – padėti bylų tvarkytojams atlikti šį vertinimą, pateikiant kai kuriuos pagrindinius duomenų apsaugos principus, į kuriuos reikia atsižvelgti.
      Be to siekiama paaiškinti kai kuriuos sudėtingesnius BVAS sistemos architektūros aspektus, susijusius su bendromis duomenų apdorojimo operacijomis ir bendru duomenų valdymu, nurodant, kokie yra Komisijos ir valstybių narių kompetentingų institucijų, kaip BVAS sistemos duomenų mainus bendrai kontroliuojančių subjektų, vaidmenys.
      3.   BVAS SISTEMA. VYKDYMO UŽTIKRINIMO SRITIES BENDRADARBIAVIMO IT PRIEMONĖ
      BVAS sistema – kartu su valstybėmis narėmis Komisijos sukurta ir prižiūrima IT priemonė. BVAS sistemos paskirtis – padėti valstybėms narėms praktiškai įgyvendinti ES vartotojų apsaugą reglamentuojančius teisės aktus. Sistema naudojasi iš valstybių narių ir EEE priklausančių šalių paskirtų valdžios institucijų sudarytas BVAS tinklas, bendradarbiaudamas ir dalydamasis tarpusavyje informacija, susijusia su vartotojų apsaugą reglamentuojančių teisės aktų vykdymu, kaip nustatyta BVAS reglamente.
      BVAS reglamento 10 straipsnyje nustatyta:

         „Komisija kaupia elektroninę duomenų bazę, kurioje yra laikoma ir tvarkoma pagal 7, 8 ir 9 straipsnius gauta informacija. Tik kompetentingos institucijos gali ieškoti informacijos šioje duomenų bazėje.“

      BVAS reglamento 12 straipsnio 3 dalyje pridedama:

         „Pagalbos prašymai pateikiami ir visa informacija suteikiama raštu, naudojant standartinę formą, kuri siunčiama elektroniniu būdu 10 straipsniu nustatytos duomenų bazės pagalba.“

      BVAS sistema palengvina bendradarbiavimą ir keitimąsi informacija apie BVAS reglamento priede, kuriame aptariamos įvairios sritys, įskaitant nesąžiningą prekybinę veiklą, nuotolinę prekybą, vartotojų kreditus, kelionių paketus, nesąžiningas sutarčių sąlygas, pakaitinį naudojimą, el. prekybą ir kt., išvardytų direktyvų ir reglamentų pažeidimus Bendrijoje. BVAS sistema negali būti naudojama informacijos mainams teisės aktų srityse, kurios konkrečiai nenurodytos šiame priede.
      Pavyzdžiai:

                  I.

                  Belgijoje įsisteigęs prekiautojas, tvarkydamas reikalus su Prancūzijoje gyvenančiais vartotojais, taiko nesąžiningas sąlygas, kuriomis pažeidžiama Nesąžiningų sutarčių sąlygų direktyva. Prancūzijos vartotojų teisių gynimo institucija gali pasinaudoti BVAS, kad Belgijos vartotojų teisių gynimo organizacijai pateiktų prašymą prekiautojo atžvilgiu imtis visų įmanomų Belgijoje vykdymui užtikrinti būtinų priemonių, kuriomis būtų nedelsiant nutraukti pažeidimai Bendrijoje.

                  II.

                  Danijos vartotojų teisės gynimo institucija gavo skundų, kad konkrečioje interneto svetainėje vykdoma vartotojus klaidinanti ir apgaulinga prekybinė veikla. Svetainės prieglobos paslauga teikiama Švedijoje. Danijos vartotojų teisių gynimo institucijai reikalinga informacijos apie šią svetainę. Todėl ji gali pasinaudoti BVAS ir Švedijos vartotojų teisių gynimo institucijai pateikti prašymą suteikti informacijos, kuri privalo suteikti prašomą informaciją.

            Informaciją į sistemą įrašo valstybės narės, o pašalina Komisija; informacija yra saugoma BVAS sistemoje, kurios prieigos teisę turi valstybės narės, kurioms yra skirta ši informacija (3). BVAS sistema naudojama kaip informacijos saugykla ir priemonė keistis informacija naudojantis veiksminga ir saugia ryšių sistema.
      Duomenų apsaugos požiūriu tokios duomenų bazės sukūrimas visuomet susijęs su tam tikra rizika pagrindinei teisei į asmens duomenų apsaugą, kad: bus dalijamasi papildoma informacija, kuri nėra būtina bendradarbiavimo veiksmingumui užtikrinti; liks duomenų, kurie turėjo būti pašalinti arba kurie nebėra tikslūs ar yra neteisingi ir nebus užtikrinama, kad būtų paisoma duomenų subjektų teisių ir duomenų vykdytojų prievolių. Todėl šiuos rizikos veiksnius būtina pašalinti užtikrinant, kad BVAS sistemos naudotojai būtų tinkamai supažindinti su duomenų apsaugos taisyklėmis, išmokyti jas taikyti ir galėtų užtikrinti atitiktį taikomiems duomenų apsaugą reglamentuojantiems teisės aktams.
      4.   DUOMENŲ APSAUGOS TEISINĖ IR PRIEŽIŪROS SISTEMA
      Nuo 1995 m. Europos Sąjungoje nustatyta duomenų apsaugos teisinė sistema: Duomenų apsaugos direktyva (4) reglamentuoja valstybių narių, o Duomenų apsaugos reglamentas (5) – Europos Sąjungos institucijų ir įstaigų apdorojamus asmens duomenis. Kuris duomenų apsaugą reglamentuojantis teisės aktas taikomas, dabar priklauso nuo to, kas yra BVAS sistemos dalyvis ar naudotojas.
      Komisijos atliekamus duomenų apdorojimo veiksmus reglamentuoja Duomenų apsaugos reglamentas, o atliekamus nacionalinėse vykdymo užtikrinimo institucijose dirbančių bylų tvarkytojų – nacionalinės teisės aktai, kuriais perkeliamos Duomenų apsaugos direktyvos nuostatos.
      Kaip pagrindiniai BVAS sistemos dalyviai, atliekantys konkrečias funkcijas, Komisija ir paskirtos kompetentingos institucijos, bendrai vykdydamos duomenų valdymą, privalo pranešti atitinkamoms priežiūros institucijoms apie atitinkamas duomenų apdorojimo operacijas, leisti pastarosioms atlikti išankstinį šių operacijų tikrinimą ir užtikrinti atitiktį duomenų apsaugos taisyklėms. Minėtuose nacionaliniuose teisės aktuose, kuriais perkeliama Duomenų apsaugos direktyva, gali būti nustatyta reikalavimams dėl pranešimų ir išankstinio tikrinimo taikomų išimčių.
      Suderinti duomenų apsaugos teisės aktus siekta tam, kad būtų užtikrinta aukšto lygio duomenų apsauga ir apsaugotos pagrindinės asmenų teisės, bet tuo pačiu būtų įmanomas laisvas asmens duomenų judėjimas tarp valstybių narių. Kadangi pagal nacionalines įgyvendinimo priemones gali būti nustatyta skirtingų taisyklių, siekiant užtikrinti atitiktį duomenų apsaugos taisyklėms, BVAS sistemos naudotojams primygtinai patariama šias gaires aptarti su nacionalinėmis duomenų apsaugos institucijomis, nes, pavyzdžiui, gali skirtis taisyklės dėl asmenims teikiamos informacijos arba prievolės informuoti duomenų apsaugos institucijas apie tam tikras duomenų apdorojimo operacijas.
      Vienas iš svarbiausių ES duomenų apsaugos teisinės sistemos bruožų – nepriklausomų duomenų apsaugos institucijų vykdoma priežiūra. Piliečiai turi teisę pateikti skundą šioms institucijoms ir ne teismine tvarka skubiai išspręsti su duomenų apsauga susijusias problemas. Asmens duomenų apdorojimą nacionaliniu lygmeniu prižiūri nacionalinės duomenų apsaugos institucijos, o asmens duomenų tvarkymą Europos institucijose – Europos duomenų apsaugos priežiūros pareigūnas (EDAPP) (6). Taigi Europos Komisiją prižiūri EDAPP, o kitus BVAS sistemos naudotojus – nacionalinės duomenų apsaugos institucijos.
      5.   BVAS SISTEMA. KAS YRA KAS. BENDRO DUOMENŲ VALDYMO KLAUSIMAS
      BVAS sistema – aiškus bendrų duomenų apdorojimo operacijų ir bendro duomenų valdymo pavyzdys. Nors asmens duomenis renka, įrašo, atskleidžia ir jais dalijasi tik valstybių narių kompetentingos institucijos, atsakomybė už šių duomenų saugojimą ir pašalinimą tenka Komisijai. Komisija neturi teisės naudotis šiais asmens duomenimis, tačiau ji laikoma sistemos tvarkytoja ir operatorė.
      Taigi Komisijai ir valstybėms narėms paskirstytas įvairias užduotis ir pareigas galima apibendrinti taip:

                  —

                  Kiekviena kompetentinga institucija yra savo pačios apdorojamų duomenų valdytoja.

                  —

                  Komisija nėra sistemos naudotoja, ji – operatorė, pirmiausia atsakinga už sistemos architektūros techninę priežiūrą ir saugumą, ir jai taip pat suteikta teisė peržiūrėti įspėjimus, grįžtamąją informaciją bei kitą su byla susijusią informaciją (7). Komisijai prieigos teisė suteikta tam, kad ji stebėtų, kaip taikomas BVAS reglamentas ir vartotojų teisių apsaugą reglamentuojantys BVAS reglamento priede išvardyti teisės aktai, ir kauptų su šių pareigų atlikimu susijusią statistinę informaciją. Tačiau Komisija neturi teisės naudotis savitarpio pagalbos ir vykdymo užtikrinimo prašymuose pateikta informacija, nes minėti prašymai skirti tik valstybių narių kompetentingoms institucijoms, nagrinėjančioms atitinkamas konkrečias bylas; Atsižvelgiant į tai, BVAS reglamente yra numatyta galimybė Komisijai padėti kompetentingoms institucijoms kilus tam tikriems ginčams (8) ir būti pakviestai dalyvauti koordinuotame tyrime, kuriame dalyvauja daugiau nei dvi valstybės narės (9).

                  —

                  BVAS sistemos dalyviai dalijasi atsakomybe už apdorojimo teisėtumą, informacijos pateikimą ir prieigos teises, prieštaravimus ir asmens duomenų ištaisymą.

                  —

                  Tiek Komisija, tiek kompetentingos institucijos, atlikdamos duomenų valdymo funkciją, yra atskirai atsakingos už tai, kad su duomenų apdorojimo operacijomis susijusios taisyklės atitiktų duomenų apsaugos taisykles.

            6.   BVAS SISTEMOS DALYVIAI IR NAUDOTOJAI
      Prieigos prie BVAS sistemos galimybės yra įvairios: prieiga prie duomenų bazės yra ribota, skirta tik nurodytam kompetentingos institucijos pareigūnui (autentifikuotam naudotojui) ir niekam neperleidžiama. Galima patenkinti tik tų pareigūnų prašymus prisijungti prie BVAS sistemos, apie kuriuos valstybių narių kompetentingos institucijos praneša Komisijai. Iš bendros ryšių palaikymo tarnybos galima gauti prisijungimo vardą ir slaptažodį, kurių reikia norint prisijungti prie sistemos.
      Tik kompetentingose institucijose, į kurias kreiptasi, ir kompetentingose institucijose pareiškėjose dirbantys naudotojai turi visas teises naudotis visa konkrečios bylos informacija, kuria dalijamasi, įskaitant visus priedus prie BVAS sistemos bylos. Bendros ryšių palaikymo tarnybos gali tik perskaityti pagrindinę informaciją apie bylą, kad galėtų nustatyti, kuriai kompetentingai institucijai reikia perduoti prašymą. Jiems negalima skaityti konfidencialių dokumentų, pridedamų prie prašymo arba įspėjimo.
      Nagrinėjant teisės aktų vykdymo užtikrinimo bylas, visose kompetentingose institucijose, kurios, kaip pranešta, yra atsakingos už pažeistus teisės aktus, dirbantys naudotojai keičiasi bendro pobūdžio informacija. Tai atliekama naudojant pranešimus. Šiuose pranešimuose atvejis turėtų būti išsamiai aprašytas ir juose neturėtų būti pateikiama asmens duomenų. Gali būti išimčių, kaip antai pardavėjo ar tiekėjo vardo, jeigu tai yra fizinis asmuo, nurodymas.
      Komisija neturi teisės susipažinti su informacija ir vykdymo užtikrinimo prašymais ar konfidencialiais dokumentais, tačiau gali gauti pranešimus ir įspėjimus.
      7.   INFORMACIJOS MAINAMS TAIKOMI DUOMENŲ APSAUGOS PRINCIPAI
      BVAS sistemos naudotojai valstybėse narėse asmens duomenis gali apdoroti tik laikydamiesi tų sąlygų ir principų, kurie nustatyti Duomenų apsaugos direktyvoje. Duomenų valdytojas yra atsakingas už tai, kad apdorojant asmens duomenis BVAS sistemoje būtų paisoma duomenų apsaugos principų.
      Be to, reikėtų pabrėžti, kad BVAS sistemai taikomos tiek konfidencialumo, tiek duomenų apsaugos taisyklės. Konfidencialumo taisyklės ir profesinės paslapties taisyklės gali būti taikomos visiems duomenims, tačiau duomenų apsaugos taisyklės galioja tik asmens duomenims.
      Svarbu nepamiršti, kad BVAS sistemos naudotojai valstybėse narėse yra atsakingi už daugelį kitų duomenų apdorojimo operacijų ir jie gali ne visada būti duomenų apsaugos žinovai. BVAS sistemos duomenų apsaugos reikalavimai neturi būti nepagrįstai sudėtingi ar kelti per didelę administracinę naštą. Jie taip pat neturi būti pagrįsti vienu visoms sistemoms tinkamu modeliu. Šiose gairėse pateikiamos rekomendacijos kaip tvarkyti asmens duomenis, tačiau reikėtų nepamiršti, kad ne visi duomenys, kuriais keičiamasi naudojant BVAS sistemą, yra asmens duomenys.
      Kiekvieną kartą įrašant informaciją į BVAS sistemą, vykdymą užtikrinantiems pareigūnams reikia apsvarstyti, ar siųstini asmens duomenys yra tikrai būtini siekiant užtikrinti bendradarbiavimo veiksmingumą, ir kam asmens duomenys turi būti siunčiami. Vykdymą užtikrinantis pareigūnas turi užduoti sau klausimą, ar, siunčiant įspėjimą ar savitarpio pagalbos prašymą, gavėjas tikrai turi gauti šią informaciją.
      Toliau pateikiamas pagrindinių duomenų apsaugos principų sąrašas, skirtas padėti vykdymą užtikrinantiems pareigūnams, turintiems teisę prisijungti prie BVAS sistemos, kiekvienu atskiru atveju įvertinti, ar, tvarkydami ir apdorodami sistemoje esančius asmens duomenis, jie paiso su asmens duomenų apdorojimu susijusių duomenų apsaugos taisyklių. Be to, vykdymą užtikrinantys pareigūnai turėtų nepamiršti, kad nacionaliniu lygmeniu gali būti nustatyta toliau išvardytų duomenų apsaugos principų taikymo išimčių ir ribojimų, todėl jiems rekomenduojama konsultuotis su nacionalinėmis duomenų apsaugos institucijomis (10).

         Duomenų apsaugos principai, kurių turi būti paisoma

      Bendrieji duomenų apsaugos principai, kurių reikia nepamiršti prieš pradedant apdoroti bet kokius asmens duomenis, yra paimti iš Duomenų apsaugos direktyvos. Kadangi minėta direktyva perkelta į nacionalinės teisės aktus, bylų tvarkytojams rekomenduojama konsultuotis su nacionalinėmis duomenų apsaugos priežiūros institucijomis dėl toliau išvardintų principų taikymo ir patariama patikrinti, ar nėra taikomos kokios nors šių principų taikymo išimtys ar ribojimai.

         Skaidrumo principas

      Remiantis Duomenų apsaugos direktyva, duomenų subjektas turi teisę būti informuotas, kai jo asmens duomenys yra apdorojami. Duomenų valdytojas privalo nurodyti savo pavadinimą ir adresą, apdorojimo tikslą, duomenų gavėjus ir visą kitą sąžiningam apdorojimui užtikrinti būtiną formaciją (11).
      Duomenis galima apdoroti šiomis aplinkybėmis (12):

                  —

                  duomenų subjektas yra davęs sutikimą,

                  —

                  apdoroti duomenis reikia vykdant sutartį arba prieš ją sudarant,

                  —

                  apdoroti duomenis reikia vykdant teisinę prievolę,

                  —

                  apdoroti duomenis reikia norint apsaugoti gyvybiškai svarbius duomenų subjekto interesus,

                  —

                  tvarkyti reikia vykdant visuomenės interesais atliekamą užduotį arba įgyvendinant oficialius įgaliojimus, suteiktus duomenų valdytojui ar trečiajai šaliai, kuriems atskleidžiami duomenys,

                  —

                  tvarkyti reikia dėl teisėtų interesų, kurių siekia duomenų valdytojas ar trečioji šalis (šalys), kuriems atskleidžiami duomenys.

         Teisėtumo ir sąžiningumo principas

      Asmens duomenų negalima rinkti ar apdoroti nesąžiningai ar neteisėtai, jų taip pat negalima naudoti BVAS reglamento nuostatų neatitinkančiais tikslais. Bylų tvarkytojai turi užtikrinti, kad jų motyvai, kuriais grindžiama būtinybė apdoroti asmens duomenis, būtų aiškūs, ir tvarkymas būtų teisėtas. Duomenys turi būti apdorojami konkrečiais, aiškiais ir teisėtais tikslais; jų negalima toliau apdoroti taip, kad apdorojimas neatitiktų minėtų tikslų (13). Tai galima numatyti tik BVAS reglamente.
      Kad duomenys būtų apdorojami sąžiningai, duomenų subjektams turi būti pranešta apie tikslus, kuriais apdorojami jų duomenys, apie teisę jais naudotis, asmens duomenų ištaisymus ir prieštaravimus.

         Proporcingumo, tikslumo ir duomenų saugojimo trukmės principas

      Informacija turi būti pakankama, tinkama, susijusi ir jos neturi būti per daug vertinant tikslus, kuriais ji renkama ir (arba) toliau apdorojama. Duomenys turi būti tikslūs ir prireikus nuolat atnaujinami; turi būti imtasi visų pagrįstų priemonių, kad netikslūs ar neišsamūs duomenys, atsižvelgiant į tikslus, kuriais jie buvo surinkti arba toliau apdorojami, būtų pašalinti arba ištaisyti; asmens duomenys turi būti laikomi tokia forma, pagal kurią duomenų subjektus būtų galima identifikuoti ne ilgiau nei būtina tuo tikslu, kuriuo duomenys buvo renkami arba apdorojami. Reikia nustatyti atitinkamas asmens duomenų, saugomų ilgesnį laiką istorijos, statistikos ar mokslo tikslais, apsaugos priemones.
      Bylų tvarkytojai turi apsvarstyti, ar jų apdorojama informacija iš tiesų būtina tikslams pasiekti.

         Tikslo ribojimo principas

      Asmens duomenis reikia rinkti konkretiems, aiškiems ir teisėtiems tikslams, negalima jų toliau apdoroti taip, kad apdorojimas neatitiktų minėtų tikslų, ir būtina apie juos pranešti duomenų subjektui. Bylų tvarkytojai turėtų apdoroti asmens duomenis tik tuomet, kai tai yra aiškiai tikslinga, t. y. kai BVAS reglamente yra teisiniai pagrindai, kuriais pagrindžiamas duomenų perdavimas.

         Prieigos teisės

      Vadovaujantis Duomenų apsaugos direktyva (14), duomenų subjektai turi teisę būti informuoti, kad jų asmens duomenys yra apdorojami, kokie yra duomenų apdorojimo tikslai, kas yra duomenų gavėjai ir kad jie turi specialių teisių, t. y. teisę į informaciją ir duomenų ištaisymą. Duomenų subjektas turi teisę susipažinti su visais savo duomenimis, kurie yra apdorojami. Be to, duomenų subjektas turi teisę prašyti, kad būtų ištaisyti, pašalinti arba nepranešti neišsamūs ar netikslūs duomenys arba duomenys, kurie apdorojami nesilaikant duomenų apsaugos taisyklių (15).

         Didesnės rizikos duomenys

      Draudžiama apdoroti duomenis apie rasinę ar etninę kilmę, politines pažiūras, religinius ar filosofinius įsitikinimus, narystę profesinėje sąjungoje, sveikatą, lytinį gyvenimą, nusikaltimus ir teistumą. Tačiau Duomenų apsaugos direktyvoje (16) numatytos tam tikros šios taisyklės išimtys, kai tam tikromis nustatytomis sąlygomis galima apdoroti didesnės rizikos duomenis (17). Kadangi BVAS sistemos naudotojams kartais gali tekti tvarkyti didesnės rizikos duomenis (18), rekomenduojama tą atlikti labai atidžiai. BVAS sistemos naudotojams rekomenduojama konsultuotis su nacionalinėmis duomenų apsaugos institucijomis dėl leidžiančių nukrypti nuostatų, taikomų apdorojamiems didesnės rizikos duomenims.

         Išimtys

      Nusikalstamų veikų prevencijos, tyrimo, nustatymo ir baudžiamojo persekiojimo tikslais Duomenų apsaugos direktyvoje numatytos tam tikros išimtys. Bylų tvarkytojams rekomenduojama remtis šalies įstatymais vertinant, ar galima nustatyti tokias išimtis ir kokia gali būti jų taikymo sritis (19). Jeigu remiamasi minėtomis išimtimis, kiekvienai kompetentingai institucijai rekomenduojama jas aiškiai nurodyti privatumo pareiškimuose.

         Duomenų apsaugos principų taikymas

      Toliau pateikiamos rekomendacijos, kurios parengtos vadovaujantis BVAS sistemos naudojimui taikomais minėtais duomenų apsaugos principais.

                  1)

                  BVAS sistema turėtų būti naudojama tik BVAS reglamente nustatytais tikslais. BVAS reglamento 13 straipsnio 1 dalyje nustatyta, kad pateikta informacija gali būti panaudota tik tam, kad būtų užtikrintas vartotojų interesus ginančių teisės aktų laikymasis. Šie teisės aktai išvardyti BVAS reglamente.

                  2)

                  Vykdymą užtikrinantiems pareigūnams rekomenduojama su savitarpio pagalbos prašymu ar įspėjimu gautą informaciją naudoti tik su konkrečia byla susijusiais tikslais, griežtai laikantis duomenų apsaugos teisinių reikalavimų, ex ante įvertinant apdorojimo būtinybę, atsižvelgiant į visuomenės interesais atliekamus tyrimus.

                  3)

                  Perduodami duomenis vykdymą užtikrinantys pareigūnai kiekvienu atskiru atveju vertina, kokiems gavėjams turėtų būti skirta apdorojama informacija.

                  4)

                  BVAS sistemos naudotojai turėtų atidžiai atrinkti klausimus, užduodamus teikiant savitarpio pagalbos prašymą, ir neprašyti daugiau duomenų, nei būtina. Tai susiję ne tik su duomenų kokybės principų laikymusi, bet ir su administracinės naštos mažinimu.

                  5)

                  Duomenų apsaugos direktyvoje (20) nustatytas reikalavimas, kad asmens duomenys būtų tikslūs ir nuolat atnaujinami. Rekomenduojama, kad informaciją pateikusi kompetentinga institucija prisidėtų prie BVAS sistemoje saugomų duomenų tikslumo užtikrinimo. BVAS sistemoje įdiegti iškylantieji pranešimai, kuriuose bylų tvarkytojams reguliariai nurodoma patikrinti, ar asmens duomenys yra tikslūs ir nuolat atnaujinami.

                  6)

                  Duomenų subjektai apie savo teises gali būti iš esmės informuojami tinklalapyje pateiktu bendru privatumo pareiškimu. Kiekvienai kompetentingai institucijai rekomenduojama savo interneto svetainės tinklalapyje pateikti privatumo pareiškimą. Kiekvienas privatumo pareiškimas turėtų atitikti Duomenų apsaugos direktyva nustatytas informavimo prievoles ir jame turėtų būti tinklalapio, kuriame pateikiamas Komisijos privatumo pareiškimas, nuoroda ir papildoma informacija, įskaitant susijusios kompetentingos institucijos kontaktinius duomenis ir bet kokius nacionalinius ribojimus, taikomus prieigos teisei ar informacijai. Visi susiję duomenų vykdytojai turi užtikrinti, kad privatumo pranešimai būtų skelbiami.

                  7)

                  Duomenų subjektas gali reikalauti suteikti prieigos teisę, ištaisyti ir pašalinti jo(s) asmens duomenis daugiau nei vienoje duomenų bazėje. Nors kiekviena kompetentinga institucija kaip duomenų vykdytoja yra atsakinga už savo pačios duomenų apdorojimo operacijas, su tarptautinėmis bylomis susijusiais atvejais atsakymas į prašymus turėtų būti rengiamas koordinuotai. Tokiais atvejais kompetentingoms institucijoms rekomenduojama pranešti apie prašymo gavimą kitoms susijusioms kompetentingoms institucijoms.
                  Kai, kompetentingos institucijos nuomone, prašymo patenkinimas gali turėti įtakos kitos kompetentingos institucijos atliekamam tyrimui ar vykdymo užtikrinimui, prieš tenkindama tokį prašymą pirmoji institucija turi paprašyti pastarosios institucijos nuomones.
                  Duomenų subjektas prašymą gali pateikti Komisijai. Komisija gali suteikti teisę naudotis tik tais duomenimis, kuriais ji pati gali naudotis. Gavusi prašymą, Komisija turėtų konsultuotis su informaciją pateikusia kompetentinga institucija. Jeigu prieštaravimų nėra arba kompetentinga institucija per pagrįstą laiką nepateikia atsakymo, Komisija, remdamasi Duomenų apsaugos reglamentu, gali priimti sprendimą dėl prašymo patenkinimo. Komisija taip pat turėtų paprašyti kompetentingos institucijos nuomonės, jeigu prašymo patenkinimas gali pakenkti pastarosios atliekamam tyrimui ar vykdymo užtikrinimo veiksmams. Komisija turėtų išnagrinėti, ar, įdiegus papildomas technines BVAS sistemos funkcijas, minėti mainai palengvėtų.

                  8)

                  BVAS įgyvendinimo sprendime 2007/76/EB nustatyta, kad BVAS sistemoje turi būti duomenų laukeliai, skirti bendrovių direktorių vardams ir pavardėms įrašyti. Vykdymą užtikrinantys pareigūnai turi įvertinti, ar šio pobūdžio asmens duomenų reikia bylai išspręsti. Kiekvieną kartą prieš įrašant informaciją į BVAS sistemą ir prieš siunčiant įspėjimą ar savitarpio pagalbos prašymą kitai kompetentingai institucijai, reikia įvertinti, ar nurodytame duomenų laukelyje kiekvienu atskiru atveju būtina pateikti bendrovės direktoriaus vardą ir pavardę.

                  9)

                  BVAS įgyvendinimo sprendime 2007/76/EB nustatytas reikalavimas, kad informaciją, vykdymo užtikrinimo prašymus ar įspėjimus įkelianti kompetentinga institucija turi nurodyti, ar ši informacija turi būti tvarkoma konfidencialiai. Tai turėtų būti atliekama atskirai atsižvelgiant į kiekvieną atvejį. Institucija, į kurią kreiptasi, pateikdama informaciją, taip pat turi nurodyti, ar informacija turi būti tvarkoma konfidencialiai. BVAS sistemoje įdiegtas nustatytosios reikšmės parametras, pagal kurį BVAS sistemos naudotojai gali spustelėti ant konfidencialumo žymos ir, ją pašalinę, aiškiai suteikti teisę naudotis dokumentais.

            8.   BVAS SISTEMA IR DUOMENŲ APSAUGA

         Duomenų apsaugą užtikrinančios sąlygos

      BVAS sistema sukurta atsižvelgiant į duomenų apsaugą reglamentuojančiuose teisės aktuose nustatytus reikalavimus.

                  —

                  BVAS sistemoje naudojamas saugus Telematikos paslaugų tarp Europos administracijų ryšių tinklas (s-TESTA). Jis Europos ir nacionalinėms institucijoms užtikrina valdomą, patikimą ir saugią europinę ryšių platformą. s-Testa tinklas pagrįstas tam tikslui skirta privačia ir visiškai nuo interneto atsieta infrastruktūra,. Siekiant užtikrinti kuo geresnę tinklo apsaugą, į sistemą įdiegtos atitinkamos saugumo priemonės. Tinklui taikomi saugumo akreditacijos reikalavimai, kad jis būtų tinkamas ES riboto naudojimo informacijai perduoti.

                  —

                  Įdiegta daug techninių parametrų: saugūs individualūs slaptažodžiai, skirti nurodytiems kompetentingiems pareigūnams, atstovaujantiems paskirtosioms institucijoms, saugaus tinklo (s-TESTA) naudojimas, iškylantieji pranešimai, kuriuose bylų tvarkytojams primenama, kad, apdorodami asmens duomenis, jie turi laikytis duomenų apsaugos taisyklių, skirtingų naudotojo paskyrų, kurias naudojant nustatoma prieiga prie informacijos, atsižvelgiant į naudotojo (kompetentingos institucijos, bendros ryšių palaikymo tarnybos arba Komisijos) vaidmenį, sukūrimas, galimybė riboti teisę naudotis dokumentais, priskiriant juos prie konfidencialių, ir BVAS sistemos pradžios tinklalapyje įdėtas pranešimas apie duomenų apsaugos taisykles.

                  —

                  Įgyvendinimo taisyklės (21), kuriose atsižvelgiama į pagrindinius aspektus, kuriais užtikrinama, kad duomenys būtų apsaugoti: aiškios pašalinimo taisyklės (kokia turi būti informacija, kada ir kaip šalinti duomenis); principai, apibrėžiantys teisės naudotis informacija rūšis (tik tiesiogiai susijusios kompetentingos institucijos turi visas teises naudotis informacija, kiti – tik bendro pobūdžio informacija).

                  —

                  Veiklos gairės (22), kuriose dar labiau patikslinama, į ką reikia atsižvelgti pildant įvairius duomenų laukelius, ir šių gairių įtraukimas (23).

                  —

                  Kasmetinės peržiūros, kurių tikslas – užtikrinti, kad kompetentingos institucijos tikrintų asmens duomenų tikslumą (planuojama atlikti ženklinimą, tačiau tai dar nėra įgyvendinta) ir kad bylos būtų baigtos ir (arba) pašalintos, kaip numatyta taisyklėse, siekiant užtikrinti, kad jos nebūtų pamirštos. Kartu su valstybėmis narėmis Komisija reguliariai organizuoja bylų, kurių nagrinėjimas užtrunka ilgiau nei nustatyta vidutinė bylų nagrinėjimo trukmė, peržiūrą.

                  —

                  Automatinis savitarpio pagalbos bylų pašalinimas praėjus 5 metams nuo bylos užbaigimo, kaip nustatyta BVAS reglamentu.

                  —

                  BVAS sistema yra nuolat tobulinama IT priemonė, kurios tikslas –sudaryti duomenų apsaugą užtikrinančias sąlygas. Į pirmiau aprašytą sistemos architektūrą įdiegta daug saugumo funkcijų. Prireikus Komisija ketina kurti kitus sistemos patobulinimus.

         Papildomos rekomendacijos

         Kiek laiko turi būti saugoma byla ir kada ją reikėtų užbaigti ir pašalinti?

      Tik Komisija gali pašalinti informaciją iš BVAS sistemos (24); paprastai ji tai daro kompetentingai institucijai paprašius. Pateikdama tokį prašymą, kompetentinga institucija turi nurodyti prašymo pašalinti informaciją motyvus. Vienintelė išimtis – vykdymo užtikrinimo prašymai. Juos Komisija pašalina automatiškai, praėjus 5 metams nuo dienos, kai institucija pareiškėja užbaigia bylą.
      Nustatytos taisyklės su konkrečiais terminais siekiant užtikrinti, kad būtų pašalinti nebereikalingi, netikslūs, nepagrįsti ir (arba) ilgiausią nustatytą laiką saugoti duomenys.

         Kodėl duomenų saugojimo trukmė – 5 metai?

      Nustatant duomenų saugojimo trukmę siekiama už vartotojų interesus ginančių teisės aktų vykdymo užtikrinimą atsakingoms valdžios institucijoms sudaryti sąlygas bendradarbiauti nagrinėjant Bendrijoje daromus pažeidimus ir prisidėti prie sklandaus vidaus rinkos veikimo, vartotojų interesus ginančių teisės aktų vykdymo kokybės ir nuoseklumo, vartotojų ekonominių interesų apsaugos kontrolės ir vykdymo užtikrinimo reikalavimų ir nuoseklumo didinimo. Duomenų saugojimo metu įgalioti vykdymą užtikrinantys pareigūnai, dirbantys pirmojoje bylą nagrinėjusioje kompetentingoje institucijoje, gali susipažinti su bylos medžiaga, siekdami nustatyti sąsajas su galimai pasikartojančiais pažeidimais, o tai padeda tobulinti vykdymo užtikrinimą ir didinti jo veiksmingumą.

         Kokią informaciją galima įtraukti į diskusijų forumą?

      Naudojant BVAS sistemą galima surengti diskusijų forumą – priemonę dalytis informacija tokiais klausimais, kaip nauji vykdymo užtikrinimo įgaliojimai ir geriausia patirtis. Nors vykdymą užtikrinantys pareigūnai diskusijų forumu naudojasi gana retai, paprastai jų negalima naudoti dalijantis su byla susijusiais duomenimis ir dalyvaujant juose negalima minėti asmens duomenų.

         Kokio pobūdžio duomenys gali būti pateikiami trumposiose suvestinėse ir papildomuose dokumentuose?

      BVAS įgyvendinimo sprendime 2007/76/EB numatytas duomenų laukelis „papildomi dokumentai“, naudojamas siunčiant įspėjimus ir teisės aktų vykdymo užtikrinimo prašymus. Trumposios suvestinės – tai laukeliai, kuriuose reiktų aprašyti pažeidimą. Trumposiose suvestinėse nerekomenduojama pateikti asmens duomenų, nes šio duomenų laukelio paskirtis – pateikti bendro pobūdžio aprašomąją informaciją apie pažeidimą. Papildomuose dokumentuose pateikti asmens duomenys, kurių iš tikrųjų nereikia, turėtų būti užtušuoti arba pašalinti.

         Ką reiškia „pagrįstas įtarimas“, kad padarytas pažeidimas?

      „Pagrįstas įtarimas“ turi būti aiškinamas remiantis šalies įstatymais. Tačiau įtariamus pažeidimus BVAS sistemoje rekomenduojama nurodyti tik tuo atveju, jeigu byloje yra įrodymų, kad pažeidimas padarytas arba galėjo būti padarytas.

         Duomenų perdavimas trečiosioms šalims

      BVAS reglamente (25) nustatyta, kad valstybė narė pagal BVAS reglamentą pateiktą informaciją taip pat gali pateikti trečiosios šalies institucijai pagal dvišalį pagalbos susitarimą su sąlyga, kad gaunamas pirmosios informaciją suteikusios kompetentingos institucijos leidimas ir laikomasi duomenų apsaugą reglamentuojančių teisės aktų nuostatų.
      Kol nėra Europos Sąjungos tarptautinio susitarimo su trečiąja šalimi dėl bendradarbiavimo tvarkos teikiant savitarpio pagalbą (26), bet kokiame dvišaliame pagalbos susitarime su konkrečia trečiąja šalimi reikėtų numatyti tinkamas duomenų apsaugos priemones ir apie jas pranešti atitinkamoms duomenų apsaugos priežiūros institucijoms, kad būtų galima atlikti išankstinį patikrinimą, išskyrus atvejus, kai Komisija nustato, kad trečioji šalis užtikrina tinkamo lygio asmens duomenų, kuriuos Sąjunga pateikia vadovaudamasi Duomenų apsaugos direktyvos 25 straipsniu, apsaugą.

         (1)  2 straipsnio a dalis.

         (2)  Pažymėtina, kad duomenų apsaugos principai taikomi tiek elektroniniu būdu saugomiems, tiek popieriuje išspausdintiems duomenims.

         (3)  Dėl specialių duomenų šalinimo taisyklių žr. Sprendimą 2007/76/EB ir Vartotojų apsaugos bendradarbiavimo tinklo veiklos gaires.

         (4)  Direktyva 95/46/EB.

         (5)  Reglamentas (EB) Nr. 45/2001.

         (6)  http://www.edps.europa.eu/EDPSWEB/edps/EDPS.

         (7)  BVAS reglamento (EB) Nr. 2006/2004 8, 9 ir 15 straipsniai.

         (8)  BVAS reglamento (EB) Nr. 2006/2004 8 straipsnio 5 dalis.

         (9)  BVAS reglamento (EB) Nr. 2006/2004 9 straipsnis.

         (10)  Direktyvos 95/46/EB 11 straipsnio 2 dalis ir 13 straipsnis.

         (11)  Direktyvos 95/46/EB 10 ir 11 straipsniai.

         (12)  Direktyvos 95/46/EB 7 straipsnis.

         (13)  Direktyvos 95/46/EB 6 straipsnio b punktas.

         (14)  Direktyvos 95/46/EB 10, 11 ir 12 straipsniai.

         (15)  Direktyvos 95/46/EB 12 straipsnis.

         (16)  Direktyvos 95/46/EB 8 straipsnio 2 dalis.

         (17)  Direktyvos 95/46/EB 8 straipsnis.

         (18)  Sprendimo 2007/76/EB priedo 4 skyrius.

         (19)  2007 m. rugsėjo 21 d. priimta Nuomonė Nr. 6/2007 dėl duomenų apsaugos klausimų, susijusių su bendradarbiavimo vartotojų apsaugos srityje tinklu (BVAST), 01910/2007/EN, DG 130, p. 24-26.

         (20)  Direktyvos 95/46/EB 6 straipsnio d punktas.

         (21)  Sprendimas 2007/76/EB.

         (22)  Bendradarbiavimo vartotojų apsaugos srityje tinklas. Veiklos gairės, patvirtintos BVAS komiteto 2010 m. birželio 8 d.

         (23)  Šių gairių turinys bus įtrauktas į būsimus BVAS sistemos mokymus.

         (24)  BVAS reglamento (EB) Nr. 2006/2004 10 straipsnis ir BVAS įgyvendinimo sprendimo 2007/76/EB priedo 2 skyrius.

         (25)  BVAS reglamento (EB) Nr. 2006/2004 14 straipsnio 2 dalis.

         (26)  BVAS reglamento (EB) Nr. 2006/2004 18 straipsnis.


title: 2010 m. rugpjūčio 23 d. Europos centrinio banko rekomendacija, skirta Europos Sąjungos Tarybai dėl Banca d’Italia išorės auditoriaus (ECB/2010/11)

text:
               28.8.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 233/1

         EUROPOS CENTRINIO BANKO REKOMENDACIJA
   2010 m. rugpjūčio 23 d.
   skirta Europos Sąjungos Tarybai dėl Banca d’Italia išorės auditoriaus
   (ECB/2010/11)
   2010/C 233/01
   EUROPOS CENTRINIO BANKO VALDANČIOJI TARYBA,
   atsižvelgdama į Europos centrinių bankų sistemos ir Europos centrinio banko statutą, ypač į jo 27 straipsnio 1 dalį,
   kadangi:

               (1)

               Europos centrinio banko (ECB) ir nacionalinių centrinių bankų sąskaitų auditą atlieka nepriklausomi išorės auditoriai, kuriuos rekomenduoja ECB valdančioji taryba ir tvirtina Europos Sąjungos Taryba.

               (2)

               Dabartinio Banca d’Italia išorės auditoriaus įgaliojimai baigėsi po 2009 finansinių metų audito. Todėl būtina paskirti išorės auditorių nuo 2010 finansinių metų.

               (3)

                  Banca d’Italia išorės auditoriumi 2010–2015 finansiniams metams pasirinko PricewaterhouseCoopers SpA,

         PRIĖMĖ ŠIĄ REKOMENDACIJĄ:
   Rekomenduojama PricewaterhouseCoopers SpA skirti Banca d’Italia išorės auditoriumi 2010–2015 finansiniams metams.

      Priimta Frankfurte prie Maino 2010 m. rugpjūčio 23 d.

            ECB pirmininkas

         Jean-Claude TRICHET


title: 2008 m. gegužės 30 d. Komisijos rekomendacija dėl chromo trioksido, amonio dichromato ir kalio dichromato keliamos rizikos mažinimo priemonių (pranešta dokumentu Nr. C(2008) 2326) (Tekstas svarbus EEE)

text:
               18.6.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 158/65

      KOMISIJOS REKOMENDACIJA

   2008 m. gegužės 30 d.
   dėl chromo trioksido, amonio dichromato ir kalio dichromato keliamos rizikos mažinimo priemonių
   (pranešta dokumentu Nr. C(2008) 2326)
   (Tekstas svarbus EEE)
   (2008/455/EB)
   EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA,
   atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį,
   atsižvelgdama į 1993 m. kovo 23 d. Tarybos reglamentą (EEB) Nr. 793/93 dėl esančių medžiagų rizikos įvertinimo ir kontrolės (1), ypač jo 11 straipsnio 2 dalį,
   kadangi:

               (1)

               Toliau išvardytos medžiagos pagal Reglamento (EEB) Nr. 793/93 nuostatas buvo atrinktos kaip prioritetinės medžiagos, kurias reikia įvertinti pagal 1997 m. sausio 27 d. Komisijos reglamentą (EB) Nr. 143/97 dėl prioritetinių medžiagų trečiojo sąrašo, numatyto Tarybos reglamente (EEB) Nr. 793/93 (2):

                           —

                           chromo trioksidas,

                           —

                           amonio dichromatas,

                           —

                           kalio dichromatas.

               (2)

               Pagal tą reglamentą paskirta valstybė narė pranešėja, vadovaudamasi 1994 m. birželio 28 d. Komisijos reglamentu (EB) Nr. 1488/94, nustatančiu esamų medžiagų keliamos rizikos žmonėms ir aplinkai įvertinimo principus (3), įvertino tų medžiagų keliamą riziką žmonėms bei aplinkai ir pasiūlė rizikos mažinimo strategiją, kaip numatyta Tarybos reglamente (EEB) Nr. 793/93.

               (3)

               Konsultuotasi su Toksiškumo, ekotoksiškumo ir aplinkos moksliniu komitetu (TEAMK) ir jis pateikė nuomones dėl pranešėjos atliktų rizikos vertinimų. Nuomonės paskelbtos šio mokslinio komiteto interneto svetainėje.

               (4)

               Rizikos vertinimo rezultatai ir rizikos mažinimo strategijos rezultatai yra išdėstyti atitinkamame Komisijos komunikate (4).

               (5)

               Remiantis minėtu vertinimu yra tikslinga rekomenduoti taikyti tam tikras kai kurių šių medžiagų keliamos rizikos mažinimo priemones.

               (6)

               Rekomenduojamas rizikos darbuotojams mažinimo priemones reikėtų svarstyti atsižvelgiant į darbuotojų apsaugą reglamentuojančius teisės aktus, kurie laikomi tinkama sistema, leidžiančia tiek, kiek reikia, sumažinti atitinkamų medžiagų keliamą riziką.

               (7)

               Šioje rekomendacijoje numatytos rizikos mažinimo priemonės atitinka Reglamento (EEB) Nr. 793/93 15 straipsnio 1 dalimi įsteigto Komiteto nuomonę,

         REKOMENDUOJA:
   1   SKIRSNIS
   CHROMO TRIOKSIDAS

         (CAS Nr. 1333-82-0; Einecs Nr. 215-607-8)

   AMONIO DICHROMATAS

         (CAS Nr. 7789-09-05; Einecs Nr. 232-143-1)

   KALIO DICHROMATAS

         (CAS Nr. 7778-50-9; Einecs Nr. 231-906-6)

   Darbuotojams (1) ir aplinkai (2, 3, 4, 5, 6) keliamos rizikos mažinimo priemonės

               1.

               Darbdaviai, naudojantys chromo (VI) junginius pigmentams ir dažams gaminti, metalų apdorojimo produktų mišiniams ruošti, elektrolitiniam metalų nusodinimui ir kaip kandikus dažant vilną, turėtų atkreipti dėmesį į visas sektoriui taikomas nacionalines rekomendacijas, perengtas pagal neprivalomojo pobūdžio Komisijos praktines rekomendacijas, kaip numatyta Tarybos direktyvos 98/24/EB (5) 12 straipsnio 2 dalyje.

               2.

               Pagal Direktyvą 2008/1/EB (6) išduotuose leidimuose kompetentingos atitinkamų valstybių narių institucijos turėtų nustatyti chromo (VI) junginių naudojimo sąlygas, išmetamųjų teršalų ribines vertes arba lygiaverčius parametrus ar technines priemones, kad būtų dirbama pagal geriausias esamas technologijas (toliau – GET), atsižvelgiant į įrenginių technines charakteristikas, jų geografinę padėtį ir vietos aplinkos sąlygas.

               3.

               Valstybės narės turėtų atidžiai stebėti, kaip įgyvendinamos su chromo (VI) junginiais susijusios GET, ir naudodamosi informacijos apie GET keitimosi sistema Komisijai pranešti apie bet kokius svarbius faktus.

               4.

               Į vietinę aplinką išmetami teršalai prireikus turėtų būti kontroliuojami taikant nacionalines taisykles, kad būtų užtikrinta, jog nekils jokios rizikos aplinkai.

               5.

               Dėl chromo (VI) junginių redukavimo vietoje į Cr(III) raugines druskas kailius ir odas rauginančiose gamyklose, rekomenduojama, kad kitą kartą iš dalies keičiant informacinį dokumentą (BREF), skirtą kailius ir odas rauginančioms gamykloms, būtų įtrauktos atitinkamos nuorodos, kad chromo (VI) junginių redukavimas vietoje chromo (III) rauginėms druskoms gaminti neturėtų būti laikomas GET.

               6.

               Jei išmetami chromo (VI) teršalai gali kelti riziką vandens telkiniams, atitinkama(-os) valstybė(-ės) narė(-ės) nustato Europos Parlamento ir Tarybos direktyvoje 2000/60/EB (7) numatytus aplinkos kokybės standartus (toliau – AKS) ir nacionalines taršos mažinimo priemones, kuriomis AKS būtų įgyvendinti iki 2015 m.

         2   SKIRSNIS
   ADRESATAI

               7.

               Ši rekomendacija skirta visiems sektoriams, kuriuose šios medžiagos importuojamos, gaminamos, vežamos, saugomos, iš jų ruošiami preparatai arba jos kitaip perdirbamos, naudojamos, šalinamos arba regeneruojamos, ir valstybėms narėms.

      Priimta Briuselyje, 2008 m. gegužės 30 d.

            Komisijos vardu

         Stavros DIMAS

            Komisijos narys

      (1)  OL L 84, 1993 4 5, p. 1. Reglamentas, pataisytas Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (EB) Nr. 1882/2003 (OL L 284, 2003 10 31, p. 1).

      (2)  OL L 25, 1997 1 28, p. 13.

      (3)  OL L 161, 1994 6 29, p. 3.

      (4)  OL C 152, 2008 6 18, p. 1.

      (5)  OL L 131, 1998 5 5, p. 11. Direktyva su pakeitimais, padarytais Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2007/30/EB (OL L 165, 2007 6 27, p. 21).

      (6)  OL L 24, 2008 1 29, p. 8.

      (7)  OL L 327, 2000 12 22, p. 1. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais direktyva 2008/32/EB (OL L 81, 2008 3 20, p. 60).


title: 2006 m. kovo 14 d.  Tarybos rekomendacija, dėl patvirtinimo, kad Komisija Europos plėtros fondo (septintojo EPF) 2004 finansinių metų operacijas įvykdė

text:
               18.3.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 81/10

      TARYBOS REKOMENDACIJA

   2006 m. kovo 14 d.
   dėl patvirtinimo, kad Komisija Europos plėtros fondo (septintojo EPF) 2004 finansinių metų operacijas įvykdė
   (2006/221/EB)
   EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
   atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį,
   atsižvelgdama į Ketvirtąją AKR–EB konvenciją, pasirašytą 1989 m. gruodžio 15 d. Lomėje, su pakeitimais, padarytais 1995 m. lapkričio 4 d. Mauricijuje pasirašytu susitarimu,
   atsižvelgdama į Vidaus susitarimą 91/401/EEB dėl Bendrijos pagalbos, teikiamos pagal Ketvirtąją AKR–EB konvenciją, finansavimo ir administravimo (1), be kita ko, įsteigiantį septintąjį Europos plėtros fondą (septintasis EPF), ypač į jo 33 straipsnio 3 dalį,
   atsižvelgdama į 1991 m. liepos 29 d. Finansinį reglamentą 91/491/EEB, taikomą plėtros finansavimui skirtam bendradarbiavimui pagal Ketvirtąją AKR–EB konvenciją (2), ypač į jo 69–77 straipsnius,
   išnagrinėjusi su septintojo EPF operacijomis susijusius 2004 m. gruodžio 31 d. pajamų ir išlaidų ataskaitą bei balansą, taip pat Audito Rūmų ataskaitą dėl 2004 finansinių metų kartu su Komisijos atsakymais (3),
   kadangi pagal Vidaus susitarimo 33 straipsnio 3 dalį patvirtinimą, kad Komisija septintojo EPF finansinio valdymo užduotis įvykdė, teikia Europos Parlamentas, remdamasis Tarybos rekomendacija,
   kadangi Komisija septintojo EPF 2004 finansinių metų operacijas įvykdė tinkamai,
   REKOMENDUOJA Europos Parlamentui patvirtinti, kad Komisija septintojo EPF 2004 finansinių metų operacijas įvykdė.

      Priimta Briuselyje, 2006 m. kovo 14 d.

            Tarybos vardu

            Pirmininkas

         K.-H. GRASSER

      (1)  OL L 229, 1991 8 17, p. 288.

      (2)  OL L 266, 1991 9 21, p. 1.

      (3)  OL C 301, 2005 11 30, p. 249.


title: 2008 m. balandžio 30 d. Europos centrinio banko rekomendacija, skirta Europos Sąjungos Tarybai dėl Europos centrinio banko išorės auditoriaus (ECB/2008/2)

text:
               9.5.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 114/1

      EUROPOS CENTRINIO BANKO REKOMENDACIJA

   2008 m. balandžio 30 d.
   skirta Europos Sąjungos Tarybai dėl Europos centrinio banko išorės auditoriaus
   (ECB/2008/2)
   (2008/C 114/01)
   EUROPOS CENTRINIO BANKO VALDANČIOJI TARYBA,
   atsižvelgdama į Europos centrinių bankų sistemos ir Europos centrinio banko statutą, ypač į jo 27 straipsnio 1 dalį,
   kadangi:

               (1)

               Europos centrinio banko (ECB) ir Eurosistemos nacionalinių centrinių bankų sąskaitų auditą atlieka nepriklausomas išorės auditorius, kurį rekomenduoja ECB valdančioji taryba ir tvirtina Europos Sąjungos Taryba.

               (2)

               Dabartinio ECB išorės auditoriaus įgaliojimai baigėsi po 2007 finansinių metų audito. Todėl būtina paskirti išorės auditorių nuo 2008 finansinių metų.

               (3)

               ECB išorės auditoriumi 2008–2012 finansiniams metams pasirinko PricewaterhouseCoopers Aktiengesellschaft Wirtschaftsprüfungsgesellschaft,

         PRIĖMĖ ŠIĄ REKOMENDACIJĄ:
   Rekomenduojama skirti PricewaterhouseCoopers Aktiengesellschaft Wirtschaftsprüfungsgesellschaft ECB išorės auditoriumi 2008–2012 finansiniams metams.

      Priimta Frankfurte prie Maino, 2008 m. balandžio 30 d.

            ECB pirmininkas

         Jean-Claude TRICHET


title: 2016 m. kovo 24 d. Europos sisteminės rizikos valdybos rekomendacija, kuria iš dalies keičiama Rekomendacija ESRV/2015/2 dėl makroprudencinės politikos priemonių tarptautinio poveikio vertinimo ir savanoriško abipusiškumo (ESRV/2016/3)

text:
               29.4.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 153/1

         EUROPOS SISTEMINĖS RIZIKOS VALDYBOS REKOMENDACIJA
   2016 m. kovo 24 d.
   kuria iš dalies keičiama Rekomendacija ESRV/2015/2 dėl makroprudencinės politikos priemonių tarptautinio poveikio vertinimo ir savanoriško abipusiškumo
   (ESRV/2016/3)
   (2016/C 153/01)
   EUROPOS SISTEMINĖS RIZIKOS VALDYBOS BENDROJI VALDYBA,
   atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,
   atsižvelgdama į 2010 m. lapkričio 24 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 1092/2010 dėl Europos Sąjungos finansų sistemos makrolygio rizikos ribojimo priežiūros ir Europos sisteminės rizikos valdybos įsteigimo (1), ypač į jo 3 straipsnį ir 16–18 straipsnius,
   atsižvelgdama į 2013 m. birželio 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 575/2013 dėl prudencinių reikalavimų kredito įstaigoms ir investicinėms įmonėms ir kuriuo iš dalies keičiamas Reglamentas (ES) Nr. 648/2012 (2), ypač į jo 458 straipsnio 8 dalį,
   atsižvelgdama į 2011 m. sausio 20 d. Europos sisteminės rizikos valdybos sprendimą ESRV/2011/1, kuriuo patvirtinamos Europos sisteminės rizikos valdybos darbo tvarkos taisyklės (3), ypač į jo 15 straipsnio 3 dalies e punktą ir 18–20 straipsnius,
   kadangi:

               (1)

               makroprudencinės politikos veiksmingumą ir nuoseklumą užtikrinantys politikos kūrėjai turi tinkamai atsižvelgti į atskirų valstybių narių priimtų makroprudencinės politikos priemonių tarptautinį poveikį ir prireikus priimti tinkamas abipuses makroprudencinės politikos priemones jam suvaldyti;

               (2)

               Europos sisteminės rizikos valdybos rekomendacijoje ESRV/2015/2 (4) nustatyta savanoriško abipusiškumo dėl makroprudencinės politikos priemonių sistema turėtų užtikrinti, kad visos vienoje valstybėje narėje aktyvuotos pozicijomis grįstos makroprudencinės politikos priemonės būtų abipusiškai taikomos kitose valstybėse narėse;

               (3)

               atsižvelgdama į naujausius teisinius pokyčius Belgijoje dėl vidaus reitingais pagrįstą (angl. internal ratings-based, IRB) metodą taikančių kredito įstaigų Belgijos hipotekos paskolų pozicijoms pagal Reglamento (ES) Nr. 575/2013 458 straipsnio 2 dalies d punkto vi papunktį taikomo papildomo 5 procentų rizikos koeficiento įgyvendinimo, Europos sisteminės rizikos valdybos bendroji valdyba nusprendė įtraukti Belgijos priemonę į makroprudencinės politikos priemonių, kurias rekomenduojama abipusiškai taikyti pagal Rekomendaciją ESRV/2015/2, sąrašą,

         PRIĖMĖ ŠIĄ REKOMENDACIJĄ:
   1 SKIRSNIS

      PAKEITIMAI

   Rekomendacija ESRV/2015/2 iš dalies keičiama taip:

               1.

               1 skirsnio C rekomendacijos 1 dalis pakeičiama taip:

                           „1.

                           Atitinkamoms institucijoms rekomenduojama abipusiškai taikyti kitų atitinkamų institucijų priimtas makroprudencinės politikos priemones, kurias ESRV rekomendavo abipusiškai taikyti. Rekomenduojama abipusiškai taikyti šias priemones:
                           Belgija:

                                       —

                                       vidaus reitingais pagrįstą metodą taikančių kredito įstaigų Belgijos hipotekos paskolų pozicijoms pagal Reglamento (ES) Nr. 575/2013 458 straipsnio 2 dalies d punkto vi papunktį taikomas, priede apibūdintas, 5 procentų papildomas rizikos koeficientas.“;

               2.

               Priede išdėstytas tekstas pridedamas kaip Rekomendacijos ESRV/2015/2 priedas:

      Priimta Frankfurte prie Maino 2016 m. kovo 24 d.

            ESRV Pirmininkas

         Mario DRAGHI

      (1)  OL L 331, 2010 12 15, p. 1.

      (2)  OL L 176, 2013 6 27, p. 1.

      (3)  OL C 58, 2011 2 24, p. 4.

      (4)  2015 m. gruodžio 15 d. Europos sisteminės rizikos valdybos rekomendacija ESRV/2015/2 dėl makroprudencinės politikos priemonių tarptautinio poveikio vertinimo ir savanoriško abipusiškumo (OL C 97, 2016 3 12, p 9).

      PRIEDAS

            „PRIEDAS

               Belgija

            Vidaus reitingais pagrįstą metodą taikančių kredito įstaigų (IRB kredito įstaigos) Belgijos hipotekos paskolų pozicijoms pagal Reglamento (ES) Nr. 575/2013 458 straipsnio 2 dalies d punkto vi papunktį taikomas 5 procentų papildomas rizikos koeficientas
            I.   Priemonės aprašymas

                        1.

                        Belgijos priemonė yra IRB kredito įstaigų Belgijos hipotekos paskolų pozicijų vertei taikomas 5 procentais padidintas rizikos koeficientas. Tiksliau, pagal Reglamento (ES) Nr. 575/2013 154 straipsnio 3 dalį apskaičiuotas Belgijoje esančiu gyvenamosios paskirties nekilnojamuoju turtu užtikrintų mažmeninių pozicijų rizikos koeficientas padidinamas 5 procentais. Pavyzdžiui, IRB kredito įstaigų Belgijos hipotekos paskoloms taikomas 10 procentų rizikos koeficientas padidinamas iki 15 procentų.

                  II.   Abipusiškumas

                        2.

                        Pagal Reglamento (ES) Nr. 575/2013 458 straipsnio 5 dalį, atitinkamoms institucijoms rekomenduojama abipusiškai pripažinti Belgijos priemonę dėl IRB kredito įstaigų, įsteigtų jų atitinkamose jurisdikcijose, Belgijoje esančių ir joje veiklos leidimą gavusių filialų išleistų Belgijos hipotekos paskolų pozicijų vertės. Šioje dalyje taikomas C rekomendacijos 3 dalyje nurodytas terminas.

                        3.

                        Jei nėra kitose valstybėse narėse esančių IRB kredito įstaigų, Belgijoje įsteigusių filialus, kurie turėtų reikšmingas Belgijos hipotekos rinkos pozicijas, atitinkamos institucijos gali nuspręsti netaikyti Reglamento (ES) Nr. 575/2013 458 straipsnio 5 dalies. Kai priimamas naujas sprendimas pratęsti Belgijos priemonės taikymo laikotarpį pagal Reglamento (ES) Nr. 575/2013 458 straipsnio 9 dalį, atitinkamoms institucijoms rekomenduojama peržiūrėti padėtį ir prireikus abipusiškai taikyti Belgijos priemonę.

                        4.

                        Atitinkamoms institucijoms taip pat rekomenduojama abipusiškai taikyti Belgijos priemonę IRB kredito įstaigų, įsteigtų jų atitinkamose jurisdikcijose, tarptautinių tiesiogiai teikiamų Belgijos hipotekos paskolų pozicijų vertei. Vadovaujantis C rekomendacijos 2 dalimi, atitinkamoms institucijoms rekomenduojama pasikonsultavus su ESRV taikyti makroprudencinės politikos priemonę, kurią galima įgyvendinti jos jurisdikcijoje, ir kurios poveikis panašiausias į pirmiau nurodyto abipusiškumo, taip pat priimti Direktyvos 2013/36/ES VII antraštinės dalies 2 skyriaus IV skirsnyje nustatytas priežiūros priemones ir įgaliojimus. Atitinkamoms institucijoms rekomenduojama per šešis mėnesius priimti tapačią priemonę.

                        5.

                        Jei nėra kitose valstybėse narėse esančių IRB kredito įstaigų, turinčių reikšmingas tiesiogines tarptautines Belgijos hipotekos rinkos pozicijas, atitinkamos institucijos gali nuspręsti abipusiškumo netaikyti. Kai priimamas naujas sprendimas pratęsti Belgijos priemonės taikymo laikotarpį pagal Reglamento (ES) Nr. 575/2013 458 straipsnio 9 dalį, atitinkamoms institucijoms rekomenduojama peržiūrėti padėtį ir prireikus abipusiškai taikyti Belgijos priemonę.“


				|

		52013PC0385

			Rekomendacija TARYBOS SPRENDIMAS kuriuo panaikinamas Sprendimas 2010/286/EB dėl perviršinio deficito Italijoje /* COM/2013/0385 final - 2013/ () */

			   	Rekomendacija
TARYBOS SPRENDIMAS
kuriuo panaikinamas Sprendimas 2010/286/EB
dėl perviršinio deficito Italijoje
EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl
Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 126 straipsnio
12 dalį,
atsižvelgdama į Europos Komisijos
rekomendaciją,
kadangi:
(1)       2009 m. gruodžio
2 d. Tarybos sprendimu 2010/286/ES[1], priimtu remiantis
Komisijos rekomendacija,buvo nustatyta, kad Italijoje susidaręs
perviršinis deficitas. Taryba pažymėjo, kad 2009 m. planuojamas
valdžios sektoriaus deficitas buvo 5,3 % BVP ir viršijo Sutartyje
nustatytą 3 % BVP pamatinę vertę, o 2009 m.
planuojama bendroji valdžios sektoriaus skola siekė 115,1 % BVP
ir viršijo Sutartyje nustatytą 60 % BVP pamatinę vertę[2];
(2)       2009 m. gruodžio
2 d., vadovaudamasi SESV 126 straipsnio 7 dalimi ir 1997 m.
liepos 7 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1467/97 dėl perviršinio
deficito procedūros įgyvendinimo paspartinimo ir paaiškinimo[3]
3 straipsnio 4 dalimi ir remdamasi Komisijos rekomendacija, Taryba
pateikė Italijai skirtą rekomendaciją, kad perviršinio deficito
padėtis būtų ištaisyta ne vėliau kaip 2012 m.
Rekomendacija buvo paskelbta viešai;
(3)       pagal Sutarčių
prieduose pateikto Protokolo dėl perviršinio deficito procedūros 4
straipsnį Komisija teikia šiai procedūrai vykdyti reikalingus
duomenis. Taikydamos šį protokolą, pagal 2009 m. gegužės
25 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 479/2009 dėl Europos bendrijos
steigimo sutarties priede pateikto Protokolo dėl perviršinio deficito
procedūros taikymo[4] 3 straipsnį
valstybės narės du kartus per metus, t. y. iki balandžio
1 d. ir iki spalio 1 d., turi pranešti valdžios sektoriaus deficito
ir skolos duomenis ir kitus susijusius kintamuosius;
(4)       svarstydama, ar
reikėtų panaikinti sprendimą dėl perviršinio deficito,
Taryba sprendimą turėtų priimti remdamasi pateiktais duomenimis.
Be to, sprendimas dėl perviršinio deficito turėtų būti
panaikintas tik jei pagal Komisijos prognozes numatoma, kad prognozės
laikotarpiu deficitas neviršys 3 % BVP ribos[5];
(5)       remiantis Komisijos
(Eurostato) duomenimis, pateiktais pagal Reglamento (EB) Nr. 479/2009
14 straipsnį, Italijai pateikus pranešimą iki 2013 m.
balandžio 1 d. ir remiantis 2013 m. stabilumo programa, Komisijos
tarnybų 2013 m. pavasario prognoze ir papildomų priemonių,
priimtų 2013 m. gegužės 21 d. dekretu-įstatymu 54,
vertinimu, patvirtinamos šios išvados:
–
2009 m. pasiekęs didžiausią
5,5 % BVP lygį Italijos valdžios sektoriaus deficitas buvo
nuolat mažinamas ir 2012 m., t. y. per Tarybos nustatytą
terminą, pasiekė 3,0 % BVP. Padėties pagerėjimą
lėmė didelio masto fiskalinis konsolidavimas, nors 2012 m.
palūkanų išlaidos buvo 0,8 procentinio punkto BVP didesnės negu
2009 m. ir ekonominės veiklos sudėtis buvo prastesnė
mokesčių surinkimo prasme;
–
2013–2017 m. stabilumo programoje, kurią
Italijos vyriausybė priėmė 2013 m. balandžio 10 d., o
parlamentas patvirtino gegužės 7 d., planuojama, kad 2013 m.
deficitas šiek tiek sumažės iki 2,9 % BVP, o po to 2014 m.
nukris iki 1,8 % BVP. Remiantis prielaida, kad politika nesikeis,
pagal Komisijos tarnybų 2013 m. pavasario prognozę numatoma, kad
deficitas 2013 m. bus 2,9 % BVP, o 2014 m. –
2,5 % BVP. Tiek stabilumo programoje, tiek pavasario prognozėje
atsižvelgiama į 2013 m. balandžio 8 d. dekreto-įstatymo 35,
kuriuo numatoma per 2013–2014 m. padengti valdžios sektoriaus prekybos
skolą privatiems tiekėjams už bendrą 40 mlrd. EUR
sumą (arba apie 2,5 % BVP), poveikį. Nors dėl šios
sumos atitinkamai padidėja valdžios sektoriaus skola, deficitą paveikia
tik ta dalis, kuri susijusi su kapitalo išlaidomis. Dekretu-įstatymu
nustatoma, kad šie mokėjimai 2013 m. sudaro 0,5 % BVP ir
kad atitinkamai padidėja deficitas. Į jį taip pat
įtraukiama apsaugos sąlyga, kuria vyriausybei leidžiama atidėti
deficitą didinančios prekybos skolos padengimą arba priimti
kitas taisomąsias priemones, kad būtų pasiektas 2013 m.
biudžeto tikslas;
–
Italijos parlamentas gegužės 7 d.
oficialiai patvirtino 2013 m. stabilumo programoje nurodytus biudžeto
uždavinius. Gegužės 17 d., t. y. po pavasario prognozės,
naujoji vyriausybė parengė oficialų pareiškimą, kad
patvirtintų šiuos įsipareigojimus ir paskelbtų apie naujų
priemonių priėmimą, visapusiškai atsižvelgdama į stabilumo
programos biudžeto uždavinius. Tą pačią dieną priimtame
dekrete-įstatyme 54 nurodomos naujosios priemonės. Pavyzdžiai:
–
turto mokesčio taikymo būstams, kuriuose
gyvena savininkas, išskyrus prabangius namus, taip pat žemės ūkio
paskirties turtui sustabdymas, įpareigojant vyriausybę iš esmės
pertvarkyti nekilnojamojo turto apmokestinimo įstatymą. Apsaugos
sąlyga užtikrinama, kad įstatymas turi būti pertvarkytas
visapusiškai atsižvelgiant į pirminius biudžeto tikslus. Be to, jeigu iki
2013 m. rugpjūčio pabaigos nebus patvirtinta biudžetui poveikio
nedaranti reforma, sustabdyto turto mokesčio įmoką reikės
sumokėti iki rugsėjo 16 d.;
–
atlyginimų priedų sistemos
pratęsimas darbuotojams, kurie ja dar nepasinaudojo 2013 m.,
perskirstant turimus biudžeto išteklius, be tų, kurie buvo atidėti
vykdant 2012 m. darbo rinkos reformą;
–
jeigu naujosios nuostatos nuosekliai
įgyvendinamos, jos iš esmės vertinamos kaip neturinčios
reikšmingo poveikio deficitui. Todėl deficitas ilgą laiką
turėtų išlikti mažesnis už 3 % BVP pamatinę
vertę;
–
remiantis prielaida, kad politika nesikeis,
prognozuojama, kad struktūrinis balansas, t. y. pagal ekonominį
ciklą pakoreguotas balansas, į kurį neįtraukiamos
vienkartinės ir kitos laikinos priemonės, nuo 2009 iki 2012 m.
iš viso pagerėjęs beveik 2¾ procentinio punkto BVP, 2013 m.
toliau gerės beveik 1 procentiniu punktu (iki maždaug -½ % BVP), o
2014 m. šiek tiek pablogės;
–
2009–2012 m. skolos ir BVP santykis
padidėjo 10,6 procentinio punkto iki 127,0 % ir dėl Italijos
įnašo į finansinės pagalbos euro zonos valstybėms
narėms fondą. Kadangi ciklinės sąlygos lieka neigiamos,
prognozuojama, kad bendroji valdžios sektoriaus skola 2013 m. padidės
iki 131,4 % BVP, o 2014 m. – iki 132,2 % taip pat ir dėl
2,5 procentinio punkto BVP prekybos skolos padengimo, kuris planuojamas
2013–2014 m.;
(6)       Taryba primena, kad nuo
2013 m., t. y. nuo metų po perviršinio deficito panaikinimo,
Italija tinkamu tempu turėtų toliau siekti savo vidutinės
trukmės laikotarpio tikslo, kartu laikytis išlaidų kriterijaus ir
daryti pakankamą pažangą siekdama tenkinti skolos kriterijų
pagal 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1467/97
dėl perviršinio deficito procedūros įgyvendinimo paspartinimo ir
paaiškinimo 2 straipsnio 1a dalį;
(7)       pagal Sutarties
126 straipsnio 12 dalį Tarybos sprendimas dėl perviršinio
deficito panaikinamas, kai, Tarybos nuomone, perviršinis deficitas atitinkamoje
valstybėje narėje panaikinamas;
(8)       Tarybos nuomone, perviršinis
deficitas Italijoje buvo panaikintas, todėl Sprendimas 2010/286/ES
turėtų būti panaikintas,
PRIĖMĖ ŠĮ
SPRENDIMĄ:
1 straipsnis
Atlikus bendrą vertinimą daroma
išvada, kad perviršinio deficito padėtis Italijoje ištaisyta.
2 straipsnis
Sprendimas 2010/286/ES panaikinamas.
3 straipsnis
Šis sprendimas skirtas Italijos Respublikai.
Priimta Briuselyje
                                                                       Tarybos
vardu
                                                                       Pirmininkas
[1]               OL L 125, 2010 5 21, p. 40.
[2]               Vėliau 2009 m. rodikliai buvo patikslinti ir
atitinkamai valdžios sektoriaus deficitas padidintas iki 5,5 % BVP, o
bendroji skola – iki 116,4 % BVP.
[3]               OL L 209, 1997 8 2, p. 6.
[4]               OL L 145, 2009 6 10, p. 1.
[5]               Atsižvelgiant į 2012 m. rugsėjo 3 d.
„Stabilumo ir augimo pakto įgyvendinimo sąlygas ir stabilumo ir
konvergencijos programų formos ir turinio gaires“. ˇr.:
http://ec.europa.eu/economy_finance/economic_governance/sgp/pdf/coc/code_of_conduct_en.pdf.


title: 2006 m. rugsėjo 22 d. Komisijos rekomendacija dėl gaminių, apsaugančių nuo saulės poveikio, veiksmingumo ir dėl teiginių apie šiuos gaminius (pranešta dokumentu Nr. C(2006) 4089)   (Tekstas svarbus EEE)

text:
               26.9.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 265/39

      KOMISIJOS REKOMENDACIJA

   2006 m. rugsėjo 22 d.
   dėl gaminių, apsaugančių nuo saulės poveikio, veiksmingumo ir dėl teiginių apie šiuos gaminius
   (pranešta dokumentu Nr. C(2006) 4089)
   (Tekstas svarbus EEE)
   (2006/647/EB)
   EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA,
   atsižvelgdami į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 211 straipsnio antrą įtrauką,
   kadangi:

               (1)

               Nuo saulės poveikio apsaugantys gaminiai yra kosmetikos gaminiai pagal 1976 m. liepos 27 d. Tarybos direktyvos 76/768/EEB dėl valstybių narių įstatymų, susijusių su kosmetikos gaminiais, suderinimo 1 straipsnio 1 dalį (1).

               (2)

               Kaip numatyta Direktyvos 76/768/EEB 2 straipsnio pirmoje pastraipoje į Bendrijos rinką pateikti kosmetikos gaminiai negali būti kenksmingi žmonių sveikatai, jei naudojami laikantis įprastinių ar pagrįstai numanomų naudojimo reikalavimų, ypač atsižvelgiant į gaminio pateikimą, jo ženklinimą, ir visus su jo naudojimu susijusius nurodymus.

               (3)

               Pagal Direktyvos 76/768/EEB 6 straipsnio 3 dalį valstybės narės privalo imtis visų būtinų priemonių, kad ženklinant, pateikiant prekybai ir reklamuojant kosmetikos gaminius, būtų draudžiama naudoti formuluotes, pavadinimus, prekės ženklus, paveikslėlius, vaizdinius ar kitus ženklus, kurie perkeltine ar kita prasme įteigtų savybę, kuria tie gaminiai nepasižymi.

               (4)

               Be to, pagal Direktyvos 76/768/EEB 7a straipsnį gamintojas ar jo platintojas arba asmuo, kurio užsakymu kosmetikos gaminys yra gaminamas, arba asmuo, atsakingas už importuoto kosmetikos gaminio pateikimą į Bendrijos rinką, kontrolės tikslams saugo ir konkrečios valstybės narės kompetentingoms institucijoms pateikia informaciją, kuri įrodo deklaruojamą kosmetikos gaminio efektyvumą, jeigu tai pateisina poveikio arba gaminio pobūdis.

               (5)

               Kad būtų užtikrintas aukštas sveikatos apsaugos laipsnis, reikėtų parengti nurodymus, paaiškinančius Direktyvos 76/768/EEB 6 straipsnio 3 dalies nuostatų dėl teiginių apie nuo saulės poveikio apsaugančių gaminių efektyvumą prasmę.

               (6)

               Nors šiuo aspektu pramonės įmonės jau šį tą nuveikė, tikslinga parengti teiginių, kurių negalima būtų taikyti nuo saulės poveikio apsaugantiems gaminiams, atsargumo priemonių ir naudojimo instrukcijų, rekomenduojamų tam tikrų deklaruojamų savybių atžvilgiu, pavyzdžius.

               (7)

               Taip pat tikslinga spręsti tam tikrų kitų aspektų, susijusių su teiginiais apie gaminius, apsaugančius nuo saulės poveikio, ir tokių gaminių veiksmingumą, t. y. mažiausią nuo saulės poveikio apsaugančio gaminio veiksmingumą, klausimą, kad būtų užtikrintas aukštas sveikatos apsaugos laipsnis, ir siekti nuo saulės poveikio apsaugančių gaminių ženklinimo paprastumo ir aiškumo, kad vartotojui būtų lengviau pasirinkti reikiamą produktą.

               (8)

               Saulės spinduliuotę sudaro, inter alia, (trumpesni) ultravioletiniai B spinduliai („UVB spinduliai“) ir (ilgesni) ultravioletiniai A spinduliai („UVA spinduliai“). Svarbiausia odos uždegimo („nudegimo nuo saulės“) ir dėl to paraudusios odos (eritemos) priežastis yra UVB spinduliai. Kalbant apie vėžio riziką, nors pagrindinė priežastis yra UVB spinduliai, UVA spindulių keliamos rizikos negalima nepaisyti. Be to, UVA spinduliai spartina odos senėjimą. Tyrimų rezultatai taip pat rodo, kad per didelė UVB spindulių dozė kartu su UVA spinduliais daro poveikį organizmo imuninei sistemai.

               (9)

               Nuo saulės poveikio apsaugantys gaminiai gali būti veiksminga priemone nuo nudegimo nuo saulės. Be to, mokslinių tyrimų rezultatai rodo, kad nuo saulės poveikio apsaugantys gaminiai gali sustabdyti su fotosenėjimu susijusius pokyčius ir kad jie gali apsaugoti nuo sukeltos foto imunosupresijos. Epidemiologiniai tyrimai rodo, kad nuo saulės poveikio apsaugantys gaminiai neleidžia susidaryti tam tikroms odos karcinomų rūšims.

               (10)

               Kad nuo saulės poveikio apsaugantys gaminiai turėtų šias savybes, jie turi saugoti ir nuo UVB, ir nuo UVA spindulių. Todėl nors apsauga nuo saulės yra susijusi tik su apsauga nuo eritemą sukeliančių spindulių (pirmiausia UVB spindulių), nuo saulės poveikio apsaugantys gaminiai turėtų saugoti nuo UVB ir UVA spindulių.

               (11)

               Net labai veiksmingai nuo saulės poveikio apsaugantys gaminiai, kurie skirti ir UVB, ir UVA spinduliams, negali užtikrinti visiškos apsaugos nuo ultravioletinių (UV) spindulių keliamo pavojaus. Nėra nė vieno nuo saulės poveikio apsaugančio gaminio, kuris sulaikytų visus UV spindulius. Be to, iki šiol nėra įtikinamų mokslinių įrodymų, kad nuo saulės poveikio apsaugantys gaminiai gali sutrukdyti atsirasti melanomai. Todėl teiginiais apie gaminius, apsaugančius nuo saulės poveikio, negalima tvirtinti arba sudaryti įspūdžio, kad jie teikia visapusišką apsaugą nuo pernelyg didelės UV spinduliuotės poveikio.

               (12)

               Tai ypač aktualu kalbant apie saulės poveikį kūdikiams ir mažiems vaikams. Kadangi saulės poveikis vaikystėje yra svarbus veiksnys, dėl kurio vėliau išsivysto odos vėžys, nuo saulės poveikio apsaugantys gaminiai neturėtų sudaryti įspūdžio, kad jie pakankamai apsaugo kūdikius ir vaikus.

               (13)

               Klaidinantį įspūdį apie gaminių, apsaugančių nuo saulės poveikio, savybes turėtų išsklaidyti atitinkami įspėjimai.

               (14)

               Remdamasi keliais tyrimais, Pasaulio sveikatos organizacijos Tarptautinė vėžio tyrimų agentūra pabrėžė sąryšio tarp teisingo nuo saulės poveikio apsaugančių gaminių naudojimo ir deklaruojamos apsaugos nuo saulės veiksmingumo svarbą. Visų pirma nuo saulės poveikio apsaugančius gaminius būtina dažnai tepti arba purkšti ant odos. Be to, norint užtikrinti deklaruojamą apsaugos nuo saulės laipsnį, nuo saulės poveikio apsaugančius gaminius reikia tepti tokiais kiekiais, kurie naudojami atliekant bandymus, t. y. 2 mg/cm2, o tai yra lygu 6 arbatiniams šaukšteliams tepalo (maždaug 36 g) vidutinio suaugusio asmens kūnui. Tai yra daugiau negu paprastai vartotojų tepamas kiekis. Tepant mažesnį nuo saulės poveikio apsaugančio gaminio kiekį, apsauga neproporcingai sumažėja. Pavyzdžiui, dvigubai sumažinus naudojamą kiekį, teikiama apsauga gali sumažėti dviem trečdaliais.

               (15)

               Siekiant užtikrinti aukštą visuomenės sveikatos apsaugos laipsnį, nuo saulės poveikio apsaugantys gaminiai turėtų veiksmingai saugoti nuo UVB ir UVA spindulių. Todėl nuo saulės poveikio apsaugantys gaminiai turėtų teikti bent minimalią apsaugą nuo UVB ir UVA spinduliuotės. Didesnis apsaugos nuo saulės poveikio koeficientas (t. y. pirmiausia apsauga nuo UVB) turėtų apimti ir didesnę apsaugą nuo UVA. Todėl apsauga nuo UVA ir UVB spindulių turėtų būti susijusi. Mokslinės išvados rodo, kad galima išvengti tam tikro kenksmingo biologinio poveikio odai ir jį sumažinti, jeigu apsaugos koeficiento, nustatyto taikant pastovaus pigmento tamsėjimo metodą (t. y. pirmiausia tiriant UVA spindulius), ir koeficiento, nustatyto taikant apsaugos nuo saulės tyrimo metodą (t. y. pirmiausia tiriant UVB spindulius) santykis yra ne mažesnis kaip 1/3. Be to, kad apsauga būtų visapusiška, dermatologai rekomenduoja ne mažesnį kaip 370 nm kritinį bangų ilgį.

               (16)

               Kad būtų galima pakartoti ir palyginti rekomenduojamą mažiausią apsaugą nuo UVB spindulių, reikėtų taikyti Tarptautinį apsaugos nuo saulės koeficiento bandymo metodą (2006 m.), kurį 2006 m. atnaujino Europos, Japonijos, JAV ir Pietų Afrikos pramonės įmonės. Kad būtų galima įvertinti mažiausią apsaugą nuo UVA spindulių, reikėtų taikyti pastovaus pigmento tamsėjimo metodą, naudojamą Japonijos pramonėje ir kurį pakeitė Prancūzijos sveikatos agentūra Agence française de sécurité sanitaire des produits de santé – Afssaps, bei kritinio bangų ilgio bandymą. Šie bandymų metodai buvo pateikti Europos standartizacijos komitetui (CEN), kad būtų galima parengti europinius standartus šioje srityje (2).

               (17)

               Nors šiuos bandymų metodus reikėtų taikyti kaip pamatinius metodus, pirmenybę derėtų teikti in-vitro bandymų metodams, duodantiems lygiaverčius rezultatus, kadangi in-vivo metodai kelia etikos problemų. Pramonės įmonės turėtų sparčiau kurti apsaugos nuo UVB ir UVA spindulių in-vitro bandymų metodus.

               (18)

               Teiginiai apie gaminius, apsaugančius nuo saulės poveikio, turėtų būti paprasti, prasmingi ir pagrįsti tapačiais kriterijais, kad vartotojas galėtų lyginti ir rinktis tinkamą produktą pagal konkrečią spindulių dozę ir odos tipą.

               (19)

               Ypač reikia vienodo teiginio apie apsaugą nuo UVA, kad vartotojui būtų lengviau pasirinkti apsaugą ir nuo UVB, ir nuo UVA spindulių.

               (20)

               Įvairiausi skaičiai etiketėse, nurodantys apsaugos nuo saulės koeficientą, yra nesuderinami su tikslu pateikti paprastus ir prasmingus teiginius. Apsaugos, kurią suteikia du vienas po kito einantys koeficiento skaičiai (ypač aukštesniame diapazone), skirtumas yra labai nežymus. Be to, nudegimo nuo saulės apsaugos padidėjimas yra tik tiesinis, t. y. gaminys, kurio apsaugos nuo saulės poveikio koeficientas 30, nuo nudegimo saugo tik dvigubai geriau negu gaminys, kurio apsaugos nuo saulės poveikio koeficientas 15. Tačiau nuo saulės poveikio apsaugantis gaminys, kurio koeficientas 15, sulaiko 93 % UVB spindulių, o gaminys, kurio koeficientas 30, sulaiko 97 % UVB spindulių. Pagaliau didesni kaip 50 apsaugos nuo saulės koeficientai nesuteikia žymiai didesnės apsaugos nuo UV spindulių. Todėl etiketėse nurodomų apsaugos nuo saulės koeficientų diapazoną galima susiaurinti, ir tai vartotojui nesumažins įvairaus stiprumo galimybių pasirinkimo.

               (21)

               Etiketės, kuriose nurodyta viena iš keturių kategorijų („maža“, „vidutinė“, „aukšta“ ir „labai aukšta“), teikia paprastesnę ir daug prasmingesnę informaciją apie gaminius, apsaugančius nuo saulės poveikio, negu daugybė įvairiausių skaičių. Todėl kategorija etiketėse turėtų būti nurodyta taip pat aiškiai kaip ir apsaugos nuo saulės koeficientas.

               (22)

               Vartotojai turėtų būti informuojami apie pavojų, kurį kelia pernelyg didelė saulės spindulių dozė. Be to, vartotojai turėtų gauti reikalingą informaciją apie tinkamiausią nuo saulės poveikio apsaugantį gaminį, t. y. jo veiksmingumą atsižvelgiant į saulės spindulių dozę ir odos tipą,

         REKOMENDUOJA:
   1   SKIRSNIS
   REGULIAVIMO DALYKAS IR SĄVOKŲ APIBRĖŽIMAI

               1)

               Šioje rekomendacijoje pateikiami tokie nurodymai:

                           a)

                           2 skirsnyje – apie Direktyvos 76/768/EEB 6 straipsnio 3 dalies taikymą tam tikroms gaminių, apsaugančių nuo saulės poveikio, savybėms ir teiginiams dėl jų veiksmingumo;

                           b)

                           3, 4 ir 5 skirsniuose – apie mažiausią nuo saulės poveikio apsaugančio gaminio veiksmingumą siekiant užtikrinti aukštą apsaugos nuo UVB ir UVA spindulių laipsnį ir apie paprastas ir aiškias nuo saulės poveikio apsaugančių gaminių etiketes, kad vartotojui būtų lengviau pasirinkti tinkamą produktą.

               2)

               Šioje rekomendacijoje taikomi tokie sąvokų apibrėžimai:

                           a)

                           „nuo saulės poveikio apsaugantis gaminys“ – bet koks preparatas (pvz., kremai, aliejai, geliai, purškalai), skirtas sąlyčiui su žmogaus oda siekiant ją apsaugoti išimtinai arba iš dalies nuo UV spindulių juos absorbuojant, išsklaidant arba atspindint;

                           b)

                           „teiginys“ – bet koks teiginys apie gaminio, apsaugančio nuo saulės poveikio, savybes, naudojamas ženklinant, pateikiant prekybai ir reklamuojant nuo saulės poveikio apsaugančius gaminius formuluočių, pavadinimų, prekių ženklų, paveikslėlių, vaizdinių ar kitų ženklų pavidalu;

                           c)

                           „UVB spinduliai“ – 290–320 nm spektro saulės spinduliuotė;

                           d)

                           „UVA spinduliai“ – 320–400 nm spektro saulės spinduliuotė;

                           e)

                           „kritinis bangos ilgis“ – tai bangos ilgis, kuriam esant, integruotos optinio tankio kreivės atkarpa, kurios pradžia 290 nm, yra lygi 90 % integruotos atkarpos nuo 290 nm iki 400 nm;

                           f)

                           „mažiausia eritemą sukelianti dozė“ – energijos kiekis, sukeliantis eritemą;

                           g)

                           „apsaugos nuo saulės poveikio koeficientas“ – mažiausios eritemą sukeliančios dozės, tenkančios specialiu gaminiu nuo saulės poveikio apsaugotai odai, santykis su mažiausia eritemą sukeliančia doze, tenkančia tai pačiai, bet neapsaugotai odai;

                           h)

                           „UVA apsaugos koeficientas“ – mažiausios UVA dozės, sukeliančios specialiu gaminiu nuo saulės poveikio apsaugotos odos pastovaus pigmento tamsėjimą, santykis su mažiausia UVA doze, sukeliančia mažiausią tos pačios, bet neapsaugotos odos patamsėjimą.

         2   SKIRSNIS
   APSAUGA NUO UVA IR UVB SPINDULIŲ, TEIGINIAI, ATSARGUMO PRIEMONĖS, NAUDOJIMO NURODYMAI

               3)

               4–8 punktuose minimas savybes ir teiginius reikėtų apsvarstyti tam, kad būtų užtikrintas Direktyvos 76/768/EEB 6 straipsnio 3 dalies laikymasis.

               4)

               Nuo saulės apsaugantys gaminiai turėtų saugoti ir nuo UVB, ir nuo UVA spindulių.

               5)

               Nepatariama naudoti teiginių, kurie įteigtų tokias savybes:

                           a)

                           100 % apsauga nuo UV spindulių (pvz., „visiškai nepraleidžia saulės spindulių“ arba „visiška apsauga“);

                           b)

                           gaminio visiškai nereikia jokiomis aplinkybėmis pakartotinai tepti arba purkšti ant odos (pvz., „saugo visą dieną“).

               6)

               Ant gaminių, apsaugančių nuo saulės poveikio, turėtų būti pateiktas įspėjimas, kad jie neteikia 100 % apsaugos, ir nurodyta, kokių kitų atsargumo priemonių reikia laikytis. Įspėjimai gali būti tokie:

                           a)

                           „Saulėje nebūkite labai ilgai, net jeigu ir naudojate nuo saulės poveikio apsaugantį gaminį“;

                           b)

                           „Saugokite kūdikius ir mažus vaikus nuo tiesioginių saulės spindulių“;

                           c)

                           „Per didelė saulės spindulių dozė kelia rimtą grėsmę sveikatai“.

               7)

               Ant gaminių, apsaugančių nuo saulės poveikio, turėtų būti pateikti naudojimo nurodymai, kad būtų pasiektas deklaruojamas produkto veiksmingumas. Nurodymai gali būti tokie:

                           a)

                           „Gaminį tepkite arba purkškite prieš išeidami į saulę“;

                           b)

                           „Dažnai pakartotinai tepkite arba purkškite apsaugai palaikyti, ypač suprakaitavus, paplaukiojus arba nusišluosčius rankšluosčiu“.

               8)

               Ant gaminių, apsaugančių nuo saulės poveikio, turėtų būti pateikti nurodymai, kokį gaminio kiekį reikia tepti arba purkšti ant odos, kad būtų užtikrintas deklaruojamas gaminio veiksmingumas. Reikiamą kiekį galima nurodyti, pavyzdžiui, pasitelkus piktogramą, paveikslėlį arba matavimo priemonę. Ant gaminių, apsaugančių nuo saulės poveikio, turėtų būti pateiktas paaiškinimas apie riziką, kylančią dėl per mažo gaminio kiekio naudojimo, pvz., „Įspėjimas: naudojant mažesnį kiekį, smarkiai sumažės apsauga“.

         3   SKIRSNIS
   MAŽIAUSIAS VEIKSMINGUMAS

               9)

               Nuo saulės poveikio apsaugantys gaminiai turėtų teikti minimalią apsaugą nuo UVB ir UVA spindulių. Apsaugos laipsnis turėtų būti nustatytas taikant standartinius bandymų metodus, kurių rezultatus galima atkurti, ir atsižvelgiant į fotodegradaciją. Pirmenybę reikėtų teikti in-vitro bandymų metodams.

               10)

               Mažiausias nuo saulės poveikio apsaugančių gaminių apsaugos laipsnis turėtų būti toks:

                           a)

                           apsaugos nuo saulės koeficientas 6 nuo UVB spindulių, nustatytas taikant Tarptautinį apsaugos nuo saulės koeficiento bandymo metodą (2006 m.), arba lygiavertis apsaugos laipsnis, nustatytas taikant bet kokį in-vitro metodą;

                           b)

                           apsauga nuo UVA, kurios apsaugos koeficientas yra lygus 1/3 apsaugos nuo saulės koeficiento, nustatyto taikant pastovaus pigmento tamsėjimo metodą, kurį pakeitė Prancūzijos sveikatos agentūra Agence française de sécurité sanitaire des produits de santé – Afssaps arba lygiavertis apsaugos laipsnis, nustatytas taikant bet kokį in-vitro metodą;

                           c)

                           kritinis 370 nm bangų ilgis, nustatytas taikant kritinio bangų ilgio bandymo metodą.

         4   SKIRSNIS
   PAPRASTI IR PRASMINGI TEIGINIAI APIE VEIKSMINGUMĄ

               11)

               Teiginiai apie gaminius, apsaugančius nuo saulės poveikio, turėtų būti paprasti, nedviprasmiški, prasmingi ir pagrįsti standartiniais atkuriamais kriterijais.

               12)

               Teiginiai apie apsaugą nuo UVB ir UVA spindulių galimi tik tada, jeigu apsauga prilygsta arba viršija 10 punkte nurodytą laipsnį.

               13)

               Nuo saulės poveikio apsaugančių gaminių veiksmingumas, nurodomas etiketėse, turėtų būti priskirtas tokioms kategorijoms: „mažas“, „vidutinis“, „aukštas“ ir „labai aukštas“. Kiekviena kategorija turėtų atitikti standartinį apsaugos laipsnį nuo UVB ir UVA spinduliuotės.

               14)

               Etiketėse naudojamų skaičių, nurodančių apsaugos nuo saulės koeficientą, įvairovė turėtų būti apribota, kad būtų galima lengviau palyginti įvairius produktus nesumažinant pasirinkimo galimybių. Kiekvienai kategorijai ir atitinkamai etiketei rekomenduojami tokie apsaugos nuo saulės poveikio koeficientai:

                           Ženklinimo kategorija

                           Etiketėje nurodytas apsaugos nuo saulės poveikio koeficientas

                           Išmatuotas apsaugos nuo saulės koeficientas (išmatuotas pagal 3 skirsnio 10 dalies a punkte nurodytus kriterijus)

                           Rekomenduojamas mažiausias apsaugos nuo UVA spindulių koeficientas (išmatuotas pagal 3 skirsnio 10 dalies b punkte nurodytus kriterijus)

                           Rekomenduojamas mažiausias kritinis bangų ilgis (išmatuotas pagal 3 skirsnio 10 dalies c punkte nurodytus kriterijus

                           „Maža apsauga“

                           „6“

                           6–9,9

                           1/3 etiketėje nurodyto apsaugos nuo saulės poveikio koeficiento

                           370 nm

                           „10“

                           10–14,9

                           „Vidutinė apsauga“

                           „15“

                           15–19,9

                           „20“

                           20–24,9

                           „25“

                           25–29,9

                           „Didelė apsauga“

                           „30“

                           30–49,9

                           „50“

                           50–59,9

                           „Labai didelė apsauga“

                           „50 +“

                           60 ≤

               15)

               Nuo saulės poveikio apsaugančių gaminių kategorija etiketėje turėtų būti nurodyta lygiai taip pat aiškiai kaip ir apsaugos nuo saulės koeficientas.

         5   SKIRSNIS
   INFORMACIJA VARTOTOJUI

               16)

               Vartotojai turėtų būti informuojami apie pavojų, kurį kelia pernelyg didelė UV spinduliuotės dozė, ir apie gaminių, apsaugančių nuo saulės poveikio, kategoriją, skirtą tam tikrai saulės spindulių dozei ir tam tikram odos tipui. Tai galima pasiekti, pvz., pateikiant informaciją nacionalinėse tinklavietėse, bukletuose arba spaudoje.

         6   SKIRSNIS
   ADRESATAI

               17)

               Ši rekomendacija skirta valstybėms narėms.

      Priimta Briuselyje, 2006 m. rugsėjo 22 d.

            Komisijos vardu

         Günter VERHEUGEN

            Pirmininko pavaduotojas

      (1)  OL L 262, 1976 9 27, p. 169. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Komisijos direktyva 2006/65/EB (OL L 198, 2006 7 20, p. 11).

      (2)  CEN suteiktas standartizacijos įgaliojimas ištirti nuo saulės poveikio apsaugančių gaminių veiksmingumą, įgaliojimas M/389, 2006 m. liepos 12 d.


title: 2010 m. vasario 16 d. Tarybos rekomendacija dėl patvirtinimo, kad Komisija įvykdė Europos plėtros fondo (dešimtojo EPF) 2008 finansinių metų operacijas

text:
               20.2.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 45/17

         TARYBOS REKOMENDACIJA
   2010 m. vasario 16 d.
   dėl patvirtinimo, kad Komisija įvykdė Europos plėtros fondo (dešimtojo EPF) 2008 finansinių metų operacijas
   (2010/104/ES)
   EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
   atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,
   atsižvelgdama į AKR-EB partnerystės susitarimą, pasirašytą 2000 m. birželio 23 d. Kotonu (1), ir iš dalies pakeistą 2005 m. birželio 25 d. Liuksemburge pasirašytu susitarimu (2),
   atsižvelgdama į Taryboje posėdžiavusių valstybių narių Vyriausybių atstovų vidaus susitarimą dėl Bendrijos pagalbos finansavimo pagal 2008–2013 m. daugiametę finansavimo programą vadovaujantis AKR ir EB partnerystės susitarimu (3) (toliau – Vidinis susitarimas), be kita ko įsteigiantį dešimtąjį Europos plėtros fondą (dešimtasis EPF), ypač į jo 11 straipsnio 8 dalį,
   atsižvelgdama į 2008 m. vasario 18 d. Finansinį reglamentą, taikomą 10-ajam Europos plėtros fondui (4), ypač į jo 142–144 straipsnius,
   išnagrinėjusi su dešimtojo EPF operacijomis susijusius 2008 m. gruodžio 31 d. pajamų ir išlaidų ataskaitą bei balansą, taip pat Audito Rūmų ataskaitą dėl 2008 finansinių metų su Komisijos atsakymais (5),
   kadangi:

               (1)

               Pagal Vidinio susitarimo 11 straipsnio 8 dalį patvirtinimą, kad Komisija dešimtojo EPF finansinio valdymo užduotis įvykdė, teikia Europos Parlamentas, remdamasis Tarybos rekomendacija.

               (2)

               Komisija dešimtojo EPF 2008 finansinių metų operacijas įvykdė iš esmės tinkamai,

         REKOMENDUOJA Europos Parlamentui patvirtinti, kad Komisija įvykdė dešimtojo EPF 2008 finansinių metų operacijas.

      Priimta Briuselyje 2010 m. vasario 16 d.

            Tarybos vardu

            Pirmininkė

         E. SALGADO

      (1)  OL L 317, 2000 12 15, p. 3.

      (2)  OL L 287, 2005 10 28, p. 4.

      (3)  OL L 247, 2006 9 9, p. 32.

      (4)  OL L 78, 2008 3 19, p. 1.

      (5)  OL C 269, 2009 11 10, p. 257.