title: 2019 m. liepos 9 d. Tarybos rekomendacija dėl 2019 m. Slovakijos nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2019 m. Slovakijos stabilumo programos

text:
               5.9.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 301/148

      TARYBOS REKOMENDACIJA
      2019 m. liepos 9 d.
      dėl 2019 m. Slovakijos nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2019 m. Slovakijos stabilumo programos
      (2019/C 301/25)
      EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
      atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 121 straipsnio 2 dalį ir 148 straipsnio 4 dalį,
      atsižvelgdama į 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei koordinavimo (1), ypač į jo 5 straipsnio 2 dalį,
      atsižvelgdama į Europos Komisijos rekomendaciją,
      atsižvelgdama į Europos Parlamento rezoliucijas,
      atsižvelgdama į Europos Vadovų Tarybos išvadas,
      atsižvelgdama į Užimtumo komiteto nuomonę,
      atsižvelgdama į Ekonomikos ir finansų komiteto nuomonę,
      atsižvelgdama į Socialinės apsaugos komiteto nuomonę,
      atsižvelgdama į Ekonominės politikos komiteto nuomonę,
      kadangi:

                  (1)

                  2018 m. lapkričio 21 d. Komisija priėmė metinę augimo apžvalgą, kuria pradedamas 2019 m. Europos ekonominės politikos koordinavimo semestras. Ji tinkamai atsižvelgė į 2017 m. lapkričio 17 d. Europos Parlamento, Tarybos ir Komisijos paskelbtą Europos socialinių teisių ramstį. 2019 m. kovo 21 d. Europos Vadovų Taryba patvirtino metinėje augimo apžvalgoje nustatytus prioritetus. 2018 m. lapkričio 21 d. Komisija pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 1176/2011 (2) priėmė ir įspėjimo mechanizmo ataskaitą – joje Slovakija nenurodyta kaip viena iš valstybių narių, dėl kurios reikės parengti nuodugnią apžvalgą. Tą pačią dieną Komisija taip pat priėmė rekomendaciją dėl Tarybos rekomendacijos dėl euro zonos ekonominės politikos; tą rekomendaciją Europos Vadovų Taryba patvirtino 2019 m. kovo 21 d.2019 m. balandžio 9 d. Taryba priėmė rekomendaciją dėl euro zonos ekonominės politikos (3) (2019 m. euro zonai skirta rekomendacija), kurioje pateiktos penkios rekomendacijos euro zonai (rekomendacijos euro zonai);

                  (2)

                  kaip valstybė narė, kurios valiuta yra euro, atsižvelgdama į glaudžias ekonominės ir pinigų sąjungos šalių ekonomikos sąsajas, Slovakija turėtų užtikrinti, kad 2019 m. euro zonai skirta rekomendacija, kaip nurodyta toliau išdėstytose 2–4 rekomendacijose, būtų visiškai ir laiku įgyvendinta. Visų pirma kovos su korupcija ir teisingumo sistemos tobulinimo priemonės padės įgyvendinti pirmą rekomendaciją euro zonai dėl institucijų kokybės, sutelkus su investicijomis susijusią ekonominę politiką į nurodytas sritis bus lengviau įgyvendinti antrą rekomendaciją euro zonai dėl investicijų rėmimo, o priemonės, kuriomis gerinami įgūdžiai, padės įgyvendinti trečią rekomendaciją euro zonai dėl darbo rinkos veikimo;

                  (3)

                  2019 m. vasario 27 d. paskelbta 2019 m. Slovakijai skirta ataskaita. Joje įvertinta Slovakijos pažanga, padaryta įgyvendinant 2018 m. liepos 13 d. Tarybos priimtas konkrečiai šaliai skirtas rekomendacijas (4), tolesni veiksmai, kurių Slovakija ėmėsi atsižvelgdama į ankstesniais metais priimtas konkrečiai šaliai skirtas rekomendacijas, ir Slovakijos pažanga siekiant nacionalinių tikslų pagal strategiją „Europa 2020“.

                  (4)

                  2019 m. balandžio 25 d. Slovakija pateikė 2019 m. nacionalinę reformų programą ir 2019 m. stabilumo programą. Siekiant atsižvelgti į jų tarpusavio sąsajas, abi programos vertintos vienu metu;

                  (5)

                  į atitinkamas konkrečioms šalims skirtas rekomendacijas atsižvelgta sudarant 2014–2020 m. Europos struktūrinių ir investicijų fondų (toliau – ESI fondai) programas. Kaip numatyta Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1303/2013 (5) 23 straipsnyje, Komisija, gali paprašyti valstybės narės peržiūrėti savo partnerystės sutartį ir susijusias programas bei pasiūlyti jų pakeitimus, jei tai būtina siekiant remti atitinkamų Tarybos rekomendacijų įgyvendinimą. Kaip naudotųsi šia nuostata, Komisija išsamiau nurodė priemonių, kuriomis ESI fondų veiksmingumas siejamas su patikimu ekonomikos valdymu, taikymo gairėse;

                  (6)

                  šiuo metu Slovakijai taikoma Stabilumo ir augimo pakto prevencinė dalis. 2019 m. stabilumo programoje Vyriausybė numato, kad nominalus balansas pagerės nuo 0,7 % bendrojo vidus produkto (BVP) deficito 2018 m. iki subalansuoto biudžeto 2019 m. ir toks išliks iki 2022 m. Remiantis perskaičiuotu struktūriniu balansu (6), vidutinės trukmės biudžeto tikslą, kuris buvo pakeistas iš 0,5 % BVP struktūrinio deficito 2019 m. į 1 % BVP nuo 2020 m., planuojama pasiekti 2020 m. 2019 m. stabilumo programoje numatoma, kad valdžios sektoriaus bendrosios skolos santykis su BVP nuo 47,5 % 2019 m. palaipsniui sumažės iki 44,4 % 2022 m. Makroekonominis scenarijus, kuriuo grindžiamos tos biudžeto projekcijos, yra tikėtinas. Vis dėlto priemonės, kurių reikia norint pasiekti planuojamus deficito tikslus 2019 m. ir vėliau, nėra visiškai konkretizuotos. Į biudžetą įtraukta biudžeto atsargomis vadinama nekonkretizuota išlaidų kategorija (iš viso 0,7 % BVP), dėl kurios sumažėja biudžeto vykdymo nuspėjamumas.

                  (7)

                  2018 m. liepos 13 d. Taryba rekomendavo Slovakijai užtikrinti, kad 2019 m. grynųjų pirminių valdžios sektoriaus išlaidų nominalus augimas (7) neviršytų 4,1 %, o tai atitiktų 0,5 % BVP metinį struktūrinį koregavimą. Atsižvelgiant į Komisijos 2018 m. rudens prognozę, kurioje numatyta, kad 2019 m. bus labiau priartėta prie vidutinės trukmės tikslo, ir laikantis reikalaujamo koregavimo įšaldymo panaikinimo taisyklių, grynųjų pirminių valdžios sektoriaus išlaidų nominalus augimas neturėtų viršyti 4,6 %, o tai atitinka 0,3 % metinį struktūrinį koregavimą 2019 m. Remiantis Komisijos 2019 m. pavasario prognoze, esama rizikos, kad 2018 m. ir 2019 m. laikotarpiu bus smarkiai nukrypta nuo rekomenduojamo fiskalinio koregavimo;

                  (8)

                  2020 m. Slovakija turėtų pasiekti savo vidutinės trukmės biudžeto tikslą. Remiantis Komisijos 2019 m. pavasario prognoze, jeigu politika nesikeis, tai atitinka didžiausią grynųjų pirminių valdžios sektoriaus išlaidų nominalų augimą, sudarantį 4,6 % ir atitinkantį 0,3 % BVP struktūrinį koregavimą. Remiantis Komisijos 2019 m. pavasario prognoze, jeigu politika nesikeis, esama rizikos, kad 2019 m. ir 2020 m. (vertinant kartu) bus smarkiai nukrypta nuo to reikalavimo. Prognozuojama, kad 2019 m. ir 2020 m. Slovakija laikysis skolos taisyklės. Apskritai Taryba mano, kad nuo 2019 m. turėtų būti imtasi reikiamų priemonių siekiant užtikrinti, kad būtų laikomasi Stabilumo ir augimo pakto nuostatų;

                  (9)

                  Slovakijos viešųjų finansų tvarumui ilguoju laikotarpiu kyla vidutinė rizika. Remiantis Komisijos 2018 m. fiskalinio tvarumo ataskaita, siekiant stabilizuoti skolos ir BVP santykį ilguoju laikotarpiu reikėtų, kad struktūrinis pirminis balansas bendrai pagerėtų 2,5 procentinio punkto BVP, palyginti su nesikeičiančios politikos scenarijumi. Taip yra dėl prognozuojamo pensijų ir sveikatos priežiūros išlaidų padidėjimo, dėl kurio didėja su visuomenės senėjimu susijusios išlaidos (bendras įnašas sudaro 1,8 procentinio punkto BVP). Kadangi gimstamumas Slovakijoje yra mažas, o tikėtina gyvenimo trukmė turėtų toliau ilgėti, prognozuojama, kad iki 2060 m. senėjimo indeksas (santykis tarp vyresnio amžiaus žmonių ir aktyvių gyventojų, t. y. dirbančios arba besimokančios gyventojų dalies) beveik patrigubės. Be to, nors 2016 m. kiekvienai dešimčiai dirbančių asmenų teko tik maždaug trys neaktyvūs vyresni nei 65 m. asmenys, prognozuojama, kad iki 2060 m. šis skaičius išaugs iki septynių (ekonominis senėjimo indeksas). Automatinis pensinio amžiaus koregavimas atsižvelgiant į tikėtiną gyvenimo trukmę palaipsniui didino ilgalaikį pensijų sistemos tvarumą. Tai buvo vertinama kaip svarbi priemonė, padedanti užtikrinti kartų tarpusavio teisingumą ir ilgalaikį tvarumą. Nuogąstavimai dėl ilgalaikio pensijų sistemų fiskalinio tvarumo padidėjo 2019 m. kovo 28 d. Parlamentui priėmus Konstitucijos pakeitimą, kuriuo nustatomos pensinio amžiaus ribos (64 m. vyrams ir moterims be vaikų, pusę metų sumažinant moterims už kiekvieną iš pirmųjų trijų vaikų), o tai reiškia, kad automatinis koregavimas, siejamas su tikėtina gyvenimo trukme, daugiau nebus taikomas, kai bus pasiekta viršutinė riba. Slovakijos fiskalinės tarybos manymu, dėl viršutinės ribos išlaidos padidės 1,6 % BVP: nuo 8,6 % 2016 m. iki 11,4 % 2070 m., palyginti su 2018 m. ataskaitoje dėl senėjimo prognozuotu padidėjimu iki 9,8 %. Dėl to gerokai padidės rizika tvarumui. Šiuo metu dar nesiimta jokių atsvaros priemonių, o poveikis senatvės pajamoms ir skurdui neapskaičiuotas;

                  (10)

                  nepaisant tam tikros pažangos kovojant su mokesčių slėpimu, mokestinių prievolių vykdymas tebėra problema, o PVM prievolių vykdymo atotrūkis 2016 m. buvo daugiau nei du kartus didesnis už Sąjungos vidurkį. Nors tikimasi, kad pagal Trečiąjį veiksmų planą planuojamos priemonės duos teigiamų rezultatų, kai kurios iš jų dar nėra įgyvendintos. Pavyzdžiui, įvedus elektronines mokesčių deklaracijas turėtų sumažėti mokesčių mokėtojams tenkanti administracinė našta, tačiau neįgyvendinus visų planuotų priemonių bendras poveikis gali būti mažesnis. Tuo pat metu struktūrinė politikos priemonių sistema gali padėti sumažinti dažnus mokesčių kodekso pakeitimus ir paskatinti jį supaprastinti. Galiausiai, palyginti su kitomis valstybėmis narėmis, nepakankamai išnaudojama galimybė surinkti pajamų iš aplinkosaugos ir nekilnojamojo turto mokesčių;

                  (11)

                  darbo rinkoje toliau vyksta teigiami pokyčiai, pvz., didėja užimtumas, o nedarbo lygis yra kaip niekada žemas. Padaryta nemaža pažanga įgyvendinant ilgalaikiams bedarbiams skirtą veiksmų planą, padėjusį per dvejus metus ilgalaikių bedarbių skaičių sumažinti trečdaliu. Vis dėlto ilgalaikio nedarbo lygis vis dar viršija Sąjungos vidurkį ir tai visų pirma neigiamai veikia žemos kvalifikacijos asmenis, jaunimą ir romus. Skirtingai nuo mažėjančio nedarbo lygio, didele problema tapo kvalifikuotos darbo jėgos trūkumas. Darbo rinkoje ir toliau stebimi labai dideli regioniniai skirtumai: didesnis nedarbas vyrauja trijuose rytų Slovakijos regionuose, o darbo jėgos trūkumas labiausiai jaučiamas vakarinėje šalies dalyje. Siekiant skatinti aktyvesnį darbdavių ir profesinių sąjungų dalyvavimą, būtina toliau stiprinti jų gebėjimus;

                  (12)

                  įsidarbinimo galimybėms didinti skirtos politikos aprėptis ir veiksmingumas yra riboti. Mokymo ir perkvalifikavimo programos buvo patobulintos, tačiau vis tiek yra nepakankamos ir ne visai pritaikytos ilgalaikiams bedarbiams ir palankių sąlygų neturinčioms grupėms. Švietimo sistema nepakankamai prisideda prie socialinio ir ekonominio vystymosi ir yra nepakankamai finansuojama visais lygmenimis. Neatidėliotini uždaviniai apima švietimo rezultatų kokybės gerinimą, romų dalyvavimą įtraukaus bendrojo švietimo sistemoje nuo pat ankstyvos vaikystės ir veiksmingą palankių socialinių ir ekonominių sąlygų neturinčių moksleivių integravimą į švietimo ir mokymo sistemą (turint omenyje didėjančią mokyklos nebaigusių asmenų dalį). Vertinant pagal tarptautinius standartus, švietimo rezultatai ir pagrindinių gebėjimų lygis išlieka prasti, ir jiems didelę įtaką daro socialinė ir ekonominė moksleivių padėtis. Užtikrinti, kad Slovakijos gyventojai būtų geriau pasirengę kintančiai ekonomikai ir visuomenei, yra sunkus uždavinys. Nepaisant laipsniško darbo užmokesčio didinimo iki 2020 m., mokytojo profesija tebėra nepatraukli ir vis labiau trūksta darbuotojų. Be to, mokytojų pirminio mokymo kokybė ir aktualumas bei profesinio tobulėjimo galimybės yra ribotos. Dabartinės priemonės, kuriomis siekiama skatinti teisingumą ir įtraukų švietimą, kol kas nepateisino lūkesčių ir nepastebėta jokios realios pažangos mažinant romų tautybės studentų segregaciją. Vyriausybė priėmė „Nacionalinį švietimo ir auklėjimo reformų planą“ (2018–2027 m.) ir pirmąjį veiksmų planą (2018–2019 m.) (kartu su numatomu biudžetu), taip pat priėmė naujus teisės aktus dėl aukštojo mokslo kokybės užtikrinimo. Labai svarbu, kad šios priemonės būtų veiksmingai įgyvendinamos ir stebimos siekiant nustatyti, ar jos duoda laukiamų rezultatų;

                  (13)

                  žemas moterų užimtumo lygis atspindi tai, kad ilgas vaiko priežiūros atostogas retai ima vyrai, ir jį dar labiau mažina ribotos galimybės pasinaudoti įperkamomis vaikų priežiūros ir ilgalaikės priežiūros paslaugomis ir maža jų pasiūla. Apskritai vaikų priežiūros įstaigas lanko labai nedidelė dalis vaikų, ypač jaunesnių nei trejų metų. Vyriausybė priėmė naują sprendimą dėl privalomo 5 metų amžiaus vaikų ankstyvojo ugdymo ir priežiūros, kuris įsigalios 2020 m. Tačiau reikia dar daugiau investuoti ir skatinti lankyti vaikų priežiūros ir ikimokyklinio ugdymo įstaigas;

                  (14)

                  nors žmonių, kuriems gresia skurdas arba socialinė atskirtis, dalis yra mažesnė nei Sąjungos vidurkis, keliuose pietiniuose ir rytiniuose Slovakijos rajonuose ji yra kur kas didesnė. Esama didelių kliūčių gauti aukštos kokybės ir įtraukaus švietimo paslaugas, o regioniniai skirtumai lemia itin didelį mokyklos nebaigusių asmenų skaičių. Kitos kliūtys yra susijusios su palankių sąlygų neturinčių asmenų grupių, ypač romų, taip pat neįgaliųjų ir asmenų, kenčiančių dėl benamystės ir atskirties dėl būsto, galimybėmis gauti sveikatos priežiūros, ilgalaikės priežiūros, socialinio būsto ir kitas pagrindines paslaugas. Siekiant skatinti šių grupių socialinę įtrauktį būtinas integruotas požiūris;

                  (15)

                  reformos, kuriomis siekiama gerinti sveikatos priežiūros sistemos išlaidų veiksmingumą, įgauna pagreitį, nors įvairiose priežiūros srityse įgyvendinimo lygis skyrėsi. Politikos priemonės, kurių imtasi vykdant sveikatos srities išlaidų peržiūrą, davė tam tikrų teigiamų rezultatų, daugiausia dėl išlaidų ribojimo priemonių vaistų ir medicinos prietaisų srityse. Tačiau vis dar esama galimybių didinti veiksmingumą ir teikti priežiūrą mažesnėmis sąnaudomis strategiškai perskirstant išteklius įvairiose sveikatos priežiūros srityse. Sveikatos priežiūros paslaugų teikimas išlieka pernelyg priklausomas nuo ligoninių, kurios, nepaisant nuolatinio skolos mažinimo, toliau kaupia skolą ir sunkiai randa lėšų investicijoms, reikalingoms sveikatos priežiūros veiksmingumui ir kokybei gerinti. Nors pirminės sveikatos priežiūros stiprinimas yra labai svarbus siekiant mažinti ligoninių paslaugų naudojimą, kai to galima išvengti, nedidelis bendrosios praktikos gydytojų skaičius ir ribota pirminės sveikatos priežiūros paslaugų pasiūla trukdo didinti sveikatos priežiūros sistemos veiksmingumą. Kadangi Vyriausybė ėmėsi priemonių sveikatos priežiūros darbuotojų trūkumo problemai spręsti, bus svarbu šias pastangas įtraukti į ilgesnio laikotarpio strategiją, kuria siekiama laipsniškai decentralizuoti intensyviosios priežiūros paslaugas, stiprinti pirminę sveikatos priežiūrą ir profilaktines paslaugas;

                  (16)

                  fragmentiška mokslinių tyrimų sistema kliudo viešųjų mokslinių tyrimų ir technologinės plėtros (MTTP) investicijų veiksmingumui gerinant mokslinių tyrimų kokybę ir nepritraukia privataus finansavimo. Mokslinių tyrimų ir inovacijų politikai neigiamą poveikį daro neveiksmingas ministerijų ir kitų subjektų veiklos koordinavimas, dėl kurio vėluojama ir nepavyksta įgyvendinti svarbių reformų. Neoptimalus Slovakijos mokslų akademijos transformavimo procesas sukėlė susirūpinimą dėl jos veiklos tęstinumo, o tai lėmė viso proceso žlugimą. Tikslinių priemonių trūkumas arba nesėkmingas jų įgyvendinimas, taip pat ribotas mokslo tiriamųjų įstaigų dalyvavimas ir riboti mokslinių tyrimų pajėgumai prisideda prie to, kad privačiojo sektoriaus MTTP išlaidos yra mažos. Apskritai įmonių MTTP tebėra vieni silpniausių Sąjungoje ir jie sutelkti į vidutinio lygio ir (arba) aukštųjų technologijų gamybą, kur dominuoja tarptautinės įmonės. Priemonės, kuriomis siekiama skatinti žinių perdavimą, stiprinti pramonės inovacinius pajėgumus ir gerinti įmonių ir akademinės bendruomenės bendradarbiavimą, įgyvendinamos lėtai;

                  (17)

                  siekiant padidinti Slovakijos našumą ir išlaikyti konvergencijos procesą, taip pat reikia nuolatinių investicijų į skaitmeninę ir transporto infrastruktūrą bei energijos vartojimo efektyvumą. Būtina didinti bazinio fiksuotojo plačiajuosčio ir 4G ryšio aprėptį ir itin spartaus plačiajuosčio ryšio naudojimą. Investicijos į energijos vartojimo efektyvumą, visų pirma pastatų sektoriuje, ir aplinkos technologijas gali būti ekologiškai tvaraus augimo šaltinis ir padėti išsaugoti ribotus aplinkos išteklius. Be to, kad mažiau išsivystę regionai galėtų sumažinti atotrūkį ir tapti labiau pagrįsti žiniomis, konkurencingesni ir produktyvesni, reikia daugiau strateginių investicijų infrastruktūros spragoms užpildyti ir transporto tinklams pagerinti. Slovakija vėluoja užbaigti tiek pagrindinį kelių, tiek geležinkelių tinklą pagal transeuropinio transporto tinklo programą, pvz., Reino-Dunojaus koridoriuje. Transporto tinklo trūkumai galėtų būti pašalinti didinant esamo viešojo ir miesto transporto tinklų sujungiamumą, daugiarūšiškumą ir sąveikumą, taip pat skatinant tvarių transporto rūšių naudojimą;

                  (18)

                  didelė administracinė ir reglamentavimo našta gali neigiamai paveikti investicijas ir inovacijas, ypač mažųjų ir vidutinių įmonių (MVĮ) atveju. Nepaisant Vyriausybės pastangų, administracinė našta nėra pakankamai sumažinta, o Slovakijos verslo aplinka negali konkuruoti su kitų šalių verslo aplinka. Įmonėms susirūpinimą kelia teisės aktų kokybė ir nenuspėjamumas. Šie uždaviniai turėtų būti sprendžiami visapusiškai įgyvendinant Slovakijos geresnio reglamentavimo strategiją (RIA2020) ir stiprinant jos Geresnio reglamentavimo centrą bei valstybės administracijos analitinius pajėgumus. Slovakijos profesinių paslaugų sektorius tebėra griežtai reguliuojamas. Reglamentavimo ribojamasis poveikis teisininkams, patentų agentams, statybos inžinieriams, architektams, buhalteriams, gidams ir nekilnojamojo turto agentams viršija Sąjungos vidurkį;

                  (19)

                  Vyriausybė iš esmės reformuoja viešųjų pirkimų praktiką, peržiūrėdama teisinę sistemą, kad būtų supaprastintos procedūros ir sumažintos sandorių sąnaudos. Palankiai vertintina tai, kad daugiau dėmesio skiriama profesionalumui, tačiau bendra nauda ryškėja labai lėtai. Kalbant apie nepasitikėjimą valstybės institucijomis, viešieji pirkėjai turi dėti daugiau pastangų, kad atgautų įmonių, žiniasklaidos ir plačiosios visuomenės pasitikėjimą. Tai trukdo pradėti diegti labai reikalingas naujoves. Siekiant geriau panaudoti lėšas ir pagerinti strateginį viešųjų pirkimų naudojimą, reikia aktyviau taikyti kokybės kriterijus;

                  (20)

                  Slovakijos viešajam administravimui vis dar trūksta veiksmingumo ir esama kliūčių, visų pirma dėl neveiksmingo valdžios departamentų bendradarbiavimo. Pajėgumų ir strateginio planavimo nepakankamumas bei administracinis neefektyvumas trukdo sklandžiai panaudoti ESI fondų lėšas. Dėl to Slovakija prarado 120 mln. EUR finansavimą, skirtą 2014–2020 m. laikotarpiui, o lėšų paskirstymas galutiniams paramos gavėjams tebėra vangus. Be to, dėl neoptimalaus ESI fondų lėšomis finansuojamų projektų rengimo buvo vėluojama investuoti ir dėl to buvo nustatyti trumpi viešųjų pirkimų procedūrų terminai, dėl kurių padidėjo pažeidimų rizika;

                  (21)

                  korupcija vis dar yra problema, o pasiryžimas vykdyti baudžiamąjį persekiojimą aukšto rango pareigūnų korupcijos bylose nebuvo didelis. Kovoti su korupcija trukdo organizaciniai ir procedūriniai trūkumai policijos ir prokuratūros lygmenimis, taip pat menka pranešėjų apsauga. Be to, teisingumo sistemos efektyvumo, taip pat jos nepriklausomumo didinimas Slovakijoje išlieka problema. Nepaisant tam tikro veiksmingumo ir kokybės pagerėjimo, vis dar esama abejonių dėl teismų nepriklausomumo, o Konstitucinio Teismo teisėjų skyrimo proceso vilkinimas gali pakenkti teisingumo sistemos veikimui;

                  (22)

                  tam tikrus rekomendacijose nustatytus trūkumus, visų pirma 2019 m. šaliai skirtos ataskaitos D priede nurodytose srityse, galėtų padėti pašalinti 2021–2027 m. Sąjungos fondų programavimas. Tai suteiktų Slovakijai galimybę atsižvelgiant į regioninius skirtumus optimaliai panaudoti šiuos fondus nustatytuose sektoriuose. Kad šios investicijos būtų sėkmingos, svarbu stiprinti Slovakijos administracinius gebėjimus valdyti šiuos fondus;

                  (23)

                  per 2019 m. Europos semestrą Komisija atliko išsamią Slovakijos ekonominės politikos analizę ir ją paskelbė 2019 m. šaliai skirtoje ataskaitoje. Be to, ji įvertino 2019 m. stabilumo programą, 2019 m. nacionalinę reformų programą ir tolesnius veiksmus, kurių Slovakija ėmėsi atsižvelgdama į ankstesniais metais jai skirtas rekomendacijas. Komisija įvertino ne tik jų svarbą tvariai Slovakijos fiskalinei ir socialinei bei ekonominei politikai, bet ir tai, kaip jie atitinka Sąjungos taisykles ir gaires, nes būtina stiprinti bendrą Sąjungos ekonomikos valdymą Sąjungos lygio priemonėmis prisidedant prie būsimų nacionalinių sprendimų;

                  (24)

                  atsižvelgdama į šį vertinimą, Taryba išnagrinėjo 2019 m. stabilumo programą, o jos nuomonė (8) pateikta visų pirma toliau išdėstytoje 1 rekomendacijoje,

            REKOMENDUOJA Slovakijai 2019 m. ir 2020 m. imtis šių veiksmų:

         1.

            2020 m. pasiekti vidutinės trukmės biudžeto tikslą. Užtikrinti ilgalaikį valstybės finansų, ypač sveikatos priežiūros ir pensijų sistemų, tvarumą.

         2.

            Gerinti visų lygių švietimo kokybę ir įtraukumą bei ugdyti įgūdžius atsižvelgiant į darbo rinkos poreikius. Didinti galimybes gauti įperkamas ir kokybiškas vaikų priežiūros ir ilgalaikės priežiūros paslaugas. Skatinti nepalankioje padėtyje esančių grupių, visų pirma romų, integraciją.

         3.

            Su investicijomis susijusią ekonominę politiką sutelkti į sveikatos priežiūrą, mokslinius tyrimus ir inovacijas, transportą (ypač jo darnumą), skaitmeninę infrastruktūrą, energijos vartojimo efektyvumą, MVĮ konkurencingumą ir socialinį būstą, atsižvelgiant į regioninius skirtumus. Didinti su kokybe susijusių ir gyvavimo ciklo sąnaudų kriterijų naudojimą viešųjų pirkimų operacijose.

         4.

            Toliau didinti teisingumo sistemos veiksmingumą, daugiausia dėmesio skiriant jos nepriklausomumo stiprinimui, įskaitant teisėjų skyrimą. Dėti daugiau pastangų, kad būtų nustatyti korupcijos atvejai ir už juos patraukta baudžiamojon atsakomybėn, ypač didelio masto korupcijos atvejais.

         Priimta Briuselyje 2019 m. liepos 9 d.

               Tarybos vardu

               Pirmininkas

            M. LINTILÄ

         (1)  OL L 209, 1997 8 2, p. 1.

         (2)  2011 m. lapkričio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 1176/2011 dėl makroekonominių disbalansų prevencijos ir naikinimo (OL L 306, 2011 11 23, p. 25).

         (3)  OL C 136, 2019 4 12, p. 1.

         (4)  OL C 320, 2018 9 10, p. 107.

         (5)  2013 m. gruodžio 17 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 1303/2013, kuriuo nustatomos Europos regioninės plėtros fondui, Europos socialiniam fondui, Sanglaudos fondui, Europos žemės ūkio fondui kaimo plėtrai ir Europos jūros reikalų ir žuvininkystės fondui bendros nuostatos ir Europos regioninės plėtros fondui, Europos socialiniam fondui, Sanglaudos fondui ir Europos jūros reikalų ir žuvininkystės fondui taikytinos bendrosios nuostatos ir panaikinamas Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1083/2006 (OL L 347, 2013 12 20, p. 320).

         (6)  Pagal ciklą pakoreguotas balansas atėmus vienkartines ir laikinąsias priemones, Komisijos perskaičiuotas taikant bendrai sutartą metodiką;

         (7)  Grynąsias pirmines valdžios sektoriaus išlaidas sudaro visos valdžios sektoriaus išlaidos atėmus palūkanų išlaidas, Sąjungos fondų pajamomis visiškai kompensuojamas išlaidas Sąjungos programoms ir išlaidų nedarbo išmokoms nediskrecinius pokyčius. Nacionaliniu lygmeniu finansuojamas bendrojo pagrindinio kapitalo formavimas išlyginamas per ketverių metų laikotarpį. Įskaičiuojamos diskrecinės su pajamomis susijusios priemonės arba įstatymais nustatytas pajamų padidėjimas. Vienkartinės priemonės, susijusios tiek su pajamomis, tiek su išlaidomis, neįskaičiuojamos.

         (8)  Pagal Reglamento (EB) Nr. 1466/97 5 straipsnio 2 dalį.


title: 2019 m. liepos 9 d. Tarybos rekomendacija dėl 2019 m. Suomijos nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2019 m. Suomijos stabilumo programos

text:
               5.9.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 301/154

      TARYBOS REKOMENDACIJA
      2019 m. liepos 9 d.
      dėl 2019 m. Suomijos nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2019 m. Suomijos stabilumo programos
      (2019/C 301/26)
      EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
      atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 121 straipsnio 2 dalį ir 148 straipsnio 4 dalį,
      atsižvelgdama į 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei koordinavimo (1), ypač į jo 5 straipsnio 2 dalį,
      atsižvelgdama į Europos Komisijos rekomendaciją,
      atsižvelgdama į Europos Parlamento rezoliucijas,
      atsižvelgdama į Europos Vadovų Tarybos išvadas,
      atsižvelgdama į Užimtumo komiteto nuomonę,
      atsižvelgdama į Ekonomikos ir finansų komiteto nuomonę,
      atsižvelgdama į Socialinės apsaugos komiteto nuomonę,
      atsižvelgdama į Ekonominės politikos komiteto nuomonę,
      kadangi:

                  (1)

                  2018 m. lapkričio 21 d. Komisija priėmė metinę augimo apžvalgą, kuria pradedamas 2019 m. Europos ekonominės politikos koordinavimo semestras. Ji tinkamai atsižvelgė į 2017 m. lapkričio 17 d. Europos Parlamento, Tarybos ir Komisijos paskelbtą Europos socialinių teisių ramstį. 2019 m. kovo 21 d. Europos Vadovų Taryba patvirtino metinėje augimo apžvalgoje nustatytus prioritetus. 2018 m. lapkričio 21 d. Komisija pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 1176/2011 (2) priėmė ir įspėjimo mechanizmo ataskaitą – joje Suomija nenurodyta kaip viena iš valstybių narių, dėl kurios reikės parengti nuodugnią apžvalgą. Tą pačią dieną Komisija taip pat priėmė rekomendaciją dėl Tarybos rekomendacijos dėl euro zonos ekonominės politikos; tą rekomendaciją Europos Vadovų Taryba patvirtino 2019 m. kovo 21 d.2019 m. balandžio 9 d. Taryba priėmė rekomendaciją dėl euro zonos ekonominės politikos (3) (2019 m. euro zonai skirta rekomendacija), kurioje pateiktos penkios rekomendacijos euro zonai (rekomendacijos euro zonai);

                  (2)

                  kaip valstybė narė, kurios valiuta yra euro, atsižvelgdama į glaudžias ekonominės ir pinigų sąjungos šalių ekonomikos sąsajas, Suomija turėtų užtikrinti, kad 2019 m. euro zonai skirta rekomendacija, kaip nurodyta toliau išdėstytose 3 ir 4 rekomendacijose, būtų visiškai ir laiku įgyvendinta. Visų pirma, sutelkus su investicijomis susijusią ekonominę politiką į nurodytas sritis bus lengviau įgyvendinti antrą rekomendaciją euro zonai dėl investicijų rėmimo, o namų ūkių įsiskolinimo ribojimo priemonės padės įgyvendinti ketvirtą rekomendaciją euro zonai dėl privačiojo sektoriaus skolos mažinimo;

                  (3)

                  2019 m. vasario 27 d. paskelbta 2019 m. Suomijai skirta ataskaita. Joje įvertinta Suomijos pažanga, padaryta įgyvendinant 2018 m. liepos 13 d. Tarybos priimtas konkrečiai šaliai skirtas rekomendacijas (4), veiksmai, kurių šalis ėmėsi atsižvelgdama į ankstesniais metais jai skirtas rekomendacijas, ir Suomijos pažanga siekiant nacionalinių tikslų pagal strategiją „Europa 2020“;

                  (4)

                  2019 m. balandžio 4 d. Suomija pateikė 2019 m. nacionalinę reformų programą ir 2019 m. stabilumo programą. Siekiant atsižvelgti į jų tarpusavio sąsajas, abi programos vertintos vienu metu;

                  (5)

                  į atitinkamas konkrečioms šalims skirtas rekomendacijas atsižvelgta sudarant 2014–2020 m. Europos struktūrinių ir investicijų fondų (toliau – ESI fondai) programas. Kaip numatyta Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1303/2013 (5) 23 straipsnyje, Komisija gali paprašyti valstybės narės peržiūrėti savo partnerystės sutartį ir susijusias programas bei pasiūlyti jų pakeitimus, jei tai būtina siekiant remti atitinkamų Tarybos rekomendacijų įgyvendinimą. Kaip naudotųsi šia nuostata, Komisija išsamiau nurodė priemonių, kuriomis ESI fondų veiksmingumas siejamas su patikimu ekonomikos valdymu, taikymo gairėse;

                  (6)

                  šiuo metu Suomijai taikoma Stabilumo ir augimo pakto prevencinė dalis. 2019 m. stabilumo programoje, kurią pagal nesikeičiančios politikos scenarijų prieš pat visuotinius rinkimus balandžio mėn. pateikė ankstesnė Vyriausybė, numatoma, kad nominalusis balansas nuo –0,7 % bendrojo vidaus produkto (BVP) 2018 m. padidės iki –0,3 % BVP 2019 m. Vyriausybės vertinimais, numatoma, kad balansas 2020 m. toliau gerės iki 0 %, o vėliau, 2021 m. ir 2022 m., vėl pablogės iki atitinkamai –0,1 % ir –0,3 %. Remiantis perskaičiuotu struktūriniu balansu (6), vidutinės trukmės biudžeto tikslą, t. y. 0,5 % BVP struktūrinį deficitą, nekeičiant politikos planuojama viršyti visą programos laikotarpį, atsižvelgiant į 2019 m. leidžiamas ribas, susijusias su struktūrinių reformų, dėl kurių leista taikyti laikiną nuokrypį, įgyvendinimu. 2015 m. valdžios sektoriaus bendrosios skolos santykis su BVP pasiekė aukščiausią tašką – 63,4 %, o 2018 m. sumažėjo iki 58,9 %. Pagal 2019 m. stabilumo programą skolos santykis toliau mažės ir 2021 m. pasieks 57,4 % BVP. Prognozuojama, kad 2022 m. jis vėl padidės iki 57,7 % BVP. Makroekonominis scenarijus, kuriuo grindžiamos tos biudžeto projekcijos, iš esmės yra tikėtinas. Pagrindinė rizika biudžeto projekcijoms yra susijusi su galimai didesnėmis, nei tikėtasi, visuomenės senėjimo išlaidomis ir aukštesne infliacija;

                  (7)

                  2018 m. liepos 13 d. Taryba rekomendavo, kad 2019 m. Suomija pasiektų vidutinės trukmės biudžeto tikslą, atsižvelgiant į leidžiamas ribas, susijusias su struktūrinių reformų, dėl kurių leista taikyti laikiną nuokrypį, įgyvendinimu. Tai atitinka didžiausią grynųjų pirminių valdžios sektoriaus išlaidų nominalųjį augimą (7), sudarantį 2,9 % 2019 m. ir atitinkantį leidžiamą struktūrinio balanso pablogėjimą 0,2 % BVP. Remiantis Komisijos 2019 m. pavasario prognoze numatoma, kad Suomija 2019 m. pasieks savo vidutinės trukmės biudžeto tikslą, atsižvelgiant į leidžiamas ribas, susijusias su struktūrinių reformų sąlyga;

                  (8)

                  2020 m., atsižvelgiant į prognozuojamą 0,8 % Suomijos gamybos apimties atotrūkį, grynųjų pirminių valdžios sektoriaus išlaidų nominalusis augimas neturėtų viršyti 1,9 %, o tai atitinka 0,5 % BVP struktūrinį koregavimą pagal bendrai sutartą reikalavimų koregavimo matricą taikant Stabilumo ir augimo paktą. Remiantis Komisijos 2019 m. pavasario prognoze, jeigu politika nesikeis, numatoma, kad 2020 m. Suomijai kils tam tikro nuokrypio rizika. Apskritai Taryba mano, kad pagal prognozes Suomija 2019 m. turėtų atitikti Stabilumo ir augimo pakto nuostatas ir turi būti pasirengusi imtis papildomų priemonių, kad užtikrintų Stabilumo ir augimo pakto nuostatų laikymąsi 2020 m.;

                  (9)

                  numatoma, kad dėl visuomenės senėjimo ir darbo jėgos mažėjimo per ateinančius dešimtmečius padidės išlaidos pensijoms, sveikatos priežiūrai, ypač socialinei rūpybai (ilgalaikei priežiūrai). Remiantis 2018 m. fiskalinio tvarumo ataskaita, dėl numatomo visuomenės senėjimo išlaidų padidėjimo reikėtų, kad fiskalinis konsolidavimas siektų 2 % BVP, kad būtų galima ilgainiui stabilizuoti skolos santykį su BVP. 2019 m. kovo 8 d. atsistatydinus Vyriausybei, pasirengimas regioninės valdžios, sveikatos priežiūros ir socialinių paslaugų reformai, kurios tikslas – spręsti šias problemas ir užtikrinti vienodą prieinamumą bei sutrumpinti laukimo laiką, buvo sustabdytas. Pačių Suomijos gyventojų nurodytų nepatenkintų medicininių poreikių lygis toliau viršija Sąjungos vidurkį. Dėl ilgų eilių sunkumų gauti reikiamą medicininę priežiūrą visų pirma patiria nedirbantys asmenys;

                  (10)

                  mažėjant darbingo amžiaus gyventojų ir daugėjant laisvų darbo vietų Suomijos darbo rinkoje didėja įtampa. Kartu aktyvumo ir užimtumo lygis Suomijoje yra žemesnis negu kitose Šiaurės šalyse, o struktūrinis nedarbas 2018 m. išliko 7 %. Tai iš dalies atspindi neaktyvumo ir nedarbo spąstus, kurie kliudo geriau panaudoti darbo jėgą. Kliūtys, trukdančios žmonėms grįžti į darbą, atsiranda dėl sudėtingos pašalpų sistemos ir įvairių rūšių išmokų derinio. Pašalpų mokėjimas didėjant pajamoms greitai palaipsniui nutraukiamas, dėl to kyla rizika, kad pradėti dirbti gali būti nepakankamai finansiškai naudinga. Su pašalpų dydžiu susijęs netikrumas ir pašalpoms atkurti reikalingas laikas sumažina trumpalaikio darbo arba darbo ne visą darbo laiką patrauklumą. Pagrindinis pajamų eksperimentas, kurio preliminarūs rezultatai paskelbti 2019 m. vasario mėn., suteikia informacijos, kaip peržiūrėti socialinės apsaugos sistemą, kad pašalpos būtų veiksmingiau suderintos su pajamomis;

                  (11)

                  siekiant padidinti aktyvumo lygį dabar, kai aktyvumas ir užimtumas artimi ikikriziniams lygiams, būtinos investicijos į aktyvią įtrauktį, ypač labiausiai nuo darbo rinkos nutolusių grupių. Išsamios reformos, kuriomis siekiama skatinti dalyvavimą darbo rinkoje, galėtų suteikti geresnių galimybių darbo rinkoje kai kurioms grupėms. Tai būtų migrantų kilmės asmenys, vaisingo amžiaus moterys, žemos kvalifikacijos vyrai, iš dalies darbingi asmenys ir neįgalieji. Kai kurių paslaugų teikimas bedarbiams ir neaktyviems asmenims yra paskirstytas kelioms atskiroms institucijoms ir paslaugų teikėjams. Norint padėti šioms grupėms prisijungti prie darbo rinkos ir joje išsilaikyti, reikia pritaikytų ir integruotų aktyvumo skatinimo ir darbingumo atgavimo paslaugų bei politikos. Dėl moterims tenkančios ilgalaikės priežiūros atsakomybės atsiranda moterų ir vyrų užimtumo lygių skirtumas ir moterų bei vyrų darbo užmokesčio skirtumas. Vyriausybė pradėjo šeimos nario priežiūros atostogų reformos procesą, tačiau jo neužbaigė;

                  (12)

                  siekiant Suomijoje skatinti tvarų ir integracinį augimą, labai svarbu užtikrinti darbo jėgos pasiūlą demografinių ir technologinių pokyčių laikais. Investicijos į įgūdžius, visų pirma atitinkančius darbo rinkos poreikius, padėtų įveikti sunkumus, kylančius dėl struktūrinių pokyčių ekonomikoje. Technologiniai pokyčiai skatina nuolatinį darbo jėgos mokymą ir perkvalifikavimą taikant lanksčius mokymosi būdus, be kita ko, daugiausia dėmesio skiriant suaugusiųjų mokymuisi, švietimui ir mokymui. Tai turėtų padidinti profesinį judumą, taip sumažinant įgūdžių pasiūlos ir paklausos neatitiktį ir padedant tenkinti būsimus darbo rinkos poreikius;

                  (13)

                  kyla pavojus, kad Suomija nepasieks 2020 m. tikslo perdirbti 50 % komunalinių atliekų. Konkrečiai, komunalinių atliekų vis daugiau deginama (60 % 2017 m., palyginti su 55 % 2016 m.);

                  (14)

                  nors viešosios išlaidos moksliniams tyrimams ir technologinei plėtrai dabar stabilizuojasi, nuo 2009 m. Suomijoje labiausiai iš visų valstybių narių sumažėjo privačiojo sektoriaus investicijos į mokslinius tyrimus ir technologinę plėtrą. Nepaisant per kelerius pastaruosius metus pagerėjusios makroekonominės padėties, privačiojo sektoriaus investicijos į mokslinius tyrimus ir technologinę plėtrą dar neatsigavo. Didesnis investicijų į mokslinius tyrimus ir technologinę plėtrą intensyvumas yra pagrindinis veiksnys struktūriniams pokyčiams vykti, dėl kurių būtų sukurtos palankesnės sąlygos žinioms imliems ekonomikos sektoriams ir sustiprėtų ilgalaikio augimo potencialas. Be to, viena iš pagrindinių inovacijų skatinimo ir jų pateikimo rinkai kliūčių tebėra aukštojo mokslo institucijų ir verslo sektoriaus atstovų bendradarbiavimas;

                  (15)

                  dėl gyventojų sklaidos transporto kliūtys gali trukdyti žmonėms judėti, kad susirastų darbą. Strateginės investicijos į transporto infrastruktūrą gali padidinti darbo jėgos judumą ir taip sustiprinti darbo rinkų veikimą. Kartu infrastruktūros jungtys galėtų padidinti galimybes patekti į užsienio rinkas, nes Suomijoje transporto išlaidos turi palyginti didelį poveikį galutinei produktų kainai, palyginti su kitomis valstybėmis narėmis;

                  (16)

                  strateginės investicijos į priklausomybės nuo iškastinio kuro mažinimą energijai imliose pramonės šakose ir transporto sektoriuje padėtų siekti ilgalaikių ekonomikos ir klimato tikslų. Šioje srityje Suomija pirmauja pagal švarios energijos inovacijų ir privačiojo sektoriaus mokslinių tyrimų ir technologinės plėtros išlaidas. Papildomos investicijos į kai kurias švarios energijos programas iki 2021 m., kaip įsipareigota, padėtų Suomijai įgyvendinti su anglies dioksido poveikio neutralizavimu susijusius tikslus. Be Suomijos plataus užmojo tikslų didinti biodegalų dalį, elektrifikacija yra ekonomiškai efektyvus būdas mažinti transporto sektoriaus priklausomybę nuo iškastinio kuro, atsižvelgiant į pažengusį elektros energijos gamybos priklausomybės nuo iškastinio kuro mažinimą;

                  (17)

                  dėl mažų palūkanų normų ir pagerėjusių ekonominių perspektyvų bendras skolinimo mastas padidėjo, ypač per būsto bendroves (kurios yra išskirtinė būsto nuosavybės forma). Kartu sparčiai daugėja vartojimo kreditų ir vis daugiau šios rūšies paskolų suteikia užsienio bankai, finansų įstaigos, kurios nėra kredito įstaigos, mažų paskolų bendrovės, taip pat šie kreditai teikiami tarpusavio skolinimo būdu. Todėl namų ūkių skola išlieka kaip niekad didelė (67 % BVP 2017 m.). Skolos palūkanos daugiausia yra kintamosios, o tai yra rizika, jeigu vidutinės trukmės laikotarpiu pakiltų palūkanų normos. Suomijos finansų priežiūros institucija priėmė keletą priemonių, kad apribotų namų ūkių įsiskolinimo didėjimą. Vis dėlto aktyviai sumažinti skolos naštos greitai nesitikima, kadangi visų pirma palūkanų normos išlieka žemos, o vartotojų pasitikėjimas yra vis dar palyginti didelis;

                  (18)

                  šiuo metu Suomija neturi išsamaus (t. y. renkančio teigiamą ir neigiamą informaciją apie skolininkus) kreditų registro, apimančio pagrindinius bankus. Tai, kad jo nėra, gali trukdyti bankams susidaryti aiškų bendro namų ūkių įsiskolinimo vaizdą. Kai kurie parengiamieji tokios rūšies registro kūrimo darbai atlikti pernai;

                  (19)

                  tam tikrus rekomendacijose nustatytus trūkumus, visų pirma 2019 m. šaliai skirtos ataskaitos D priede nurodytose srityse, galėtų padėti pašalinti 2021–2027 m. Sąjungos fondų programavimas. Tai suteiktų Suomijai galimybę atsižvelgiant į regioninius skirtumus optimaliai panaudoti šiuos fondus nustatytuose sektoriuose;

                  (20)

                  per 2019 m. Europos semestrą Komisija atliko išsamią Suomijos ekonominės politikos analizę ir ją paskelbė 2019 m. šaliai skirtoje ataskaitoje. Be to, ji įvertino 2019 m. stabilumo programą, 2019 m. nacionalinę reformų programą ir tolesnius veiksmus, kurių Suomija ėmėsi atsižvelgdama į ankstesniais metais jai skirtas rekomendacijas. Komisija įvertino ne tik jų svarbą tvariai Suomijos fiskalinei ir socialinei bei ekonominei politikai, bet ir tai, kaip jie atitinka Sąjungos taisykles ir gaires, nes būtina stiprinti bendrą Sąjungos ekonomikos valdymą Sąjungos lygio priemonėmis prisidedant prie būsimų nacionalinių sprendimų;

                  (21)

                  atsižvelgdama į šį vertinimą, Taryba išnagrinėjo 2019 m. stabilumo programą, o jos nuomonė (8) pateikta visų pirma toliau išdėstytoje 1 rekomendacijoje,

            REKOMENDUOJA Suomijai 2019 m. ir 2020 m. imtis šių veiksmų:

         1.

            Užtikrinti, kad 2020 m. grynųjų pirminių valdžios sektoriaus išlaidų nominalus augimas neviršytų 1,9 %, o tai atitiktų 0,5 % BVP metinį struktūrinį koregavimą. Gerinti socialinių bei sveikatos priežiūros paslaugų išlaidų efektyvumą ir vienodą prieinamumą.

         2.

            Didinti paskatas dirbti ir gerinti įgūdžius bei aktyvią įtrauktį, visų pirma teikiant gerai integruotas paslaugas bedarbiams ir neaktyviems asmenims.

         3.

            Su investicijomis susijusią ekonominę politiką sutelkti į mokslinius tyrimus ir inovacijas, perėjimą prie mažo anglies dioksido kiekio energetikos ir darnųjį transportą, atsižvelgiant į regioninius skirtumus.

         4.

            Sugriežtinti namų ūkių skolos stebėjimą ir sukurti kreditų registro sistemą.

         Priimta Briuselyje 2019 m. liepos 9 d.

               Tarybos vardu

               Pirmininkas

            M. LINTILÄ

         (1)  OL L 209, 1997 8 2, p. 1.

         (2)  2011 m. lapkričio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 1176/2011 dėl makroekonominių disbalansų prevencijos ir naikinimo (OL L 306, 2011 11 23, p. 25).

         (3)  OL C 136, 2019 4 12, p. 1.

         (4)  OL C 320, 2018 9 10, p. 112.

         (5)  2013 m. gruodžio 17 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 1303/2013, kuriuo nustatomos Europos regioninės plėtros fondui, Europos socialiniam fondui, Sanglaudos fondui, Europos žemės ūkio fondui kaimo plėtrai ir Europos jūros reikalų ir žuvininkystės fondui bendros nuostatos ir Europos regioninės plėtros fondui, Europos socialiniam fondui, Sanglaudos fondui ir Europos jūros reikalų ir žuvininkystės fondui taikytinos bendrosios nuostatos ir panaikinamas Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1083/2006 (OL L 347, 2013 12 20, p. 320).

         (6)  Pagal ciklą pakoreguotas balansas atėmus vienkartines ir laikinąsias priemones, Komisijos perskaičiuotas taikant bendrai sutartą metodiką.

         (7)  Grynąsias pirmines valdžios sektoriaus išlaidas sudaro visos valdžios sektoriaus išlaidos atėmus palūkanų išlaidas, Sąjungos fondų pajamomis visiškai kompensuojamas išlaidas Sąjungos programoms ir išlaidų nedarbo išmokoms nediskrecinius pokyčius. Nacionaliniu lygmeniu finansuojamas bendrojo pagrindinio kapitalo formavimas išlyginamas per ketverių metų laikotarpį. Įskaičiuojamos diskrecinės su pajamomis susijusios priemonės arba įstatymais nustatytas pajamų padidėjimas. Vienkartinės priemonės, susijusios tiek su pajamomis, tiek su išlaidomis, neįskaičiuojamos.

         (8)  Pagal Reglamento (EB) Nr. 1466/97 5 straipsnio 2 dalį.


title: 2019 m. liepos 9 d. Tarybos rekomendacija dėl 2019 m. Švedijos nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2019 m. Švedijos konvergencijos programos

text:
               5.9.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 301/159

      TARYBOS REKOMENDACIJA
      2019 m. liepos 9 d.
      dėl 2019 m. Švedijos nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2019 m. Švedijos konvergencijos programos
      (2019/C 301/27)
      EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
      atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 121 straipsnio 2 dalį ir 148 straipsnio 4 dalį,
      atsižvelgdama į 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei koordinavimo (1), ypač į jo 9 straipsnio 2 dalį,
      atsižvelgdama į 2011 m. lapkričio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 1176/2011 dėl makroekonominių disbalansų prevencijos ir naikinimo (2), ypač į jo 6 straipsnio 1 dalį,
      atsižvelgdama į Europos Komisijos rekomendaciją,
      atsižvelgdama į Europos Parlamento rezoliucijas,
      atsižvelgdama į Europos Vadovų Tarybos išvadas,
      atsižvelgdama į Užimtumo komiteto nuomonę,
      atsižvelgdama į Ekonomikos ir finansų komiteto nuomonę,
      atsižvelgdama į Socialinės apsaugos komiteto nuomonę,
      atsižvelgdama į Ekonominės politikos komiteto nuomonę,
      kadangi:

                  (1)

                  2018 m. lapkričio 21 d. Komisija priėmė metinę augimo apžvalgą, kuria pradedamas 2019 m. Europos ekonominės politikos koordinavimo semestras. Ji tinkamai atsižvelgė į 2017 m. lapkričio 17 d. Europos Parlamento, Tarybos ir Komisijos paskelbtą Europos socialinių teisių ramstį. 2019 m. kovo 21 d. Europos Vadovų Taryba patvirtino metinėje augimo apžvalgoje nustatytus prioritetus. 2018 m. lapkričio 21 d. Komisija pagal Reglamentą (ES) Nr. 1176/2011 taip pat priėmė įspėjimo mechanizmo ataskaitą, kurioje Švedija nurodyta kaip viena iš valstybių narių, dėl kurios reikės parengti nuodugnią apžvalgą;

                  (2)

                  2019 m. vasario 27 d. paskelbta 2019 m. Švedijai skirta ataskaita. Joje įvertinta Švedijos pažanga, padaryta įgyvendinant 2018 m. liepos 13 d. Tarybos priimtas konkrečiai šaliai skirtas rekomendacijas (3), tolesni veiksmai, kurių Švedija ėmėsi atsižvelgdamas į ankstesniais metais priimtas konkrečiai šaliai skirtas rekomendacijas, ir Švedijos pažanga siekiant nacionalinių tikslų pagal strategiją „Europa 2020“; Į ją įtraukti ir nuodugnios apžvalgos pagal Reglamento (ES) Nr. 1176/2011 5 straipsnį rezultatai, kurie taip pat buvo paskelbti 2019 m. vasario 27 d. Remdamasi savo analize, Komisija padarė išvadą, kad Švedijoje yra susidarę makroekonominiai disbalansai. Visų pirma būsto kainų pervertinimas ir nuolatinis namų ūkių skolos didėjimas kelia nevaldomos korekcijos riziką. Didelė namų ūkių skola, išreikšta BVP dalimi, ir toliau augo. 2017 m. antrą pusmetį įvyko būsto kainų korekcija ir nuo to laiko jos palaipsniui stabilizavosi. Vis dėlto iš vertinimo rodiklių matyti, kad būsto kainos tebėra didelės, palyginti su pagrindiniais rodikliais. Nors bankų sektorius, atrodo, turi pakankamai kapitalo, turint omenyje didelę priklausomybę nuo namų ūkių hipotekos paskolų nevaldoma korekcija neigiamai paveiktų finansų sektorių. Tokiu atveju dėl sisteminių finansinių tarpusavio sąsajų neigiamą šalutinį poveikį patirtų ir kaimyninės šalys. Būsto pasiūlos struktūrinės kliūtys išlieka, o statybų apimtis sumažėjo. Nors per kelerius pastaruosius metus hipotekos skolos augimo problemai spręsti imtasi makroprudencinių veiksmų, kol kas jų poveikis atrodo ribotas. Išlieka svarbių politikos spragų, visų pirma susijusių su mokesčių paskatomis būstų savininkams ir būsto pasiūlos bei nuomos rinkos veikimu;

                  (3)

                  2019 m. nacionalinę reformų programą Švedija pateikė 2019 m. balandžio 26 d., o 2019 m. stabilumo programą – 2019 m. balandžio 29 d. Siekiant atsižvelgti į jų tarpusavio sąsajas, abi programos vertintos vienu metu;

                  (4)

                  į atitinkamas konkrečioms šalims skirtas rekomendacijas atsižvelgta sudarant 2014–2020 m. Europos struktūrinių ir investicijų fondų (toliau – ESI fondai) programas. Kaip numatyta Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1303/2013 (4) 23 straipsnyje, Komisija gali paprašyti valstybės narės peržiūrėti savo partnerystės sutartį ir susijusias programas bei pasiūlyti jų pakeitimus, jei tai būtina siekiant remti atitinkamų Tarybos rekomendacijų įgyvendinimą. Kaip naudotųsi šia nuostata, Komisija išsamiau nurodė priemonių, kuriomis ESI fondų veiksmingumas siejamas su patikimu ekonomikos valdymu, taikymo gairėse;

                  (5)

                  šiuo metu Švedijai taikoma Stabilumo ir augimo pakto prevencinė dalis. 2019 m. konvergencijos programoje Vyriausybė planuoja 2019 m. pasiekti 0,6 % bendrojo vidaus produkto (BVP) perteklių ir jis programos laikotarpiu turėtų toliau didėti. Remiantis perskaičiuotu struktūriniu balansu (5), planuojama visu programos laikotarpiu viršyti vidutinės trukmės biudžeto tikslą – 1 % BVP struktūrinį deficitą. 2019 m. konvergencijos programoje numatoma, kad valdžios sektoriaus bendrosios skolos santykis su BVP 2019 m. sumažės iki 34,5 % BVP ir toliau mažės iki 28,2 % 2022 m. Daugiausia valdžios sektoriaus bendrosios skolos santykį su BVP mažins patikimi viešieji finansai ir stabilus ekonomikos augimas. Makroekonominis scenarijus, kuriuo grindžiamos tos biudžeto projekcijos, yra tikėtinas. Remiantis Komisijos 2019 m. pavasario prognoze, numatoma, kad struktūrinis balansas ir 2019 m., ir 2020 m. bus perteklinis (atitinkamai 0,5 ir 0,6 % BVP), taigi viršys vidutinės trukmės biudžeto tikslą. Apskritai Taryba mano, kad pagal prognozes Švedija 2019 m. ir 2020 m. turėtų atitikti Stabilumo ir augimo pakto nuostatas;

                  (6)

                  ir taip didelė namų ūkių skola didėjo toliau. Namų ūkių skola 2018 m. išaugo 5,5 % ir pasiekė apie 88 % BVP ir 186 % disponuojamųjų pajamų, t. y. vieną aukščiausių lygių Sąjungoje. Tai daugiausia lėmė su didelėmis būsto kainomis susijęs didesnis hipotekinis skolinimasis kartu su hipoteka finansuojamam nekilnojamajam turtui įsigyti palankiais struktūriniais iškraipymais. Per kelerius pastaruosius metus Švedija įgyvendino keletą makroprudencinių priemonių, įskaitant nuo 2018 m. kovo mėn. galiojančią sugriežtintą hipotekos paskolų, kurių įmokos dydžio ir pajamų santykis didelis, grąžinimo taisyklę ir sprendimą nuo 2019 m. rugsėjo mėn. padidinti bankų anticiklinį kapitalo rezervą. Tačiau atrodo, kad politikos veiksmai, kurių iki šiol imtasi, apskritai turėjo nedidelį poveikį hipotekinio skolinimo augimui ir nebuvo imtasi jokių politinių veiksmų siekiant reformuoti mokesčių paskatas, susijusias su būsto nuosavybe ir hipotekine skola;

                  (7)

                  nors 2017 m. pabaigoje būsto kainos sumažėjo ir nuo to laiko iš esmės nesikeitė, tai atsitiko po ilgo laikotarpio, kuomet kainos labai augo, ir vertinimai vis dar gerokai viršija pagrindinius ekonominius rodiklius. Tarp pagrindinių problemų – būsto nuosavybei ir hipotekinei skolai palankios mokesčių paskatos, palankios kredito sąlygos ir vis dar palyginti mažos hipotekos paskolų grąžinimo normos. Nepaisant per pastaruosius penkerius metus labai išaugusių naujų statybų, vis dar jaučiamas trūkumas, visų pirma įperkamo būsto aplink didžiuosius miestus. Naujo būsto pasiūla nepavyko patenkinti numatytų artimiausio laikotarpio poreikių, kurie, kaip apskaičiuota, 2018–2020 m. sudaro apie 90 000 naujų būstų per metus. Šis stygius yra susijęs su struktūriniais trūkumais, pvz., ribota konkurencija statybų sektoriuje dėl mažųjų ir užsienio įmonių patekimo į rinką kliūčių ir galimybės dideliems nekilnojamojo turto plėtotojams kontroliuoti žemės išteklius. Esami būstai nėra naudojami veiksmingai. Nuomos rinkoje dėl mažesnės už rinkos kainą nuomos sukuriamas susaistymo ir skirstymo į „savuosius“ bei „pašalinius“ poveikis. Rinkoje, kurioje būstų savininkai gyvena jiems priklausančiame būste, kapitalo prieaugio mokesčiai mažina būstų savininkų judumą. Būsto trūkumas trukdo žmonėms keisti darbą ir gali prisidėti prie kartų nelygybės. Švedijos valdžios institucijos ir toliau laipsniškai vykdo „22 punktų planą“, kuriuo siekiama padidinti gyvenamųjų namų statybų mastą ir pagerinti būsto sektoriaus veiksmingumą. Siekiant liberalizuoti griežtas nuomos rinkos taisykles ir peržiūrėti kapitalo mokestį nuosavame būste gyvenantiems asmenims iki šiol nebuvo imtasi jokių konkrečių politikos veiksmų, nors 2019 m. sausio mėn. naujoji Vyriausybė paskelbė ketinanti pradėti šių sričių reformas, prieš tai atlikus parengiamąjį tiriamąjį darbą;

                  (8)

                  kai kuriuose sektoriuose, pvz., statybos, švietimo, informacinių ir ryšių technologijų, atsiranda darbo jėgos trūkumas. Siekiant remti investicijas į mokslinius tyrimus ir technologinę plėtrą, taip pat skaitmeninimą, būtina užtikrinti specializuoto žmogiškojo kapitalo pasiūlą. Šiuos iššūkius spręsti padės investavimas į švietimą ir įgūdžius, įskaitant skaitmeninius. Iki šiol mokymosi rezultatai šiek tiek pagerėjo, tačiau skirtingų socialinių grupių mokymosi rezultatų atotrūkis yra didelis ir vis didėja. Dėl demografinių pokyčių didės mokinių skaičius, o tai dar labiau paaštrins dabartinį mokytojų trūkumą. Reikėtų atidžiau stebėti migrantų iš Sąjungai nepriklausančių šalių bei jų palikuonių padėtį ir pastaruoju metu patvirtintų programų poveikį, nes užsienyje gimusių mokinių integracija į mokyklas ir tvari žemos kvalifikacijos asmenų ir migrantų iš Sąjungai nepriklausančių šalių, ypač moterų, įtrauktis į darbo rinką tebėra sudėtinga;

                  (9)

                  gerinti darbo jėgos judumą, regioninę sanglaudą ir būsto rinką ir didinti ilgalaikį Švedijos našumo augimą gali padėti tolesnės investicijos į transporto infrastruktūrą. Apie dideles investicijas į transporto infrastruktūrą Vyriausybė paskelbė 2018–2029 m. nacionaliniame infrastruktūros plane įvairių rūšių transportui (visų pirma geležinkeliams ir keliams) atnaujinti. Plane numatytos didelės investicijos į geležinkelių sistemos plėtrą, skatinant prekes gabenti ne keliais, o geležinkeliais ir taip, be kita ko, prisidedant prie išmetamų teršalų kiekio mažinimo. Siekiant užtikrinti, kad Švedija pirmautų inovacijų srityje, labai svarbu išlaikyti aukštą investicijų į mokslinius tyrimus ir technologinę plėtrą lygį, palankias pagrindines sąlygas ir platesnę inovacijų bazę. Švedijos inovacijų modelis tradiciškai remiasi keliomis didelėmis pasauliniu mastu veikiančiomis technologijų bendrovėmis. Būtų svarbu sukurti aplinką, kurioje taip pat būtų puoselėjamas MVĮ ir startuolių inovacijų potencialas. Švedijos inovacinį pajėgumą taip pat būtų galima toliau didinti stiprinant akademinės bendruomenės ir MVĮ bendradarbiavimą;

                  (10)

                  pinigų plovimo prevencija tapo Švedijos prioritetu kilus pinigų plovimo skandalui, susijusiam su viena iš didžiausių finansų įstaigų šalyje. Švedijos ir Estijos finansų priežiūros institucijos kartu su atitinkamomis Latvijos ir Lietuvos institucijomis pradėjo bendrą tyrimą. Nors 2017 m. Švedijos kovos su pinigų plovimu sistema buvo sustiprinta įsigaliojus Kovos su pinigų plovimu įstatymui, tebėra svarbu toliau dirbti siekiant nustatyti ir ištaisyti likusius sistemos trūkumus. Problemų tebėra ir priežiūros institucijai vis dar reikia priimti papildomas priemones ir gaires, kaip stiprinti priežiūrą šioje srityje. Kai šios priemonės bus patvirtintos, reikėtų skirti dėmesio veiksmingam jų įgyvendinimui;

                  (11)

                  tam tikrus rekomendacijose nustatytus trūkumus, visų pirma 2019 m. šaliai skirtos ataskaitos D priede nurodytose srityse, galėtų padėti pašalinti 2021–2027 m. Sąjungos fondų programavimas. Tai suteiktų Švedijai galimybę atsižvelgiant į regioninius skirtumus optimaliai panaudoti šiuos fondus nustatytuose sektoriuose;

                  (12)

                  per 2019 m. Europos semestrą Komisija atliko išsamią Švedijos ekonominės politikos analizę ir ją paskelbė 2019 m. šaliai skirtoje ataskaitoje. Be to, ji įvertino 2019 m. konvergencijos programą, 2019 m. nacionalinę reformų programą, taip pat veiksmus, kurių Švedija ėmėsi atsižvelgdama į ankstesniais metais jai skirtas rekomendacijas. Komisija įvertino ne tik jų svarbą tvariai Švedijos fiskalinei ir socialinei bei ekonominei politikai, bet ir tai, kaip jie atitinka Sąjungos taisykles ir gaires, nes būtina stiprinti bendrą Sąjungos ekonomikos valdymą Sąjungos lygio priemonėmis prisidedant prie būsimų nacionalinių sprendimų;

                  (13)

                  atsižvelgdama į šį vertinimą, Taryba išnagrinėjo 2019 m. konvergencijos programą ir laikosi nuomonės, kad Švedija turėtų laikytis Stabilumo ir augimo pakto;

                  (14)

                  atsižvelgdama į Komisijos nuodugnios apžvalgos ir šio vertinimo rezultatus, Taryba išnagrinėjo 2019 m. nacionalinę reformų programą ir 2019 m. konvergencijos programą. Jos rekomendacijos pagal Reglamento (ES) Nr. 1176/2011 6 straipsnį pateiktos toliau išdėstytoje 1 rekomendacijoje,

            REKOMENDUOJA Švedijai 2019 m. ir 2020 m. imtis šių veiksmų:

         1.

            Spręsti didelės namų ūkių skolos keliamos rizikos klausimą, laipsniškai mažinant hipotekos paskolų palūkanų atskaitymą iš mokėtinų mokesčių arba didinant periodinius nekilnojamojo turto mokesčius. Skatinti investicijas į gyvenamųjų namų statybas, kur būsto trūkumas yra didžiausias, visų pirma šalinant struktūrines kliūtis statyboms. Didinti būsto rinkos veiksmingumą, be kita ko, užtikrinant didesnį nuomos kainų lankstumą ir peržiūrint kapitalo prieaugio mokesčio struktūrą.

         2.

            Su investicijomis susijusią ekonominę politiką sutelkti į švietimą ir įgūdžius, nuolatines investicijas į darnųjį transportą siekiant atnaujinti įvairių rūšių transportą, visų pirma geležinkelius, taip pat mokslinius tyrimus ir inovacijas, atsižvelgiant į regioninius skirtumus.

         3.

            Užtikrinti veiksmingą kovos su pinigų plovimu sistemos priežiūrą ir vykdymo užtikrinimą.

         Priimta Briuselyje 2019 m. liepos 9 d.

               Tarybos vardu

               Pirmininkas

            M. LINTILÄ

         (1)  OL L 209, 1997 8 2, p. 1.

         (2)  OL L 306, 2011 11 23, p. 25.

         (3)  OL C 320, 2018 9 10, p. 116.

         (4)  2013 m. gruodžio 17 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 1303/2013, kuriuo nustatomos Europos regioninės plėtros fondui, Europos socialiniam fondui, Sanglaudos fondui, Europos žemės ūkio fondui kaimo plėtrai ir Europos jūros reikalų ir žuvininkystės fondui bendros nuostatos ir Europos regioninės plėtros fondui, Europos socialiniam fondui, Sanglaudos fondui ir Europos jūros reikalų ir žuvininkystės fondui taikytinos bendrosios nuostatos ir panaikinamas Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1083/2006 (OL L 347, 2013 12 20, p. 320).

         (5)  Pagal ciklą pakoreguotas balansas atėmus vienkartines ir laikinąsias priemones, Komisijos perskaičiuotas taikant bendrai sutartą metodiką.


title: 2019 m. liepos 9 d. Tarybos rekomendacija dėl 2019 m. Jungtinės Karalystės nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2018–2019 m. Jungtinės Karalystės konvergencijos programos

text:
               5.9.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 301/163

      TARYBOS REKOMENDACIJA
      2019 m. liepos 9 d.
      dėl 2019 m. Jungtinės Karalystės nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2018–2019 m. Jungtinės Karalystės konvergencijos programos
      (2019/C 301/28)
      EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
      atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 121 straipsnio 2 dalį ir 148 straipsnio 4 dalį,
      atsižvelgdama į 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei koordinavimo (1), ypač į jo 9 straipsnio 2 dalį,
      atsižvelgdama į Europos Komisijos rekomendaciją,
      atsižvelgdama į Europos Parlamento rezoliucijas,
      atsižvelgdama į Europos Vadovų Tarybos išvadas,
      atsižvelgdama į Užimtumo komiteto nuomonę,
      atsižvelgdama į Ekonomikos ir finansų komiteto nuomonę,
      atsižvelgdama į Socialinės apsaugos komiteto nuomonę,
      atsižvelgdama į Ekonominės politikos komiteto nuomonę,
      kadangi:

                  (1)

                  2018 m. lapkričio 21 d. Komisija priėmė metinę augimo apžvalgą, kuria pradedamas 2019 m. Europos ekonominės politikos koordinavimo semestras. Ji tinkamai atsižvelgė į 2017 m. lapkričio 17 d. Europos Parlamento, Tarybos ir Komisijos paskelbtą Europos socialinių teisių ramstį. 2019 m. kovo 21 d. Europos Vadovų Taryba patvirtino metinėje augimo apžvalgoje nustatytus prioritetus. 2018 m. lapkričio 21 d. Komisija pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 1176/2011 (2) priėmė ir įspėjimo mechanizmo ataskaitą – joje Jungtinė Karalystė nenurodyta kaip viena iš valstybių narių, dėl kurios reikėtų parengti nuodugnią apžvalgą.

                  (2)

                  2019 m. vasario 27 d. paskelbta 2019 m. Jungtinei Karalystei skirta ataskaita. Joje įvertinta Jungtinės Karalystės pažanga, padaryta įgyvendinant 2018 m. liepos 13 d. Tarybos priimtas konkrečiai šaliai skirtas rekomendacijas, tolesni veiksmai, kurių Jungtinė Karalystė ėmėsi atsižvelgdama į ankstesniais metais priimtas rekomendacijas, ir Jungtinės Karalystės pažanga siekiant nacionalinių tikslų pagal strategiją „Europa 2020“;

                  (3)

                  2019 m. balandžio 23 d. Jungtinė Karalystė pateikė 2019 m. nacionalinę reformų programą ir 2018–2019 m. konvergencijos programą. Siekiant atsižvelgti į jų tarpusavio sąsajas, abi programos vertintos vienu metu.

                  (4)

                  2017 m. kovo 29 d. Jungtinė Karalystė pranešė Europos Vadovų Tarybai apie savo ketinimą išstoti iš Europos Sąjungos. Išstojusi iš Europos Sąjungos Jungtinė Karalystė taps trečiąja šalimi. Kadangi esama netikrumo dėl Jungtinės Karalystės išstojimo datos ir sąlygų, taip pat dėl Jungtinės Karalystės būsimų santykių su Sąjunga, šioje rekomendacijoje neaptariamas galimas ekonominis skirtingų scenarijų poveikis. Jeigu Jungtinė Karalystė išstos iš Sąjungos remdamasi Susitarimu dėl Jungtinės Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystės išstojimo iš Europos Sąjungos ir Europos atominės energijos bendrijos (3) (toliau – Susitarimas dėl išstojimo), dėl kurio susitarė Jungtinės Karalystės Vyriausybė ir kurį 2018 m. lapkričio 25 d. patvirtino Europos Vadovų Taryba, Sąjungos teisė, įskaitant Europos semestrą, bus toliau taikoma Jungtinei Karalystei ir jos teritorijoje Susitarime dėl išstojimo nustatytu pereinamuoju laikotarpiu;

                  (5)

                  į atitinkamas konkrečioms šalims skirtas rekomendacijas atsižvelgta sudarant 2014–2020 m. Europos struktūrinių ir investicijų fondų (toliau – ESI fondai) programas. Kaip numatyta Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1303/2013 (4) 23 straipsnyje, Komisija, gali paprašyti valstybės narės peržiūrėti savo partnerystės sutartį ir susijusias programas bei pasiūlyti jų pakeitimus, jei tai būtina siekiant remti atitinkamų Tarybos rekomendacijų įgyvendinimą. Kaip naudotųsi šia nuostata, Komisija išsamiau nurodė priemonių, kuriomis ESI fondų veiksmingumas siejamas su patikimu ekonomikos valdymu, taikymo gairėse;

                  (6)

                  šiuo metu Jungtinei Karalystei taikoma Stabilumo ir augimo pakto prevencinė dalis ir pereinamojo laikotarpio skolos taisyklė iki 2019–2020 m. 2018–2019 m. konvergencijos programoje Vyriausybė numato, kad nominalus deficitas padidės nuo 1,2 % bendrojo vidaus produkto (BVP) 2018–2019 m. iki 1,4 % BVP 2019–2020 m. ir sumažės iki 1,1 % BVP 2020–2021 m. Konvergencijos programoje nenurodytas vidutinės trukmės biudžeto tikslas. Konvergencijos programoje numatoma, kad valdžios sektoriaus bendrosios skolos santykis su BVP sumažės nuo 85,5 % 2018–2019 m. iki 83,8 % 2019–2020 m. ir iki 82,9 % 2020–2021 m. Makroekonominis scenarijus, kuriuo grindžiamos tos biudžeto projekcijos, yra tikėtinas. Nors priemonės, kurių reikia planuojamiems deficito tikslams pasiekti, apskritai yra pakankamai konkretizuotos, didėjantis valdžios sektoriaus išlaidų (5) poreikis kai kuriose srityse gali trukdyti užtikrinti planuojamą deficito raidą.

                  (7)

                  2018 m. liepos 13 d. Taryba rekomendavo Jungtinei Karalystei užtikrinti, kad 2019–2020 m. grynųjų pirminių valdžios sektoriaus išlaidų nominalusis augimas neviršytų 1,6 % – tai atitiktų 0,6 % BVP metinį struktūrinį koregavimą. Remiantis Komisijos 2019 m. pavasario prognoze, esama rizikos, kad 2019–2020 m. bus labai nukrypta nuo prevencinės dalies reikalavimų;

                  (8)

                  atsižvelgiant į 60 % BVP viršijantį Jungtinės Karalystės valdžios sektoriaus bendrosios skolos santykį ir prognozuojamą 0,3 % gamybos apimties atotrūkį, 2020–2021 m. grynųjų pirminių valdžios sektoriaus išlaidų nominalusis augimas turėtų neviršyti 1,9 % – tai atitinka 0,6 % BVP struktūrinį koregavimą pagal reikalavimų matricą taikant Stabilumo ir augimo paktą. Jeigu politika nesikeis, esama rizikos, kad 2020–2021 m. nuo reikalavimo bus labai nukrypta. Numatoma, kad dėl leidžiamo metinio 0,25 % nuokrypio Jungtinė Karalystė 2019–2020 m. laikysis pereinamojo laikotarpio skolos taisyklės, o 2020–2021 m. – skolos taisyklės. Apskritai Taryba mano, kad 2019–2020 m. Jungtinė Karalystė turi būti pasirengusi imtis papildomų priemonių, kad būtų laikomasi Stabilumo ir augimo pakto nuostatų;

                  (9)

                  Jungtinė Karalystė ilgą laiką buvo G 7 šalis, kurioje kapitalo investicijos, kaip BVP dalis, buvo mažiausios. Be to, investicijos itin smarkiai sumažėjo finansų krizės metu, o privačiųjų investicijų atsigavimas po krizės sustojo. Jungtinės Karalystės investicijų į mokslinius tyrimus ir technologinę plėtrą intensyvumas per pastarąjį dešimtmetį sudarė maždaug 1,7 % BVP, tai yra mažiau už Sąjungos vidurkį. Pasitelkdama savo pramonės strategiją, Jungtinė Karalystė nustatė visos ekonomikos tikslą – iki 2027 m. pasiekti 2,4 % BVP, o ilgesnės trukmės laikotarpiu – 3 % BVP. Investicijos į mokslinius tyrimus ir technologinę plėtrą sutelktos tik keliose bendrovėse ir regionuose. Šie plataus masto fizinio ir žmogiškojo kapitalo trūkumai yra pagrindinė palyginti mažo ir stagnuojančio Jungtinės Karalystės darbo našumo priežastis;

                  (10)

                  Jungtinėje Karalystėje nuolat jaučiamas būsto stygius. Pokrizinis būsto statybos atsigavimas prarado pagreitį. Atsiranda pajėgumų apribojimų, o gyvenamųjų namų statybų apimtis atsilieka nuo to, kas būtina numatomai paklausai patenkinti. Būsto ir nuomos kainos tebėra didelės, visų pirma vietovėse, kuriose didelė būsto paklausa, yra ir pervertinimo požymių. Šiuo metu nuosavą būstą turi daug mažiau jaunų suaugusiųjų. Vyriausybė įgyvendina įvairias būsto pasiūlos didinimo priemones. Vis dėlto naujiems būstams skiriamos žemės kiekį ir vietą vis dar riboja griežtas žemės rinkos reguliavimas, ypač aplink didmiesčius ir miestus;

                  (11)

                  infrastruktūros tinklams modernizuoti ir plėsti, mažinant projektų sąnaudas ir išmetamą šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekį, reikia didelių investicijų. Kelių, geležinkelių ir oro transporto tinklų pajėgumų apkrova didėja. Jungtinė Karalystė turi sukurti daug naujų ir ekologiškesnių energijos gamybos ir tiekimo pajėgumų. Jungtinės Karalystės infrastruktūros plėtra paprastai yra brangi ir lėta. Po kelių dešimtmečių per mažų viešųjų investicijų Vyriausybė, įgyvendindama Nacionalinę infrastruktūros strategiją, pradeda spręsti nepakankamos infrastruktūros problemą, tačiau bus sudėtinga ekonomiškai efektyviai užtikrinti Vyriausybės projekcijose numatytą reikiamą išorinį finansavimą;

                  (12)

                  nors nedarbo lygis žemas, realusis darbo užmokestis vis dar nesiekia ikikrizinio aukščiausio taško. Didelės dalies žemos kvalifikacijos darbuotojų karjeros perspektyvos ribotos – tai mažina našumą ir iš dalies lemia didelį dirbančiųjų skurdą. Yra galimybių gerinti švietimo ir mokymo sistemų veiksmingumą ugdant pagrindinius gebėjimus ir techninius įgūdžius. Vyriausybė vykdo mokymo tiek mokykloje, tiek darbo vietoje reformas, tačiau bendras užsiregistravusiųjų mokytis pagal naują dvejopą sistemą skaičius yra gerokai mažesnis, nei tikėtasi;

                  (13)

                  per 2019 m. Europos semestrą Komisija atliko išsamią Jungtinės Karalystės ekonominės politikos analizę ir ją paskelbė 2019 m. šaliai skirtoje ataskaitoje. Be to, ji įvertino 2018–2019 m. konvergencijos programą bei 2019 m. nacionalinę reformų programą ir tolesnius veiksmus, kurių Jungtinė Karalystė ėmėsi atsižvelgdama į ankstesniais metais jai skirtas rekomendacijas. Komisija įvertino ne tik jų svarbą tvariai Jungtinės Karalystės fiskalinei ir socialinei bei ekonominei politikai, bet ir tai, kaip jie atitinka Sąjungos taisykles ir gaires, nes būtina stiprinti bendrą Sąjungos ekonomikos valdymą Sąjungos lygio priemonėmis prisidedant prie būsimų nacionalinių sprendimų;

                  (14)

                  atsižvelgdama į šį vertinimą, Taryba išnagrinėjo 2018–2019 m. konvergencijos programą, o jos nuomonė (6) atspindėta visų pirma toliau išdėstytoje 1 rekomendacijoje,

            REKOMENDUOJA Jungtinei Karalystei 2019 m. ir 2020 m. imtis šių veiksmų:

         1.

            Užtikrinti, kad 2020–2021 m. grynųjų pirminių valdžios sektoriaus išlaidų nominalusis augimas neviršytų 1,9 %, o tai atitiktų 0,6 % BVP metinį struktūrinį koregavimą.

         2.

            Su investicijomis susijusią ekonominę politiką sutelkti į mokslinius tyrimus ir inovacijas, būstą, mokymą ir įgūdžių lavinimą, darnųjį transportą ir perėjimą prie mažo anglies dioksido kiekio energetikos, atsižvelgiant į regioninę įvairovę.

         Priimta Briuselyje 2019 m. liepos 9 d.

               Tarybos vardu

               Pirmininkas

            M. LINTILÄ

         (1)  OL L 209, 1997 8 2, p. 1.

         (2)  2011 m. lapkričio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 1176/2011 dėl makroekonominių disbalansų prevencijos ir naikinimo (OL L 306, 2011 11 23, p. 25).

         (3)  OL C 66 I, 2019 2 19, p. 1.

         (4)  2013 m. gruodžio 17 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 1303/2013, kuriuo nustatomos Europos regioninės plėtros fondui, Europos socialiniam fondui, Sanglaudos fondui, Europos žemės ūkio fondui kaimo plėtrai ir Europos jūros reikalų ir žuvininkystės fondui bendros nuostatos ir Europos regioninės plėtros fondui, Europos socialiniam fondui, Sanglaudos fondui ir Europos jūros reikalų ir žuvininkystės fondui taikytinos bendrosios nuostatos ir panaikinamas Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1083/2006 (OL L 347, 2013 12 20, p. 320).

         (5)  Grynąsias pirmines valdžios sektoriaus išlaidas sudaro visos valdžios sektoriaus išlaidos atėmus palūkanų išlaidas, Sąjungos fondų pajamomis visiškai kompensuojamas išlaidas Sąjungos programoms ir išlaidų nedarbo išmokoms nediskrecinius pokyčius. Nacionaliniu lygmeniu finansuojamas bendrojo pagrindinio kapitalo formavimas išlyginamas per ketverių metų laikotarpį. Įskaičiuojamos diskrecinės su pajamomis susijusios priemonės arba įstatymais nustatytas pajamų padidėjimas. Vienkartinės priemonės, susijusios tiek su pajamomis, tiek su išlaidomis, neįskaičiuojamos;

         (6)  Pagal Reglamento (EB) Nr. 1466/97 9 straipsnio 2 dalį.


title: Komisijos rekomendacija (ES) 2019/1888 2019 m. lapkričio 7 d. dėl akrilamido tam tikruose maisto produktuose stebėsenos

text:
               11.11.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 290/31

      KOMISIJOS REKOMENDACIJA (ES) 2019/1888
      2019 m. lapkričio 7 d.
      dėl akrilamido tam tikruose maisto produktuose stebėsenos
      EUROPOS KOMISIJA,
      atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 292 straipsnį,
      kadangi:

                  (1)

                  Komisijos reglamentu (ES) 2017/2158 (1) tam tikrus maisto produktus gaminantiems ir rinkai pateikiantiems ūkio subjektams nustatomi konkretūs įpareigojimai sudaryti mėginių ėmimo ir analizės dėl akrilamido kiekio maisto produktuose programas ir taikyti konkrečias pavojaus mažinimo priemones, siekiant užtikrinti, kad akrilamido kiekis būtų kuo mažesnis, kiek tai pagrįstai įmanoma, ir neviršytų tame reglamente nustatytų atskaitos lygių;

                  (2)

                  Europos Parlamento ir Tarybos reglamente (EB) Nr. 882/2004 (2) nustatyta bendra kompetentingų institucijų pareiga atlikti oficialią kontrolę siekiant nustatyti, ar laikomasi taisyklių, kuriomis siekiama, visų pirma, a) užkirsti kelią, pašalinti ar iki priimtino lygio sumažinti tiesiogiai ar per aplinką žmonėms ir gyvūnams keliamą pavojų ir b) užtikrinti sąžiningą pašarų ir maisto prekybos praktiką ir ginti vartotojų interesus, įskaitant pašarų ir maisto ženklinimą bei kitus vartotojų informavimo būdus. Oficiali kontrolė taip pat turėtų būti atliekama siekiant patikrinti, ar laikomasi pagal Reglamentą (ES) 2017/2158 nustatytų įpareigojimų;

                  (3)

                  pripažįstama, kad trūksta duomenų apie akrilamido kiekį tam tikruose Reglamento (ES) 2017/2158 1 straipsnio 2 dalyje nurodytuose maisto produktuose, nepaisant to reglamento 4 straipsnyje nustatytų įpareigojimų ir atliktos oficialios kontrolės rezultatų. Taip pat nėra pakankamai duomenų apie akrilamidą maisto produktuose, kuriems Reglamentas (ES) 2017/2158 netaikomas, tačiau kuriuose gali būti didelis akrilamido kiekis ir (arba) kuriuos vartojant galėtų būti gaunamas didelis akrilamido kiekis su maistu;

                  (4)

                  siekiant užtikrinti aukštą žmonių sveikatos apsaugos lygį, tikslinga nustatyti, kad kompetentingos institucijos ir maisto tvarkymo subjektai, neviršydami savo kompetencijos ribų, nedarant poveikio Reglamente (ES) 2017/2158 ir pagal Reglamentą (EB) Nr. 882/2004 nustatytiems įpareigojimams, stebėtų, ar tokiuose maisto produktuose yra akrilamido, kad būtų priimtos galimos pavojaus mažinimo priemonės, kurios turėtų papildyti Reglamente (ES) 2017/2158 jau nustatytas priemones;

                  (5)

                  atsižvelgiant į kompetentingų institucijų ir maisto tvarkymo subjektų nuomonę dėl stebėtinų maisto produktų, nustatomas nebaigtinis maisto produktų kategorijų ir (arba) maisto produktų sąrašas;

                  (6)

                  priėmus Reglamentą (ES) 2017/2158 ir šią rekomendaciją, Komisijos rekomendacijos 2010/307/ES (3) ir 2013/647/ES (4) tampa nebeaktualios ir todėl turėtų būti panaikintos,

            PRIĖMĖ ŠIĄ REKOMENDACIJĄ:

                  (1)

                  Nedarant poveikio pagal Reglamentą (EB) Nr. 882/2004 nustatytiems įpareigojimams, valstybių narių kompetentingos institucijos turėtų reguliariai stebėti, ar maisto produktuose yra akrilamido ir koks jo kiekis, visų pirma priede išvardytuose maisto produktuose.
                  Nedarant poveikio Reglamente (ES) 2017/2158 nustatytiems įpareigojimams, maisto tvarkymo subjektai turėtų reguliariai stebėti, ar maisto produktuose yra akrilamido ir koks jo kiekis, visų pirma priede išvardytuose maisto produktuose.

                  (2)

                  Valstybės narės ir maisto tvarkymo subjektai iki kiekvienų metų spalio 1 d. turėtų perduoti Europos maisto saugos tarnybai (EFSA) per praėjusius metus surinktus savo stebėsenos duomenis, kad juos būtų galima įtraukti į vieną duomenų bazę, laikantis EFSA maisto ir pašarų standartinio mėginių aprašo (SMA) gairių ir papildomų EFSA konkrečių ataskaitų teikimo reikalavimų (5).

                  (3)

                  Siekdamos užtikrinti, kad mėginiai būtų reprezentatyvūs, valstybės narės turėtų laikytis Komisijos reglamento (EB) Nr. 333/2007 (6) priedo B dalyje nustatytų mėginių ėmimo procedūrų.
                  Maisto tvarkymo subjektų taikoma mėginių ėmimo procedūra gali nukrypti nuo Reglamento (EB) Nr. 333/2007 nuostatų, tačiau ji turi būti reprezentatyvi partijai.

                  (4)

                  Valstybės narės turėtų atlikti akrilamido analizę laikydamosi Reglamente (EB) Nr. 333/2007 nustatytų kriterijų.
                  Maisto tvarkymo subjektai turėtų užtikrinti, kad akrilamido analizė būtų atliekama laikantis Reglamento (ES) 2017/2158 III priede nustatytų reikalavimų ir kriterijų.

                  (5)

                  Rekomendacijos 2010/307/ES ir 2013/647/ES panaikinamos.

         Priimta Briuselyje 2019 m. lapkričio 7 d.

               Komisijos vardu

            Vytenis ANDRIUKAITIS

               Komisijos narys

         (1)  2017 m. lapkričio 20 d. Komisijos reglamentas (ES) 2017/2158, kuriuo dėl akrilamido kiekio maisto produktuose mažinimo nustatomos akrilamido pavojaus mažinimo priemonės ir akrilamido kiekio atskaitos lygiai (OL L 304, 2017 11 21, p. 24).

         (2)  2004 m. balandžio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos Reglamentas (EB) Nr. 882/2004 dėl oficialios kontrolės, kuri atliekama siekiant užtikrinti, kad būtų įvertinama, ar laikomasi pašarus ir maistą reglamentuojančių teisės aktų, gyvūnų sveikatos ir gerovės taisyklių (OL L 165, 2004 4 30, p. 1).

         (3)  2010 m. birželio 2 d. Komisijos rekomendacija 2010/307/ES dėl akrilamido kiekio maisto produktuose stebėsenos (OL L 137, 2010 6 3, p. 4).

         (4)  2013 m. lapkričio 8 d. Komisijos rekomendacija 2013/647/ES dėl akrilamido kiekio maisto produktuose tyrimų (OL L 301, 2013 11 12, p. 15).

         (5)  http://www.efsa.europa.eu/en/consultations/call/180307

         (6)  2007 m. kovo 28 d. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 333/2007, nustatantis mėginių ėmimo ir analizės metodus vykdant oficialią švino, kadmio, gyvsidabrio, neorganinio alavo, 3-MCPD ir benzo(a)pireno koncentracijos maisto produktuose kontrolę (OL L 88, 2007 3 29, p. 29).

         PRIEDAS

            Nebaigtinis dėl akrilamido kiekio stebimų maisto produktų sąrašas

            Bulvių produktai

                     —

                     „Rösti“

                     —

                     „Croquettes“, „pommes duchesse“, „pommes noisettes“ ir kt.

                     —

                     Orkaitėje troškintos bulvės („casserole) (ir daržovės)

                     —

                     Bulvių ir mėsos miltai

                     —

                     Bulvių ir sūrio miltai

            Grūdiniai gaminiai

                     —

                     Bandelės (pvz., mėsainių bandelės, kvietinės visų grūdo dalių bandelės, pieniškos bandelės)

                     —

                     Pita, meksikietiškos tortilijos

                     —

                     Raguoliai

                     —

                     Spurgos

                     —

                     Specifinė duona (pvz., Vestfalijos ruginė duona, „ciabatta“ duona su alyvuogėmis, svogūnų duona ir kt.)

                     —

                     Blynai

                     —

                     Traškūs sausainiai iš plonų tešlos juostelių, gruzdinti

                     —

                     „Churros“

            Grūdų produktai

                     —

                     Ryžių krekeriai

                     —

                     Kukurūzų krekeriai

                     —

                     Grūdų užkandžiai (pvz., ekstruduoti kukurūzai ir (arba) kviečių produktai)

                     —

                     Su medumi skrudinti javainiai („muesli“)

            Kita

                     —

                     Daržovių traškučiai ir (arba) gruzdintos daržovės

                     —

                     Skrudinti riešutai

                     —

                     Skrudintos aliejingosios sėklos

                     —

                     Džiovinti vaisiai

                     —

                     Skrudintos kakavos pupelės ir antriniai kakavos produktai

                     —

                     Alyvuogės sūryme

                     —

                     Kavos pakaitalai, kurių pagrindinė sudėtinė dalis nėra cikorija arba grūdai

                     —

                     Minkšti saldainiai („fudge“), karamelė, nuga ir kt.