               EUROPOS KOMISIJA
            Briuselis, 2018 05 23
            COM(2018) 418 final
            Rekomendacija
            TARYBOS REKOMENDACIJA
            dėl 2018 m. Nyderlandų nacionalinės reformų programossu Tarybos nuomone dėl 2018 m. Nyderlandų stabilumo programos

               Rekomendacija

               TARYBOS REKOMENDACIJA

               dėl 2018 m. Nyderlandų nacionalinės reformų programos

                  su Tarybos nuomone dėl 2018 m. Nyderlandų stabilumo programos

               EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,

               atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 121 straipsnio 2 dalį ir 148 straipsnio 4 dalį,

               atsižvelgdama į 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei koordinavimo
                  1
               , ypač į jo 5 straipsnio 2 dalį,

               atsižvelgdama į 2011 m. lapkričio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 1176/2011 dėl makroekonominių disbalansų prevencijos ir naikinimo
                  2
               , ypač į jo 6 straipsnio 1 dalį,

               atsižvelgdama į Europos Komisijos rekomendaciją
                  3
               ,

               atsižvelgdama į Europos Parlamento rezoliucijas
                  4
               ,

               atsižvelgdama į Europos Vadovų Tarybos išvadas,

               atsižvelgdama į Užimtumo komiteto nuomonę,

               atsižvelgdama į Ekonomikos ir finansų komiteto nuomonę,

               atsižvelgdama į Socialinės apsaugos komiteto nuomonę,

               atsižvelgdama į Ekonominės politikos komiteto nuomonę,

               kadangi:

               (1)2017 m. lapkričio 22 d. Komisija priėmė metinę augimo apžvalgą, kuria pradedamas 2018 m. Europos ekonominės politikos koordinavimo semestras. Ji tinkamai atsižvelgė į 2017 m. lapkričio 17 d. Europos Parlamento, Tarybos ir Komisijos paskelbtą Europos socialinių teisių ramstį. 2018 m. kovo 22 d. Europos Vadovų Taryba patvirtino metinėje augimo apžvalgoje nustatytus prioritetus. 2017 m. lapkričio 22 d. Komisija pagal Reglamentą (ES) Nr. 1176/2011 priėmė įspėjimo mechanizmo ataskaitą, kurioje Nyderlandai nurodyti kaip viena iš valstybių narių, dėl kurių reikės parengti nuodugnią apžvalgą. Tą pačią dieną Komisija taip pat priėmė rekomendaciją dėl Tarybos rekomendacijos dėl euro zonos ekonominės politikos; tą rekomendaciją Europos Vadovų Taryba patvirtino 2018 m. kovo 22 d. 2018 m. gegužės 14 d. Taryba priėmė rekomendaciją dėl euro zonos ekonominės politikos (toliau – euro zonai skirta rekomendacija);

               (2)kaip valstybė narė, kurios valiuta yra euro, atsižvelgdami į glaudžias ekonominės ir pinigų sąjungos šalių ekonomikos sąsajas, Nyderlandai turėtų užtikrinti, kad rekomendacija dėl euro zonos ekonominės politikos būtų visiškai ir laiku įgyvendinta, kaip nurodyta toliau išdėstytose 1–2 rekomendacijose;

               (3)2018 m. kovo 7 d. paskelbta 2018 m. Nyderlandų ataskaita
                  5
               . Joje įvertinta tam tikra pažanga, padaryta įgyvendinant 2017 m. liepos 11 d. Tarybos priimtas šaliai skirtas rekomendacijas, veiksmai, kurių šalis ėmėsi atsižvelgdama į ankstesniais metais priimtas rekomendacijas, ir Nyderlandų pažanga siekiant nacionalinių tikslų pagal strategiją „Europa 2020“. Į ją įtraukti ir nuodugnios apžvalgos pagal Reglamento (ES) Nr. 1176/2011 5 straipsnį rezultatai, kurie taip pat buvo paskelbti 2018 m. kovo 7 d.
                  6
               . Atlikusi analizę Komisija daro išvadą, kad Nyderlanduose yra susidaręs makroekonominis disbalansas. Konkrečiai, einamosios sąskaitos pertekliaus, išreikšto BVP, trejų metų vidurkis Nyderlanduose yra didžiausias iš visų euro zonos valstybių narių. Iš šio pertekliaus galima spręsti, kad ištekliai skirstomi neoptimaliai ir yra galimybių didinti augimą ir gerovę. Privačiojo sektoriaus skola, ypač namų ūkių hipotekos paskolos ir tarptautinių įmonių skola, yra didelė. Dėl namų ūkių balanso, apimančio daug ilgalaikių įsipareigojimų, mažėja atsparumas finansiniams sukrėtimams;

               (4)2018 m. balandžio 30 d. Nyderlandai pateikė 2018 m. nacionalinę reformų programą, o 2018 m. balandžio 26 d. – 2018 m. stabilumo programą. Siekiant atsižvelgti į jų tarpusavio sąsajas, abi programos vertintos vienu metu;

               (5)į atitinkamas konkrečioms šalims skirtas rekomendacijas atsižvelgta sudarant 2014–2020 m. Europos struktūrinių ir investicijų fondų programas. Kaip numatyta Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1303/2013
                  7
                23 straipsnyje, Komisija, jei tai būtina siekiant remti atitinkamų Tarybos rekomendacijų įgyvendinimą, gali paprašyti valstybės narės peržiūrėti savo partnerystės sutartį ir susijusias programas bei pasiūlyti jų pakeitimų. Kaip naudotųsi šia nuostata, Komisija išsamiau nurodė Priemonių, kuriomis Europos struktūrinių ir investicijų fondų veiksmingumas siejamas su patikimu ekonomikos valdymu, taikymo gairėse
                  8
               ;

               (6)šiuo metu Nyderlandams taikoma Stabilumo ir augimo pakto prevencinė dalis. 2018 m. stabilumo programoje Vyriausybė planuoja sumažinti valdžios sektoriaus perteklių nuo 1,1 % BVP 2017 m. iki 0,3 % BVP 2021 m. Vidutinio laikotarpio biudžeto tikslo, t. y. 0,5 % BVP struktūrinio deficito, toliau bus laikomasi visą programos laikotarpį. 2018 m. stabilumo programoje numatoma, kad valdžios sektoriaus skolos santykis su BVP sumažės iki 44,0 % BVP 2021 m. Makroekonominis scenarijus, kuriuo grindžiamos tos biudžeto projekcijos, yra tikėtinas. Remiantis Komisijos 2018 m. pavasario prognoze, numatoma, kad struktūrinis balansas sumažės nuo 0,5 % BVP pertekliaus 2017 m. iki 0,1 % BVP deficito 2018 m. ir 0,3 % BVP deficito 2019 m., taigi viršys vidutinio laikotarpio biudžeto tikslą. Prognozuojama, kad valdžios sektoriaus skola toliau užtikrintai mažės ir liks mažesnė už Sutartyje nustatytą pamatinę vertę. Apskritai Taryba mano, kad pagal prognozę 2018 ir 2019 m. Nyderlandai turėtų atitikti Stabilumo ir augimo pakto nuostatas. Be to, dar yra galimybių, laikantis vidutinio laikotarpio tikslo, naudotis fiskaline ir struktūrine politika, kad padidėtų viešosios ir privačiosios investicijos į mokslinius tyrimus, technologinę plėtrą ir inovacijas;

               (7)Nyderlandų mokslinių tyrimų ir technologinės plėtros sektorius veiksmingas, o gerų rezultatų pasiekianti šalies švietimo sistema ir mokslinė bazė yra tvirtas inovacijų ir augimo potencialo didinimo vykdant švietimo ir mokslinių tyrimų ir technologinės plėtros veiklą pagrindas. Pranešta apie dideles papildomas investicijas, kurios galėtų padėti stabilizuoti viešųjų ir privačiųjų mokslinių tyrimų ir technologinės plėtros intensyvumą. Tebėra neaišku, ar Nyderlandai pasieks tikslus pagal strategiją „Europa 2020“, visų pirma investicijų į mokslinius tyrimus ir technologinę plėtrą ir atsinaujinančiosios energijos tikslus;

               (8)vienas iš svarbiausių uždavinių sprendžiant didelio namų ūkių įsiskolinimo problemą yra susijęs su padėtimi būsto rinkoje, kur per keletą dešimtmečių nusistovėjęs nelankstumas ir iškreipiamosios paskatos daro įtaką būsto finansavimo ir atskirų sektorių taupymo modeliams. Nuo 2012 m. įgyvendinta įvairių priemonių, kuriomis šie klausimai iš dalies sprendžiami. 2017 m. Vyriausybė paskelbė apie planus nuo 2020 m. greičiau mažinti galimybes hipotekos paskolų palūkanas atskaityti iš mokėtinų mokesčių. Tačiau nesant tinkamai veikiančio būsto nuomos rinkos viduriniojo segmento namų ūkiai yra linkę būstą pirkti, o ne nuomotis, dėl to išauga skolos ir pajamų santykis ir jaunų žmonių finansinis pažeidžiamumas. Socialinio būsto sektorius – vienas didžiausių Sąjungoje, bet būstą ne visada turi tie, kuriems jo iš tikrųjų reikia. Socialiniame būste lieka dideles pajamas gaunantys namų ūkiai, nes socialinio būsto bendrovės nuomos nedidina taip dažnai, kaip teisiškai būtų įmanoma. Nors Vyriausybė paskelbė apie ketinimą remti įperkamo būsto pasiūlą privataus būsto nuomos rinkoje, apie konkrečius tokios paramos planus dar nepranešta;

               (9)kaip nurodyta 2018 m. euro zonai skirtoje rekomendacijoje, siekiant išvengti įmonių tarpusavio konkurencijos iškraipymo, sąžiningai elgtis su mokesčių mokėtojais ir apsaugoti viešuosius finansus, itin svarbu kovoti su agresyvaus mokesčių planavimo strategijomis. Mokesčių mokėtojų agresyvaus mokesčių planavimo strategijų šalutinis poveikis atskiroms valstybėms narėms skatina imtis koordinuotų nacionalinės politikos priemonių, kurios papildytų ES teisės aktus. Turint omenyje per Nyderlandus atliekamus didelius dividendų, autorinių atlyginimų ir palūkanų mokėjimus, vis dar galima daryti prielaidą, kad agresyviu mokesčių planavimu užsiimančios bendrovės naudojasi šalies mokesčių taisyklėmis. Didelė tiesioginių užsienio investicijų dalis tenka specialiosios paskirties įmonėms. Kadangi autorinių atlyginimų ir palūkanų mokėjimai į užsienį (t. y. mokėjimai, kuriuos ES rezidentai atlieka trečiųjų valstybių rezidentams) išskaičiuojamaisiais mokesčiais neapmokestinami, tie mokėjimai, jei jie nėra apmokestinami gavėjo šalyje, gali būti neapmokestinami iš viso. Lengvesnes agresyvaus mokesčių planavimo sąlygas taip pat gali sudaryti tai, kad nėra piktnaudžiavimo prevencijos taisyklių, visų pirma taikomų hibridiniams subjektams. Komisija pripažįsta, kad Nyderlandų įsipareigojimas kovoti su agresyviu mokesčių planavimu, nustatytas apmokestinimo reformų darbotvarkėje, pagal kurią autorinių atlyginimų, palūkanų ir dividendų mokėjimams išskaičiuojamieji mokesčiai nustatomi piktnaudžiavimo arba mokėjimo į mažus mokesčius taikančias šalis atvejais, yra teigiamas žingsnis siekiant mažinti agresyvų mokesčių planavimą; tas reformas reikėtų greitai įgyvendinti ir atidžiai stebėti jų veikimą. Remdamasi naujausiomis diskusijomis Komisija toliau palaikys konstruktyvų dialogą, kad būtų kovojama su mokesčių mokėtojų agresyvaus planavimo strategijomis;

               (10)nepaisant žemo nedarbo lygio ir didelio laisvų darbo vietų skaičiaus, nominalus darbo užmokesčio augimas 2017 m. buvo nedidelis – 1,5 %. Jis mažesnis, nei būtų galima tikėtis remiantis infliacijos, našumo ir nedarbo rodikliais. Nedidelį darbo užmokesčio augimą iš dalies galima susieti su lėtu našumo didėjimu, vis dar likusiu darbo rinkos vangumu ir didesne darbo rinkos segmentacija. 2017 m. Vyriausybė patvirtino kelias fiskalines priemones, kuriomis mažinama darbo jėgai tenkanti mokesčių našta ir siekiama didinti dirbančiųjų namų ūkio grynąsias disponuojamąsias pajamas. Sudarant sąlygas skatinti darbo užmokesčio augimą ir pertvarkant antrąją pensijų sistemos pakopą, kad ji būtų skaidresnė, skirtingų kartų asmenų atžvilgiu sąžiningesnė ir atsparesnė sukrėtimams, o šiomis priemonėmis toliau didinant grynąsias disponuojamąsias namų ūkio pajamas būtų palaikoma vidaus paklausa ir prisidedama prie euro zonos perbalansavimo;

               (11)pastaruoju metu augusį užimtumą daugiausia lėmė išaugęs asmenų, įdarbintų pagal laikinąsias darbo sutartis, ir savarankiškai dirbančių asmenų skaičius. Laikinųjų darbo sutarčių procentinė dalis yra didelė ir toliau auga, taip pat sparčiai daugėja savarankiškai dirbančių asmenų, kurie nesamdo kitų darbuotojų, skaičius, nes labai skiriasi taikomų darbo srities reglamentų, darbuotojų apsaugos ir mokesčių bei socialinės apsaugos teisės aktų nuostatos. Nors imtasi tam tikrų priemonių ir pastaruoju metu pranešta apie papildomas priemones, dėl kai kurių iš šių veiksnių darbuotojai vis dar finansiškai skatinami pradėti dirbti savarankiškai arba sudaromos palankios sąlygos samdyti darbuotojus pagal laikinąsias sutartis. Be to, kovos su fiktyviu savarankišku darbu priemonių vykdymo užtikrinimas sustabdytas iki 2020 m. Savarankiškai dirbantys asmenys dažniau yra apsidraudę per maža invalidumo, nedarbo ir senatvės draudimo suma. Tai ilgainiui galėtų daryti poveikį socialinės apsaugos sistemos tvarumui;

               (12)nepaisant apskritai gerų darbo rinkos rezultatų, egzistuoja didelis neišnaudotas darbo jėgos potencialas. Visų pirma didelį susirūpinimą toliau kelia didelis ne visą darbo laiką dirbančių moterų skaičius ir migrantų kilmės asmenų užimtumas. Ne ES gimusių migrantų užimtumo lygis yra 20,6 procentinio punkto žemesnis už Nyderlanduose gimusių asmenų užimtumo lygį, o ne ES gimusių moterų padėties skirtumas dar didesnis;

               (13)namų ūkių taupymo rodiklio augimą pastaraisiais metais iš dalies galima paaiškinti aktyvesniu taupymu antrojoje pensijų sistemos pakopoje (privalomose privataus papildomo pensijų kaupimo sistemose), kuriam įtakos turėjo ir reguliavimo aplinka. Tinkamas išlaidų ir rizikos pasidalijimo tarp tos pačios kartos asmenų ir tarp kartų užtikrinimas ir kitomis priemonėmis, ne tik priimtomis indeksavimo ir lėšų rezervo taisyklėmis (finansų vertinimo programa), padėtų namų ūkiams paskirstyti savo finansus augimui palankesniu būdu. Vyriausybė patvirtino ketinanti iš esmės reformuoti antrąją pensijų sistemos pakopą, kad būtų padidinta aprėptis ir sukurta skaidresnė, lankstesnė ir aktuariniu požiūriu sąžiningesnė sistema. Kalbant apie fiskalinį tvarumą, 2018 m. visuomenės senėjimo ataskaitoje nustatyta, kad fiskaliniam tvarumui ilguoju laikotarpiu kyla vidutinė rizika, nes ilgalaikės priežiūros išlaidos iki 2070 m. pagal prognozes turėtų padidėti nuo 3,5 % iki 6,0 % BVP;

               (14)per 2018 m. Europos semestrą Komisija atliko išsamią Nyderlandų ekonominės politikos analizę ir ją paskelbė 2018 m. šalies ataskaitoje
                  9
               . Be to, ji įvertino 2018 m. stabilumo programą ir 2018 m. nacionalinę reformų programą, taip pat veiksmus, kurių Nyderlandai ėmėsi atsižvelgdami į ankstesniais metais jiems skirtas rekomendacijas. Komisija įvertino ne tik jų svarbą tvariai fiskalinei ir socialinei bei ekonominei Nyderlandų politikai, bet ir tai, kiek jie atitinka Sąjungos taisykles ir gaires, nes bendrą Sąjungos ekonomikos valdymą būtina stiprinti Sąjungos lygio priemonėmis prisidedant prie būsimų nacionalinių sprendimų;

               (15)atsižvelgdama į šį vertinimą, Taryba išnagrinėjo 2018 m. stabilumo programą ir laikosi nuomonės
                  10
               , kad Nyderlandai turėtų laikytis Stabilumo ir augimo pakto;

               (16)atsižvelgdama į Komisijos nuodugnios apžvalgos ir šio vertinimo rezultatus, Taryba išnagrinėjo nacionalinę reformų programą ir stabilumo programą. Jos rekomendacijos pagal Reglamento (ES) Nr. 1176/2011 6 straipsnį pateiktos toliau išdėstytose 1 ir 2 rekomendacijose,

               REKOMENDUOJA Nyderlandams 2018–2019 m. imtis šių veiksmų:

               1.Laikantis vidutinio laikotarpio tikslo naudotis fiskaline ir struktūrine politika, kad padidėtų viešosios ir privačiosios investicijos į mokslinius tyrimus, technologinę plėtrą ir inovacijas. Imtis priemonių namų ūkių įsiskolinimui palankiam iškraipymui ir likusiems iškraipymams būsto rinkoje sumažinti, visų pirma palaikant privataus būsto nuomos sektoriaus plėtrą.

               2.Sumažinti paskatas naudotis laikinosiomis darbo sutartimis ir dirbti savarankiškai nesamdant kitų darbuotojų, kartu suteikti galimybes savarankiškai dirbantiems asmenims turėti adekvačią socialinę apsaugą, taip pat kovoti su fiktyviu savarankišku darbu. Sudaryti sąlygas skatinti spartesnį darbo užmokesčio augimą, atsižvelgiant į socialinių partnerių vaidmenį. Užtikrinti, kad antrosios pakopos pensijų sistema taptų skaidresnė, skirtingų kartų asmenų atžvilgiu sąžiningesnė ir atsparesnė sukrėtimams.

               Priimta Briuselyje

                     Tarybos vardu

                     Pirmininkas

                     (1)

                        OL L 209, 1997 8 2, p. 1.

                     (2)

                        OL L 306, 2011 11 23, p. 25.

                     (3)

                        COM(2018) 418 final.

                     (4)

                        P8_TA(2018)0077 ir P8_TA(2018)0078.

                     (5)

                        SWD(2018) 217 final.

                     (6)

                        COM(2018) 120 final.

                     (7)

                        2013 m. gruodžio 17 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 1303/2013, kuriuo nustatomos Europos regioninės plėtros fondui, Europos socialiniam fondui, Sanglaudos fondui, Europos žemės ūkio fondui kaimo plėtrai ir Europos jūros reikalų ir žuvininkystės fondui bendros nuostatos ir Europos regioninės plėtros fondui, Europos socialiniam fondui, Sanglaudos fondui ir Europos jūros reikalų ir žuvininkystės fondui taikytinos bendrosios nuostatos ir panaikinamas Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1083/2006 (OL L 347, 2013 12 20, p. 320).

                     (8)

                        COM(2014) 494 final.

                     (9)

                        https://ec.europa.eu/info/sites/info/files/2018-european-semester-country-report-netherland-en.pdf.

                     (10)

                        Pagal Tarybos reglamento (EB) Nr. 1466/97 5 straipsnio 2 dalį.


               EUROPOS KOMISIJA
            Briuselis, 2018 05 23
            COM(2018) 411 final
            Rekomendacija
            TARYBOS REKOMENDACIJA
            dėl 2018 m. Italijos nacionalinės reformų programossu Tarybos nuomone dėl 2018 m. Italijos stabilumo programos

               Rekomendacija

               TARYBOS REKOMENDACIJA

               dėl 2018 m. Italijos nacionalinės reformų programos

                  su Tarybos nuomone dėl 2018 m. Italijos stabilumo programos

               EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,

               atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 121 straipsnio 2 dalį ir 148 straipsnio 4 dalį,

               atsižvelgdama į 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei koordinavimo
                  1
               , ypač į jo 5 straipsnio 2 dalį,

               atsižvelgdama į 2011 m. lapkričio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 1176/2011 dėl makroekonominių disbalansų prevencijos ir naikinimo
                  2
               , ypač į jo 6 straipsnio 1 dalį,

               atsižvelgdama į Europos Komisijos rekomendaciją
                  3
               ,

               atsižvelgdama į Europos Parlamento rezoliucijas
                  4
               ,

               atsižvelgdama į Europos Vadovų Tarybos išvadas,

               atsižvelgdama į Užimtumo komiteto nuomonę,

               atsižvelgdama į Ekonomikos ir finansų komiteto nuomonę,

               atsižvelgdama į Socialinės apsaugos komiteto nuomonę,

               atsižvelgdama į Ekonominės politikos komiteto nuomonę,

               kadangi:

               (1)2017 m. lapkričio 22 d. Komisija priėmė metinę augimo apžvalgą, kuria pradedamas 2018 m. Europos ekonominės politikos koordinavimo semestras. Ji tinkamai atsižvelgė į 2017 m. lapkričio 17 d. Europos Parlamento, Tarybos ir Komisijos paskelbtą Europos socialinių teisių ramstį. 2018 m. kovo 22 d. Europos Vadovų Taryba patvirtino metinėje augimo apžvalgoje nustatytus prioritetus. 2017 m. lapkričio 22 d. Komisija pagal Reglamentą (ES) Nr. 1176/2011 taip pat priėmė įspėjimo mechanizmo ataskaitą, kurioje Italija nurodyta kaip viena iš valstybių narių, dėl kurių reikės parengti nuodugnią apžvalgą. Tą pačią dieną Komisija taip pat priėmė rekomendaciją dėl Tarybos rekomendacijos dėl euro zonos ekonominės politikos; tą rekomendaciją Europos Vadovų Taryba patvirtino 2018 m. kovo 22 d. 2018 m. gegužės 14 d. Taryba priėmė rekomendaciją dėl euro zonos ekonominės politikos (toliau – euro zonai skirta rekomendacija);

               (2)kaip valstybė narė, kurios valiuta yra euro, atsižvelgdama į glaudžias ekonominės ir pinigų sąjungos šalių ekonomikos sąsajas, Italija turėtų užtikrinti, kad rekomendacija dėl euro zonos ekonominės politikos būtų visiškai ir laiku įgyvendinta, kaip nurodyta toliau išdėstytose 1–4 rekomendacijose;

               (3)2018 m. kovo 7 d. paskelbta 2018 m. Italijos ataskaita
                  5
               . Joje įvertinta Italijos pažanga, padaryta įgyvendinant 2017 m. liepos 11 d. Tarybos priimtas šaliai skirtas rekomendacijas, veiksmai, kurių šalis ėmėsi atsižvelgdama į ankstesniais metais jai skirtas rekomendacijas, ir Italijos pažanga siekiant nacionalinių tikslų pagal strategiją „Europa 2020“. Į ją įtraukti ir nuodugnios apžvalgos pagal Reglamento (ES) Nr. 1176/2011 5 straipsnį rezultatai, kurie taip pat buvo paskelbti 2018 m. kovo 7 d.
                  6
               . Atlikusi analizę Komisija daro išvadą, kad Italijoje yra susidaręs perviršinis makroekonominis disbalansas. Kadangi yra daug neveiksnių paskolų (nors jų mažėja) ir labai didelis nedarbo lygis (nors jis mažėja), visų pirma didelė valstybės skola ir užsitęsusi mažo našumo tendencija kelia riziką, galinčią turėti tarpvalstybinių pasekmių. Siekiant sumažinti neigiamų padarinių Italijos ekonomikai ir, atsižvelgiant į šalies ekonomikos dydį bei tarpvalstybinę svarbą, visai ekonominei ir pinigų sąjungai riziką itin svarbu imtis veiksmų;

               (4)2018 m. gegužės 16 d. Italija pateikė 2018 m. nacionalinę reformų programą ir 2018 m. stabilumo programą. Siekiant atsižvelgti į jų tarpusavio sąsajas, abi programos vertintos vienu metu;

               (5)į atitinkamas konkrečioms šalims skirtas rekomendacijas atsižvelgta sudarant 2014–2020 m. Europos struktūrinių ir investicijų fondų programas. Kaip numatyta Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1303/2013
                  7
                23 straipsnyje, Komisija, jei tai būtina siekiant remti atitinkamų Tarybos rekomendacijų įgyvendinimą, gali paprašyti valstybės narės peržiūrėti savo partnerystės sutartį ir susijusias programas bei pasiūlyti jų pakeitimų. Kaip naudotųsi šia nuostata, Komisija išsamiau nurodė Priemonių, kuriomis Europos struktūrinių ir investicijų fondų veiksmingumas siejamas su patikimu ekonomikos valdymu, taikymo gairėse
                  8
               ;

               (6)šiuo metu Italijai taikoma Stabilumo ir augimo pakto prevencinė dalis ir skolos taisyklė. 2018 m. stabilumo programa, kurią pateikė kadenciją baigianti Vyriausybė, yra grindžiama tendencijų scenarijumi, darant prielaidą, kad teisės aktai nesikeis. Valdžios institucijos numato nominalaus deficito pagerėjimą nuo 2,3 % BVP 2017 m. iki 1,6 % 2018 m., 0,8 % 2019 m. ir iš esmės subalansuotą biudžetą iki 2020 m. Vidutinio laikotarpio biudžeto tikslą – struktūrinį biudžeto balansą – planuojama pasiekti iki 2020 m. ir išlaikyti 2021 m., tačiau iš perskaičiuoto
                  9
                struktūrinio balanso matyti, kad abejais metais bus nedidelis struktūrinis deficitas (0,2 % BVP). 2017 m. valdžios sektoriaus skolos santykis su BVP šiek tiek sumažėjo (iki 131,8 % BVP nuo 132,0 % 2016 m.), o 2018 m. stabilumo programoje prognozuojama, kad jis nuo 2018 m. toliau mažės ir 2021 m. pasieks 122,0 %, be kita ko, dėl 2018–2020 m. numatomų 0,3 % privatizavimo pajamų per metus. Tačiau privatizavimo tikslai pastaraisiais metais buvo nepakankamai pasiekiami. Remiantis prielaida, kad politika nesikeis, Komisijos 2018 m. pavasario prognozėje 2019 m. numatomas mažesnis realiojo BVP augimas ir didesnis deficitas negu 2018 m. stabilumo programoje. Iš tiesų, į Komisijos prognozę nebuvo įtrauktas PVM padidinimas (0,7 % BVP), kuris teisės aktuose įteisintas kaip apsaugos sąlyga, reikalinga, kad būtų pasiekti 2019 m. biudžeto tikslai;

               (7)kadangi 2016 ir 2017 m. Italija prima facie nesilaikė skolos taisyklės, 2018 m. gegužės 23 d. Komisija pagal SESV 126 straipsnio 3 dalį parengė pranešimą. Įvertinus visus susijusius veiksnius, pranešime padaryta išvada, kad Sutartyje ir Reglamente (EB) Nr. 1467/97 nustatyto skolos kriterijaus šiuo metu laikomasi, taigi pradėti perviršinio deficito procedūrą būtų nepagrįsta, visų pirma atsižvelgiant į tai, kad 2017 m. Italija ex post laikėsi prevencinės dalies reikalavimų. Komisija iš naujo vertins reikalavimų laikymąsi remdamasi 2018 m. ex post duomenimis, kuriuos gaus 2019 m. pavasarį;

               (8)stabilumo programoje nurodyta, kad išskirtinio atvykstančių pabėgėlių srauto ir apsaugos nuo seisminės rizikos priemonių poveikis biudžetui yra didelis, ir pateikta tinkamų šių papildomų biudžeto išlaidų apimties ir pobūdžio įrodymų. Komisijos nuomone, reikalavimus atitinkančios papildomos išlaidos dėl išskirtinio atvykusių pabėgėlių srauto 2017 m. sudarė 0,16 % BVP, o dėl apsaugos nuo seisminės rizikos priemonių – 0,19 % BVP. Pagal Reglamento (EB) Nr. 1466/97 5 straipsnio 1 dalies ir 6 straipsnio 3 dalies nuostatas šios papildomos išlaidos yra priimtinos, atsižvelgiant į tai, kad atvykstančių pabėgėlių srautas ir seisminė rizika yra neįprasti įvykiai, jų poveikis Italijos viešiesiems finansams yra didelis, o tvarumas nebūtų pažeistas leidžiant laikinai nukrypti nuo koregavimo plano siekiant vidutinio laikotarpio biudžeto tikslo. Todėl, atsižvelgus į tas papildomas išlaidas, 2017 m. reikiamas koregavimas siekiant vidutinio laikotarpio biudžeto tikslo buvo sumažintas;

               (9)2017 m. liepos 11 d. Taryba rekomendavo Italijai užtikrinti, kad 2018 m. grynųjų pirminių valdžios sektoriaus išlaidų
                  10
                nominalus sumažinimas sudarytų bent 0,2 %, o tai atitiktų 0,6 % BVP metinį struktūrinį koregavimą. Be to, konstatuota, kad vertinant 2018 m. biudžeto plano projektą, o vėliau – 2018 m. biudžeto rezultatus reikės tinkamai atsižvelgti į tikslą siekti fiskalinės krypties, kuri padėtų vienu metu stiprinti vykstantį atsigavimą ir užtikrinti viešųjų finansų tvarumą. Remiantis Komisijos atliktu Italijos ekonomikos atsigavimo tvirtumo vertinimu, kai buvo rengiama nuomonė dėl Italijos biudžeto plano projekto, ir kartu deramai atsižvelgus į jos tvarumo uždavinius, reikia, kad 2018 m. fiskalinės struktūrinės pastangos sudarytų ne mažiau kaip 0,3 % BVP nenumatant jokios papildomos nuokrypio per vienus metus galimybės. Tai reiškia, kad nominalus grynųjų pirminių valdžios sektoriaus išlaidų augimas neturi viršyti 0,5 %. Atsižvelgiant į tai, bendrame vertinime, remiantis Komisijos 2018 m. pavasario prognoze, numatoma rizika, kad 2018 m. bus labai nukrypta nuo rekomenduojamo koregavimo plano, kuriuo siekiama vidutinio laikotarpio biudžeto tikslo;

               (10)2019 m., atsižvelgiant į daugiau kaip 60 % BVP Italijos valdžios sektoriaus skolos santykį ir prognozuojamą 0,5 % gamybos apimties atotrūkį, grynųjų pirminių valdžios sektoriaus išlaidų nominalus augimas neturėtų viršyti 0,1 %, o tai atitinka 0,6 % BVP struktūrinį koregavimą pagal Stabilumo ir augimo pakto reikalavimų matricą. Esama rizikos, kad jeigu politika nesikeis, 2019 m. ir 2018–2019 m. laikotarpiu nuo to reikalavimo bus labai nukrypta. Prognozuojama, kad 2018 m. ir 2019 m. Italija prima facie nesilaikys skolos taisyklės. Be to, didelis – maždaug 130 % BVP – Italijos valstybės skolos santykis reiškia, kad daug išteklių skirta skolos tvarkymo sąnaudoms padengti, todėl nukenčia labiau augimą skatinančios sritys, kaip antai švietimas, inovacijos ir infrastruktūra. Apskritai Taryba mano, kad nuo 2018 m. turėtų būti imtasi reikiamų priemonių siekiant užtikrinti, kad būtų laikomasi Stabilumo ir augimo pakto nuostatų. Būtų apdairu bet kokias nenumatytas pajamas naudoti valdžios sektoriaus skolos santykiui toliau mažinti;

               (11)Italijos išlaidos senatvės pensijoms – maždaug 15 % potencialaus BVP – dabar yra vienos didžiausių ES. Netiesioginiai su visuomenės senėjimu susiję įsipareigojimai apriboti praeityje įvykdžius pensijų reformas, o Italijos ilgalaikis tvarumas taip pat padidėjo dėl laipsniškai pagal tikėtiną gyvenimo trukmę koreguojamo pensinio amžiaus. Tačiau ir į 2017 m., ir į 2018 m. biudžetą buvo įtraukta nuostatų, kuriomis tos reformos iš dalies buvo panaikintos. Italijoje gyvenančių vyresnių nei 65 metų gyventojų dalis yra didesnė nei ES vidurkis. Numatoma, kad ji laikui bėgant dar didės ir dėl to blogės Italijos senėjimo indeksas. Taigi, numatoma, kad vidutiniu laikotarpiu pensijų išlaidos didės. Kai didelę viešųjų išlaidų dalį sudaro senatvės pensijos, taip pat varžomos kitos socialinės išlaidos, be kita ko, kovai su skurdu ir augimą skatinantiems biudžeto punktams, kaip antai švietimui – tokių išlaidų dalis mažėjo nuo šio amžiaus pradžios. Kartu laikantis teisingumo ir proporcingumo principų, daug lėšų būtų galima sutaupyti pertvarkius teises į dideles pensijų išmokas, kurios neatitinka įmokų;

               (12)Italijos mokesčių sistema yra didelė našta kapitalui ir darbo jėgai, ir tai turi neigiamų padarinių ekonomikos augimui. Nepaisant to, kad neseniai tikslinės mokesčių paskatos pradėtos taikyti plačiau, gamybos veiksniams tenkanti mokesčių našta vis dar viena didžiausių ES, ir tai neskatina investicijų ir užimtumo. Ją vis dar galima sumažinti nedarant poveikio biudžetui: pereinant prie mokesčių bazių, kaip antai nekilnojamojo turto ir vartojimo, kurios mažiau kenkia augimui. 2015 m. buvo panaikintas periodinis nekilnojamojo turto mokestis pirmam būstui, taip pat ir turtingesniems namų ūkiams. Be to, nekilnojamojo turto kadastrinės vertės iš esmės yra pasenusios ir jų sistema vis dar nepertvarkoma, kad vertės atitiktų dabartines rinkos vertes. Mokesčių išlaidų rūšių skaičius ir dydis, visų pirma sumažintų pridėtinės vertės mokesčio tarifų atveju, yra ypač didelis ir, nepaisant nacionalinės teisės aktuose nustatytų įpareigojimų, jų racionalizavimas buvo vėl atidėtas. Taip pat yra galimybių sumažinti naštą reikalavimų besilaikančioms įmonėms ir namų ūkiams: paprastinti mokesčių kodeksą ir didinti bendrą mokestinių prievolių vykdymo lygį. Teigiamas žingsnis šia linkme – privalomos elektroninių sąskaitų faktūrų išrašymo tvarkos taikymas nuo 2019 m. visiems privačiojo sektoriaus sandoriams. Tačiau teisės aktais buvo nustatytos didesnės mokėjimų grynaisiais ribos, ir tai galėtų neskatinti elektroninių mokėjimų, dėl kurių privalomo naudojimo mokestinės prievolės galėtų būti vykdomos geriau. Italijos nacionalinio statistikos instituto apskaičiavimu, šešėlinė ekonomika sudaro apytikriai 12,9 % BVP, tačiau šiai problemai spręsti nesuplanuota jokių strateginių veiksmų. Apytiksliai 15,9 % viso užimtumo iš dalies arba visiškai nedeklaruota, o kai kuriuose sektoriuose nedeklaruota beveik 50 %;

               (13)investicijų per krizę smarkiai sumažėjo ir jos dar nesugrįžo į 2007 m. lygį. Nors 2017 m. investicijos augo, jų lygis, palyginti su kitomis ES šalimis, vis dar žemas. Privačiųjų investicijų būta labai nedaug, jas stabdo struktūriniai veiksniai. Jie, be kita ko, yra mažiau palanki verslo aplinka, finansiniai apribojimai, susiję su nepakankamai išvystytomis kapitalo rinkomis, sumažėjęs bankų skolinimas ir aukštos kvalifikacijos darbuotojų trūkumas, be kitų priežasčių, dėl protų nutekėjimo ir ribotų mokymosi visą gyvenimą galimybių. Nematerialusis turtas, kaip antai moksliniai tyrimai ir technologinė plėtra, inovacijos ir darbuotojų mokymas, yra labai svarbūs našumui ir ekonomikos augimui ir gali padėti paaiškinti šalių našumo skirtumus. Tačiau investicijos į tokį turtą išlieka mažesnės nei ES vidurkis. Taip yra dėl to, kad Italijoje yra daug labai mažų įmonių ir nepakankamai specializuojamasi žinioms imliuose sektoriuose, o skaitmeninimas ir skaitmeniniai įgūdžiai – riboti. Kartu sumažintos bendros viešosios išlaidos moksliniams tyrimams ir technologinei plėtrai. Mažųjų ir vidutinių įmonių finansavimas ir toliau labai priklauso nuo bankų sektoriaus, skolinimas vis dar sumažėjęs nepaisant to, kad finansavimo išlaidos sumažėjo iki istoriškai žemo lygio. Be to, įvairiuose regionuose labai skiriasi investicijos į mokslinius tyrimus ir technologinę plėtrą, susidomėjimas naujausiomis politikos paskatomis, skirtomis novatoriškoms įmonėms, ir švietimo kokybė. Remiantis dabartiniu pagal iniciatyvas „Finansai augimui skatinti“ ir „Pramonė / Įmonės 4.0“ vykdomų įvairių pramonės priemonių rezultatų vertinimu, akivaizdu, kad derėtų sukurti ilgalaikę politikos sistemą, padėsiančią išlaikyti investicijas, kuriomis būtų galima sustiprinti įvairius veiksnius (galimybę gauti kreditą, stiprią mokslinę bazę, aukštąjį mokslą ir tinkamus įgūdžius), kuriais remiamos inovacijos. Taip pat būtų tikslinga atsižvelgti į dabartinius regioninius pramonės ir švietimo sistemų skirtumus;

               (14)pastaraisiais metais Italijos teisingumo sistemos veiksmingumas tik šiek tiek pagerėjo, susirūpinimą ir toliau kelia bylų nagrinėjimo trukmė, ypač aukštesnės instancijos teismuose. Būtent 2016 m. civilinių ir komercinių ginčo bylų nagrinėjimo visų instancijų teismuose trukmė vis dar buvo viena ilgiausių ES. Neišnagrinėtų bylų skaičius toliau augo Aukščiausiajame kasaciniame teisme ir išlieka vienas didžiausių ES, skaičiuojant vienam gyventojui. Italijos parlamente dvejus metus nepriimamas svarbus įstatymas, kuriuo suteikiami įgaliojimai racionalizuoti civilinio proceso normas ir nustatyti griežtesnes atgrasomąsias priemones nuo nepagrįsto bylinėjimosi. Be to, tarp priemonių, kurios priimtos siekiant apriboti bylinėjimąsi ir sustiprinti procedūrinę drausmę, supaprastinta tvarka (rito sommario) netapo automatiškai taikoma norma apeliaciniuose teismuose, o apeliacinių skundų nepriimtinumo filtras ir toliau taikomas nenuosekliai ir tik antrosios instancijos teismuose, taigi nepadeda, kaip numatyta, mažinti gaunamų bylų skaičiaus. Priešingai, 2016 m. gaunamų civilinių bylų skaičius padidėjo ir pirmosios, ir antrosios instancijos teismuose, taip pat dėl nuolat augančio apeliacinių skundų skaičiaus. 2016 m. nepriimtinais buvo skelbiama vis didesnė dalis kasacinių skundų – tai patvirtina dabartinę augimo tendenciją. Gerokai padaugėjus gaunamų nebaudžiamųjų (be kita ko, mokestinių) bylų, taip pat sumažėjo Aukščiausiojo Teismo gebėjimas išnagrinėti gaunamas bylas – tai galėtų sumenkinti jo vaidmenį. Prie patikimo ir veiksmingo teisingumo vykdymo galėtų prisidėti tinkamas procedūrinių taisyklių, įskaitant taisykles prieš piktnaudžiavimą bylinėjimusi, vykdymo užtikrinimas;

               (15)korupcija tebėra pagrindinė Italijos verslo aplinkos ir viešųjų pirkimų problema. Italija pagerino savo kovos su korupcija sistemą: persvarstė senaties terminų įstatymą, pranešėjų apsaugos nuostatas pradėjo taikyti ir privačiojo sektoriaus darbuotojams ir geriau su tarptautiniais standartais suderino nuostatas, taikomas privačiųjų šalių paperkamumo atveju. Nors priimta senaties terminų įstatymo reforma nesustabdo senaties terminų po pirmosios instancijos teismo nuosprendžio, o tą rekomendavo Europos Tarybos šalių grupė prieš korupciją, ji gali padėti sumažinti piktnaudžiavimo bylinėjimusi baudžiamosiose bylose, kurį aukštesnės instancijos teismuose advokatai naudoja kaip delsimo taktiką, mastą. Pati reforma gali sumažinti ilgalaikę problemą, kad korupcijos bylose senatis įsigalioja po pirmosios instancijos teismo nuosprendžio. Korupciją galėtų mažinti didesnis baudžiamosios teisenos veiksmingumas. 2014 m. Italijoje buvo didžiausias antrosios ir trečiosios instancijos teismuose gaunamų ir neišnagrinėtų baudžiamųjų bylų skaičius Europoje, be kita ko, dėl vieno didžiausių kasacinių skundų skaičiaus. Dėl to baudžiamojo proceso trukmė čia viena ilgiausių. Baudžiamoji teisena ir kova su korupcija galėtų tapti veiksmingesnės, jeigu atsirastų paskatų taikyti pagreitintas procedūras ir atgrasyti nuo piktnaudžiavimo teisminiu nagrinėjimu. Be to, nacionalinei kovos su korupcija institucijai tenka pagrindinis vaidmuo įgyvendinant naują kovos su korupcija sistemą;

               (16)Italijos viešojo administravimo kokybės gerinimas teigiamai veiktų verslo aplinką ir investicijas bei įmonių galimybes pasinaudoti inovacijų teikiamomis galimybėmis. Tai, kad įvairiuose regionuose administracijos labai skirtingai reaguoja į įmonių prašymus, rodo, kad verslininkai konkrečiose vietovėse užsiimdami verslu patiria didesnių kliūčių. 2015 m. buvo priimtas išsamus įstatymas, kuriuo suteikiami įgaliojimai reformuoti viešąjį administravimą ir atveriamos galimybės gerinti jo veiksmingumą ekonomikos naudai. Iki 2017 m. pabaigos reformos įgyvendinimas buvo baigtas ir dabar reikia užtikrinti vykdymą, visų pirma regionuose, kuriuose veiklos rezultatai prasčiausi. Su valstybės valdomomis įmonėmis susijęs reformos tikslas – užtikrinti, kad tokios įmonės veiktų pagal tokias pačias taisykles, kaip ir privačios įmonės. Paskelbti tikslai: racionalizuoti valstybės valdomas įmones jas jungiant, konsoliduojant nepelningas ir privatizuojant; didinti likusių įmonių veiksmingumą; ateityje vengti nebūtinų valstybės valdomų įmonių kūrimo. Norint šiuos tikslus pasiekti, labai svarbu užtikrinti naujos sistemos vykdymą. Be to, vietos lygmens viešosios paslaugos yra apsaugotos nuo konkurencijos (rinkoje) ir tai turi poveikio veiksmingumui, paslaugų kokybei ir galiausiai kelia vartotojų nepasitenkinimą. 2015 m. viešojo administravimo reforma taip pat numatyta nauja sistema, pagal kurią bus reformuojamas vietos lygmens viešųjų paslaugų valdymas. Tačiau 2016 m. lapkričio mėn. Konstitucinis Teismas priėmė sprendimą, kuriame teigiama, kad kai kurių įstatymų galią turinčių potvarkių, įskaitant potvarkį dėl vietos lygmens viešųjų paslaugų, priėmimo procedūra prieštaravo Konstitucijai. Kadangi potvarkio galiojimas baigėsi 2016 m. lapkričio mėn., būtina imtis naujos teisėkūros iniciatyvos;

               (17)geresnė verslo aplinka sudarytų sąlygas verslumui, o geresnės pagrindinės konkurencijos sąlygos padėtų veiksmingiau paskirstyti išteklius ir augti našumui. 2015 m. kasmetinis konkurencijos įstatymas buvo priimtas 2017 m. rugpjūčio mėn. ir turi būti tinkamai įgyvendintas. Vis dėlto tam tikruose sektoriuose: pavyzdžiui, profesinių paslaugų, vietos viešojo transporto, geležinkelių ir mažmeninės prekybos, išlieka didelių kliūčių konkurencijai. Teigiamas poveikis paslaugų kokybei būtų užtikrintas, jeigu konkurencinės procedūros būtų dažniau taikomos skiriant viešųjų paslaugų sutartis ir koncesijas, susijusias su galimybe naudotis viešosiomis gėrybėmis. Ar naujausia viešųjų pirkimų srities reforma bus veiksminga, priklausys nuo to, ar ji bus užbaigta laiku, ar bus nuosekliai laikomasi e. pirkimų ir pasiūlymų jungimo planų ir ar faktiškai veiks politiniam koordinavimui skirta centrinė pasiūlymų jungimo tarnyba (Cabina di regia per gli appalti pubblici);

               (18)rinkos pasitikėjimas Italijos bankais padidėjo, kai 2017 m. buvo imtasi priemonių kelių silpnesnių bankų problemoms spręsti. Pagerėjus ekonominėms sąlygoms ir priežiūros spaudimui, padaryta pažanga mažinant neveiksnių paskolų, bet jų dar daug lieka. Tai trukdo bankams gauti pelno ir mažina jų gebėjimą didinti kapitalą savo ištekliais. Reikėtų išsaugoti neveiksnių paskolų pertvarkymo tempą, be kita ko, stiprinant neveiksnių paskolų antrinę rinką, kad būtų galima toliau stiprinti finansinį stabilumą ir kreditų teikimą realiajai ekonomikai. Taip pat reikėtų toliau remti balansų, be kita ko, mažuose ir vidutinio dydžio bankuose, restruktūrizavimą ir konsolidavimą. Tai reiškia, kad struktūriniu požiūriu nedidelį bankų pelningumą reikės didinti visapusiškai mažinant sąnaudas ir optimizuojant verslo modelius;

               (19)kai vykdomos įvairios bendrojo valdymo reformos, bendrą bankų sektoriaus būklę palaikytų iki galo įgyvendintos didelių kooperatinių bankų ir nedidelių savitarpio bankų reformos. Nemokumo ir nuosavybės teisės netekimo sistemomis vis dar nepakankamai remiamas spartus neveiksnių paskolų pertvarkymas ir restruktūrizavimas. Greitas reikiamų teisėkūros priemonių priėmimas ir įgyvendinimas vykdant nemokumo reformą padėtų išspręsti struktūrinius trūkumus. 2016 m. priimtomis priemonėmis, kuriomis spartinamas banko užstato realizavimas, dar nesinaudojama. Užstato realizavimo sistema dar nėra visapusiškai taikoma įmonėms ir namų ūkiams;

               (20)nepaisant pažangos, kuri buvo padaryta dėl pastaraisiais metais priimtų kelių politikos priemonių, galimybė gauti finansavimą tebėra didelė kliūtis investicijoms ir augimo finansavimui, visų pirma mažosioms ir vidutinėms įmonėms. Įmonės finansavimą daugiausia gauna iš bankų, o kapitalo rinka yra nepakankamai išvystyta, palyginti su kitomis ES šalimis. Mažųjų ir vidutinių įmonių, finansuojamų nuosavu kapitalu, dalis yra labai maža, palyginti su ES vidurkiu. Dėl neseniai sumažintos nuosavo kapitalo lengvatos dar daugiau pranašumo suteikta bankų kreditui. Rinka grindžiamų galimybių įmonėms gauti finansavimą didinimas būtų vienas iš esminių veiksnių diversifikuojant įmonių finansavimo šaltinius, kad būtų remiamos investicijos ir augimas;

               (21)darbo rinkos institucijos pastaraisiais metais buvo iš esmės reformuotos. Darbo rinkos sąlygos toliau gerėjo, nes užimtumas pagal darbuotojų skaičių 2017 m. padidėjo 1,0 % iki daugiau negu 23 mln. – sugrįžo į ikikrizinį lygį. Pernai užimtumo lygis (20–64 m. asmenų) išaugo iki daugiau kaip 62 %, nors ir daugiausia dėl laikinų darbo vietų. Tačiau jis tebėra gerokai mažesnis nei ES vidurkis. Nedarbo lygis nukrito iki 10,9 %, bet bendras dirbtų valandų skaičius yra vis dar gerokai mažesnis nei prieš nuosmukį. Nepaisant pagerėjimo, ilgalaikis ir jaunimo nedarbas išlieka didelis ir kelia pavojų socialinei sanglaudai ir ekonomikos augimui. 2017 m. nesimokančio, nedirbančio ir mokymuose nedalyvaujančio jaunimo buvo 20,1 % – ši procentinė dalis tebėra viena didžiausių ES, taip pat išlieka dideli regioniniai skirtumai;

               (22)derybų įmonių ar teritoriniu lygmenimis ir toliau beveik nevyksta, taip pat ir dėl to, kad Italijoje vyrauja mažosios įmonės. Tai gali trukdyti darbo užmokestį greitai pritaikyti prie vietos ekonominių sąlygų. 2018 m. vasario mėn. pabaigoje pramonės konfederacija „Confindustria“ ir trys pagrindinės Italijos profesinės sąjungos („Cgil“, „Cisl“ ir „Uil“) pasirašė pagrindų susitarimą, pabrėždamos antro lygmens derybų vaidmenį, ir padidino teisinį tikrumą, nes nustatė aiškesnes atstovavimo socialiniams partneriams derybose taisykles. 2017 m. sustiprintos mokesčių atskaitos už antro lygmens susitarimais nustatytą darbo užmokesčio didinimą, siejamą su našumu, bet jų veiksmingumą sunku įvertinti. Nors bendras kolektyvinių sutarčių skaičius auga, tik mažą jų dalį pasirašė pagrindinės profesinės sąjungos ir darbdavių asociacijos;

               (23)2017 m. padaryta nedidelė pažanga įgyvendinant darbo vietų kūrimo įstatyme išdėstytą aktyvios darbo rinkos politikos reformą. Kadangi Italijos darbo rinka tampa lankstesnė ir didėja laikinųjų sutarčių dalis, labai svarbus mokymasis ir persikvalifikavimas. Bendrai privalomi paslaugų standartai dar nėra įgyvendinti, užimtumo tarnyboms trūksta darbuotojų, o stebėsena nepakankama. Užimtumo ir socialinėms tarnyboms taip pat yra labai svarbu didinti darbuotojų skaičių ir užtikrinti, kad jie būtų pakankamai kvalifikuoti ir jos galėtų tinkamai įgyvendinti 2018 m. pradėtą kovos su skurdu programą ir Jaunimo garantijų iniciatyvą, kurios tikslas – jaunimui, kuriam reikia pagalbos, laiku pateikti tinkamą darbo arba mokymosi pasiūlymą;

               (24)darbo rinkoje dalyvaujančių moterų dalis, nors ir didėjo, tebelieka viena mažiausių ES. Italijos valdžios institucijos dar neįvertino, kokį poveikį turės naujausios priemonės, susijusios su grynųjų pinigų išmokomis už gimusį vaiką neatsižvelgiant į pajamas. Surinkti duomenys rodo, kad šie pinigų pervedimai gali nebūti tokie veiksmingi didinant moterų dalyvavimą darbo rinkoje. Be to, jie vargu ar padidins gimstamumą, kuris per pastaruosius 20 metų buvo itin žemas. Nėra išsamios šeiminio gyvenimo ir darbo derinimo strategijos. Šiuos trūkumus atspindi tai, kad vaiko priežiūros atostogų sistemoje nėra lyčių pusiausvyros, nėra lanksčių darbo sąlygų ir nepakanka tinkamų, įperkamų ir kokybiškų vaikų priežiūros ir priežiūros paslaugų;

               (25)galimybes įsidarbinti padidintų ir atitikti būsimus darbo rinkos poreikius padėtų žmogiškojo kapitalo ir įgūdžių tobulinimo priemonės. Bendra lavinimo Italijos mokyklose padėtis gerėja, tačiau išlieka didelių regioninių skirtumų. Mokyklą be diplomo paliekančių, ypač užsienyje gimusių, moksleivių dalis yra didesnė negu ES vidurkis (30 %, palyginti su ES vidurkiu – 19,7 %). Mokyklų reforma iš esmės tinkamai įgyvendinama, profesinis rengimas ir mokymas gerėja. Tretiniam mokslui skiriama pernelyg maža viešųjų išlaidų dalis – mažiau kaip 0,4 % BVP, mokymosi nebaigusių asmenų skaičius didelis, o studijos užsitęsia. Dėl to išsilavinimas yra vienas žemiausių ES (26,9 % 30–34 m. gyventojų). Dalyvavimas suaugusiųjų mokymosi programose auga, bet vis dar yra vienas mažiausių ES, ypač žemos kvalifikacijos suaugusiųjų. Reikėtų skatinti darbuotojus tobulinti įgūdžius ir persikvalifikuoti, o darbdavius – sutekti darbuotojams daugiau mokymosi galimybių. Bus labai svarbu įgyvendinti 2017 m. spalio mėn. paskelbtą išsamią nacionalinę įgūdžių strategiją;

               (26)žmonių, kuriems gresia skurdas arba socialinė atskirtis, dalis, priešingai nei ES tendencija, toliau didėjo ir 2016 m. ji buvo 30 % – gerokai didesnė už ES vidurkį. Labiausiai pažeidžiami yra vaikai, laikinieji darbuotojai ir migrantai. Pajamų nelygybė yra didelė ir auga. 2016 m. turtingiausių 20 % namų ūkių pajamos buvo 6,3 karto didesnės nei neturtingiausių 20 % namų ūkių. Šis santykis darbingo amžiaus žmonių kategorijoje yra dar didesnis, nes neįtrauktas perskirstomasis pensijų poveikis. Didelis žingsnis vykdant socialinę politiką yra tas, kad pradėta įgyvendinti nauja ilgalaikė skurdo mažinimo programa (Reddito di Inclusione). Programa grindžiama bendru pervedimu žmonėms, kurie atitinka tam tikras skurdo sąlygas, ir tikimasi, kad ji padės padidinti šiuo metu mažą socialinių išmokų poveikį mažinant skurdą. Programa grindžiama tvirtais valdymo mechanizmais ir bus sistemingai vertinama. Svarbu yra tai, kad joje taip pat numatoma iš esmės sustiprinti šalies socialines tarnybas, kuriose trūksta darbuotojų. Siekiant sklandžiai įgyvendinti reformą, bus labai svarbu, kad socialinės tarnybos ir valstybinės užimtumo tarnybos glaudžiau bendradarbiautų, taip pat kad būtų skirta pakankamai išteklių. Į programą įtraukta buvusi pagalbos bedarbiams sistema (ASDI) – tai pirmasis žingsnis siekiant racionalizuoti socialines išlaidas. Italijos sveikatos priežiūros sistema užtikrina visuotinę apsaugą, o bendra gyventojų sveikata yra gera; vis dėlto, pačių gyventojų nurodyti nepatenkinti medicininės priežiūros poreikiai yra dideli, ir yra regioninių teikiamos priežiūros organizavimo ir kokybės skirtumų. Italija dėjo šiek tiek pastangų, kad užtikrintų tinkamą galimybę gauti sveikatos priežiūrą: be kitų priemonių, persvarstė ir išplėtė minimalų teisės aktais numatytą priežiūros paslaugų paketą;

               (27)per 2018 m. Europos semestrą Komisija atliko išsamią Italijos ekonominės politikos analizę ir ją paskelbė 2018 m. šalies ataskaitoje. Be to, ji įvertino 2018 m. stabilumo programą ir 2018 m. nacionalinę reformų programą, taip pat veiksmus, kurių Italija ėmėsi atsižvelgdama į ankstesniais metais jai skirtas rekomendacijas. Komisija įvertino ne tik jų svarbą tvariai fiskalinei ir socialinei bei ekonominei Italijos politikai, bet ir tai, kiek jie atitinka Sąjungos taisykles ir gaires, nes Sąjungos lygio priemonėmis prisidedant prie būsimų nacionalinių sprendimų būtina stiprinti bendrą Sąjungos ekonomikos valdymą;

               (28)atsižvelgdama į šį vertinimą, Taryba išnagrinėjo 2018 m. stabilumo programą, o jos nuomonė
                  11
                pateikta visų pirma toliau išdėstytoje 1 rekomendacijoje;

               (29)atsižvelgdama į Komisijos nuodugnios apžvalgos ir šio vertinimo rezultatus, Taryba išnagrinėjo nacionalinę reformų programą ir stabilumo programą. Jos rekomendacijos pagal Reglamento (ES) Nr. 1176/2011 6 straipsnį pateiktos toliau išdėstytose 1–4 rekomendacijose,

               REKOMENDUOJA Italijai 2018–2019 m. imtis šių veiksmų:

               1.Užtikrinti, kad 2019 m. grynųjų pirminių valdžios sektoriaus išlaidų nominalus augimas neviršytų 0,1 %, o tai atitiktų 0,6 % BVP metinį struktūrinį koregavimą. Nenumatytas pajamas panaudoti tam, kad valdžios sektoriaus skolos santykis sparčiau mažėtų. Perkelti darbo mokesčius, be kitų priemonių, mažinti mokesčių išlaidas ir pertvarkyti pasenusių kadastrinių verčių sistemą. Padidinti kovos su šešėline ekonomika pastangas, be kita ko, griežčiau reikalauti privalomai naudoti e. mokėjimus teisės aktais nustatant mažesnes mokėjimo grynaisiais ribas. Viešosiose išlaidose mažinti senatvės pensijų dalį, kad būtų įmanomos kitos socialinės išlaidos.

               2.Trumpinti civilinių bylų visų instancijų teismuose nagrinėjimo trukmę užtikrinant procedūrinių, be kita ko, teisės aktų leidėjo svarstomų, taisyklių vykdymą ir jas paprastinant. Veiksmingiau užkirsti kelią korupcijai ir ją mažinti trumpinant baudžiamųjų bylų nagrinėjimo trukmę ir įgyvendinant naują kovos su korupcija sistemą. Užtikrinti naujos valstybės valdomų įmonių sistemos įgyvendinimą ir didinti vietos viešųjų paslaugų veiksmingumą bei kokybę. Šalinti konkurencijos ribojimus, be kita ko, paslaugų sektoriuje, kartu priimant naują kasmetinį konkurencijos įstatymą.

               3.Išlaikyti didelio kiekio neveiksnių paskolų mažinimo tempą ir remti tolesnį bankų balansų, įskaitant mažųjų ir vidutinių bankų balansus, pertvarkymą ir konsolidavimą, ir skubiai vykdyti nemokumo reformą. Didinti rinka grindžiamas galimybes įmonėms gauti finansavimą.

               4.Sparčiau įgyvendinti aktyvios darbo rinkos politikos reformą, siekiant užtikrinti vienodas galimybes gauti veiksmingą pagalbą ieškant darbo ir mokymą. Skatinti moterų dalyvavimą darbo rinkoje: įgyvendinti išsamią strategiją, racionalizuoti paramos šeimai politiką ir didinti vaikų priežiūros įstaigų aprėptį. Tikslingesnėmis investicijomis skatinti mokslinius tyrimus, inovacijas, skaitmeninius įgūdžius ir infrastruktūrą ir didinti dalyvavimą į profesiją orientuoto tretinio mokslo sistemoje.

               Priimta Briuselyje

                     Tarybos vardu

                     Pirmininkas

                     (1)

                        OL L 209, 1997 8 2, p. 1.

                     (2)

                        OL L 306, 2011 11 23, p. 25.

                     (3)

                        COM(2018) 411 final.

                     (4)

                        P8_TA(2018)0077 ir P8_TA(2018)0078.

                     (5)

                        SWD(2018) 210 final.

                     (6)

                        COM(2018) 120 final.

                     (7)

                        2013 m. gruodžio 17 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 1303/2013, kuriuo nustatomos Europos regioninės plėtros fondui, Europos socialiniam fondui, Sanglaudos fondui, Europos žemės ūkio fondui kaimo plėtrai ir Europos jūros reikalų ir žuvininkystės fondui bendros nuostatos ir Europos regioninės plėtros fondui, Europos socialiniam fondui, Sanglaudos fondui ir Europos jūros reikalų ir žuvininkystės fondui taikytinos bendrosios nuostatos ir panaikinamas Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1083/2006 (OL L 347, 2013 12 20, p. 320).

                     (8)

                        COM(2014) 494 final.

                     (9)

                        Pagal ciklą pakoreguotas balansas atėmus vienkartines ir laikinąsias priemones, Komisijos tarnybų perskaičiuotas taikant bendrai sutartą metodiką.

                     (10)

                        Grynąsias pirmines valdžios sektoriaus išlaidas sudaro visos valdžios sektoriaus išlaidos atmetus palūkanų išlaidas, Sąjungos fondų pajamomis visiškai kompensuojamas išlaidas Sąjungos programoms ir išlaidų nedarbo išmokoms nediskrecinius pokyčius. Nacionaliniu lygmeniu finansuojamas bendrojo pagrindinio kapitalo formavimas išlyginamas per 4 metų laikotarpį. Įtraukiamos diskrecinės pajamų priemonės arba teisės aktais nustatytas pajamų didėjimas. Vienkartinės tiek pajamų, tiek išlaidų priemonės pasidengia tarpusavyje.

                     (11)

                        Pagal Tarybos reglamento (EB) Nr. 1466/97 5 straipsnio 2 dalį.


               EUROPOS KOMISIJA
            Briuselis, 2018 11 21
            COM(2018) 802 final
            Rekomendacija
            TARYBOS REKOMENDACIJA
            dėl didelio pastebėto nukrypimo nuo koregavimo plano, kuriuo siekiama vidutinio laikotarpio biudžeto tikslo, ištaisymo Rumunijoje
            {SWD(2018) 503 final}

               Rekomendacija

               TARYBOS REKOMENDACIJA

               dėl didelio pastebėto nukrypimo nuo koregavimo plano, kuriuo siekiama vidutinio laikotarpio biudžeto tikslo, ištaisymo

                  Rumunijoje

               EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,

               atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 121 straipsnio 4 dalį,

               atsižvelgdama į 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei koordinavimo
                  1
               , ypač į jo 10 straipsnio 2 dalies antrą pastraipą,

               atsižvelgdama į Europos Komisijos rekomendaciją,

               kadangi:

               (1)2017 m. birželio 16 d. pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (SESV) 121 straipsnio 4 dalį Taryba nusprendė, kad 2016 m. Rumunijoje buvo didelis pastebėtas nukrypimas nuo -1 % BVP vidutinio laikotarpio biudžeto tikslo. Atsižvelgdama į nustatytą didelį nukrypimą, 2017 m. birželio 16 d. ji Rumunijai pateikė rekomendaciją imtis būtinų priemonių užtikrinti, kad 2017 m. grynųjų pirminių valdžios sektoriaus išlaidų nominalus augimas neviršytų 3,3 %, o tai atitiktų 0,5 % BVP metinį struktūrinį koregavimą. 2017 m. gruodžio 5 d. Taryba padarė išvadą, kad Rumunija nesiėmė veiksmingų priemonių, kuriomis būtų atsižvelgta į 2017 m. birželio 16 d. rekomendaciją, ir pateikė naują rekomendaciją. Naujojoje rekomendacijoje Taryba paprašė Rumunijos imtis būtinų priemonių užtikrinti, kad 2018 m. grynųjų pirminių valdžios sektoriaus išlaidų nominalus augimas neviršytų 3,3 %, o tai atitiktų 0,8 % BVP metinį struktūrinį koregavimą. 2018 m. birželio 22 d. Taryba padarė išvadą, kad Rumunija nesiėmė veiksmingų priemonių, kuriomis būtų atsižvelgiama į 2017 m. gruodžio 5 d. patikslintą rekomendaciją;

               (2)2018 m. birželio 22 d. pagal SESV 121 straipsnio 4 dalį Taryba nusprendė, kad Rumunijoje ir 2017 m. buvo didelis pastebėtas nukrypimas nuo koregavimo plano, kuriuo siekiama vidutinio laikotarpio biudžeto tikslo. Atsižvelgdama į nustatytą didelį nukrypimą, 2018 m. birželio 22 d. Taryba Rumunijai pateikė rekomendaciją
                  2
                imtis būtinų priemonių užtikrinti, kad grynųjų pirminių valdžios sektoriaus išlaidų nominalus augimas
                  3
                2018 m. neviršytų 3,3 %, o 2019 m. – 5,1 %, o tai atitiktų 0,8 % BVP metinį struktūrinį koregavimą kiekvienais metais. Rumunijai taip pat rekomenduota visas nenumatytas pajamas panaudoti deficitui mažinti, o biudžeto konsolidavimo priemonėmis turėtų būti užtikrintas ilgalaikis valdžios sektoriaus struktūrinio balanso pagerėjimas augimą skatinančiu būdu. Taryba Rumunijai nustatė 2018 m. spalio 15 d. terminą, iki kurio reikėjo pateikti ataskaitą dėl priemonių, kurių imtasi atsižvelgiant į šią rekomendaciją;

               (3)2018 m. liepos 13 d. Taryba Rumunijai rekomendavo užtikrinti, kad 2018 ir 2019 m. ji laikytųsi 2018 m. birželio 22 d. Tarybos rekomendacijos dėl didelio nukrypimo nuo koregavimo plano, kuriuo siekiama vidutinio laikotarpio biudžeto tikslo, ištaisymo
                  4
               ;

               (4)2018 m. balandžio 27–28 d. Komisija Rumunijoje surengė griežtesnės priežiūros vizitą, per kurį vykdė stebėseną vietoje pagal Reglamento (EB) Nr. 1466/97 -11 straipsnio 2 dalį. Rumunijos valdžios institucijoms perdavusi preliminarias išvadas, kad jos galėtų pateikti savo pastabas, 2018 m. lapkričio 21 d. Komisija savo išvadas pateikė Tarybai. Vėliau šios išvados paskelbtos viešai;

               (5)2018 m. spalio 16 d. Rumunijos valdžios institucijos pateikė ataskaitą dėl veiksmingų priemonių, kurių imtasi atsižvelgiant į 2018 m. birželio 22 d. Tarybos rekomendaciją
                  5
               . Turint omenyje informaciją, kurią valdžios institucijos pateikė savo ataskaitoje, ir bendrą vertinimą remiantis Komisijos 2018 m. rudens prognoze, 2018 m. lapkričio 21 d. Taryba padarė išvadą, kad Rumunija nesiėmė veiksmingų priemonių, kuriomis būtų atsižvelgiama į 2018 m. birželio 22 d. Tarybos rekomendaciją;

               (6)atsižvelgiant į tai, kad Rumunija nesiėmė veiksmingų priemonių, ir į bendrą didelį nukrypimą nuo tinkamo koregavimo plano, kuriuo siekiama vidutinio laikotarpio biudžeto tikslo, tikslinga valstybei narei pagal SESV 121 straipsnio 4 dalį pateikti patikslintą rekomendaciją dėl tinkamų priemonių, kurių reikia imtis;

               (7)2016 m. Rumunijos struktūrinis deficitas padidėjo 2,1 % BVP, o 2017 m. – 1,2 % BVP. 2017 m. jis pasiekė 3,4 % BVP ir, kaip numatoma Komisijos 2018 m. rudens prognozėje, nuo 2018 m. iš esmės turėtų stabilizuotis. Siekiant ištaisyti bendrą nukrypimą ir užtikrinti, kad Rumunija po ankstesnių nukrypimų vėl laikytųsi tinkamo koregavimo plano, 2018 m. birželio 22 d. Tarybos rekomenduotą 0,8 % BVP struktūrinį koregavimą turėtų papildyti papildomos pastangos. Turint omenyje didelio pastebėto nukrypimo nuo rekomenduojamo koregavimo plano, kuriuo siekiama vidutinio laikotarpio biudžeto tikslo, mastą, atrodo tikslinga, kad papildomos pastangos sudarytų 0,2 % BVP. Jos paspartintų koregavimą, kuriuo siekiama vidutinio laikotarpio biudžeto tikslo, tačiau nekeltų pavojaus ekonomikos augimui;

               (8)2019 m. reikalaujamas struktūrinio balanso pagerėjimas 1,0 % BVP atitinka grynųjų pirminių valdžios sektoriaus išlaidų nominalų augimą, 2019 m. neviršijantį 4,5 %;

               (9)Komisijos 2018 m. rudens prognozėje numatoma, kad 2019 m. struktūrinis balansas pablogės 0,1 % BVP. Todėl, siekiant užtikrinti 1,0 % BVP struktūrinį pagerėjimą, reikia priimti priemones, kurių bendras struktūrinis poveikis 2019 m. yra 1,1 % BVP, palyginti su Komisijos 2018 m. rudens prognozėje nurodytu dabartiniu baziniu scenarijumi;

               (10)Komisijos 2018 m. rudens prognozėje numatoma, kad 2019 m. valdžios sektoriaus deficitas bus 3,4 % BVP, t. y. viršys Sutartyje nustatytą 3 % BVP pamatinę vertę. Reikalaujamas struktūrinis koregavimas taip pat atrodo tinkamas siekiant užtikrinti, kad Rumunija 2019 m. su atsarga laikytųsi Sutartyje nustatytos 3 % BVP pamatinės vertės;

               (11)kadangi nesiimta veiksmų pagal ankstesnes rekomendacijas ištaisyti pastebėtą didelį nukrypimą ir esant rizikai, kad gali būti viršyta Sutartyje nustatyta pamatinė vertė, būtina imtis skubių priemonių, kad Rumunijos fiskalinė politika vėl būtų grindžiama atsargumo principu;

               (12)kad pasiektų rekomenduojamus biudžeto tikslus, Rumunija turi priimti ir griežtai įgyvendinti būtinas priemones ir atidžiai stebėti einamųjų išlaidų raidą;

               (13)šioje rekomendacijoje pateikti reikalavimai pakeičia atitinkamus elementus, nustatytus fiskalinės politikos rekomendacijoje, pateiktoje Rumunijai skirtoje 2018 m. liepos 13 d. Tarybos rekomendacijoje;

               (14)Rumunija turėtų iki 2019 m. balandžio 15 d. Tarybai pateikti ataskaitą dėl priemonių, kurių imtasi atsižvelgiant į šią rekomendaciją; ta ataskaita galėtų būti pateikta konvergencijos programoje, kuri teikiama pagal Reglamento (EB) Nr. 1466/97 7 straipsnį;

               (15)šią rekomendaciją reikėtų paskelbti viešai,

               REKOMENDUOJA RUMUNIJAI:

               (1)Imtis būtinų priemonių užtikrinti, kad 2019 m. grynųjų pirminių valdžios sektoriaus išlaidų nominalus augimas neviršytų 4,5 %, o tai atitiktų 1,0 % BVP metinį struktūrinį koregavimą, ir taip valstybė narė laikytųsi tinkamo koregavimo plano, kuriuo siekiama vidutinio laikotarpio biudžeto tikslo.

               (2)Visas nenumatytas pajamas panaudoti deficitui mažinti, o biudžeto konsolidavimo priemonėmis turėtų būti užtikrintas ilgalaikis valdžios sektoriaus struktūrinio balanso pagerėjimas augimą skatinančiu būdu.

               (3)Iki 2019 m. balandžio 15 d. Tarybai pateikti ataskaitą dėl priemonių, kurių imtasi atsižvelgiant į šią rekomendaciją. Ataskaitoje turėtų būti nurodytos pakankamai konkretizuotos priemonės, apie kurias paskelbta patikima informacija, įskaitant kiekvienos iš jų poveikį biudžetui, taip pat atnaujintos ir išsamios 2019 m. biudžeto projekcijos.

               Ši rekomendacija skirta Rumunijai.

               Priimta Briuselyje

                     Tarybos vardu

                     Pirmininkas

                     (1)

                        OL L 209, 1997 8 2, p. 1.

                     (2)

                        OL C 223, 2018 6 27, p. 3.

                     (3)

                        Grynąsias pirmines valdžios sektoriaus išlaidas sudaro visos valdžios sektoriaus išlaidos, atmetus palūkanų išlaidas, Sąjungos fondų pajamomis visiškai kompensuojamas Sąjungos programų išlaidas ir išlaidų nedarbo išmokoms nediskrecinius pokyčius. Nacionaliniu lygmeniu finansuojamas bendrojo pagrindinio kapitalo formavimas išlyginamas per ketverių metų laikotarpį. Diskrecinės pajamų priemonės ar teisės aktais nustatytas pajamų didinimas įskaičiuotas. Vienkartinės tiek pajamų, tiek išlaidų priemonės pasidengia tarpusavyje.

                     (4)

                        2018 m. liepos 13 d. Tarybos rekomendacija dėl 2018 m. Rumunijos nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2018 m. Rumunijos konvergencijos programos (OL C 320, 2018 9 10, p. 98).

                     (5)

                        Paskelbta adresu http://data.consilium.europa.eu/doc/document/ST-13279-2018-INIT/en/pdf.


               EUROPOS KOMISIJA
            Briuselis, 2019 11 20
            COM(2019) 922 final
            Rekomendacija
            TARYBOS REKOMENDACIJA
            ištaisyti pastebėtą didelį nukrypimą nuo koregavimo plano, kuriuo siekiama vidutinio laikotarpio biudžeto tikslo, Vengrijoje
            {SWD(2019) 941 final}

               Rekomendacija

               TARYBOS REKOMENDACIJA

               ištaisyti pastebėtą didelį nukrypimą nuo koregavimo plano, kuriuo siekiama vidutinio laikotarpio biudžeto tikslo,

                  Vengrijoje

               EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,

               atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 121 straipsnio 4 dalį,

               atsižvelgdama į 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei koordinavimo
                  1
               , ypač į jo 10 straipsnio 2 dalies antrą pastraipą,

               atsižvelgdama į Europos Komisijos rekomendaciją,

               kadangi:

               (1)pagal Sutarties 121 straipsnį valstybės narės siekia užtikrinti patikimus valstybės finansus vidutiniu laikotarpiu, koordinuodamos ekonominę politiką ir vykdydamos daugiašalę priežiūrą, kad išvengtų perviršinio valdžios sektoriaus deficito;

               (2)Stabilumo ir augimo pakto pagrindinis tikslas yra patikimi valstybės finansai – priemonė sudaryti geresnėms kainų stabilumo ir didelio tvaraus augimo sąlygoms, palankioms kurti darbo vietas;

               (3)2018 m. birželio mėn. Taryba pagal Sutarties 121 straipsnio 4 dalį nustatė, kad 2017 m. buvo labai nukrypta nuo Vengrijos vidutinio laikotarpio biudžeto tikslo. Atsižvelgdama į tą nustatytą didelį nukrypimą Taryba 2018 m. birželio 22 d. pateikė rekomendaciją
                  2
               , kurioje rekomendavo Vengrijai imtis būtinų politikos priemonių šiam nukrypimui pašalinti. Vėliau Taryba padarė išvadą, kad Vengrija nesiėmė veiksmingų priemonių, kuriomis būtų atsižvelgta į tą rekomendaciją, ir 2018 gruodžio 4 d. pateikė patikslintą rekomendaciją
                  3
               . Vėliau Taryba padarė išvadą, kad Vengrija nesiėmė veiksmingų priemonių, kuriomis būtų atsižvelgta ir į tą rekomendaciją;

               (4)2019 m. birželio 14 d. Taryba nusprendė, kad 2018 m. Vengrijoje vėl buvo labai nukrypta nuo koregavimo plano, kuriuo siekiama vidutinio laikotarpio biudžeto tikslo, ir pateikė rekomendaciją Vengrijai imtis būtinų priemonių užtikrinti, kad grynųjų pirminių valdžios sektoriaus išlaidų
                  4
                nominalus augimas 2019 m. neviršytų 3,3 %, o 2020 m. – 4,7 %; tai atitiktų 1 % bendrojo vidaus produkto (BVP) metinį struktūrinį koregavimą 2019 m. ir 0,75 % BVP – 2020 m.
                  5
                Vengrijai taip pat rekomenduota visas nenumatytas pajamas panaudoti deficitui mažinti, o biudžeto konsolidavimo priemonėmis augimui palankiu būdu turėtų būti užtikrintas ilgalaikis valdžios sektoriaus struktūrinio balanso gerėjimas. Taryba Vengrijai nustatė 2019 m. spalio 15 d. terminą, iki kurio reikėjo pateikti ataskaitą dėl priemonių, kurių imtasi atsižvelgiant į tą rekomendaciją;

               (5)2019 m. liepos 9 d. Taryba Vengrijai rekomendavo užtikrinti, kad 2019 ir 2020 m. ji laikytųsi 2019 m. birželio 14 d. Tarybos rekomendacijos dėl didelio nukrypimo nuo koregavimo plano, kuriuo siekiama vidutinio laikotarpio biudžeto tikslo, ištaisymo
                  6
               ;

               (6)2019 m. rugsėjo 26 d. Komisija Vengrijoje surengė griežtesnės priežiūros vizitą, per kurį vykdė stebėseną vietoje pagal Reglamento (EB) Nr. 1466/97 -11 straipsnio 2 dalį. Vengrijos valdžios institucijoms perdavusi preliminarias išvadas, kad jos galėtų pateikti savo pastabas, 2019 m. lapkričio 20 d. Komisija savo išvadas pateikė Tarybai. Tos išvados paskelbtos viešai;

               (7)2019 m. spalio 15 d. Vengrijos valdžios institucijos pateikė ataskaitą dėl veiksmingų priemonių, kurių imtasi atsižvelgiant į 2019 m. birželio 14 d. Tarybos rekomendaciją
                  7
               . Turint omenyje informaciją, kurią valdžios institucijos pateikė savo ataskaitoje, ir bendrą vertinimą remiantis Komisijos 2019 m. rudens prognoze, 2019 m. lapkričio 20 d. Taryba padarė išvadą, kad Vengrija nesiėmė veiksmingų priemonių, kuriomis būtų atsižvelgiama į 2019 m. birželio 14 d. Tarybos rekomendaciją;

               (8)atsižvelgiant į tai, kad Vengrija nesiėmė veiksmingų priemonių, ir į bendrą nukrypimą nuo rekomenduojamo koregavimo plano, kuriuo siekiama vidutinio laikotarpio biudžeto tikslo, tikslinga Vengrijai pagal Sutarties 121 straipsnio 4 dalį pateikti patikslintą rekomendaciją dėl tinkamų priemonių, kurių reikia imtis;

               (9)remiantis Komisijos 2019 m. rudens prognoze, numatoma, kad 2019 m. Vengrijos struktūrinis balansas pagerės 0,5 % BVP, o 2020 m. – dar 1,2 % BVP. Todėl numatoma, kad struktūrinis deficitas 1,8 % ir 1,1 % BVP nukryps nuo vidutinio laikotarpio biudžeto tikslo – 1,5 % 2019 m. ir 1,0 % 2020 m.;

               (10)siekiant užtikrinti, kad Vengrija po ankstesnių nukrypimų vėl laikytųsi tinkamo koregavimo plano, 2019 m. birželio 14 d. Tarybos rekomenduotas 0,75 % BVP metinis struktūrinis koregavimas 2020 m. atrodo tinkamas, turint omenyje bendrą makrofiskalinę raidą ir numatomą ekonominės veiklos sulėtėjimą ateinančiais metais, nes tikėtina, kad cikliški veiksniai, kurie palaikė augimą pastaraisiais metais, palaipsniui išnyks;

               (11)remiantis Komisijos 2019 m. rudens prognoze, 2020 m. reikalaujamas 0,75 % BVP struktūrinio balanso pagerėjimas atitinka grynųjų pirminių valdžios sektoriaus išlaidų nominalų augimą, neviršijantį 4,7 %;

               (12)Komisijos 2019 m. rudens prognozėje numatoma, kad 2020 m. Vengrijos struktūrinis deficitas pagerės 1,2 % BVP, o išlaidų kriterijus rodo nukrypimą nuo reikalavimo. Atsižvelgiant į veiksnius, turinčius įtakos tiek struktūriniam balansui, tiek išlaidų kriterijui, remiantis dabartinėmis prognozėmis, Vengrijos vyriausybės priimtas 2020 m. biudžetas turėtų užtikrinti reikiamas pastangas;

               (13)kadangi nesiimta veiksmų pagal ankstesnes rekomendacijas ištaisyti pastebėtą didelį nukrypimą, būtina imtis veiksmų, kad Vengrijos fiskalinė politika vėl būtų grindžiama atsargumo principu;

               (14)kad pasiektų rekomenduojamus biudžeto tikslus, Vengrija turi griežtai įgyvendinti būtinas priemones, atidžiai stebėti einamųjų išlaidų raidą ir riboti išlaidavimą metų pabaigoje;

               (15)šioje rekomendacijoje pateikti reikalavimai pakeičia atitinkamus elementus, nustatytus 2019 m. birželio 14 d. Tarybos rekomendacijoje;

               (16)Vengrija turėtų iki 2020 m. balandžio 15 d. Tarybai pateikti ataskaitą dėl priemonių, kurių imtasi atsižvelgiant į šią rekomendaciją; ta ataskaita galėtų būti pateikta konvergencijos programoje, kuri teikiama pagal Reglamento (EB) Nr. 1466/97 7 straipsnį;

               (17)šią rekomendaciją reikėtų paskelbti viešai,

               REKOMENDUOJA VENGRIJAI:

               (1)Imtis būtinų priemonių užtikrinti, kad 2020 m. grynųjų pirminių valdžios sektoriaus išlaidų nominalus augimas neviršytų 4,7 %, o tai atitiktų 0,75 % BVP metinį struktūrinį koregavimą, ir taip valstybė narė laikytųsi tinkamo koregavimo plano, kuriuo siekiama vidutinio laikotarpio biudžeto tikslo.

               (2)Visas nenumatytas pajamas panaudoti deficitui mažinti; neplanuotą pajamų trūkumą kompensuoti aukštos kokybės nuolatinėmis fiskalinėmis priemonėmis. Biudžeto konsolidavimo priemonėmis augimui palankiu būdu turėtų būti užtikrintas ilgalaikis valdžios sektoriaus struktūrinio balanso pagerėjimas.

               (3)Iki 2020 m. balandžio 15 d. Tarybai pateikti ataskaitą dėl priemonių, kurių imtasi atsižvelgiant į šią rekomendaciją. Ataskaitoje turėtų būti pateiktos pakankamai konkretizuotos priemonės, apie kurias paskelbta patikima informacija, įskaitant kiekvienos iš jų poveikį biudžetui, siekiant laikytis reikalaujamo koregavimo plano, taip pat atnaujintos ir išsamios 2020 m. biudžeto projekcijos.

               Ši rekomendacija skirta Vengrijai.

               Priimta Briuselyje

                     Tarybos vardu

                     Pirmininkas

                     (1)

                        OL L 209, 1997 8 2, p. 1.

                     (2)

                        OL C 223, 2018 6 27, p. 1.

                     (3)

                        OL C 460, 2018 12 21, p. 4.

                     (4)

                        Grynąsias pirmines valdžios sektoriaus išlaidas sudaro visos valdžios sektoriaus išlaidos, atmetus palūkanų išlaidas, Sąjungos fondų pajamomis visiškai kompensuojamas Sąjungos programų išlaidas ir išlaidų nedarbo išmokoms nediskrecinius pokyčius. Nacionaliniu lygmeniu finansuojamas bendrojo pagrindinio kapitalo formavimas išlyginamas per ketverių metų laikotarpį. Įskaičiuojamos diskrecinės su pajamomis susijusios priemonės arba įstatymais nustatytas pajamų padidėjimas. Vienkartinės priemonės, susijusios tiek su pajamomis, tiek su išlaidomis, neįskaičiuojamos.

                     (5)

                        OL C 210, 2019 6 21, p. 4.

                     (6)

                        2019 m. liepos 9 d. Tarybos rekomendacija dėl 2019 m. Vengrijos nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2019 m. Vengrijos konvergencijos programos (OL C 301, 2019 9 5, p. 101).

                     (7)

                        https://ec.europa.eu/info/files/hungary-report-council-recommendations-under-significant-deviation-procedure_en


               EUROPOS KOMISIJA
            Briuselis, 2019 11 20
            COM(2019) 913 final
            Rekomendacija
            TARYBOS SPRENDIMAS
            kuriuo nustatoma, kad Rumunija nesiėmė veiksmingų priemonių, kuriomis būtų atsižvelgiama į 2019 m. birželio 14 d. Tarybos rekomendaciją
            {SWD(2019) 932 final}

               Rekomendacija

               TARYBOS SPRENDIMAS

               kuriuo nustatoma, kad Rumunija nesiėmė veiksmingų priemonių, kuriomis būtų atsižvelgiama į 2019 m. birželio 14 d. Tarybos rekomendaciją

               EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,

               atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,

               atsižvelgdama į Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei koordinavimo
                  1
               , ypač į jo 10 straipsnio 2 dalį,

               atsižvelgdama į Europos Komisijos rekomendaciją,

               kadangi:

               (1)2017 m. birželio mėn. ir 2018 m. birželio mėn. Taryba pagal Sutarties 121 straipsnio 4 dalį nustatė, kad atitinkamai 2016 ir 2017 m. buvo labai nukrypta nuo Rumunijos vidutinio laikotarpio biudžeto tikslo arba nuo koregavimo plano, kuriuo to tikslo siekiama. Atsižvelgdama į tuos nustatytus didelius nukrypimus, 2017 m. birželio 16 d.
                  2
                ir 2018 m. birželio 22 d.
                  3
                Taryba pateikė Rumunijai rekomendacijas imtis politikos priemonių, būtinų tiems nukrypimams ištaisyti. Vėliau Taryba nustatė, kad Rumunija nesiėmė veiksmingų priemonių, kuriomis būtų atsižvelgta į tas rekomendacijas, o 2017 m. gruodžio 5 d.
                  4
                ir 2018 m. gruodžio 4 d.
                  5
                pateikė atitinkamas patikslintas rekomendacijas. Vėliau Taryba padarė išvadą, kad Rumunija nesiėmė veiksmingų priemonių, kuriomis būtų atsižvelgta ir į tas rekomendacijas;

               (2)2019 m. birželio 14 d. Taryba nustatė, kad 2018 m. Rumunijoje vėl buvo labai nukrypta nuo koregavimo plano, kuriuo siekiama vidutinio laikotarpio biudžeto tikslo, ir pateikė rekomendaciją Rumunijai imtis būtinų priemonių užtikrinti, kad grynųjų pirminių valdžios sektoriaus išlaidų
                  6
                nominalus augimas 2019 m. neviršytų 4,5 %, o 2020 m. – 5,1 %; tai atitiktų 1,0 % bendrojo vidaus produkto (BVP) metinį struktūrinį koregavimą 2019 m. ir 0,75 % BVP – 2020 m.
                  7
                Rumunijai taip pat rekomenduota visas nenumatytas pajamas panaudoti deficitui mažinti, o biudžeto konsolidavimo priemonėmis augimui palankiu būdu turėtų būti užtikrintas ilgalaikis valdžios sektoriaus struktūrinio balanso pagerėjimas. Taryba Rumunijai nustatė 2019 m. spalio 15 d. terminą, iki kurio reikėjo pateikti ataskaitą dėl priemonių, kurių imtasi atsižvelgiant į tą rekomendaciją;

               (3)2019 m. rugsėjo 25 d. Komisija Rumunijoje surengė griežtesnės priežiūros vizitą, per kurį vykdė stebėseną vietoje pagal Reglamento (EB) Nr. 1466/97 -11 straipsnio 2 dalį. Rumunijos valdžios institucijoms perdavusi preliminarias išvadas, kad jos galėtų pateikti savo pastabas, 2019 m. lapkričio 20 d. Komisija savo išvadas pateikė Tarybai. Tos išvados paskelbtos viešai. Komisijos ataskaitoje daroma išvada, kad Rumunijos valdžios institucijos planuoja imtis struktūrinio koregavimo tik nuo 2022 m., taigi neketina imtis priemonių pagal 2019 m. birželio 14 d. Tarybos rekomendaciją;

               (4)2019 m. spalio 15 d. Rumunijos valdžios institucijos pateikė ataskaitą dėl priemonių, kurių imtasi atsižvelgiant į 2019 m. birželio 14 d. Tarybos rekomendaciją. Ataskaitoje nepateikiama išsami atskirų biudžeto kategorijų projekcija ir į ją neįtrauktas kiekvienos minėtos priemonės poveikis biudžetui. Taigi, ataskaita neatitinka Tarybos rekomenduojamo ataskaitų teikimo reikalavimo. Ataskaitoje valdžios institucijos pakartojo, kad jų 2019 m. tikslas tebėra 2,8 % BVP nominalus deficitas – toks pat kaip ir 2019 m. konvergencijos programoje. Jei nominalaus deficito tikslas būtų pasiektas, valdžios sektoriaus deficitas, palyginti su 2018 m., tik šiek tiek sumažėtų, nepaisant to, kad Rumunijos ekonomika sparčiai auga. 2020 m. valdžios institucijos siekia 2,9 % BVP nominalaus deficito, t. y. didesnio negu 2,7 % BVP, kaip numatyta 2019 m. konvergencijos programoje. Apskritai ataskaitoje nurodytų priemonių fiskalinis poveikis yra mažesnis negu 2019 m. birželio 14 d. Tarybos rekomendacijoje nustatytas reikalavimas;

               (5)remiantis Komisijos 2019 m. rudens prognoze, 2019 m. grynųjų pirminių valdžios sektoriaus išlaidų augimas turėtų būti 12,8 %, t. y. gerokai didesnis už rekomenduojamą 4,5 % augimą (nukrypimas – 2,5 % BVP). Numatoma, kad struktūrinis balansas pablogės 0,8 % BVP, palyginti su rekomenduojamu 1,0 % BVP pagerėjimu (nukrypimas – 1,8 % BVP). Taigi, abu rodikliai rodo, kad bus nukrypta nuo rekomenduojamo koregavimo. Bendrame vertinime patvirtinamas nukrypimas nuo rekomenduojamo koregavimo 2019 m.;

               (6)remiantis Komisijos 2019 m. rudens prognoze, 2020 m. grynųjų pirminių valdžios sektoriaus išlaidų augimas turėtų būti 11,1 %, t. y. gerokai didesnis už rekomenduojamą 5,1 % augimą (nukrypimas – 1,8 % BVP). Numatoma, kad struktūrinis balansas pablogės 0,8 % BVP, palyginti su rekomenduojamu 0,75 % BVP pagerėjimu (nukrypimas – 1,6 % BVP). Taigi, abu rodikliai rodo, kad gali būti panašiu mastu nukrypta nuo reikiamo koregavimo. Bendrame vertinime patvirtinamas nukrypimas nuo rekomenduojamo koregavimo 2020 m.;

               (7)be to, Komisijos 2019 m. rudens prognozėje numatoma, kad 2019 m. valdžios sektoriaus deficitas bus 3,6 %, o 2020 m. – 4,4 %, t. y. viršys Sutartyje nustatytą 3 % BVP pamatinę vertę;

               (8)iš to, kas išdėstyta pirmiau, galima daryti išvadą, kad Rumunija nepakankamai atsižvelgė į 2019 m. birželio 14 d. Tarybos rekomendaciją,

               PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:

               1 straipsnis

               Rumunija nesiėmė veiksmingų priemonių, kuriomis būtų atsižvelgiama į 2019 m. birželio 14 d. Tarybos rekomendaciją.

               2 straipsnis

               Šis sprendimas skirtas Rumunijai.

               Priimta Briuselyje

                     Tarybos vardu

                     Pirmininkas

                     (1)

                        OL L 209, 1997 8 2, p. 1.

                     (2)

                        OL C 216, 2017 7 6, p. 1.

                     (3)

                        OL C 223, 2018 6 27, p. 3.

                     (4)

                        OL L 439, 2017 12 20, p. 1.

                     (5)

                        OL C 460, 2018 12 21, p. 1.

                     (6)

                        Grynąsias pirmines valdžios sektoriaus išlaidas sudaro visos valdžios sektoriaus išlaidos, atmetus palūkanų išlaidas, Sąjungos fondų pajamomis visiškai kompensuojamas Sąjungos programų išlaidas ir išlaidų nedarbo išmokoms nediskrecinius pokyčius. Nacionaliniu lygmeniu finansuojamas bendrojo pagrindinio kapitalo formavimas išlyginamas per ketverių metų laikotarpį. Įskaičiuojamos diskrecinės su pajamomis susijusios priemonės arba įstatymais nustatytas pajamų padidėjimas. Vienkartinės priemonės, susijusios tiek su pajamomis, tiek su išlaidomis, neįskaičiuojamos.

                     (7)

                        OL C 210, 2019 6 21, p. 1.


Rekomendacija TARYBOS REKOMENDACIJA dėl 2019 m. Lietuvos nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2019 m. Lietuvos stabilumo programos