Svarbus teisinis pranešimas

|

52005SC0230

Rekomendacija Tarybos nuomonė pagal 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1466/97 9 straipsnio 3 dalį dėl atnaujintos 2003/04–2009/10 m. Jungtinės Karalystės konvergencijos programos  /* SEK/2005/0230 galutinis */

	Briuselis, 16.2.2005SEK(2005) 230 galutinisRekomendacijaTARYBOS NUOMONĖpagal 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1466/97 9 straipsnio 3 dalį dėl atnaujintos 2003/04–2009/10 m. Jungtinės Karalystės konvergencijos programos(pateikta Komisijos)AIŠKINAMASIS MEMORANDUMASTarybos reglamentas (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei koordinavimo[1] nustato, kad nedalyvaujančios valstybės narės, t. y. tos šalys, kurios neįsivedė bendros valiutos, turėjo iki 1999 m. kovo 1 d. pateikti Tarybai ir Komisijai savo konvergencijos programas. Pagal šio reglamento 9 straipsnį Taryba, remdamasi Komisijos ir Sutarties 114 straipsnyje nustatyta tvarka įsteigto komiteto (Ekonomikos ir finansų komiteto) įvertinimu, turėjo išnagrinėti visas konvergencijos programas. Remdamasi Komisijos rekomendacija ir pasikonsultavusi su Ekonomikos ir finansų komitetu bei patikrinusi programą, Taryba pateikė nuomonę apie programą. Pagal šį reglamentą valstybės narės privalo kasmet pateikti atnaujintas konvergencijos programas, kurias taip pat patikrina Taryba ta pačia tvarka.Pirmoji 1997/1998–2003/2004 m. Jungtinės Karalystės konvergencijos programa buvo pateikta 1998 m. gruodžio 22 d. ir Tarybos įvertinta 1999 m. vasario 8 d. Kiekvienais paskesniais metais buvo pateikti programos atnaujinti variantai. Naujausią atnaujintą savo konvergencijos programos variantą JK pateikė 2004 m. gruodžio 17 d. Komisijos tarnybos atliko techninį šio varianto įvertinimą, atsižvelgdamos į Komisijos tarnybų 2004 m. rudens ekonominių prognozių rezultatus, Elgesio kodeksą[2], bendrai sutartą potencialios gamybos apimties ir pagal ciklą pakoreguoto balanso apskaičiavimo metodiką, 2003–2005 m. bendrųjų ekonominės politikos gairių rekomendacijas ir principus, nustatytus 2002 m. lapkričio 27 d. Komisijos komunikate Tarybai ir Europos Parlamentui dėl biudžeto politikos koordinavimo stiprinimo[3]. Remiantis šiuo vertinimu teikiamas toks įvertinimas:-  Šeštąjį savo konvergencijos programos atnaujintą variantą (toliau – atnaujintas variantas), kuris apima laikotarpį nuo 2003–2004 iki 2009–2010 finansinių metų, JK valdžios institucijos pateikė 2004 m. gruodžio 17 d. Atnaujintame variante pateikiamos naujausios 2004 m. gruodžio 2 d. išankstinio biudžeto ataskaitoje valdžios institucijų pateiktos valstybės finansų projekcijos. Programa iš dalies atitinka pataisyto „Stabilumo ir konvergencijos programų turinio ir formos elgesio kodekso“ reikalavimus duomenų pateikimui. Duomenys apie bendras išlaidas ir pajamas pateikti nesilaikant suderintų ESS 95 standartų, tuo tarpu kitus duomenis JK valdžios institucijos pateikė nenaudodamos Elgesio kodekse sutartų standartinių lentelių. Atnaujintame variante pajamos iš UMTS licencijų pardavimo toliau vertinamos kaip metinių pajamų šaltinis, o ne kaip parduotas turtas, ir jame nepateikiama informacija apie jų svarbą valstybės finansų projekcijoms.-  Pagrindinėse makroekonominėse projekcijose numatomas stabilus ekonominis augimas, kuris kiek sulėtėja nuo 2006 m. Numatomas nežymus augimo išsibalansavimas, nes prognozuojama, kad vidaus paklausa sumažės, tuo tarpu grynojo eksporto sąlygotas augimo stabdymas bus panaikintas. Remiantis šiuo metu turima informacija, atnaujintoje programoje pateiktos makroekonominės projekcijos yra iš esmės patikimos, nepaisant pavojų, kad artimiausiu laikotarpiu augimas gali būti mažesnis nei numatyta. 2005 m. prognozės yra palankios, tačiau atitinka Komisijos tarnybų prognozes 2006 m. JK valdžios institucijos prognozuoja lėtesnį augimą 2007 m. ir vėlesniu laikotarpiu, nei rodo naujausi Komisijos tarnybų skaičiavimai dėl potencialaus augimo.-  Nepaisant to, reikia pažymėti, kad JK valdžios institucijos valstybės finansų projekcijas grindžia tokiu prognozių scenarijumi, pagal kurį gamybos apimties augimas yra 0,25 procentinio punkto mažesnis nei pagrindinėse makroekonominėse prognozėse numatomas augimas. Net ir pagal šį lėtesnio augimo scenarijų kyla lėtesnio už prognozuotą BVP augimo 2005 m. pavojus, tačiau gamybos apimties augimo prielaidos vidutinės trukmės laikotarpiu yra gana atsargios.-  Nepaisant aktyvios darbo rinkos ir vidutinio darbo užmokesčio didėjimo, SVKI infliacija visais 2004 m. buvo žemo lygio, gerokai mažesnė už nustatytą 2 % infliacijos ribą. Tikėdamasis būsimo kainų spaudimo, Anglijos bankas 2004 m. keturis kartus pakėlė svarbiausią palūkanų normą. Dėl to atpirkimo sandorių norma nuo 2003 m. lapkričio mėn. iš viso pakilo 125 baziniais punktais iki 4,75 %. nominalusis JK svaro sterlingų efektyvusis keitimo kursas nežymiai pakilo per pirmuosius šešis 2004 m. mėnesius, bet po to vėl nukrito, o 2004 m. pabaigoje svaro sterlingų kursas buvo beveik toks pat, kaip ir metų pradžioje. Tuos pokyčius atspindi tai, kad svaro sterlingų keitimo kursas pakilo euro atžvilgiu pirmąjį 2004 m. pusmetį, o metų pabaigoje kursas buvo maždaug toks pat, kaip ir prieš 12 mėnesių. Praėjusiais metais JK obligacijų pelningumas atitiko tendencijas tarptautinėse obligacijų rinkose, tuo tarpu 10 metų JK Vyriausybės obligacijų pelningumo nuokrypis, palyginti su atitinkamomis Vokietijos obligacijomis, pakilo nuo maždaug 50 bazinių punktų 2004 m. pradžioje iki beveik 100 bazinių punktų lapkričio viduryje dėl didesnio trumpalaikių palūkanų normų pasiskirstymo bei dėl to, kad JK Vyriausybė išleido daugiau skolos vertybinių popierių, palyginti su ankstesniais metais.-  JK fiskalinė politika pagrįsta dviem visam valstybiniam sektoriui taikomomis vidaus fiskalinės politikos taisyklėmis: „auksine taisykle“, kuria siekiama užtikrinti, kad ekonominio ciklo eigoje vyriausybė skolintųsi tik grynosioms investicijoms finansuoti, o ne einamosioms išlaidoms padengti, ir „tvarių investicijų taisykle“, pagal kurią viso ekonominio ciklo laikotarpiu siekiama išlaikyti valstybinio sektoriaus grynąją skolą „stabilaus ir atsargaus lygio“, t. y. mažesnę už 40 % BVP. Pagal vykdomą politiką atnaujintoje programoje prognozuojamas deficito sumažėjimas nuo 3,2 % BVP 2003–2004 finansiniais metais iki mažesnės kaip 3 % pamatinės vertės 2004–2005 finansiniais metais (pagal Stabilumo ir augimo paktą JK valstybės finansai įvertinami remiantis finansinių metų duomenimis). Po to atnaujintame variante prognozuojamas laipsniškas deficito mažėjimas vidutinės trukmės laikotarpiu, tačiau tik iki 1,7 % 2008–2009 m. Išlaidų santykis toliau kyla. Tai atitinka Vyriausybės politikos prioritetus, kuriuose nustatytas tikslas padidinti grynąsias investicijas, tačiau numatomas pajamų santykio padidėjimas sąlygos bendrą valdžios sektoriaus balanso pagerėjimą. Palyginti su ankstesniu programos variantu, deficito projekcijos 2006–2007 finansiniais metais buvo padidintos, nepaisant iš esmės nepakitusių makroekonominių perspektyvų, tuo tarpu 2007–2008 finansiniais metais deficito projekcijos išliko tokios pačios. Dėl to numatoma, kad po trumpalaikės laisvesnės finansų politikos po 2005–2006 finansinių metų seks griežtesnis valstybės finansų konsolidavimas, nei numatyta ankstesnėje atnaujintoje programoje.-  Atrodo, kad artimiausiu metu yra pagrįstų pavojų, kad deficitas gali būti didesnis nei prognozuota. Visų pirma 2004–2005 finansiniais metais deficitas gali viršyti 3 % BVP ribą. Tiek artimiausiu, tiek vidutinės trukmės laikotarpiu yra pavojų dėl palyginti palankių 2005 m. augimo prognozių ir prastesnio nei numatyta įplaukų, ypač juridinių asmenų pelno mokesčio, surinkimo. Ypač laikotarpiu nuo 2006–2007 finansinių metų, kuriuo prognozuojamas lėtesnis išlaidų kilimas, ministerijos gali nesugebėti prisitaikyti prie labiau riboto biudžeto ir išnaudoti sukauptus neišnaudotus balansus. Tačiau nuo 2006–2007 finansinių metų tuos pavojus sumažina palyginti atsargios makroekonominės projekcijos.-  Atsižvelgiant į šį rizikos įvertinimą, programoje numatytos biudžetinės priemonės neužtikrina pakankamo patikimumo, kad nebus pažeista 3 % BVP deficito riba esant įprastiems makroekonominiams svyravimams prognozuojamu laikotarpiu. Jų nepakanka, kad iki 2009–2010 finansinių metų būtų pasiektas Stabilumo ir augimo pakto vidutinės trukmės tikslas dėl beveik subalansuoto biudžeto būklės. Tačiau tuo pačiu reikia pažymėti, kad skolos santykis yra palyginti mažas, ir kad poveikį prognozuojamiems balansams daro pirmiau minėtos valstybės investicijų programos įgyvendinimas.-  Prognozuojama, kad atnaujintos programos laikotarpiu bendrosios skolos santykis nežymiai padidės (daugiausia dėl pirminio balanso deficito) ir pasieks kiek mažesnę už 43 % BVP vertę 2007–2008 finansiniais metais, t. y. jis bus žymiai mažesnis už Sutartyje nustatytą pamatinę 60 % BVP ribą.-  Programoje peržiūrima valstybės struktūrinių reformų programa, kurią Vyriausybė vykdė nuo ankstesnės atnaujintos programos, ir pateikiama informacija apie darbo, produktų ir kapitalo rinkų reformas. Programoje taip pat pateikiamos tolesnės priemonės siekiant pagerinti valstybės finansų kokybę pagal esminę programą valstybės sektoriaus veiksmingumui padidinti, kurios atitinka rekomendaciją, pateiktą 2003–2005 m. BEPG, kuria JK valdžios institucijoms rekomenduota užtikrinti, kad viešosios paslaugos, susijusios su planuojamu išlaidų padidėjimu, būtų „[...] veiksmingai teikiamos siekiant užtikrinti išlaidų efektyvumą“. Atnaujintame variante taip pat pažymima, kad dedama daug pastangų siekiant pagerinti valstybinio sektoriaus gamybos apimties matavimus.-  Atrodo, kad Jungtinė Karalystė yra gana palankioje padėtyje pagal ilgalaikį valstybės finansų tvarumą. Šiuo požiūriu palyginti žemas skolos ir BVP santykis ir tai, kad JK valdžios institucijos savo vykdoma politika daug dėmesio skiria ilgalaikiam valstybės finansų tvarumui, yra teigiami veiksniai. Programoje pateikta strategija daugiausia pagrįsta siekiu užtikrinti stabilų ir ilgalaikį ekonomikos augimą, o tam būtini patikimi ir tvarūs valstybės finansai. Kadangi negalima atmesti išlaidų senėjančiai visuomenei didėjimo, nes privačių pensijų fondų pensijų gali nepakakti (tai turėtų pasekmių JK valstybės finansams), nuo 2005 m. balandžio mėn. valdžios institucijos numato sukurti pensijų apsaugos fondą, skirtą apsaugoti nemokiais tapusių privačių pensijų fondų narius. Tačiau šios schemos veiksmingumas dar turės būti patikrintas. Be to, JK vidaus fiskalinės taisyklės reikalauja, kad bet koks išmokų pensijoms padidėjimas (vidutiniškai per ekonominį ciklą) būtų finansuojamas iš pajamų arba restruktūrizavus išlaidas. Palyginti žemas Jungtinės Karalystės mokesčių santykis turėtų palengvinti tolimesnėje ateityje atsiradusio disbalanso sprendimą.-  Apskritai atnaujintoje programoje numatyta ekonominė politika iš dalies atitinka šaliai skirtas rekomendacijas dėl valstybės finansų, kurios Jungtinei Karalystei buvo pateiktos atnaujintame 2004 m. BEPG variante. Toje rekomendacijoje buvo nurodyta, kad JK vidutinės trukmės laikotarpiu turėtų pagerinti pagal ciklą pakoreguoto biudžeto būklę siekiant beveik subalansuoto arba perteklinio biudžeto. Kol kas per anksti spręsti, ar 2004–2005 finansiniais metais buvo padaryta pakankama pažanga; be to, daug neaiškumų kyla dėl tiek būsimų išlaidų, tiek pajamų dydžio. Tai kelia pirmiau minėtą pavojų, kad deficitas gali viršyti nustatytą 3 % BVP ribą. Be to, 2005–2006 finansiniais metais suplanuotas nežymiai ekspansinis kursas ir fiskalinė būklė vidutinės trukmės laikotarpiu neatitinka BEPG pateiktų rekomendacijų.-  Atsižvelgiant į pirmiau išdėstytas aplinkybes, Jungtinė Karalystė turėtų užtikrinti, kad deficitas 2004–2005 finansiniais metais atitiktų planus ir būtų mažesnis už 3 % BVP vertę, ir pagerinti pagal ciklą pakoreguoto biudžeto būklę siekiant užtikrinti, kad beveik subalansuoto arba perteklinio biudžeto būklė būtų pasiekta ir išlaikyta vidutinės trukmės laikotarpiu.Remdamasi šiuo įvertinimu, Komisija priėmė pridedamą rekomendaciją Tarybos nuomonei dėl atnaujintos Jungtinės Karalystės konvergencijos programos ir teikia ją Tarybai.RekomendacijaTARYBOS NUOMONĖpagal 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1466/97 9 straipsnio 3 dalį dėl atnaujintos 2003/04–2009/10 m. Jungtinės Karalystės konvergencijos programosEUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį,atsižvelgdama į 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei koordinavimo[4], ypač į jo 9 straipsnio 3 dalį,atsižvelgdama į Komisijos rekomendaciją,pasikonsultavusi su Ekonomikos ir finansų komitetu,PAREIŠKĖ TOKIĄ NUOMONĘ:1.  2005 m. kovo 8 d. Taryba išnagrinėjo atnaujintą Jungtinės Karalystės konvergencijos programą, kuri apima 2003/2004–2009/2010 finansinių metų laikotarpį. Programa iš dalies atitinka pataisyto „Stabilumo ir konvergencijos programų turinio ir formos elgesio kodekso“ reikalavimus duomenų pateikimui. Duomenys apie bendras išlaidas ir pajamas pateikti nesilaikant suderintų ESS 95 standartų reikalavimų, tuo tarpu kitus duomenis JK valdžios institucijos pateikė nenaudodamos Elgesio kodekse sutartų standartinių lentelių. Atnaujintame variante pajamos iš UMTS licencijų pardavimo toliau vertinamos kaip metinių pajamų šaltinis, o ne kaip parduotas turtas, ir jame nepateikiama informacija apie jų svarbą valstybės finansų projekcijoms. Todėl Jungtinė Karalystė raginama patenkinti reikalavimus duomenų pateikimui.2.  Programą sudaro du skirtingi scenarijai, susiję su makroekonominėmis ir biudžeto projekcijomis – „pagrindinis“ makroekonominis scenarijus ir mažesnio augimo scenarijus, pagrįstas 0,25 procentinio punkto mažesnio augimo nei numatyta pagrindiniame scenarijuje prielaida. Pastaruoju scenarijumi grindžiamos valstybės finansų projekcijos. Dėl to mažesnio augimo scenarijus yra laikomas pamatiniu įvertinant biudžeto projekcijas ir atspindi iš esmės tikėtinas prielaidas. Pagal šį scenarijų 2005 m. numatomas 3 % realaus BVP augimas, t. y. kiek mažesnis už 2004 m. buvusį 3,5 % augimą, tuo tarpu 2007–2008 finansiniais metais numatomas augimo sumažėjimas iki 2,25 %. Remiantis šiuo metu turima informacija, yra pavojus, kad 2005 m. BVP augimas bus lėtesnis nei prognozuota, nes prognozuojamas augimas yra itin didelis pagal dabartines prognozes, tačiau gamybos apimties augimo prielaidos vidutinės trukmės laikotarpiu, kuriomis pagrįstos valstybės finansų projekcijos, yra gana atsargios. Infliacijos projekcijos programoje irgi atrodo realistiškos.3.  JK fiskalinė politika pagrįsta dviem valstybinio sektoriaus vidaus fiskalinės politikos taisyklėmis: „auksine taisykle“, kuria siekiama užtikrinti, kad ekonominio ciklo eigoje vyriausybė skolintųsi tik grynosioms investicijoms finansuoti, o ne einamosioms išlaidoms padengti, ir „tvarių investicijų taisykle“, pagal kurią viso ekonominio ciklo metu siekiama išlaikyti valstybinio sektoriaus grynąją skolą „stabilaus ir atsargaus lygio“, t. y. mažesnę už 40 % BVP. Pagal vykdomą politiką atnaujintoje programoje prognozuojamas deficito sumažėjimas nuo 3,2 % BVP 2003–2004 finansiniais metais iki mažesnės kaip 3 % pamatinės vertės 2004–2005 finansiniais metais (pagal Stabilumo ir augimo paktą JK valstybės finansai įvertinami remiantis finansinių metų duomenimis). Po to atnaujintame variante prognozuojamas laipsniškas deficito mažėjimas vidutinės trukmės laikotarpiu, tačiau tik iki 1,7 % lygio 2008–2009 finansiniais metais. Išlaidų santykis toliau kyla. Tai atitinka Vyriausybės politikos prioritetus, tačiau numatomas pajamų santykio padidėjimas sąlygos ir bendrą valdžios sektoriaus balanso pagerėjimą. Laikantis bendro išlaidų lygio, šiuo metu įgyvendinama svarbi valstybės investicijų programa, kuria siekiama padidinti valdžios sektoriaus grynąsias investicijas nuo 1,9 % BVP 2004–2005 m. iki 2,4 % 2007–2008 m. Palyginti su 2003 m. atnaujinta programa, buvo padidintos tiek šių, tiek ateinančių finansinių metų deficito projekcijos, tačiau po 2005–2006 finansinių metų atnaujintoje programoje pateiktose vidutinės trukmės projekcijose numatomas kiek spartesnis valstybės finansų konsolidavimas nei ankstesniame atnaujintame variante.4.  Aiškiai matyti pavojus, kad biudžeto rezultatai gali būti prastesni, nei prognozuoti programoje artimiausiu metu. Visų pirma 2004–2005 finansiniais metais deficitas gali viršyti 3 % BVP ribą. Tiek artimiausiu metu, tiek vidutinės trukmės laikotarpiu kyla pavojų dėl palyginti palankių 2005 m. BVP augimo prognozių ir prastesnio nei numatyta įplaukų, ypač juridinių asmenų pelno mokesčio, surinkimo. Ypač laikotarpiu nuo 2006–2007 finansinių metų, kuriuo prognozuojamas lėtesnis išlaidų kilimas, ministerijos gali nesugebėti prisitaikyti prie labiau riboto biudžeto ir išnaudoti sukauptus neišnaudotus balansus. Tačiau po 2006–2007 finansinių metų tuos pavojus sumažina palyginti atsargios makroekonominės projekcijos.5.  Atsižvelgiant į šį rizikos įvertinimą, programoje suplanuotos biudžetinės priemonės neužtikrina pakankamo patikimumo, kad nebus pažeista 3 % BVP deficito riba esant įprastiems makroekonominiams svyravimams prognozuojamu laikotarpiu. Jų nepakanka, kad iki 2009–2010 finansinių metų būtų pasiektas Stabilumo ir augimo pakto vidutinės trukmės tikslas dėl beveik subalansuoto biudžeto būklės. Tačiau tuo pačiu reikia pažymėti, kad skolos santykis yra palytinti žemas ir kad prognozuojamiems balansams poveikį daro pirmiau minėtos valstybės investicijų programos įgyvendinimas.6.  Numatoma, kad bendrosios skolos santykis 2003/04 m. sieks 39,5 % BVP, t. y. bus žymiai mažesnis už Sutartyje nustatytą pamatinę 60 % BVP ribą. Programoje prognozuojama, kad iki 2009–2010 m. skolos santykis nežymiai padidės mažiau kaip 2 procentiniais punktais.7.  Atrodo, kad Jungtinė Karalystė yra palyginti palankioje padėtyje pagal ilgalaikį valstybės finansų tvarumą, nepaisant numatomų biudžeto išlaidų senėjančiai visuomenei. Šiuo požiūriu palyginti žemas skolos ir BVP santykis ir tai, kad JK valdžios institucijos savo vykdoma politika daug dėmesio skiria ilgalaikiam valstybės finansų tvarumui, yra teigiami veiksniai. Negalima atmesti, kad išlaidos senėjančiai visuomenei didės, nes privačių pensijų fondų pensijų gali nepakakti, o tai turėtų pasekmių JK valstybės finansams. Tačiau nuo 2005 m. balandžio mėn. valdžios institucijos numato sukurti specialų pensijų apsaugos fondą, skirtą apsaugoti nemokiais tapusių privačių pensijų fondų narius. Tokių priemonių įvedimas yra sveikintinas žingsnis, tačiau jų veiksmingumas dar turės būti patikrintas. Palyginti žemas Jungtinės Karalystės mokesčių santykis turėtų palengvinti tolimesnėje ateityje atsiradusio disbalanso sprendimą.8.  Atnaujintoje programoje numatyta ekonominė politika iš dalies atitinka šaliai skirtas rekomendacijas dėl valstybės finansų, kurios Jungtinei Karalystei buvo pateiktos atnaujintame 2004 m. BEPG variante. Jame Jungtinei Karalystei buvo rekomenduota „siekiant išvengti perviršinio deficito, pagerinti pagal ciklą pakoreguoto biudžeto būklę ir konsoliduoti valstybės finansus, kad jie atitiktų beveik subalansuoto arba perteklinio biudžeto būklę vidutinės trukmės laikotarpiu“. 2004–2005 finansiniais metais yra pavojaus, kad deficitas viršys 3 % BVP ribą. Be to, 2005–2006 m. suplanuotas nežymiai ekspansinis kursas ir fiskalinė būklė vidutinės trukmės laikotarpiu neatitinka BEPG pateiktų rekomendacijų.* * *Atsižvelgiant į pateiktą įvertinimą, Taryba mano, kad Jungtinė Karalystė turėtų (i) užtikrinti, kad deficitas 2004–2005 finansiniais metais atitiktų suplanuotą ir būtų mažesnis už 3 % BVP vertę ir (ii) pagerinti pagal ciklą pakoreguoto biudžeto būklę siekiant užtikrinti, kad beveik subalansuoto arba perteklinio biudžeto būklė būtų pasiekta ir išlaikyta vidutinės trukmės laikotarpiu.Pagrindinių makroekonominių ir biudžeto prognozių palyginimas1. Pagrindinės makroekonominės prognozės | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 |Realus BVP – pagrindinės prognozės (pokytis, %) | 2004 m. gruodžio mėn. KP | 3,25 | 3–3,25 | 2,5–3 | 2,25–2,75 | – |KOM | 3,3 | 2,8 | 2,8 | – | – |2003 m. gruodžio mėn. KP | 3–3,5 | 3–3,5 | 2,5–3 | – | – |SVKI infliacija (%) | 2004 m. gruodžio mėn. KP | 1,25 | 1,75 | 2 | 2 | – |KOM | 1,4 | 1,9 | 2,0 | – | – |2003 m. gruodžio mėn. KP | 1,75 | 2 | 2 | – | – |2. Makroekonominės prognozės, kuriomis pagrįsti valstybės finansai | 2004–2005 | 2005–2006 | 2006–2007 | 2007–2008 | 2008–2009 |Realus BVP – valstybės finansai2 (pokytis, %) | 2004 m. gruodžio mėn. KP | 3,25 | 3 | 2,5 | 2,25 | 2,25 |KOM3 | 3,3 | 2,8 | 2,8 | – | – |2003 m. gruodžio mėn. KP | 3,25 | 2,75 | 2,5 | 2,25 | 2,25 |SVKI infliacija (%) | 2004 m. gruodžio mėn. KP | 1,25 | 1,75 | 2 | 2 | 2 |KOM 3 | 1,4 | 1,9 | 2,0 | – | – |KP 12/2003 | 1,75 | 2 | 2 | 2 | 2 |Valdžios sektoriaus balansas4 (BVP ) | 2004 m. gruodžio mėn. KP | -2,9 | -2,8 | -2,3 | -2,1 | -1,7 |KOM 3 | -2,8 | -2,6 | -2,4 | – | – |2003 m. gruodžio mėn. KP | -2,7 | -2,5 | -2,2 | -2,1 | -1,9 |Pirminis balansas5 (% BVP) | 2004 m. gruodžio mėn. KP | -0,9 | -0,7 | -0,2 | – 0,1 | – |KOM 3 | -0,9 | -0,6 | -0,4 | – | – |2003 m. gruodžio mėn. KP | -0,5 | -0,4 | – | – | – |Pagal ciklą pakoreguotas balansas (BVP ) | 2004 m. gruodžio mėn. KP | -2,8 | -2,9 | -2,3 | – 2,0 | – 1,6 |KOM 3 | -2,7 | -2,4 | -2,1 | – | – |2003 m. gruodžio mėn. KP 1 | -2,4 | -2,4 | -2,2 | -2,0 | -1,8 |Bendroji valstybės skola (% BVP) | 2004 m. gruodžio mėn. KP | 40,9 | 41,8 | 42,4 | 42,8 | 42,8 |KOM 3 | 40,4 | 40,9 | 41,2 | – | – |2003 m. gruodžio mėn. KP | 40,2 | 40,8 | 41,1 | 41,4 | 41,5 |Pastabos: 1 Komisijos tarnybų apskaičiavimai pagal programoje pateiktą informaciją. 2 BVP augimo prognozės, kuriomis pagrįstos valdžios institucijų valstybės finansų projekcijos, kuriose gamybos apimties augimo raida numatoma 0,25 procentinio punkto mažesnė nei pagrindinėse makroekonominėse prognozėse numatomas augimas. 3 Komisijos duomenys pateikti kalendorinių metų pagrindu (pavyzdžiui, 2004 kalendoriniai metai atitinka 2004–2005 finansinius metus). 4 JK valdžios institucijos į valdžios sektoriaus balanso projekcijas įtraukia maždaug 1,4 mlr. svarų sterlingų įplaukas per metus dėl UMTC licencijų pardavimo 2000 m. Atlikus tų duomenų korekciją, kad jie atitiktų Perviršinio deficito procedūros reikalavimus, iš balanso kiekvienais metais atimama 0,1 procentinio punkto, t. y. padidinamas deficitas. Visi šioje lentelėje pateikti duomenys pateikti Komisijos tarnyboms pakoregavus atnaujintoje programoje pateiktus duomenis. 5 JK valdžios institucijos pateikia pirminius balansus neįtraukdamos grynųjų palūkanų, o ne vien tik palūkanų mokėjimus, kaip Komisija. Pateikti duomenys Komisijos tarnybų buvo perskaičiuoti remiantis atnaujintos programos 4.4 lentelėje pateiktais duomenimis. Šaltiniai: Konvergencijos programa (KP); 2004 m. rudens Komisijos tarnybų ekonominės prognozės (KOM); Komisijos tarnybų apskaičiavimai. |[1] OL L 209, 1997.8.2. Visus šiame tekste nurodytus dokumentus galima rasti tinklalapyje: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.[2] Ekonomikos ir finansų komiteto pakeista nuomonė dėl stabilumo ir konvergencijos programų turinio ir formos, kurią ECOFIN taryba patvirtino 2001.7.10.[3] KOM(2002) 668, 2002.11.27.[4] OL L 209, 1997.8.2, p. 1. Šiame tekste nurodytus dokumentus galima rasti tinklalapyje: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.


				|

		52013DC0362

			Rekomendacija TARYBOS REKOMENDACIJA dėl Italijos 2013 m. nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2012–2017 m. Italijos stabilumo programos /* COM/2013/0362 final - 2013/ () */

			   	Rekomendacija
TARYBOS REKOMENDACIJA
dėl Italijos 2013 m.
nacionalinės reformų programos
su Tarybos nuomone dėl 2012–2017 m. Italijos stabilumo programos
EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl
Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 121 straipsnio 2 dalį
ir 148 straipsnio 4 dalį,
atsižvelgdama į 1997 m. liepos
7 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto
būklės priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos
priežiūros bei koordinavimo[1],
ypač į jo 5 straipsnio 2 dalį,
atsižvelgdama į 2011 m.
lapkričio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES)
Nr. 1176/2011 dėl makroekonominių disbalansų prevencijos ir
naikinimo[2],
ypač į jo 6 straipsnio 1 dalį,
atsižvelgdama į Europos Komisijos
rekomendaciją[3],
atsižvelgdama į Europos Parlamento
rezoliucijas[4],
atsižvelgdama į Europos Vadovų
Tarybos išvadas,
atsižvelgdama į Užimtumo komiteto
nuomonę,
pasikonsultavusi su Ekonomikos ir finansų
komitetu,
kadangi:
(1)       2010 m. kovo 26 d.
Europos Vadovų Taryba pritarė Komisijos pasiūlymui
įgyvendinti naują augimo ir darbo vietų kūrimo
strategiją „Europa 2020“, grindžiamą geresniu ekonominės
politikos koordinavimu, ir daugiausia dėmesio skirti toms svarbioms
sritims, kuriose reikia imtis veiksmų, kad būtų stiprinamas
Europos tvaraus augimo ir konkurencingumo potencialas;
(2)       Remdamasi Komisijos
pasiūlymais, 2010 m. liepos 13 d. Taryba priėmė
rekomendaciją dėl valstybių narių ir Sąjungos
bendrųjų ekonominės politikos gairių (2010–2014 m.), o
2010 m. spalio 21 d. – sprendimą dėl valstybių
narių užimtumo politikos gairių[5],
kurios kartu sudaro integruotas gaires. Į šias integruotas gaires
valstybių narių paprašyta atsižvelgti formuojant nacionalinę
ekonominę ir užimtumo politiką;
(3)       2012 m. birželio
29 d. valstybių ar vyriausybių vadovai nusprendė priimti Susitarimą
dėl ekonomikos augimo ir darbo vietų kūrimo, kuriuo nustatė
nuoseklią nacionalinių, ES ir euro zonos veiksmų, naudojant
visus galimus svertus, priemones ir politikos strategijas, sistemą. Jie
nutarė, kokių veiksmų reikėtų imtis valstybių
narių lygmeniu, visų pirma išreikšdami tvirtą
įsipareigojimą siekti strategijos „Europa 2020“ tikslų ir
įgyvendinti konkrečioms šalims skirtas rekomendacijas;
(4)       2012 m. liepos 6 d.
Taryba priėmė rekomendaciją dėl Italijos 2012 m.
nacionalinės reformų programos ir nuomonę dėl atnaujintos
2011–2015 m. Italijos stabilumo programos;
(5)       2012 m. lapkričio
28 d. Komisija priėmė metinę augimo apžvalgą[6], kuria pradedamas 2013 m.
Europos ekonominės politikos koordinavimo semestras. 2012 m.
lapkričio 28 d. Komisija pagal Reglamentą (ES)
Nr. 1176/2011 priėmė Įspėjimo mechanizmo
ataskaitą[7],
kurioje nustatė, kad Italija yra viena iš valstybių narių,
dėl kurios reikės parengti nuodugnią apžvalgą;
(6)       2013 m. kovo 14 d.
Europos Vadovų Taryba patvirtino prioritetus, kuriais turi būti
užtikrintas finansinis stabilumas, fiskalinis konsolidavimas ir ekonomikos
augimo skatinimo veiksmai. Ji pabrėžė, kad reikia vykdyti
diferencijuotą, ekonomikos augimą skatinantį fiskalinį
konsolidavimą, atkurti įprastas skolinimo ekonomikai sąlygas, skatinti
ekonomikos augimą ir konkurencingumą, spręsti nedarbo
problemą, šalinti socialines krizės pasekmes ir modernizuoti
viešąjį administravimą;
(7)       2013 m. balandžio
10 d. Komisija paskelbė Italijos nuodugnios apžvalgos[8] pagal Reglamento (ES)
Nr. 1176/2011 5 straipsnį rezultatus. Komisijai atlikus analizę
galima daryti išvadą, kad Italijoje susidarė makroekonominis
disbalansas, kuris reikalauja imtis ryžtingų politinių veiksmų.
Visų pirma, sumažėjęs išorės konkurencingumas ir didelis
valstybės įsiskolinimas užsitęsusio silpno ekonomikos augimo
sąlygomis išlieka pagrindiniu Italijos makroekonominiu disbalansu;
(8)       2013 m. balandžio
11 d. Italija pateikė savo 2013 m. stabilumo programą,
apimančią 2012–2017 m., ir 2013 m. nacionalinę
reformų programą. Netrukus po to naujoji vyriausybė, paskirta
balandžio 28 d., pareiškė ketinimą stiprinti
struktūrinių reformų darbotvarkę, kartu patvirtindama
stabilumo programoje numatytus biudžeto tikslus. Gegužės 17 d. buvo priimtas
dekretas-įstatymas, kuriame numatytos naujos nuostatos dėl
nekilnojamojo turto apmokestinimo ir darbo užmokesčio priedų sistemos
pakankamai darbo neturintiems darbuotojams pratęsimas. Siekiant
atsižvelgti į abiejų programų ir naujųjų
vyriausybės priimtų priemonių tarpusavio sąsajas, jos
vertintos vienu metu;
(9)       remdamasi 2013–2017 m.
stabilumo programos vertinimu pagal Tarybos reglamentą (EB)
Nr. 1466/97, Taryba mano, kad 2014 m. makroekonominis scenarijus,
kuriuo grindžiamos programoje pateiktos biudžeto projekcijos, yra optimistinis,
palyginti su Komisijos 2013 m. pavasario prognozėmis. Jis yra
tikėtinas nuo 2015 m., tačiau tik laikantis prielaidos, kad
patvirtintos struktūrinės reformos bus visiškai įgyvendintos, o
tai tebėra sunkus uždavinys. Programoje išdėstytą biudžeto
strategiją patvirtino naujoji vyriausybė, o Parlamentas jai
pritarė. Ja siekiama išlaikyti mažesnį nei 3 % BVP deficitą
visą programos laikotarpį, pasiekti vidutinės trukmės
laikotarpio tikslą 2013 m. ir nuo 2014 m. mažinti skolos ir BVP
santykį. Programoje patvirtinamas vidutinės trukmės laikotarpio
tikslas struktūriškai subalansuoti biudžeto poziciją, atitinkantis
Stabilumo ir augimo paktą. 2012 m. deficitas buvo sumažintas iki
3 % BVP ir pagal gegužės 3 d. paskelbtą Komisijos
2013 m. pavasario prognozę tikimasi, kad 2013–2014 m. jis išliks
mažesnis už pamatinę vertę. Nustatyta, kad gegužės 17 d.
Italijos vyriausybės priimtos nuostatos neturės didelės
įtakos deficitui, jei bus įgyvendinamos nuosekliai. Prognozuojama,
kad nuo 2009 m. iki 2012 m. iš viso 2,7 procentinio punkto padidėjus
BVP, ir darant prielaidą, kad nebus kitų politikos pokyčių,
struktūrinis balansas kaip BVP dalis 2013 m. dar padidės
procentiniu punktu iki -0,5 %, o 2014 m,. šiek tiek sumažės.
Struktūrinis pirminis balansas 2014 m. turėtų pasiekti
beveik 5 % BVP. Struktūrinis 2013 m. prognozės koregavimas
yra tinkamas, taip pat remiantis išlaidų, atėmus diskrecines
pajamų didinimo priemones, analize, o 2014 m. numatomas nukrypimas
nuo koregavimo plano, siekiant vidutinės trukmės laikotarpio tikslo.
Programoje numatoma, kad valdžios sektoriaus skolos santykis pasieks
aukščiausią ribą 2013 m., o po to pradės mažėti,
be kita ko dėl numatomų pajamų iš privatizacijos,
sudarančių 1 procentinį punktą BVP per metus. Tačiau
prognozuojamas skolos ir BVP santykis toliau didėja, taip pat dėl
komercinės skolos grąžinimo, kuris prideda apie 2,5 procentinio
punkto 2013–2014 m., o privatizacijos pajamos neįtrauktos, nes išsami
informacija dar nepateikta. Nuo 2013 m. Italijoje prasideda trejų metų
pereinamasis laikotarpis, susijęs su skolos kriterijaus atitikimu, o
skolos trajektorija stabilumo programoje užtikrina pakankamą pažangą
siekiant jį atitikti. Tačiau deficito ir skolos projekcijos
programoje yra grindžiamos visišku biudžeto priemonių ir priimtų
struktūrinių reformų įgyvendinimu, kuris yra labai svarbus
rinkos pasitikėjimui užtikrinti ir augimui bei darbo vietų
kūrimui skatinti;
(10)     nors siekiant skatinti
fiskalinį tvarumą ir augimą buvo patvirtintos svarbios reformos,
visiškas jų įgyvendinimas dar neužbaigtas ir reikalingi tolesni
veiksmai. Kelios pasiūlytos priemonės dar yra nepatvirtintos arba
joms dar reikia įgyvendinamųjų teisės aktų ir
egzistuoja rizika, kad jos nebus nuosekliai taikomos visuose valdžios
lygmenyse. Viešojo administravimo veiksmingumą reglamentavimo ir procedūrų
sistemos, valdymo kokybės ir administracinių gebėjimų
požiūriu ir toliau mažina dideli trūkumai, turintys neigiamos
įtakos reformų įgyvendinimui ir verslo aplinkai.
(11)     norint pagerinti bendrą
verslo aplinką ir sumažinti pernelyg ilgą bylų nagrinėjimo
trukmę, neišspręstų bylų skaičių ir didelį
teisminių ginčų skaičių, reikia užbaigti
civilinės teisenos reformą skubiai įgyvendinant teismų
organizacijos peržiūrą. 2012 m. spalio mėn. Konstituciniam
teismui priėmus sprendimą dėl tarpininkavimo, reikia imtis
veiksmų, kad būtų skatinamas neteisminių ginčų
sprendimo priemonių naudojimas. Didelį susirūpinimą kelia
korupcija, dėl kurios patiriamos išlaidos sudaro maždaug 4 % BVP ir
labai trukdo atsigauti ekonomikai. 2012 m. lapkričio mėn. Kovos
su korupcija įstatyme reikalaujama imtis tolesnių veiksmų ir dar
veiksmingiau mažinti korupciją, visų pirma kalbant apie senaties
terminus, kurie šiuo metu yra labai trumpi;
(12)     kartu su kol kas
įgyvendinta plataus užmojo fiskalinio konsolidavimo strategija
2012 m. balandžio mėn. į Konstituciją buvo įtraukta
subalansuoto biudžeto taisyklė ir buvo imtasi veiksmų
viešųjų išlaidų veiksmingumui ir kokybei gerinti. Tačiau
dėl įgyvendinimo trūkumų šie veiksmai nebuvo visiškai
veiksmingi, visų pirma kalbant apie užimtumo viešajame sektoriuje
efektyvumą ir provincijų skaičiaus mažinimą. Sanglaudos
veiksmų planas suteikė galimybę paspartinti
struktūrinių fondų lėšų, sudarančių apie
12,1 mlrd. EUR, įsisavinimą trimis etapais. Vis dėlto
bendro fondų valdymo gerinimas išlieka nepakankamas, ypač Italijos
pietuose, ir tai kelia susirūpinimą dėl 2014–2020 m.
programavimo laikotarpio. Taigi dar lieka daug galimybių viešųjų
išlaidų veiksmingumui didinti;
(13)     tradiciškai lemiamą
vaidmenį palaikant Italijos ekonominę veiklą atlieka bankai,
visų pirma skolindami mažoms įmonėms, tačiau jų
galimybės imtis šio vaidmens susilpnėjo dėl užsitęsusio
ekonomikos nuosmukio. Išaugusi kredito rizika esant dideliam ir vis
didėjančiam neveiksnių paskolų skaičiui prisidėjo
prie skolinimo sumažėjimo ir dar labiau mažina nedidelį bankų
pelningumą. Todėl Italijos bankas vertina atidėjinių
blogoms paskoloms tinkamumą vykdydamas patikras vietoje. Specifiniai
Italijos bankų valdymo ypatumai gali riboti jų finansinio
tarpininkavimo efektyvumą. Buvo priimtos priemonės nebankinių
finansavimo šaltinių, visų pirma nuosavo kapitalo, naudojimui
skatinti ir inovacijų pajėgumams skatinti, tačiau jų
taikymo sritis kol kas ribota ir jos dar nėra visiškai įgyvendintos.
ES direktyvos dėl pavėluotų mokėjimų komerciniuose
sandoriuose perkėlimas į nacionalinę teisę ir numatomas
susikaupusios komercinės skolos grąžinimas padės didinti
įmonių likvidumą;
(14)     2012 m. birželio
mėn. buvo patvirtinta plataus masto darbo rinkos reforma, kuria
sprendžiami darbo rinkos nelankstumo ir segmentacijos klausimai. Reforma turi
būti užbaigta priimant įgyvendinimo teisės aktą ir atidžiai
stebint konkretų jo įgyvendinimą. Be to, valstybinės
įdarbinimo tarnybos dar turi būti sujungtos su bedarbio pašalpų
administracija, kad būtų geriau įgyvendinamos veiksmingos
aktyvumo skatinimo strategijos. 2011–2013 m. vienas po kito
priimtais susitarimais socialiniai partneriai nustatė naują darbo
užmokesčio nustatymo sistemą. Ji remiama mokestinėmis
paskatomis, siekiant kad darbo užmokestis būtų labiau suderintas su
darbo našumu ir su vietos darbo rinkos sąlygomis. Ši sistema
turėtų būti veiksmingai įgyvendinta ir nuolat koreguojama
remiantis stebėsenos rezultatais;
(15)     jaunimo nedarbas ir
nedirbančių bei nesimokančių jaunuolių dalis toliau
didėjo ir 2012 m. pabaigoje atitinkamai sudarė 37 % ir
21,1 %. Tiek aukštąjį išsilavinimą turinčių
asmenų skaičius, tiek jaunų aukštąjį
įsilavinimą turinčių absolventų užimtumo lygis yra
žemiausi ES; tai rodo, kad jaunų absolventų gebėjimai darbo
rinkoje nėra labai svarbūs. Mokyklos nebaigiančių
asmenų skaičius nors ir šiek tiek mažėja, išlieka didelis. Tai
kelia susirūpinimą dėl švietimo sistemos veiksmingumo. Vienas
esminių elementų yra mokytojo profesija, kuriai šiuo metu
būdingas vienintelis karjeros kelias ir ribotos profesinio tobulėjimo
perspektyvos. Moterų dalyvavimas darbo rinkoje išlieka prastas, o
moterų ir vyrų užimtumo skirtumas yra vienas didžiausių ES.
Skurdo ir socialinės atskirties rizika ir, visų pirma materialinis
nepriteklius, akivaizdžiai didėja, o socialinės apsaugos sistemai vis
sunkiau sekasi tenkinti socialinius poreikius, nes joje dominuoja išlaidos pensijoms,
o socialiniai pervedimai, išskyrus pensiją, yra nepakankamai orientuoti
į kovą su skurdu ir socialinės įtraukties skatinimą;
(16)     mokesčių sistemos
struktūra išlieka sudėtinga ir yra našta darbo jėgai ir
kapitalui. Po 2010–2011 m. pastangų papildomų priemonių,
skirtų mokesčių naštai perkelti nuo gamybos veiksnių
vartotojams, turtui ir aplinkai, buvo įgyvendinta nedaug. Dar reikia imtis
veiksmų, kad būtų supaprastinta mokesčių sistema,
racionalizuotos mokesčių išlaidos, nekilnojamojo turto mokesčio
bazė suderinta su rinkos kainomis, gerinamas įstatymų laikymasis
ir atgrasoma nuo mokesčių vengimo. Vykdoma kadastro duomenų
peržiūra, planuojama nekilnojamojo turto apmokestinimo reforma bus
siekiama didesnio sąžiningumo, laikantis stabilumo programoje
išdėstytos biudžeto strategijos apribojimų. Šešėlinės
ekonomikos ir nedeklaruoto darbo sumažinimas galėtų būti
naudingas vešiesiems finansams ir turėti teigiamo poveikio teisingumo
požiūriu. Peržiūrėjus PVM išimtis bei lengvatinius tarifus ir
tiesioginių mokesčių išlaidas gali prireikti pakoreguoti
socialinius pervedimus, kad būtų sumažintas peržiūros
pasiskirstymo poveikis;
(17)     nemažai buvo nuveikta
liberalizuojant paslaugų sektorių. Tačiau
reglamentuojamųjų profesijų reforma turėtų būti
vykdoma toliau, kad būtų sprendžiami likę apribojimai ir saugomi
jos pagrindiniai principai, kad būtų išvengta galimų
nesėkmių, visų pirma susijusių su teisininko profesijos
reforma. Po 2012 m. liepos mėn. Konstitucinio teismo sprendimo taip
pat svarbu imtis veiksmų, kad būtų atvertos galimybės
konkurencijai teikiant vietos viešąsias paslaugas.
(18)     Vykdoma tinklų
pramonės šakų reforma atveriant rinką ir didinant
infrastruktūros pajėgumus, tačiau dar lieka svarbių
uždavinių. Veiklos atskyrimas dujų sektoriuje turi būti
užbaigtas iki 2013 m. rugsėjo mėn. ir turi būti
įgyvendinta 2013 m. kovo mėn. nacionalinė energijos
poreikių strategija. Tolesni galimi veiksmai – telekomunikacijų
sektoriaus atvėrimas konkurencijai. Dar neįsteigta naujoji transporto
institucija, atsakinga už greitkelius, oro uostus, uostus ir geležinkelius. Ji
turėtų būti nepriklausoma ir aprūpinta ištekliais,
kurių reikia jos veiklai ir įgaliojimams taikyti sankcijas
užtikrinti. Dėl nuolatinių Šiaurės ir Pietų skirtumų
taip pat egzistuoja rimta vidaus ir tarpvalstybinės infrastruktūros
trūkumų problema, iš dalies lemianti aukštas energijos kainas,
mažą plačiajuosčio ryšio skvarbą ir transporto
spūstis;
(19)     atsižvelgdama į Europos
semestrą, Komisija atliko išsamią Italijos ekonominės politikos
analizę. Ji įvertino stabilumo programą ir nacionalinę
reformų programą ir pateikė nuodugnią apžvalgą.
Komisija įvertino ne tik jų svarbą tvariai fiskalinei ir
socialinei bei ekonominei Italijos politikai, bet ir tai, kaip laikomasi ES
taisyklių ir gairių, nes ES priemonėmis prisidedant prie
būsimų nacionalinių sprendimų būtina stiprinti
bendrą Europos Sąjungos ekonomikos valdymą. Jos rekomendacijos
pagal Europos semestrą pateiktos toliau išdėstytose 1–6
rekomendacijose;
(20)     atsižvelgdama į šį
vertinimą, Taryba išnagrinėjo Italijos stabilumo programą ir
savo nuomonę[9]
visų pirma pateikė toliau išdėstytoje 1 rekomendacijoje;
(21)     atsižvelgdama į Komisijos
nuodugnios apžvalgos ir šio vertinimo rezultatus, Taryba išnagrinėjo
nacionalinę reformų programą ir stabilumo programą. Jos
rekomendacijos pagal Reglamento (ES) Nr. 1176/2011 dėl
makroekonominių disbalansų prevencijos ir naikinimo 6 straipsnį
pateiktos toliau išdėstytose 1–6 rekomendacijose;
(22)     atsižvelgdama į Europos
semestrą, Komisija taip pat atliko visos euro zonos ekonominės
politikos analizę. Šiuo pagrindu Taryba pateikė konkrečias
rekomendacijas, skirtas valstybėms narėms, kurių valiuta yra
euras. Italija taip pat turi užtikrinti, kad šios rekomendacijos visiškai ir
laiku būtų įgyvendintos,
REKOMENDUOJA Italijai 2013–2014 m.
imtis šių veiksmų:
1.           Užtikrinti, kad 2013 m.
deficitas neviršytų 3 % BVP, visiškai įgyvendinant priimtas
priemones. Tinkamu tempu vykdyti struktūrinį koregavimą vykdant
augimui palankų fiskalinį konsolidavimą, kad nuo 2014 m.
būtų pasiektas ir išlaikytas vidutinės trukmės laikotarpio
tikslas. Pasiekti numatytą struktūrinį pirminį
perteklių, siekiant, kad itin aukštas skolos ir BVP santykis
pradėtų laipsniškai mažėti (prognozuojama, kad 2014 m. jis bus
132,2 % BVP). Toliau siekti ilgalaikio viešųjų išlaidų
veiksmingumo ir kokybės gerinimo, visiškai įgyvendinant 2012 m.
priimtas priemones ir išsamiai peržiūrint išlaidas visų lygmenų
valdžios institucijose.
2.           Užtikrinti vykdomų
reformų įgyvendinimą laiku sparčiai priimant reikalingus
įgyvendinimo teisės aktus, imantis konkrečių tolimesnių
veiksmų visais valdžios lygmenimis ir su visomis susijusiomis
suinteresuotomis šalimis, ir stebint jų poveikį. Didinti viešojo
administravimo veiksmingumą ir gerinti skirtingų valdžios
lygmenų koordinavimą. Supaprastinti administracinę ir reguliavimo
sistemą piliečiams bei įmonėms ir sumažinti bylų
nagrinėjimo trukmę bei didelį civiliniams teismams
pateikiamų nagrinėti teisminių ginčų
skaičių, be kita ko, skatinant neteisminį ginčų
sprendimą. Stiprinti korupcijos mažinimo teisinę sistemą, taip
pat peržiūrint taisykles, taikomas senaties terminams. Priimti
struktūrines priemones, skirta ES lėšų valdymo gerinimui
pietiniuose regionuose 2014–2020 m. programavimo laikotarpiu.
3.           Bankų sektoriuje
skatinti tokią įmonių valdymo praktiką, kuri
užtikrintų didesnį efektyvumą ir pelningumą ir taip
paremtų gamybinei veiklai teikiamų kreditų srautą.
Paspartinti vykdomą darbą, susijusį su turto kokybės
patikrinimu visame bankų sektoriuje, ir padėti mažinti blogų
paskolų dalį bankų balansuose. Skatinti tolesnį kapitalo
rinkų vystymąsi, siekiant diversifikuoti ir didinti įmonių
galimybes gauti finansavimą, visų pirma nuosavam kapitalui, ir savo
ruožtu skatinti jų inovacijų pajėgumus ir augimą.
4.           Užtikrinti veiksmingą
darbo rinkos ir darbo užmokesčio nustatymo reformų
įgyvendinimą, kad darbo užmokestis geriau atitiktų darbo
našumą. Imtis tolesnių veiksmų dalyvavimui darbo rinkoje
skatinti, visų pirma moterų ir jaunimo, pavyzdžiui per
iniciatyvą „Jaunimo garantija“. Stiprinti profesinį mokymą,
užtikrinti efektyvesnį valstybinių įdarbinimo įstaigų
darbą ir gerinti aukštųjų mokyklų studentų profesinio
orientavimo ir konsultavimo paslaugas. Mažinti finansines antrojo šeimoje
uždirbančio asmens paskatas nedirbti ir gerinti teikiamas priežiūros
ir užmokyklines paslaugas. Didinti pastangas, kuriomis būtų
užkertamas kelias mesti mokyklą ir gerinama mokyklų kokybė ir
rezultatai, be kita ko reformuojant mokytojų profesinį
tobulėjimą ir karjeros galimybes. Užtikrinti socialinių pervedimų
efektyvumą, daugiausia tikslingiau nukreipiant išmokas, visų pirma
mažas pajamas gaunantiems ir vaikų turintiems namų ūkiams.
5.           Darbo jėgos ir
kapitalo mokesčių naštą perkelti vartotojams, turtui ir
aplinkai, nedarant poveikio biudžetui. Tuo tikslu peržiūrėti PVM
netaikymo bei lengvatinio tarifo ir tiesioginių mokesčių
išlaidų taikymo sritį, ir taip reformuoti kadastro sistemą, kad
reguliariai mokamo nekilnojamojo turto mokesčio bazė būtų
suderinta su jo rinkos verte. Kovoti su mokesčių vengimu, gerinti
mokestinių prievolių vykdymą ir imtis ryžtingų veiksmų
prieš šešėlinę ekonomiką ir nedeklaruotą darbą.
6.           Užtikrinti tinkamą
priemonių, skirtų paslaugų sektoriaus rinkoms atverti,
įgyvendinimą. Šalinti likusius profesinių paslaugų
suvaržymus ir didinti galimybes patekti į rinką, pavyzdžiui, teikiant
vietos viešąsias paslaugas, kur turėtų būti plačiau
naudojami viešieji pirkimai (vietoj tiesioginių koncesijų). Siekti
įgyvendinti priemones, skirtas patekimo į rinką sąlygoms
gerinti tinklų pramonės šakose, visų pirma sukuriant transporto
instituciją. Padidinti infrastruktūros pajėgumus, daugiausia
orientuojantis į energijos tinklų jungtis, įvairiarūšio
transporto ir sparčiojo plačiajuosčio ryšio paslaugas, be kita
ko, siekiant išlyginti Šiaurės ir Pietų skirtumus.
Priimta Briuselyje
                                                                       Tarybos
vardu
                                                                       Pirmininkas
[1]               OL L 209, 1997 8 2,
p. 1.
[2]               OL L 306,
2011 11 23, p. 25.
[3]               COM (2013) 362 final.
[4]               P7_TA(2013)0052 ir P7_TA(2013)0053.
[5]               2013 m. balandžio 22 d.
Tarybos sprendimas 2013/208/ES.
[6]               COM (2012) 750 final.
[7]               COM (2012) 751 final.
[8]               SWD(2013) 118 final.
[9]               Pagal Tarybos reglamento (EB)
Nr. 1466/97 5 straipsnio 2 dalį.


title: 2015 m. vasario 3 d. Europos Centrinio Banko rekomendacija, skirta Europos Sąjungos Tarybai dėl Latvijas Banka išorės auditoriaus (ECB/2015/3)

text:
               13.2.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 51/4

         EUROPOS CENTRINIO BANKO REKOMENDACIJA
   2015 m. vasario 3 d.
   skirta Europos Sąjungos Tarybai dėl Latvijas Banka išorės auditoriaus
   (ECB/2015/3)
   (2015/C 51/02)
   EUROPOS CENTRINIO BANKO VALDANČIOJI TARYBA,
   atsižvelgdama į Europos centrinių bankų sistemos ir Europos Centrinio Banko statutą, ypač į jo 27 straipsnio 1 dalį,
   kadangi:

               (1)

               Europos Centrinio Banko (ECB) ir valstybių narių, kurių valiuta yra euro, nacionalinių centrinių bankų sąskaitų auditą atlieka nepriklausomi išorės auditoriai, kuriuos rekomenduoja ECB valdančioji taryba ir tvirtina Europos Sąjungos Taryba;

               (2)

               dabartinio Latvijas Banka išorės auditoriaus įgaliojimai baigsis po 2014 finansinių metų audito. Todėl būtina paskirti išorės auditorius nuo 2015 finansinių metų;

               (3)

                  Latvijas Banka išorės auditoriumi 2015–2019 finansiniams metams pasirinko KPMG Baltics SIA,

         PRIĖMĖ ŠIĄ REKOMENDACIJĄ:
   Rekomenduojama KPMG Baltics SIA skirti Latvijas Banka išorės auditoriumi 2015–2019 finansiniams metams.

      Priimta Frankfurte prie Maino 2015 m. vasario 3 d.

            ECB Pirmininkas

         Mario DRAGHI


Svarbus teisinis pranešimas

|

52005SC0994

Pasiūlymas Tarybos rekomendacija Portugalijai kaip ištaisyti perviršinio valstybės biudžeto deficito padėtį  /* SEK/2005/0994 galutinis */

	[pic] | EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA |Briuselis, 20.7.2005SEK(2005) 994 galutinisPasiūlymasTARYBOS REKOMENDACIJA PORTUGALIJAIkaip ištaisyti perviršinio valstybės biudžeto deficito padėtį(pateikta Komisijos)AIŠKINAMASIS MEMORANDUMASPERVIRšINIO DEFICITO PROCEDūROS TAIKYMAS PORTUGALIJAI2005 m. birželio 9 d. Portugalija pateikė naujausią savo stabilumo programos, apimančios 2005–2009 m. laikotarpį, atnaujintą variantą. Iš atnaujintos programos matyti, kad numatomas valstybės biudžeto deficitas 2005–2007 m. viršys Sutartyje nustatytą 3 % BVP pamatinę vertę. Konkrečiai po pranešto 2,9 % deficito 2004 m.[1] Portugalija numato 6,2 % BVP valstybės biudžeto deficitą 2005 m., kuris turės būti sumažintas iki 4,8 % BVP 2006 m., 3,9 % 2007 m. ir 2,8 % 2008 m. Prognozuojama, kad tais pačiais metais skolos ir BVP santykis dar padidės nuo 61,9 % BVP 2004 m. iki rekordiškai aukšto lygio 67,8 % BVP 2007 m.Perviršinio deficito procedūros (PDP) taikymą reglamentuoja Sutarties 104 straipsnis ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1467/97 dėl perviršinio deficito procedūros įgyvendinimo paspartinimo ir paaiškinimo, kuris yra Stabilumo ir augimo pakto sudėtinė dalis[2]. Komisija savo įvertinime deramai atsižvelgė į 2005 m. kovo 20 d. ECOFIN pranešimą Europos Vadovų Tarybai dėl Stabilumo ir augimo pakto įgyvendinimo tobulinimo, kurį pastaroji patvirtino 2005 m. kovo 22 d.[3]Pagal Sutarties 104 straipsnio 3 dalį parengtame Komisijos pranešime pateikiami įrodymai, kad Sutarties reikalavimai pagal tiek deficito, tiek skolos kriterijų nėra tenkinami.Sutarties 104 straipsnio 4 dalyje nustatoma, kad „114 straipsnyje numatytas komitetas (t. y. Ekonomikos ir finansų komitetas) parengia nuomonę apie Komisijos pranešimą“. 2005 m. liepos 4 d. pateiktoje nuomonėje Komitetas padarė išvadą, kad „numatomi biudžeto pokyčiai Portugalijoje 2005 m. rodo, jog abu 104 straipsnio 2 dalyje nustatyti kriterijai nėra tenkinami“. Komitetas be kita ko mano, kad 2005 m. numatomas 6,2 % BVP deficitas nėra artimas 3 % BVP pamatinei vertei ir kad deficito pamatinės vertės viršijimas negali būti laikomas išskirtiniu ir laikinu. Be to, valstybės skola viršija 60 % BVP pamatinę vertę ir numatoma, kad per artimiausius dvejus metus skola procentais BVP toliau didės. Komitetas taip pat pažymėjo, kad artimiausiais dvejais trejais metais numatomas vangus ekonomikos augimas ir išreiškė susirūpinimą dėl aukšto struktūrinio deficito lygio ir jo tendencijų. Komitetas, išnagrinėjęs visus kitus svarbius veiksnius, padarė išvadą, kad vertinime į juos neturi būti atsižvelgiama.Atsižvelgdama į savo pranešimą ir Komiteto nuomonę, Komisija laikosi nuomonės, kad Portugalijoje yra susidaręs perviršinis deficitas. Ši Komisijos nuomonė, priimta 2005 m. liepos 20 d. pagal Sutarties 104 straipsnio 5 dalį, yra skirta Tarybai. Komisija taip pat parengė rekomendaciją Tarybos sprendimui pagal 104 straipsnio 6 dalį dėl perviršinio deficito Portugalijoje. Be to, Komisija pateikia Tarybai šią rekomendaciją dėl Portugalijai skirtos Tarybos rekomendacijos pagal Sutarties 104 straipsnio 7 dalį, kaip ištaisyti perviršinio deficito padėtį.PERVIRšINIO DEFICITO PADėTIES IšTAISYMASTarybos reglamente (EB) Nr. 1467/97 nustatoma, kad „Tarybos rekomendacijoje turi būti (...) nurodomas terminas, per kurį reikia pataisyti perviršinį deficitą, kuris turi būti pataisytas per metus nuo tokio deficito nustatymo, nebent atsirastų ypatingų aplinkybių“. Portugalijos atveju perviršinio deficito padėtis turėtų būti ištaisyta vėliausiai 2006 m., nebent atsirastų ypatingų aplinkybių. 2005 m. kovo 20 d. pranešime Taryba sutarė, kad nustatant, ar yra ypatingų aplinkybių, turi būti atsižvelgiama į proporcingą nuodugnų kitų svarbių veiksnių įvertinimą.Sprendžiant, ar yra ypatingų aplinkybių, reikia atsižvelgti į šiuos dalykus.Atsižvelgiant į tai, kad Portugalijoje yra aukštas struktūrinio deficito (pagal ciklą pakoreguotas deficitas, neskaitant vienkartinių ir kitų laikinų priemonių) lygis ir didelis skolos ir BVP santykis, bei į tai, kad ilgalaikis biudžeto disbalansas mažina pasitikėjimą ir, galiausiai, gamybos apimties augimą, nepaprastai svarbu greitai ištaisyti perviršinio deficito padėtį Portugalijoje. Per pastaruosius metus Portugalijos biudžeto būklė palaipsniui ir pastebimai prastėjo. Visų pirma struktūrinio pirminio balanso būklė pablogėjo nuo beveik subalansuoto biudžeto arba biudžeto pertekliaus paskutiniojo praėjusio amžiaus dešimtmečio antrojoje pusėje iki vidutinio maždaug 1,5 % BVP deficito pradedant 2001 m. (per tą patį laikotarpį vidutinis struktūrinis deficitas padidėjo nuo 3,75 % BVP iki 4,5 %). Tokia deficito raida kelia šaliai didelį pavojų ir rodo, kad reikia tvariai pagerinti valstybės finansus. Tačiau, nustatant koregavimo planą, taip pat reikia apsvarstyti dabartinę ekonominę padėtį ir reikiamo biudžeto koregavimo apimtį. Nors Portugalijos biudžeto koregavimas yra nepaprastai svarbus augimui vidutinės trukmės laikotarpiu užtikrinti, ypač jei jis yra tinkamos struktūros ir stiprina pasitikėjimą, per didelės pastangos per pernelyg trumpą laiką gali turėti neigiamų ekonominių pasekmių, visų pirma turint omenyje dabartinį ciklinį silpnumą.Nuo 2000 m. ekonomikos augimo tempas smarkiai mažėjo, o 2003 m. tapo neigiamas. Nuosmukį dėl keleto vienas kitą papildančių struktūrinio pobūdžio trūkumų lydėjo potencialios gamybos apimties augimo lėtėjimas. 2004 m. ekonomika vėl pradėjo nežymiai augti ir per ateinančius metus numatomas pastovus, bet nedidelis, ekonomikos augimas. 2005 m. birželio mėn. atnaujinta Portugalijos stabilumo programa rodo, kad po pranešto 2,9 % BVP deficito 2004 m., jau įtraukus 2005 m. viduryje priimto korekcinių priemonių paketo, sudarančio maždaug 0,6 % BVP, poveikį, 2005 m. numatomas 6,2 % BVP deficito ir BVP santykis. Darant prielaidą, kad 2005 m. nebus imtasi papildomų priemonių ir jei, remiantis 2005 m. birželio mėn. atnaujinta Portugalijos stabilumo programa, BVP augimas nuo 0,8 % BVP 2005 m. padidės iki 1,4 % BVP 2006 m., siekiant 2006 m. deficitą sumažinti iki mažiau kaip 3 % BVP, nuo 2005 m. reikėtų įvykdyti beveik 3 % BVP struktūrinį koregavimą.Apskritai, turint omenyje dabartinį ciklinį silpnumą Portugalijoje ir reikiamo koregavimo, kad deficitas būtų sumažintas iki mažesnės kaip 3 % BVP pamatinės vertės vėliausiai 2006 m., apimtį, atrodo, kad yra ypatingų aplinkybių, kurios pateisina termino perviršinio deficito padėčiai ištaisyti pratęsimą po 2006 m. Šiuo atžvilgiu reikia pažymėti, kad Portugalijos valdžios institucijos remiasi tvaraus, nors ir palaipsnio, koregavimo strategija ir daugiau nesikliauja didelėmis vienkartinėmis priemonėmis. Taip pat pažymėtina, kad šiuo atveju metai, kuriais perviršinis biudžeto deficitas nustatytas ir metai, kuriais jis atsirado, sutampa, atsižvelgiant į tai, kad deficitas nustatomas remiantis prognozėmis, o ne faktiniais duomenimis, kurie yra gaunami tik kitais metais. Be to, reikėtų atsižvelgti į ankstyvą perviršinio valstybės biudžeto deficito nustatymą ir paskesnę pagreitintą procedūrą. Atsižvelgiant į tai, yra tinkama numatyti perviršinio deficito padėties ištaisymą per vidutinės trukmės laikotarpį. Ši rekomendacija dėl koregavimo plano siekiant perviršinio deficito padėties ištaisymo pagrįsta 2005 m. birželio mėn. pateikta atnaujinta Portugalijos stabilumo programa ir Tarybos nuomone dėl tos programos.Siekiant užtikrinti koregavimo plano patikimumą Portugalijos vyriausybei reikia: (i) apriboti fiskalinės būklės 2005 m. blogėjimą griežtai įgyvendinant 2005 m. birželio mėn. atnaujintoje stabilumo programoje numatytas korekcines priemones. Darant prielaidą, kad BVP 2005 m. augs 0,8 %, nominalus deficitas tais metais būtų ne didesnis kaip 6,2 % BVP; (ii) imtis reikiamų priemonių užtikrinti tvarų ir didelį struktūrinio deficito koregavimą, 2006 m. sumažinant deficitą maždaug 1,5 % BVP, o kiekvienais paskesniais metais ženkliai mažinant deficitą ne mažiau kaip po 0,75 % BVP iki tol, kol perviršinis deficitas bus visiškai panaikintas. Jei 2005 m. birželio mėn. atnaujintoje Portugalijos stabilumo programoje pateiktos prognozės išsipildys, t. y. BVP augimas padidės iki 1,4 % 2006 m., 2,2 % 2007 m. ir 2,6 % 2008 m., pirmiau nurodytos apimties struktūrinis koregavimas leistų pasiekti 4,8 % valstybės biudžeto deficito santykį 2006 m. ir kiek mažesnį nei 4 % ir 3 % santykį atitinkamai 2007 m. ir 2008 m.Koregavimas gali būti įvykdytas ryžtingai įgyvendinant reikiamas priemones valstybės išlaidoms sumažinti ir kontroliuoti bei mokesčių surinkimui pagerinti, pasinaudojant visomis galimybėmis biudžeto deficito mažinimui paspartinti, ypač kuo greičiau nustatant siektinas ribas, kad būtų galima kontroliuoti galimo mažesnio už prognozuojamą augimo poveikį biudžetui, taip pat su sąlyga, kad bus pagerinta valstybės finansų kokybė ir tvarumas. Be to, biudžeto koregavimą būtina vykdyti kartu priimant visapusišką reformų strategiją, į ją įtraukiant viešojo administravimo ir privataus sektoriaus socialinės apsaugos sistemų reformas, kurios tikslas – išspręsti gilias struktūrines problemas, kelerius metus stabdžiusias Portugalijos ekonomiką, į kurias dėmesys taip pat buvo atkreiptas pagal 104 straipsnio 3 dalį parengtame pranešime, kurį Komisija patvirtino birželio 22 d. Stabilumo programos atnaujintame variante, kuris turi būti priimtas iki 2005 m. pabaigos, reikėtų numatyti ambicingesnį ir paankstintą koregavimo planą, jei pasirodytų, kad to reikia tikslų, nustatytų perviršinio deficito padėčiai ištaisyti, įgyvendinimui.Didelė valstybės skola ir jos didėjimas nuo 2001 m. kelia nerimą. Kai potencialus gamybos apimties augimas mažas, siekiant užtikrinti, kad bendroji valstybės skola pradėtų stabiliai mažėti ir patenkinamu tempu artėtų prie pamatinės vertės, reikia kuo greičiau atkurti atitinkamą pirminio pertekliaus lygį. Be to, nepaprastai svarbu išspręsti problemas, susijusias su veiksniais, išskyrus grynąjį skolinimąsi, dėl kurių pasikeitė skolos lygis, ir ypač vengti skolą didinančių finansinių operacijų.Galiausiai, nors paskutiniai deficito ir skolos duomenų patikslinimai buvo nedideli ir neturėjo esminio poveikio bendriems duomenims, tačiau tų patikslinimų pobūdis ir atsakomybės sričių institucijoms paskirstymas rodo, kad būtina dar pagerinti vyriausybės sąskaitų duomenų tvarkymą.PasiūlymasTARYBOS REKOMENDACIJA PORTUGALIJAIkaip ištaisyti perviršinio valstybės biudžeto deficito padėtįEUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 104 straipsnio 7 dalį;atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą[4],kadangi:(1) Sutarties 104 straipsnis nustato, kad valstybės narės turi vengti perviršinio valstybės biudžeto deficito.(2) Stabilumo ir augimo pakto pagrindinis tikslas yra patikimi valstybės finansai – priemonė sudaryti geresnes sąlygas kainų stabilumui ir tvirtam bei tvariam augimui, leidžiančiam kurti naujas darbo vietas.(3) 2005 m. kovo 20 d. ECOFIN pranešime Europos Vadovų Tarybai dėl Stabilumo ir augimo pakto įgyvendinimo tobulinimo, kurį pastaroji patvirtino 2005 m. kovo 22 d., patvirtinama, kad Stabilumo ir augimo paktas yra esminė Ekonominės ir pinigų sąjungos makroekonominės sistemos dalis, bei siūloma stiprinti ir paaiškinti jo taikymą.(4) (2005 m. xxxx mėn. xx d.) Taryba pagal 104 straipsnio 6 dalį nusprendė, kad Portugalijoje yra susidaręs perviršinis deficitas.(5) Nusprendusi, kad Portugalijoje yra susidaręs perviršinis deficitas, Taryba pagal Sutarties 104 straipsnio 7 dalį ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 1467/97 3 straipsnį turi tuo pačiu metu atitinkamai valstybei narei pateikti rekomendacijas, kaip per tam tikrą nustatytą laikotarpį tokią padėtį ištaisyti. Tarybos rekomendacijoje turi būti nurodomas ne ilgesnis kaip keturių mėnesių laikotarpis, per kurį Portugalija turi imtis veiksmingų priemonių perviršinio deficito padėčiai ištaisyti, taip pat terminas, per kurį perviršinio deficito padėtis turi būti ištaisyta, t. y. kitais metais po tokio deficito nustatymo, nebent atsirastų ypatingų aplinkybių. 2005 m. kovo 20 d. pranešime Taryba sutarė, kad nustatant, ar yra ypatingų aplinkybių, turi būti atsižvelgiama į proporcingą nuodugnų kitų svarbių veiksnių įvertinimą.(6) Sprendžiant, ar yra ypatingų aplinkybių, turėtų būti atsižvelgta į šiuos dalykus.(7) Atsižvelgiant į tai, kad Portugalijoje yra aukštas struktūrinio deficito (pagal ciklą pakoreguotas deficitas, neskaitant vienkartinių ir kitų laikinų priemonių) lygis ir didelis skolos ir BVP santykis, bei į tai, kad ilgalaikis biudžeto disbalansas mažina pasitikėjimą ir, galiausiai, gamybos apimties augimą, nepaprastai svarbu greitai ištaisyti perviršinio deficito padėtį Portugalijoje. Per pastaruosius metus Portugalijos biudžeto būklė palaipsniui ir pastebimai blogėjo. Visų pirma struktūrinio pirminio balanso būklė pablogėjo nuo beveik subalansuoto biudžeto arba biudžeto pertekliaus paskutiniojo praėjusio amžiaus dešimtmečio antrojoje pusėje iki vidutiniškai maždaug 1,5 % BVP deficito pradedant 2001 m. Tokia tendencija kelia šaliai didelį pavojų ir rodo, kad reikia tvariai pagerinti valstybės finansus. Tačiau, nustatant koregavimo planą, taip pat reikia apsvarstyti dabartinę ekonominę padėtį ir reikiamo biudžeto koregavimo apimtį. Nors Portugalijos biudžeto koregavimas yra nepaprastai svarbus augimui vidutinės trukmės laikotarpiu užtikrinti, ypač jei jis yra tinkamos struktūros ir stiprina pasitikėjimą, per didelės pastangos per pernelyg trumpą laiką gali turėti neigiamų ekonominių pasekmių, visų pirma turint omenyje dabartinį ciklinį silpnumą.(8) Nuo 2000 m. ekonomikos augimo tempas smarkiai mažėjo ir 2003 m. tapo neigiamas. Nuosmukį dėl keleto vienas kitą papildančių struktūrinio pobūdžio trūkumų lydėjo potencialios gamybos apimties augimo lėtėjimas. 2004 m. ekonomika vėl pradėjo po truputį augti ir per ateinančius metus numatomas pastovus ekonomikos augimas. 2005 m. birželio mėn. atnaujinta Portugalijos stabilumo programa rodo, kad po pranešto 2,9 % BVP deficito 2004 m., jau įtraukus 2005 m. viduryje priimto korekcinių priemonių paketo, kuris sudaro maždaug 0,6 % BVP, poveikį, 2005 m. numatomas 6,2 % BVP deficito ir BVP santykis. Darant prielaidą, kad 2005 m. nebus imtasi papildomų priemonių ir BVP augimas paspartės iki 1,4 % 2006 m., siekiant 2006 m. deficitą sumažinti iki mažesnės kaip 3 % vertės, reikėtų įvykdyti, palyginti su 2005 m., beveik 3 % BVP struktūrinį koregavimą.(9) Apskritai, turint omenyje dabartinį ciklinį silpnumą Portugalijoje ir reikiamo koregavimo, kad deficitas būtų sumažintas iki mažesnės kaip 3 % BVP pamatinės vertės vėliausiai 2006 m., apimtį, atrodo, kad yra ypatingų aplinkybių, kurios pateisina termino perviršinio deficito padėčiai ištaisyti pratęsimą po 2006 m. Šiuo atžvilgiu reikia pažymėti, kad Portugalijos valdžios institucijos remiasi tvaraus, nors ir palaipsnio, koregavimo strategija ir daugiau nesikliauja didelėmis vienkartinėmis priemonėmis. Taip pat pažymėtina, kad šiuo atveju metai, kuriais perviršinis biudžeto deficitas nustatytas ir metai, kuriais jis atsirado, sutampa, atsižvelgiant į tai, kad deficitas nustatomas remiantis prognozėmis, o ne faktiniais duomenimis, kurie yra gaunami tik kitais metais. Be to, reikėtų atsižvelgti į ankstyvą perviršinio valstybės biudžeto deficito nustatymą ir paskesnę pagreitintą procedūrą. Atsižvelgiant į tai, yra tinkama numatyti perviršinio deficito padėties ištaisymą per vidutinės trukmės laikotarpį. Ši rekomendacija dėl koregavimo plano siekiant perviršinio deficito padėties ištaisymo pagrįsta 2005 m. birželio mėn. pateikta atnaujinta Portugalijos stabilumo programa ir Tarybos nuomone dėl tos programos.(10) Apskritai, Tarybos nuomone, biudžeto konsolidavimo priemonės turėtų užtikrinti, kad valstybės biudžeto balansas nuolat gerėtų, taip pat pagerinti ilgalaikį valstybės finansų tvarumą ir kokybę bei stiprinti ekonomikos augimo potencialą. Portugalijoje perviršinio deficito padėtį reikia ištaisyti kartu priimant visapusišką reformų strategiją, į ją įtraukiant viešojo administravimo ir privataus sektoriaus socialinės apsaugos sistemų reformas, kurios tikslas – išspręsti gilias struktūrines problemas, pastaruosius metus stabdžiusias ekonomiką.(11) Siekiant užtikrinti koregavimo plano patikimumą, Portugalijos vyriausybei reikia: (i) apriboti fiskalinės būklės 2005 m. blogėjimą griežtai įgyvendinant 2005 m. birželio mėn. atnaujintoje stabilumo programoje numatytas korekcines priemones. Darant prielaidą, kad BVP 2005 m. augs 0,8 %, nominalus deficitas tais metais būtų ne didesnis kaip 6,2 % BVP; (ii) imtis reikiamų priemonių užtikrinti tvarų ir esminį struktūrinio deficito koregavimą, 2006 m. ženkliai sumažinant deficitą maždaug 1,5 % BVP, o kiekvienais paskesniais metais deficitą mažinant ne mažiau kaip po 0,75 % BVP iki tol, kol perviršinis deficitas bus visiškai panaikintas. Jei 2005 m. birželio mėn. atnaujintoje Portugalijos stabilumo programoje pateiktos prognozės išsipildys, t. y. BVP augimas padidės iki 1,4 % 2006 m., 2,2 % 2007 m. ir 2,6 % 2008 m., pirmiau nurodytos apimties struktūrinis koregavimas leistų pasiekti 4,8 % valstybės biudžeto deficito santykį 2006 m. ir kiek mažesnį nei 4 % ir 3 % deficitą atitinkamai 2007 m. ir 2008 m.(12) Koregavimas gali būti įvykdytas ryžtingai įgyvendinant reikiamas priemones valstybės išlaidoms sumažinti ir kontroliuoti bei mokesčių surinkimui pagerinti, pasinaudojant visomis galimybėmis biudžeto deficito mažinimui paspartinti, ypač kuo greičiau nustatant siektinas ribas, kad būtų galima kontroliuoti galimo mažesnio už prognozuojamą augimo poveikį biudžetui, taip pat su sąlyga, kad bus pagerinta valstybės finansų kokybė ir tvarumas. Stabilumo programos atnaujintame variante, kuris turi būti priimtas iki 2005 m. pabaigos, reikėtų numatyti ambicingesnį ir paankstintą koregavimo planą, jei pasirodytų, kad to reikia tikslų, nustatytų perviršiniam deficitui koreguoti, įgyvendinimui.(13) Paskutiniai deficito ir skolos duomenų patikslinimai buvo nedideli ir neturėjo esminio poveikio bendriems duomenims, tačiau tų patikslinimų pobūdis ir atsakomybės sričių institucijoms paskirstymas rodo, kad būtina dar pagerinti valdžios sektoriaus sąskaitų duomenų apdorojimą.(14) Remdamosi Tarybos reglamento Nr. 1647/97 10 straipsnio nuostatomis Komisija ir Taryba stebi, kaip Portugalija įgyvendina priemones pagal šią rekomendaciją,REKOMENDUOJA:-  Remiantis Tarybos reglamento (EB) Nr. 1467/97 3 straipsnio 4 dalies nuostatomis, Portugalijos valdžios institucijos turėtų kuo greičiau ištaisyti dabartinę perviršinio deficito padėtį.-  Imdamosios veiksmų vidutinės trukmės laikotarpiu, Portugalijos valdžios institucijos valstybės biudžeto deficitą patikimu ir tvariu būdu vėliausiai 2008 m. turi sumažinti iki mažesnės kaip 3 % BVP vertės. Konkrečiai šiuo tikslu Portugalijos valdžios institucijos turėtų:-  apriboti fiskalinės būklės blogėjimą 2005 m. griežtai įgyvendindamos numatytas korekcines priemones;-  griežtai įgyvendinti reikiamas priemones tvariam ir ženkliam struktūrinio deficito koregavimui užtikrinti, 2006 m. ženkliai sumažindamos deficitą maždaug 1,5 % BVP., palyginti su 2005 m., o paskesniais dvejais metais mažindamos deficitą ne mažiau kaip po 0,75 % BVP;-  sparčiai įgyvendinti reformas siekiant per kelerius ateinančius metus apriboti ir sumažinti išlaidas; pasinaudoti visomis galimybėmis biudžeto deficito sumažinimui paspartinti ir būti pasirengus imtis papildomų priemonių, kurių gali prireikti perviršinio deficito padėčiai ištaisyti iki 2008 m.-  Taryba Portugalijos vyriausybei nustato terminą iki [200x xxxx mėn. xx d.] imtis efektyvių veiksmų, kad būtų pasiektas 2006 m. deficitui nustatytas tikslas.-  Portugalijos valdžios institucijos turi užtikrinti, kad bendroji valstybės skola pradėtų stabiliai mažėti ir patenkinamu tempu artėtų prie pamatinės vertės užtikrinant, kad skolos pokyčiai atitiktų pažangą mažinant deficitą. Tuo tikslu reikia vengti skolą didinančių finansinių operacijų ir nuodugniai išnagrinėti tikėtiną didelių viešojo sektoriaus investicinių projektų, taip pat vykdomų bendradarbiaujant su privačiu sektoriumi, poveikį skolos santykiui.-  Portugalijos valdžios institucijos turėtų toliau gerinti valdžios sektoriaus duomenų surinkimą ir tvarkymą.Be to, Taryba ragina Portugalijos valdžios institucijas užtikrinti biudžeto konsolidavimo, siekiant beveik subalansuotos arba perteklinės valstybės finansų būklės per vidutinės trukmės laikotarpį, tęsimą, mažiausiai po 0,5 % BVP per metus, atmetus vienkartines ir kitas laikinas priemones, mažinant pagal ciklą pakoreguotą deficitą, po to, kai bus ištaisyta perviršinio deficito padėtis.Ši rekomendacija skirta Portugalijos Respublikai.Priimta Briuselyje,Tarybos varduPirmininkas [1] Dėl šių rodiklių vyksta Eurostato ir Portugalijos statistikos institucijų diskusijos.[2] OL L 209, 1997.8.2.[3] Žr. 2005 m. kovo 22 ir 23 d. Briuselio Europos Vadovų Tarybos pirmininkavimo išvadas (7619/05) ir 2005 m. kovo 20 d. ECOFIN tarybos pranešimą Europos Vadovų Tarybai (7423/05).[4] OL C , , p. .


title: 2009 m. vasario 10 d. Tarybos rekomendacija dėl patvirtinimo, kad Komisija įvykdė Europos plėtros fondo (Aštuntojo EPF) 2007 finansinių metų operacijas

text:
               11.2.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 40/36

      TARYBOS REKOMENDACIJA

   2009 m. vasario 10 d.
   dėl patvirtinimo, kad Komisija įvykdė Europos plėtros fondo (Aštuntojo EPF) 2007 finansinių metų operacijas
   (2009/113/EB)
   EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
   atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį,
   atsižvelgdama į Ketvirtąją AKR-EEB konvenciją, pasirašytą 1989 m. gruodžio 15 d. Lomė (1), ir iš dalies pakeistą 1995 m. lapkričio 4 d. Mauricijuje pasirašytu susitarimu (2),
   atsižvelgdama į Vidinį susitarimą tarp Taryboje posėdžiavusių valstybių narių Vyriausybių atstovų dėl Bendrijos pagalbos, teikiamos pagal Ketvirtosios AKR-EB konvencijos Antrąjį finansinį protokolą, finansavimo ir administravimo (3) (toliau – Vidinis susitarimas), be kita ko, įsteigiantį Aštuntąjį Europos plėtros fondą (Aštuntasis EPF), ypač į jo 33 straipsnio 3 dalį,
   atsižvelgdama į 1998 m. birželio 16 d. Finansinį reglamentą 98/430/EB, taikytiną plečiant finansinį bendradarbiavimą pagal Ketvirtąją AKR ir EB konvenciją (4), ypač į jo 66–74 straipsnius,
   išnagrinėjusi su Aštuntojo EPF operacijomis susijusius 2007 m. gruodžio 31 d. pajamų ir išlaidų ataskaitą bei balansą, taip pat Audito Rūmų ataskaitą dėl 2007 finansinių metų su Komisijos atsakymais (5),
   kadangi:

               (1)

               Pagal Vidinio susitarimo 33 straipsnio 3 dalį patvirtinimą, kad Komisija Aštuntojo EPF finansinio valdymo užduotis įvykdė, teikia Europos Parlamentas, remdamasis Tarybos rekomendacija.

               (2)

               Komisija Aštuntojo EPF 2007 finansinių metų operacijas įvykdė iš esmės tinkamai,

         REKOMENDUOJA Europos Parlamentui patvirtinti, kad Komisija įvykdė Aštuntojo EPF 2007 finansinių metų operacijas.

      Priimta Briuselyje, 2009 m. vasario 10 d.

            Tarybos vardu

            Pirmininkas

         M. KALOUSEK

      (1)  OL L 229, 1991 8 17, p. 3.

      (2)  OL L 156, 1998 5 29, p. 3.

      (3)  OL L 156, 1998 5 29, p. 108.

      (4)  OL L 191, 1998 7 7, p. 53.

      (5)  OL C 286, 2008 11 10, p. 273.


title: 2014 m. liepos 8 d. Tarybos rekomendacija dėl 2014 m. Bulgarijos nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2014 m. Bulgarijos konvergencijos programos

text:
               29.7.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 247/7

         TARYBOS REKOMENDACIJA
   2014 m. liepos 8 d.
   dėl 2014 m. Bulgarijos nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2014 m. Bulgarijos konvergencijos programos
   2014/C 247/02
   EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
   atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 121 straipsnio 2 dalį ir 148 straipsnio 4 dalį,
   atsižvelgdama į 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei koordinavimo (1), ypač į jo 9 straipsnio 2 dalį,
   atsižvelgdama į 2011 m. lapkričio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 1176/2011 dėl makroekonominių disbalansų prevencijos ir naikinimo (2), ypač į jo 6 straipsnio 1 dalį,
   atsižvelgdama į Europos Komisijos rekomendaciją,
   atsižvelgdama į Europos Parlamento rezoliucijas,
   atsižvelgdama į Europos Vadovų Tarybos išvadas,
   atsižvelgdama į Užimtumo komiteto nuomonę,
   atsižvelgdama į Ekonomikos ir finansų komiteto nuomonę,
   atsižvelgdama į Socialinės apsaugos komiteto nuomonę,
   atsižvelgdama į Ekonominės politikos komiteto nuomonę,
   kadangi:

               (1)

               2010 m. kovo 26 d. Europos Vadovų Taryba pritarė Komisijos pasiūlymui pradėti įgyvendinti naują ekonomikos augimo ir darbo vietų kūrimo strategiją „Europa 2020“, kuri grindžiama geresniu ekonominės politikos koordinavimu ir kurioje daugiausia dėmesio skiriama toms svarbioms sritims, kuriose reikia imtis veiksmų, kad būtų stiprinamas Europos tvaraus augimo ir konkurencingumo potencialas;

               (2)

               2010 m. liepos 13 d. Taryba, remdamasi Komisijos pasiūlymais, priėmė Rekomendaciją dėl bendrų valstybių narių ir Sąjungos ekonominės politikos gairių (2010–2014 m.), o 2010 m. spalio 21 d. – Sprendimą dėl valstybių narių užimtumo politikos gairių (3), šios gairės kartu sudaro integruotas gaires. Į šias integruotas gaires valstybių narių paprašyta atsižvelgti formuojant nacionalinę ekonominę ir užimtumo politiką;

               (3)

               2012 m. birželio 29 d. valstybių narių valstybių ar vyriausybių vadovai nusprendė priimti Susitarimą dėl ekonomikos augimo ir darbo vietų kūrimo, kuriuo nustatė nuoseklią nacionalinių, ES ir euro zonos lygmens veiksmų, naudojant visus galimus svertus, priemones ir politikos strategijas, sistemą. Jie nutarė, kokių veiksmų reikėtų imtis valstybių narių lygmeniu, visų pirma išreikšdami tvirtą įsipareigojimą siekti strategijos „Europa 2020“ tikslų ir įgyvendinti konkrečioms šalims skirtas rekomendacijas;

               (4)

               2013 m. liepos 9 d. Taryba priėmė rekomendaciją (4) dėl Bulgarijos 2013 m. nacionalinės reformų programos ir pateikė savo nuomonę dėl atnaujintos 2012–2016 m. Bulgarijos konvergencijos programos;

               (5)

               2013 m. lapkričio 13 d. Komisija priėmė metinę augimo apžvalgą, kuria pradedamas 2014 m. Europos ekonominės politikos koordinavimo semestras. 2013 m. lapkričio 13 d. Komisija pagal Reglamentą (ES) Nr. 1176/2011 taip pat priėmė Įspėjimo mechanizmo ataskaitą, kurioje nurodė, kad Bulgarija yra viena iš valstybių narių, dėl kurios reikės parengti nuodugnią apžvalgą;

               (6)

               2013 m. gruodžio 20 d. Europos Vadovų Taryba patvirtino prioritetus, kuriais turi būti užtikrintas finansinis stabilumas, fiskalinis konsolidavimas ir ekonomikos augimo skatinimo veiksmai. Ji pabrėžė, kad reikia vykdyti diferencijuotą, ekonomikos augimui palankų fiskalinį konsolidavimą, atkurti įprastas skolinimo ekonomikai sąlygas, skatinti ekonomikos augimą ir konkurencingumą, spręsti nedarbo problemą, šalinti socialinius krizės padarinius ir modernizuoti viešąjį administravimą;

               (7)

               2014 m. kovo 5 d. Komisija pagal Reglamento (ES) Nr. 1176/2011 5 straipsnį paskelbė Bulgarijos nuodugnios apžvalgos rezultatus. Remdamasi analize, Komisija daro išvadą, kad Bulgarijoje tebėra makroekonominis disbalansas, kurį reikia stebėti ir dėl kurio reikia imtis politikos veiksmų. Visų pirma, reikia imtis politikos veiksmų dėl užsitęsusio darbo rinkos koregavimo, nors išorės pozicijos koregavimas ir įmonių sektoriaus finansinio įsiskolinimo mažinimas vykdomi sėkmingai;

               (8)

               2014 m. balandžio 17 d. Bulgarija pateikė 2014 m. nacionalinę reformų programą ir 2014 m. konvergencijos programą. Siekiant atsižvelgti į abiejų programų sąsają, jos vertintos vienu metu;

               (9)

               2014 m. konvergencijos programoje išdėstytos biudžeto strategijos tikslas – iki 2016 m. pasiekti vidutinio laikotarpio tikslą, kuris yra -1 % BVP struktūrinis deficitas. Vidutinio laikotarpio tikslas yra griežtesnis, nei reikalaujama Stabilumo ir augimo pakte. Bulgarija pasinaudojo bendrai finansuojamiems projektams numatyta galimybe laikinai nukrypti nuo vidutinio laikotarpio tikslo 0,6 % BVP 2013 m. ir 0,1 % BVP 2014 m. Konvergencijos programoje numatyta, kad (perskaičiuotas) struktūrinis balansas pablogės 0,3 % BVP 2014 m. iki -1,3 % BVP ir pagerės 0,3 % BVP 2015 m. iki -1,0 % BVP, užtikrinant grįžimą prie vidutinio laikotarpio tikslo. 2014–2015 m. valdžios sektoriaus išlaidų augimo rodiklis neviršys atitinkamo orientacinio vidutinio laikotarpio išlaidų kriterijaus. Todėl biudžeto planai atitinka Stabilumo ir augimo pakto reikalavimus. Skolos santykis yra gerokai mažesnis nei 60 % BVP ir, remiantis konvergencijos programa, prognozuojama, kad iki programos laikotarpio pabaigos jis padidės tik šiek tiek – iki 20,6 % BVP. 2014–2015 m. laikotarpio makroekonominis scenarijus, kuriuo grindžiamos konvergencijos programoje pateiktos biudžeto projekcijos, yra optimistinis: prognozuojama, kad metinis augimas sieks 2,1 % 2014 m. ir 2,6 % 2015 m., o ne atitinkamai 1,7 % 2014 m. ir 2,0 % 2015 m., kaip numatyta Komisijos tarnybų 2014 m. pavasario prognozėje. Remiantis Komisijos prognoze, Bulgarijos nukrypimas nuo vidutinio laikotarpio tikslo 2014 m. yra didesnis, nei leidžiama remiantis bendrai finansuojamiems projektams numatytu laikinu nukrypimu, ir grįžti prie vidutinio laikotarpio tikslo 2015 m. nepavyks. Remdamasi 2014 m. konvergencijos programos vertinimu ir Komisijos prognoze, pagal Reglamentą (EB) Nr. 1466/97 Taryba mano, kad kyla rizika, jog 2014–2015 m. bus nukrypta nuo vidutinio laikotarpio tikslo;

               (10)

               mokestinių prievolių vykdymas ir mokesčių administravimo kokybė tebėra svarbiausi Bulgarijos uždaviniai. Turimi skaičiavimai rodo gana didelę šešėlinę ekonomiką, kurią patvirtina Bulgarijos nedeklaruojamo darbo duomenys. Administracinės pajamų surinkimo išlaidos ir mokestinių prievolių vykdymo išlaidos yra palyginti didelės. Nors imtasi keleto priemonių šiems uždaviniams spręsti, Bulgarija vis dar neturi visapusiškos mokestinių prievolių vykdymo strategijos, kuri apimtų visų mokesčius renkančių institucijų veiklą ir išankstinę didžiausios mokesčių rinkimo rizikos analizę, taip pat jau taikomų priemonių vertinimą, įskaitant supaprastinimo priemones ir geresnę kontrolę;

               (11)

               2013 m. Bulgarija žengė žingsnį atgal vykdydama ankstesnius įsipareigojimus pensijų reformos srityje. Ankstyvo išėjimo į pensiją sistemų nebuvo sumažinta, kaip numatyta. Atidėtas planuojamas metinis teisės aktais nustatyto pensinio amžiaus didinimas. Nepadaryta pažangos siekiant suvienodinti vyrų ir moterų pensinį amžių ir nesiimta veiksmų siekiant sugriežtinti tinkamumo kriterijus ir kontrolę, kad būtų apribotas piktnaudžiavimas skiriant invalidumo pensijas. Bulgarijos visuomenės senėjimo tempas vienas sparčiausių Sąjungoje – tai turi neigiamą poveikį darbo rinkai, ekonomikos augimo potencialui ir pensijų sistemos finansavimui. Todėl Bulgarija turi tęsti pensijų sistemos reformą. Bulgarija taip pat turi spręsti svarbius uždavinius, susijusius su ligoninių sektoriaus racionalizavimu ir valdymu, įskaitant skaidrumo trūkumą ligoninių finansavimo srityje ir nepakankamai išvystytas ambulatorinės priežiūros paslaugas. Be to, dėl didelių oficialių ir neoficialių mokėjimų, kurie tenka tiesiogiai pacientui, tam tikriems gyventojų segmentams sveikatos priežiūra faktiškai yra neprieinama. Sveikatos būklės rodikliai, palyginti su kitomis valstybėmis narėmis, yra prasti, o tai reiškia, kad ateityje sveikatos sektoriui gali prireikti struktūriškai didesnių viešųjų išlaidų;

               (12)

               darbo rinkos rezultatai pastaraisiais metais yra nepakankami – tai riboja ekonomikos koregavimo pajėgumą ir mažina augimo potencialą. Nedarbas 2013 m. stabilizavosi, tačiau jaunimo ir ilgalaikio nedarbo lygis toliau didėjo. Bulgarijoje nedirbančio, nesimokančio ir mokymuose nedalyvaujančio jaunimo skaičius yra vienas didžiausių – tai reiškia, kad labai didelė žmogiškojo kapitalo dalis yra neišnaudojama ir nevystoma. Padaryta tik labai nedidelė pažanga stiprinant įdarbinimo tarnybos gebėjimus. Taip pat reikia išplėsti aktyvios darbo rinkos politikos aprėptį ir padidinti jos veiksmingumą. Bulgarija neturi neregistruotam jaunimui, įskaitant romus, skirtų veiksmingų priemonių, kaip numatyta Jaunimo garantijų iniciatyvos tiksluose. Didelė dalis bedarbių nepatenka į minimalios socialinės apsaugos sistemos (bedarbio pašalpų ir socialinės paramos) taikymo sritį, o pasikliauna šeimos solidarumu ir neoficialiu darbu. Bulgarijos skurdo ir socialinės atskirties rizika yra viena didžiausių Sąjungoje. Minimalios socialinio draudimo įmokų ribos gali trukdyti žemos kvalifikacijos asmenims visapusiškai dalyvauti oficialioje ekonomikoje. Galimam poveikiui įvertinti atlikta keletas tyrimų, tačiau juos reikia įvertinti ir imtis tolesnių tinkamų politikos veiksmų. Bulgarijoje nėra aiškių skaidraus minimalaus darbo užmokesčio nustatymo gairių. Nuo 2011 m. padidintas teisės aktais nustatytas minimalus darbo užmokestis – tai gali turėti neigiamą poveikį užimtumui ir todėl turėtų būti stebima;

               (13)

               Bulgarija dar nepriėmė Mokyklinio ugdymo įstatymo, kuriame būtų numatyta būtinų visapusiškų mokyklų sistemos reformų įgyvendinimo sistema, įskaitant mokymo programų modernizavimą ir mokytojų rengimo tobulinimą. Būtina gerinti Bulgarijos profesinio rengimo ir mokymo kokybę ir labiau integruoti jį į bendrąją švietimo struktūrą, kad būtų sudarytos sąlygos rinktis lankčius mokymosi būdus, sumažėtų mokyklos nebaigusių asmenų skaičius ir padaugėtų galimybių mokytis visą gyvenimą. Aukštojo mokslo srityje išlieka tie patys uždaviniai – tinkamiau reaguoti į darbo rinkos poreikius. Žemi kokybės sertifikavimo standartai dar labiau blogina prastus rezultatus. Diskutuojama dėl naujos aukštojo mokslo strategijos, kurioje būtų raginama restruktūrizuoti universitetų valdymą tiesiogiai įtraukiant suinteresuotuosius subjektus, kaip antai įmones ir studentus, konsoliduoti universitetus ir laikytis rezultatais pagrįsto požiūrio, kad švietimo rezultatai geriau atitiktų darbo rinkos poreikius. Palankių sąlygų neturinčių vaikų, visų pirma romų tautybės vaikų, galimybės gauti išsilavinimą tebėra neišspręstas uždavinys. Dvejų metų privalomas ikimokyklinis ugdymas yra labai svarbi priemonė teisinga kryptimi ir turėtų būti griežtai įgyvendinama kartu su mokyklos nebaigimo prevencijos priemonėmis. Būtina sustiprinti esamas iniciatyvas gerinti mokytojų rengimą ir mažinti de facto segregaciją mokyklose. Galioja taisyklės, kuriomis vaiko išmoka susiejama su jo dalyvavimu švietimo sistemoje, tačiau naudojant šias priemones dar nepasiekta norimų rezultatų;

               (14)

               platesnio masto pastangos modernizuoti viešąjį administravimą turėjo nedidelį poveikį dėl nenuoseklaus požiūrio ir nepakankamo įsipareigojimo imtis visapusiškų reformų. Bulgarijai reikalinga suderinta viešojo administravimo reformos strategija, kuria būtų didinamas viešojo administravimo ir jo reguliavimo agentūrų profesionalumas ir nepriklausomumas, įskaitant nuopelnais pagrįstą valstybės tarnautojų skyrimo ir karjeros plėtojimo sistemą, taip pat veiksmingą korupcijos rizikos mažinimo struktūrą. Būtina toliau dėti pastangas gerinti bendras verslo sąlygas. Uždaviniai apima leidimų išdavimo ir įmonių registravimo procedūras. Bankroto bylų nagrinėjimas vidutiniškai trunka daugiau kaip trejus metus, o išieškojimo lygis yra mažas. 2013 m. priimtos naujos pavėluotų mokėjimų taisyklės – jos turi būti įgyvendintos. E. valdžios kūrimas sulėtėjo, taip pat nepakanka koordinavimo siekiant užtikrinti sistemų sąveikumą ir sukurti vieną bendrą informacinį punktą, todėl pastangos didinti skaidrumą ir mažinti administracinę naštą yra ribotos. Viešojo pirkimo srityje trūksta paprastos ir kodifikuotos teisinės sistemos, todėl teisinė ir reguliacinė aplinka yra sudėtinga – tai kelia netikrumą veiklos vykdytojams. Teisminių institucijų nepriklausomumas taip pat tebėra didelė Bulgarijos verslo sąlygas veikianti problema. Bulgarija ėmėsi keleto kovos su korupcija veiksmų, tačiau bendra pažanga yra nedidelė ir tebėra nestabili, todėl būtina nuosekliau vykdyti su interesų konfliktais susijusias patikras ir taikyti atgrasomąsias sankcijas. Taip pat būtina užtikrinti geresnį kovos su korupcija institucijų tarpusavio koordinavimą ir apsaugoti jas nuo politinės įtakos;

               (15)

               konkurencija elektros energijos ir dujų sektoriuose tebėra nedidelė. Siekiant gerinti energijos rinkų veikimą, ypatingą susirūpinimą kelia tai, kad trūksta elektros energijos ir dujų biržų ir kad nėra skaidrios didmeninės rinkos. Laisvoje elektros energijos rinkoje dominuoja vienas tiekėjas ir dėl jos riboto dydžio konkurencija negali atlikti savo funkcijos užtikrinti ekonominį veiksmingumą. Nacionalinės reguliavimo institucijos nepriklausomumas ir veiksmingumas tebėra ribotas. Dėl priklausomybės nuo keleto tiekėjų importo ir infrastruktūros plėtros trūkumo kyla tiekimo sutrikimų rizika. Naujuoju 2014–2020 m. programavimo laikotarpiu ES finansavimui gauti pasiūlytas išsamus priemonių, skirtų energijos vartojimo efektyvumui didinti, paketas;

               (16)

               atsižvelgdama į Europos semestrą, Komisija atliko išsamią Bulgarijos ekonominės politikos analizę. Ji įvertino nacionalinę reformų programą ir konvergencijos programą. Komisija įvertino ne tik jų svarbą tvariai fiskalinei ir socialinei bei ekonominei Bulgarijos politikai, bet ir tai, kaip laikomasi ES taisyklių ir gairių, nes ES lygmeniu prisidedant prie būsimų nacionalinių sprendimų būtina stiprinti bendrą Sąjungos ekonomikos valdymą. Jos rekomendacijos atsižvelgiant į Europos semestrą pateiktos toliau išdėstytose 1–6 rekomendacijose;

               (17)

               atsižvelgdama į šį vertinimą, Taryba išnagrinėjo konvergencijos programą ir jos nuomonė (5) visų pirma pateikiama toliau išdėstytoje 1 rekomendacijoje;

               (18)

               Taryba, atsižvelgdama į Komisijos nuodugnios apžvalgos ir šio vertinimo rezultatus, išnagrinėjo nacionalinę reformų programą ir konvergencijos programą. Jos rekomendacijos pagal Reglamento (ES) Nr. 1176/2011 6 straipsnį pateiktos toliau išdėstytose 3, 4 ir 5 rekomendacijose,

         REKOMENDUOJA Bulgarijai 2014–2015 m. imtis šių veiksmų:

               1.

               Atsižvelgiant į atsirandantį atotrūkį nuo Stabilumo ir augimo pakto prevencinės dalies reikalavimų, sustiprinti 2014 m. biudžeto priemones. 2015 m. sustiprinti biudžeto strategiją, kad vidutinio laikotarpio tikslas būtų pasiektas ir vėliau nebūtų nuo jo nukrypta. Užtikrinti naujos fiskalinės tarybos gebėjimą vykdyti savo įgaliojimus. Įgyvendinti visapusišką mokesčių strategiją, siekiant gerinti mokesčių surinkimą, kovoti su šešėline ekonomika ir mažinti prievolių vykdymo išlaidas.

               2.

               Priimti ilgalaikę pensijų sistemos strategiją, kurioje būtų numatyta kasmet ilginti teisės aktais nustatytą pensinį amžių ir nustatytas mechanizmas, pagal kurį teisės aktais nustatytas pensinis amžius ilguoju laikotarpiu būtų susietas su vidutine tikėtina gyvenimo trukme, kartu laipsniškai panaikinant ankstyvo išėjimo į pensiją galimybes ir suvienodinant teisės aktais nustatytą vyrų ir moterų pensinį amžių. Sugriežtinti tinkamumo kriterijus invalidumo pensijoms gauti ir jų skyrimo procedūras, pavyzdžiui, tinkamiau atsižvelgiant į pareiškėjų likutinį darbingumą. Užtikrinti ekonomiškai efektyvų sveikatos priežiūros teikimą, be kita ko, gerinant sveikatos priežiūros paslaugų kainodarą, tuo pačiu siejant ligoninių finansavimą su veiklos rezultatais, spartinant ligoninių tinklo optimizavimą ir plėtojant ambulatorinę priežiūrą.

               3.

               Gerinti įdarbinimo tarnybos veiksmingumą, sukuriant veiklos rezultatų stebėsenos sistemą ir daugiau orientuojantis į pažeidžiamiausius asmenis, kaip antai žemos kvalifikacijos ir vyresnio amžiaus darbuotojus, ilgalaikius bedarbius ir romus. Išplėsti aktyvios darbo rinkos politikos aprėptį ir padidinti jos veiksmingumą, siekiant atsižvelgti į darbo ieškančių asmenų profilius, taip pat orientuotis į neregistruotą nedirbantį, nesimokantį ir mokymuose nedalyvaujantį jaunimą, kaip numatyta Jaunimo garantijų iniciatyvos tiksluose. Padidinti faktinę bedarbio pašalpų ir socialinės paramos aprėptį ir gerinti jų ryšį su aktyvumo skatinimo priemonėmis. Tęsti visapusišką minimalių socialinio draudimo įmokų ribų peržiūrą, siekiant užtikrinti, kad dėl sistemos sąlygų žemos kvalifikacijos asmenys nebūtų išstumiami iš darbo rinkos. Konsultuojantis su socialiniais partneriais nustatyti skaidrias gaires dėl teisės aktais nustatyto minimalaus darbo užmokesčio koregavimo, atsižvelgiant į poveikį užimtumui ir konkurencingumui. Siekiant mažinti skurdą, toliau gerinti socialinių paslaugų ir pervedimų prieinamumą bei veiksmingumą vaikams ir vyresnio amžiaus žmonėms.

               4.

               Priimti Mokyklinio ugdymo įstatymą ir imtis profesinio rengimo ir aukštojo mokslo reformų, siekiant padidinti visais lygmenimis įgyjamų įgūdžių lygį ir aktualumą, kartu skatinant švietimo įstaigų ir verslo partnerystę, kad rezultatai geriau atitiktų darbo rinkos poreikius. Gerinti profesinio rengimo ir mokymo įstaigų kokybę ir didinti galimybes mokytis visą gyvenimą. Stiprinti pastangas gerinti palankių sąlygų neturinčių vaikų, visų pirma romų, galimybes gauti kokybišką įtraukųjį ikimokyklinį ir mokyklinį išsilavinimą ir griežtai įgyvendinti taisykles, kuriomis vaiko išmokų mokėjimas susiejamas su jo dalyvavimu švietimo sistemoje.

               5.

               Toliau gerinti verslo sąlygas, visų pirma mažosioms ir vidutinėms įmonėms, mažinant biurokratizmą, skatinant e. valdžią, supaprastinant nemokumo procedūras ir įgyvendinant pavėluotų mokėjimų teisės aktus. Gerinti viešojo pirkimo sistemą didinant administracinius gebėjimus, griežtinant Viešojo pirkimo agentūros atliekamas ex ante patikras ir imantis konkrečių e. viešojo pirkimo įgyvendinimo veiksmų. Didinti teisminių institucijų kokybę ir nepriklausomumą ir stiprinti kovą su korupcija.

               6.

               Skatinti energetikos sektoriaus reformą, siekiant didinti konkurenciją, rinkos veiksmingumą ir skaidrumą, energijos vartojimo efektyvumą, visų pirma panaikinant rinkos kliūtis, sumažinant reguliuojamo segmento svarbą, sustiprinant pastangas sukurti skaidrią didmeninę elektros energijos ir dujų rinką, laipsniškai panaikinant kvotas, taip pat stiprinant energetikos reguliavimo institucijos nepriklausomumą ir administracinius gebėjimus. Paspartinti jungčių projektų su kaimyninėmis valstybėmis narėmis bei šalimis kandidatėmis vykdymą. visų pirma dujų srityje, ir didinti gebėjimą spręsti tiekimo sutrikimo problemas.

      Priimta Briuselyje 2014 m. liepos 8 d.

            Tarybos vardu

            Pirmininkas

         P. C. PADOAN

      (1)  OL L 209, 1997 8 2, p. 1.

      (2)  OL L 306, 2011 11 23, p. 25.

      (3)  Toliau taikomos 2014 m. pagal 2014 m. gegužės 6 d. Tarybos sprendimą 2014/322/ES dėl valstybių narių užimtumo politikos gairių 2014 m. (OL L 165, 2014 6 4, p. 49).

      (4)  OL C 217, 2013 7 30, p. 10.

      (5)  Pagal Reglamento (EB) Nr. 1466/97 9 straipsnio 2 dalį.


title: 2014 m. balandžio 17 d. Europos Centrinio Banko rekomendacija skirta Europos Sąjungos Tarybai dėl Bank Ċentrali ta’ Malta / Central Bank of Malta išorės auditoriaus (ECB/2014/20)

text:
               25.4.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 122/1

         EUROPOS CENTRINIO BANKO REKOMENDACIJA
   2014 m. balandžio 17 d.
   skirta Europos Sąjungos Tarybai dėl Bank Ċentrali ta’ Malta / Central Bank of Malta išorės auditoriaus
   (ECB/2014/20)
   (2014/C 122/01)
   EUROPOS CENTRINIO BANKO VALDANČIOJI TARYBA,
   atsižvelgdama į Europos centrinių bankų sistemos ir Europos Centrinio Banko statutą, ypač į jo 27 straipsnio 1 dalį,
   kadangi:

               (1)

               Europos Centrinio Banko (ECB) ir valstybių narių, kurių valiuta yra euro, nacionalinių centrinių bankų sąskaitų auditą atlieka nepriklausomi išorės auditoriai, kuriuos rekomenduoja ECB valdančioji taryba ir tvirtina Europos Sąjungos Taryba;

               (2)

               dabartinio Bank Ċentrali ta’ Malta / Central Bank of Malta išorės auditoriaus įgaliojimai baigėsi po 2013 finansinių metų audito. Todėl būtina paskirti išorės auditorius nuo 2014 finansinių metų;

               (3)

                  Bank Ċentrali ta’ Malta / Central Bank of Malta išorės auditoriumi 2014–2018 finansiniams metams pasirinko PricewaterhouseCoopers,

         PRIĖMĖ ŠIĄ REKOMENDACIJĄ:
   Rekomenduojama PricewaterhouseCoopers skirti Bank Ċentrali ta’ Malta / Central Bank of Malta išorės auditoriumi 2014–2018 finansiniams metams.

      Priimta Frankfurte prie Maino 2014 m. balandžio 17 d.

            ECB Pirmininkas

         Mario DRAGHI