title: (2014/193/ES): 2014 m. balandžio 4 d. Komisijos rekomendacija dėl kadmio kiekio maisto produktuose mažinimo  Tekstas svarbus EEE

text:
               8.4.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 104/80

         KOMISIJOS REKOMENDACIJA
   2014 m. balandžio 4 d.
   dėl kadmio kiekio maisto produktuose mažinimo
   (Tekstas svarbus EEE)
   (2014/193/ES)
   EUROPOS KOMISIJA,
   atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 292 straipsnį,
   kadangi:

               (1)

               2006 m. gruodžio 19 d. Komisijos reglamente (EB) Nr. 1881/2006, nustatančiame didžiausias leistinas tam tikrų teršalų maisto produktuose koncentracijas (1), nustatyta didžiausia leidžiamoji kadmio koncentracija tam tikruose maisto produktuose;

               (2)

               2009 m. sausio 30 d. Europos maisto saugos tarnybos (EFSA) Teršalų maisto grandinėje reikalų mokslinė grupė (toliau – Contam grupė) priėmė nuomonę dėl kadmio maiste (2). Toje nuomonėje EFSA nustatė naują leidžiamą kadmio savaitės normą (LSN), kuri yra 2,5 μg/kg kūno svorio. Savo pareiškime dėl „Naujo Contam grupės 2009 m. nustatytos leidžiamos kadmio savaitės normos vertinimo“ (3) EFSA atsižvelgė į neseną jungtinio FAO/PSO maisto priedų ekspertų komiteto (JECFA) (4) rizikos vertinimą ir patvirtino LSN, kuri yra 2,5 μg/kg kūno svorio;

               (3)

                  Contam grupė mokslinėje nuomonėje padarė išvadą, kad Europos šalyse su maistu vidutiniškai suvartojama kadmio norma sudaro beveik 2,5 μg/kg kūno svorio (LSN) arba šiek tiek viršija šią normą. Tam tikruose gyventojų pogrupiuose LSN gali būti viršijamas maždaug du kartus. Contam grupė taip pat padarė išvadą, kad nors nėra tikėtina, jog dėl tokio lygmens individualaus kadmio suvartojimo inkstų funkcijai būtų daromas neigiamas poveikis, kadmio suvartojimas gyventojų lygmeniu turėtų būti sumažintas;

               (4)

               mokslinėje Contam grupės nuomonėje nurodyta, kad daugiausia kadmio su maistu gaunama vartojant šių grupių maisto produktus, visų pirma dėl didelio tokių grupių produktų suvartojimo: grūdų ir grūdų produktų, daržovių, riešutų ir ankštinių augalų, krakmolingų šaknų arba bulvių, mėsos ir mėsos gaminių. Didžiausia kadmio koncentracija nustatyta maisto produktuose su jūrų dumbliais, žuvyse ir jūrų gėrybėse, šokolade ir specialios paskirties dietiniuose maisto produktuose, taip pat grybuose, aliejinių augalų sėklose ir valgomuosiuose subproduktuose;

               (5)

               didžiausia leidžiamoji kadmio koncentracija 2011 m. nustatyta daugelyje maisto produktų, įskaitant grūdus, daržoves, mėsą, žuvis, jūrų gėrybes, subproduktus ir maisto papildus. Atsižvelgiant į naujas EFSA išvadas, buvo nustatyta nauja didžiausia leidžiamoji koncentracija kūdikių maisto produktuose ir šokolado/kakavos produktuose ir tikimasi, kad tos koncentracijos vertės netrukus bus pradėtos taikyti;

               (6)

               be to, remdamasi Contam grupės mokslinėmis nuomonėmis dėl kadmio, Komisija taip pat nagrinėjo galimybes sumažinti didžiausią leidžiamąją kadmio koncentraciją maisto produktuose, su kuriais kadmio suvartojama daugiausiai (pvz., grūduose, daržovėse, bulvėse);

               (7)

               Komisija mano, kad tuoj pat sumažinti didžiausią leidžiamąją koncentraciją būtų sunku. Kadmio kiekis maisto produktuose nėra vienodas – jis labai priklauso nuo, pvz., geografinės vietovės, kurioje augalai auga (nevienodas natūralaus kadmio kiekis dirvoje dėl skirtingo pasiskirstymo Žemės plutoje), kadmio pasisavinimo iš dirvos (dėl dirvos pH ir kitų dirvos sudedamųjų dalių augalai pasisavina iš dirvos nevienodą kadmio kiekį), įvairių augalų, sukaupiančių skirtingą kadmio kiekį, veislių, taip pat nuo antropogeninių veiksnių, kaip antai nuotekų dumblo, mėšlo ar fosfatinių trąšų naudojimo žemės ūkyje ir kitų veiksnių. Kiek tai susiję su kadmio buvimu fosfatinėse trąšose, – šis klausimas šiuo metu nagrinėjamas – Komisija pripažįsta, kad būtina imtis veiksmų pagal 2008 m. priimtą kadmio ir kadmio oksido keliamos rizikos mažinimo strategiją (5);

               (8)

               vis dėlto kai kurie kadmio kiekio maisto produktuose mažinimo metodai jau egzistuoja, tik reikia šiek tiek laiko, kad ūkininkai ir maisto tvarkymo subjektai juos visiškai įgyvendintų. Tam tikrais atvejais esamus metodus reikia specialiai pritaikyti prie kultūrinių augalų ir geografinių vietovių, kurioms jie skirti, ir geriau informuoti apie juos ūkininkus ir skatinti juos tuos metodus taikyti, kad kadmio kiekis maisto produktuose būtų sumažintas vidutinės trukmės ir ilgalaikiu laikotarpiu. Todėl yra būtina, kad valstybės narės imtųsi reikalingų veiksmų užtikrinti, kad apie jau turimus kadmio kiekio maisto produktuose mažinimo metodus būtų informuoti ūkininkai, ir pradėti arba tęsti įgyvendinimą siekiant sumažinti kadmio kiekio maiste. Jei tikslinga, turėtų būti tęsiami (moksliniai) tyrimai, kad būtų užpildytos galimos žinių apie kadmio kiekio maiste mažinimo metodus spragos;

               (9)

               priemonių poveikio pažanga turėtų būti reguliariai stebima ir apie ją turi būti pranešama Komisijai. Turėtų būti toliau renkami duomenys apie kadmio buvimą ir reguliariai pateikiami EFSA, kad Komisija galėtų iš naujo įvertinti padėtį iki 2018 m. gruodžio 31 d. ir priimti sprendimą dėl tolesnių tinkamų priemonių,

         PRIĖMĖ ŠIĄ REKOMENDACIJĄ:

               1)

               Valstybės narės turėtų užtikrinti, kad ūkininkai ir maisto tvarkymo subjektai palaipsniui įgyvendintų kadmio kiekio maiste, visų pirma grūduose, daržovėse ir bulvėse, mažinimo priemones. Tai apima veiksmingus informacijos perdavimo būdus ir žinomų kadmio kiekio maiste mažinimo metodų platinimą ūkininkams ir maisto tvarkymo subjektams.

               2)

               Valstybės narės turėtų užtikrinti, kad, jei reikia daugiau žinių norint nustatyti tinkamas mažinimo priemones, pvz., tam tikro kultūrinio augalo atveju arba specifinėje geografinėje teritorijoje, būtų atliekami (moksliniai) tyrimai šiai žinių spragai užpildyti.

               3)

               Valstybės narės turėtų reguliariai stebėti įgyvendinamų kadmio kiekio maiste mažinimo priemonių pažangą ir rinkti duomenis apie kadmio kiekį maiste. Valstybės narės turėtų užtikrinti, kad:

                           1.

                           tyrimų rezultatai būtų reguliariai pateikiami EFSA ir įtraukiami į bendrą duomenų bazę ir

                           2.

                           kad 2015 m. gruodžio mėn. Europos Komisijai būtų pateikta ataskaita apie pažangą įgyvendinant šią rekomendaciją, o vėliausiai 2018 m. vasario mėn. – galutinė ataskaita. Tose ataskaitose daugiausia dėmesio turėtų būti skiriama kadmio koncentracijai, kuri beveik siekia arba viršija didžiausią leidžiamąją koncentraciją.

               4)

               Mėginiai turėtų būti imami ir analizė atliekama laikantis 2007 m. kovo 28 d. Komisijos reglamento, nustatančio mėginių ėmimo ir analizės metodus vykdant oficialią švino, kadmio, gyvsidabrio, neorganinio alavo, 3-MCPD ir benzo(a)pireno koncentracijos maisto produktuose kontrolę (6), nuostatų.

      Priimta Briuselyje 2014 m. balandžio 4 d.

            Komisijos vardu

         Tonio BORG

            Komisijos narys

      (1)  OL L 364, 2006 12 20, p. 5.

      (2)  The EFSA Journal (2009) 980, 1–139.

      (3)  The EFSA Journal (2011);9(2):1975.

      (4)  PSO maisto priedų ataskaitų serija Nr. 64, 73-iasis Jungtinio FAO ir PSO maisto priedų ekspertų komiteto (JMPEK) posėdis, Pasaulio sveikatos organizacija, Ženeva, 2011 m.

      (5)  Komisijos komunikatas dėl kadmio ir kadmio oksido keliamos rizikos vertinimo rezultatų ir jos mažinimo strategijų (OL C 149, 2008 6 14, p. 6).

      (6)  OL L 88, 2007 3 29, p. 29.


title: EB: 2005 m. vasario 4 d. Komisijos rekomendacija, dėl papildomo policiklinių aromatinių angliavandenilių kiekio tam tikruose maisto produktuose tyrimo (pranešta dokumentu Nr. K(2005) 256) (Tekstas svarbus EEE)

text:
               8.2.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 34/43

      KOMISIJOS REKOMENDACIJA

   2005 m. vasario 4 d.
   dėl papildomo policiklinių aromatinių angliavandenilių kiekio tam tikruose maisto produktuose tyrimo
   (pranešta dokumentu Nr. K(2005) 256)
   (Tekstas svarbus EEE)
   (2005/108/EB)
   EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA,
   atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 211 straipsnio antrąją įtrauką,
   kadangi:

               (1)

               Komisijos reglamentas (EB) Nr. 466/2001 (1) nustato didžiausią leistiną policiklinių aromatinių angliavandenilių (angl. PAH), ypač benzo(a)pireno, kiekį tam tikruose maisto produktuose. Atsižvelgiant į tai, kad vis dar neaiškus kancerogeninių PAH kiekis maisto produktuose, reglamente numatoma iki 2007 m. balandžio 1 d. peržiūrėti priemones. Informacija reikalinga tam, kad peržiūra būtų išsami.

               (2)

               2002 m. gruodžio 4 d. nuomonėje Maisto mokslinis komitetas priėjo išvados, kad kai kurie policikliniai aromatiniai angliavandeniliai (PAH) yra genotoksiniai kancerogenai. Atsižvelgiant į tai, kad nėra viršutinės ribos, žemiau kurios nebūtų genotoksinių medžiagų poveikio, PAH kiekis maisto produktuose turėtų būti kiek įmanoma labiau sumažintas. Maisto mokslinis komitetas priėjo išvados, kad benzo(a)pirenas galėtų būti naudojamas kaip žymuo nustatant priede numatytų kancerogeninių PAH atvejus maisto produktuose ir jų poveikį. Tam, kad būsimas peržiūrėjimas, kurio metu nustatoma, ar benzo(a)pirenas ir toliau yra tinkamas žymuo, būtų išsamus, reikia atlikti papildomus šių PAH maisto produktuose santykinių proporcijų tyrimus. Yra metodų kaip bandymais nustatyti įvairius PAH.

               (3)

               PAH gali susidaryti maisto produktuose šildymo, džiovinimo ir rūkymo procesų metu, per kuriuos degimo produktai tiesiogiai liečiasi su maisto medžiaga. Jei maisto produktuose buvo nustatytas didelis PAH kiekis, turėtų būti ištirti gamybos ir perdirbimo metodai. Pavyzdžiui, dėl tiesioginio džiovinimo kaitinant ir šildymo procesų, kurie yra naudojami gaminant maistui skirtus aliejus, pavyzdžiui, maišytą alyvuogių išspaudų aliejų, gali susidaryti didelis PAH kiekis. Aktyvinta anglis gali būti naudojama šalinant benzo(a)pireną aliejaus rafinavimo metu, bet nėra aišku, ar rafinavimo procesai veiksmingai pašalina visus atitinkamus PAH. Turėtų būti naudojami gamybos ir perdirbimo procesai, kurie užkirstų kelią neapdorotų aliejų pradinei taršai PAH.

         ŠIUO DOKUMENTU REKOMENDUOJA:

               1)

               Ištirti atitinkamą benzo(a)pireno ir kitų policiklinių aromatinių angliavandenilių (PAH) kiekį, ypač tų, kuriuos Maisto mokslinis komitetas priskyrė prie kancerogeninių, kurie nurodyti priede (2). Įvertinti šių Reglamente (EB) Nr. 208/2005 įrašytų PAH santykines proporcijas maisto produktuose. Taip pat įvertinti PAH kiekį kituose maisto produktuose, kuriuose gali būti didelis PAH kiekis, pavyzdžiui, džiovintuose vaisiuose ir maisto papilduose. Taip pat reikėtų pranešti apie kiekvieno kancerogeninio PAH kiekį, nustatytą atskiruose konkrečių maisto produktų bandiniuose. Pavyzdžiui, reikėtų nurodyti atitinkamą PAH kiekį, nustatytą kiekviename maišyto alyvuogių išspaudų aliejaus arba saulėgrąžų aliejaus, arba rūkytos žuvies (nurodant rūšies pavadinimą), arba rūkyto kumpio, t. t. bandinyje. Neapdorotus duomenis sulygins ir pateiks Komisija. Iki 2006 m. spalio 31 d. pranešti Komisijai tyrimų rezultatus, kad iki 2007 m. balandžio 1 d. peržiūrėjimui būtų pateiktas nustatytas didžiausias kiekis ir išvada, ar benzo(a)pirenas ir toliau yra tinkamas žymuo.

               2)

               Ištirti gamybos ir perdirbimo metodus, kurie naudojami maistui skirtiems aliejams ir riebalams. Jei maistui skirti aliejai ir riebalai yra gaminami naudojant metodus, pavyzdžiui, tiesioginio džiovinimo kaitinant ir šildymo procesus, dėl kurių neapdorotuose aliejuose arba riebaluose gali susidaryti didelis taršos PAH kiekis, su gamintojais ištirti alternatyvius arba optimizuotus metodus, kurie tą kiekį sumažintų. Iki 2006 m. spalio 31 d. pranešti Komisijai gautus rezultatus ir apie pažangą siekiant vengti naudoti metodus, kurie tokią taršą gali sukelti.

               3)

               Ištirti gamybos ir perdirbimo metodus, kurie naudojami maisto produktų rūkymui ir džiovinimui. Jei naudojami metodai, dėl kurių gali susidaryti didelis taršos PAH kiekis, su gamintojais ištirti alternatyvius arba optimizuotus metodus, kurie tą kiekį sumažintų. Iki 2006 m. spalio 31 d. pranešti Komisijai gautus rezultatus ir apie pažangą siekiant vengti naudoti metodus, kurie tokią taršą gali sukelti.

               4)

               Ištirti PAH kakavos svieste ir jų prevenciją, o iki 2006 m. spalio 31 d. pranešti Komisijai gautus rezultatus. Reikalaujama informacijos apie benzo(a)pireno ir kitų PAH kiekį kakavos svieste, apie šios galimos taršos šaltinius ir apie galimus būdus tai taršai sumažinti. Ši informacija bus panaudota vykdant peržiūrą siekiant atkreipti dėmesį į leidžiančią nukrypti nuostatą dėl kakavos sviesto, kuris dabar yra įrašytas į Reglamentą (EB) Nr. 208/2005.

               5)

               Teikti informaciją iš bet kokių kitų tyrimų apie maisto produktų taršą PAH iš aplinkos šaltinių.

      Priimta Briuselyje, 2005 m. vasario 4 d.

            Komisijos vardu

         Markos KYPRIANOU

            Komisijos narys

      (1)  OL L 77, 2001 3 16. Reglamentas su paskutiniais pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 208/2004 (žr. šio Oficialiojo leidinio p. 3).

      (2)  Pageidautina, kad būtų pranešta ir nauja informacija, jei tokios yra, apie kitus PAH, kurių Maisto mokslinis komitetas neišskyrė, bet kurie daro poveikį visuomenės sveikatai.

      PRIEDAS
      Maisto mokslinio komiteto prie kancerogeninių (1) priskirti policikliniai aromatiniai angliavandeniliai (PAH), kurių atitinkamas kiekis tam tikruose maisto produktuose turi būti papildomai ištirtas:

                  benz(a)antracenas

                  benzo(b)fluorantenas

                  benzo(j)fluorantenas

                  benzo(k)fluorantenas

                  benzo(g,h,i)perilenas

                  benzo(a)pirenas

                  chrisenas

                  ciklopenta(c,d)pirenas

                  dibenz(a,h)antracenas

                  dibenzo(a,e)pirenas

                  dibenzo(a,h)pirenas

                  dibenzo(a,i)pirenas

                  dibenzo(a,l)pirenas

                  indeno(1,2,3-cd)pirenas

                  5-metilchrisenas.