title: 2015 m. liepos 14 d. Tarybos rekomendacija dėl 2015 m. Airijos nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2015 m. Airijos stabilumo programos

text:
               18.8.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 272/42

         TARYBOS REKOMENDACIJA
   2015 m. liepos 14 d.
   dėl 2015 m. Airijos nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2015 m. Airijos stabilumo programos
   (2015/C 272/12)
   EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
   atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 121 straipsnio 2 dalį ir 148 straipsnio 4 dalį,
   atsižvelgdama į 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros (1) bei koordinavimo, ypač į jo 5 straipsnio 2 dalį,
   atsižvelgdama į 2011 m. lapkričio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 1176/2011 dėl makroekonominių disbalansų prevencijos ir naikinimo (2), ypač į jo 6 straipsnio 1 dalį;
   atsižvelgdama į Europos Komisijos rekomendaciją,
   atsižvelgdama į Europos Parlamento rezoliucijas,
   atsižvelgdama į Europos Vadovų Tarybos išvadas,
   atsižvelgdama į Užimtumo komiteto nuomonę,
   atsižvelgdama į Ekonomikos ir finansų komiteto nuomonę,
   atsižvelgdama į Socialinės apsaugos komiteto nuomonę,
   atsižvelgdama į Ekonominės politikos komiteto nuomonę,
   kadangi:

               (1)

               2010 m. kovo 26 d. Europos Vadovų Taryba pritarė Komisijos pasiūlymui įgyvendinti naują augimo ir darbo vietų kūrimo strategiją „Europa 2020“, grindžiamą geresniu ekonominės politikos koordinavimu. Strategija yra orientuota į tas svarbias sritis, kuriose reikia imtis veiksmų, kad būtų stiprinamas Europos tvaraus augimo ir konkurencingumo potencialas;

               (2)

               remdamasi Komisijos pasiūlymais, 2015 m. liepos 14 d. Taryba priėmė rekomendaciją dėl valstybių narių ir Sąjungos ekonominės politikos bendrų gairių, o 2010 m. spalio 21 d. – sprendimą dėl valstybių narių užimtumo politikos gairių (3). Abejos gairės kartu sudaro integruotas gaires, ir į jas valstybių narių buvo paprašyta atsižvelgti formuojant nacionalinę ekonominę ir užimtumo politiką;

               (3)

               2014 m. liepos 8 d. Taryba priėmė Rekomendaciją (4) dėl 2014 m. Airijos nacionalinės reformų programos ir pateikė nuomonę dėl atnaujintos 2014 m. Airijos stabilumo programos. 2014 m. lapkričio 28 d. pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 473/2013 (5) Komisija pateikė nuomonę dėl Airijos 2015 m. biudžeto plano projekto;

               (4)

               2014 m. lapkričio 28 d. Komisija priėmė metinę augimo apžvalgą, kuria pradedamas 2015 m. Europos ekonominės politikos koordinavimo semestras. Tą pačią dieną Komisija pagal Reglamentą (ES) Nr. 1176/2011 priėmė Įspėjimo mechanizmo ataskaitą, kurioje Airija buvo nurodyta kaip viena iš valstybių narių, dėl kurių reikės parengti nuodugnią apžvalgą;

               (5)

               2014 m. gruodžio 18 d. Europos Vadovų Taryba patvirtino prioritetus, pagal kuriuos reikia skatinti investuoti, spartinti struktūrines reformas ir vykdyti atsakingą augimui palankų fiskalinį konsolidavimą;

               (6)

               2015 m. vasario 26 d. Komisija paskelbė 2015 m. Airijos ataskaitą. Joje įvertinta Airijos pažanga įgyvendinant 2014 m. liepos 8 d. priimtas šaliai skirtas rekomendacijas. Į šalies ataskaitą įtraukti ir nuodugnios apžvalgos pagal Reglamento (ES) Nr. 1176/2011 5 straipsnį rezultatai. Atlikusi analizę Komisija daro išvadą, kad Airijoje yra susidaręs makroekonominis disbalansas, dėl kurio reikia imtis politikos veiksmų ir kurį reikia stebėti. Visų pirma 2013 m. Airijoje įgyvendinta ES ir TVF finansinės paramos programa, o šiuo metu joje vykdoma priežiūra po minėtos programos įgyvendinimo ir Europos semestro priežiūra. Nors ekonomikos perspektyva akivaizdžiai pagerėjo, toliau reikia atidžiai stebėti tam tikrą riziką, susijusią su dideliu privačiojo ir viešojo sektorių įsiskolinimu, likusiomis finansų sektoriaus problemomis, visų pirma su bankų pelningumu, taip pat darbo rinkos, kuriai būdingas didelis struktūrinis nedarbas, koregavimu;

               (7)

               2015 m. balandžio 29 d. Airija pateikė 2015 m. nacionalinę reformų programą, o 2015 m. balandžio 30 d.–2015 m. stabilumo programą. Siekiant atsižvelgti į tarpusavio sąsajas, abi programos vertintos vienu metu;

               (8)

               šiuo metu Airijai taikoma Stabilumo ir augimo pakto korekcinė dalis. 2015 m. stabilumo programoje pagal Tarybos nustatytą terminą Vyriausybė planuoja iki 2015 m. panaikinti perviršinį deficitą. Vėliau iki 2019 m. planuojama pasiekti vidutinio laikotarpio tikslą – struktūriniu požiūriu subalansuotą biudžetą. Vyriausybė planuoja 2015 m. sumažinti nominalų deficitą iki 2,3 % BVP, o 2019 m. pasiekti 0,7 % BVP perteklių. Remiantis stabilumo programa, numatoma sumažinti valdžios sektoriaus skolos ir BVP santykį nuo 109,7 % BVP 2014 m. iki 105,0 % BVP 2015 m. ir laipsniškai mažinti toliau iki 89,4 % BVP 2019 m. Makroekonominis scenarijus, kuriuo grindžiamos biudžeto projekcijos, palankus 2015 m. ir tikėtinas 2016 m. Remiantis Komisijos 2015 m. pavasario prognozėmis, numatoma iki 2015 m. laiku ir tvariai panaikinti perviršinį deficitą. Apskaičiuota, kad 2011–2015 m. fiskalinės pastangos yra mažesnės, negu buvo rekomenduota, tačiau diskrecinių priemonių, kurių buvo imtasi pagal programą ir vėliau, apimtis atitinka reikalaujamą apimtį. Darant prielaidą, kad perviršinis deficitas bus panaikintas laiku ir panaikinimas bus ilgalaikis, kaip planuota, nuo 2016 m. Airijai bus taikoma pakto prevencinė dalis. Priemonės, kurias taikant būtų pasiekti planuojami deficito tikslai ir padaryta pažanga siekiant vidutinio laikotarpio tikslo nuo 2016 m., kol kas nėra pakankamai tiksliai išdėstytos. Todėl atsižvelgiant į Komisijos 2015 m. pavasario prognozę, regis, kyla rizika, kad 2016 m. bus gerokai nukrypta nuo reikalaujamo koregavimo plano siekiant vidutinio laikotarpio tikslo, taip pat tais metais reikės taikyti papildomų struktūrinių priemonių. Remdamasi stabilumo programos vertinimu ir atsižvelgdama į Komisijos 2015 m. pavasario prognozę, Taryba mano, kad yra rizika, jog Airija neatitiks Stabilumo ir augimo pakto nuostatų;

               (9)

               vykdant mokesčių reformas prisidėta prie fiskalinio koregavimo, tačiau reikėtų dar labiau sumažinti iškraipymą, pagerinti mokesčių sistemos veiksmingumą, padidinti augimą ir ekologiškumą. Nekilnojamojo turto mokestis pakeistas periodiniu mokesčiu, tačiau mokesčio bazė tebėra santykinai siaura, nes tam tikras negyvenamosios paskirties nekilnojamasis turtas neįtrauktas į apmokestinamą turtą. Darbo jėgos apmokestinimas galėtų būti paprastesnis – socialinių įmokų sistema yra sudėtinga. Vartojimo ir aplinkosaugos mokesčių bazės ribojamos sumažintais tarifais ir išimtimis. Dėl nulinio arba sumažinto pridėtinės vertės mokesčio tarifo, palyginti su ES vidurkiu, mažėja šio mokesčio veiksmingumas, taip pat atrodo, kad neatliekamas sistemingas tokio mokesčio išlaidų vertinimas. Dar reikia pagerinti aplinkosaugos mokesčių priemonių veiksmingumą ir nebeteikti aplinkai kenksmingų subsidijų. Vėliausiems taisyklių dėl gyvenamosios vietos mokesčių tikslais pakeitimams pritariama, nors jų poveikiui įvertinti gali prireikti laiko. Pastaraisiais metais pradėtos vykdyti pagrindinės fiskalinės sistemos reformos. Tikimasi, kad naujosios taisyklės ir procedūros, visų pirma vidutinio laikotarpio išlaidų sistema, bus priemonė, apsauganti nuo procikliškos fiskalinės politikos, o jų svarba fiskaliniam tvarumui – itin didelė. Tačiau pagal dabartines taisykles Vyriausybė turi didelę veiksmų laisvę keisti viršutines išlaidų ribas, neatsižvelgdama į iš anksto nustatytas nenumatytas išlaidas, todėl vidutinio laikotarpio biudžeto planai nėra tvirti;

               (10)

               valstybės išlaidos sveikatos priežiūrai yra palyginti didelės, nors visuomenės sveikatos būklės rodikliai iš esmės nėra geresni už kitų ES šalių. Pastaraisiais metais šios išlaidos tapo veiksmingesnės. Tačiau reikia didesnių struktūrinių sveikatos sistemos reformų, kad būtų sustabdytas numatomas išlaidų didėjimas ir senėjant visuomenei išlaikyti palankūs sveikatos priežiūros rezultatai. Vidutiniu laikotarpiu Airija siekia taikyti vienpakopę visuotinio sveikatos draudimo sistemą ir vykdo reformas pagal Ateities sveikatos priežiūros strategiją. Siekiant išspręsti tam tikras neatidėliotinas problemas ir pagerinti išlaidų efektyvumą vykdomi tarpiniai veiksmai įvedant visuotinį sveikatos draudimą. Efektyvus e. sveikatos priemonių įdiegimas, veikla pagrįstas finansavimas ir geresnė receptų išrašymo praktika – tai nemenkos galimybės padidinti išlaidų efektyvumą. Taip pat būtų galima sumažinti valstybės išlaidas vaistams, visų pirma patentuotiems, nes, palyginti su ES vidurkiu, šios išlaidos yra daug didesnės;

               (11)

               Airijoje žmonių, gyvenančių mažo darbo intensyvumo namų ūkiuose, dalis yra didžiausia Sąjungoje. Dėl to kyla rimtų socialinių problemų ir didėja vaikų skurdo rizika. Kadangi mažas darbo intensyvumas daro ypač didelį poveikį nepilnoms šeimoms, vaikų, gyvenančių mažo darbo intensyvumo namų ūkiuose, dalis yra beveik tris kartus didesnė už ES vidurkį. Keičiant kai kurių socialinių pašalpų mokėjimą ir taip siekiant išspręsti neveiklumo spąstų židinių problemą padaryta tam tikra pažanga. Vis dėlto galimybės naudotis vaikų priežiūros visą dieną paslaugomis yra ribotos, šios paslaugos yra brangios, todėl tai trukdo moterims ir vienišam tėvui arba motinai dalyvauti darbo rinkoje;

               (12)

               gerėjant makroekonominei aplinkai bendra MVĮ padėtis pagerėjo, tačiau finansinė būklė yra labai skirtinga; palyginti nedidelė MVĮ dalis kol kas turi problemų dėl buvusių sunkumų, o sektoriaus dėmesys sutelktas į tolesnį finansinio įsiskolinimo mažinimą. Kreditų paklausa taip pat ima atsigauti. MVĮ toliau labai priklauso nuo bankų teikiamo finansavimo investicijoms, o nebankiniai finansavimo šaltiniai santykinai nėra gerai išplėtoti. Kadangi atsigavimas įgauna pagreitį ir atsigauna vidaus paklausa, jeigu nebus tinkamai pagerinti kredito kanalai ir diversifikuoti finansavimo šaltiniai, greičiausiai padidės pasiūlos apribojimai; tai itin svarbu investicijoms ir augimo perspektyvai. Buvo imtasi svarbių politikos iniciatyvų siekiant remti MVĮ galimybes naudotis finansavimu ir pasiūlyti naujų ilgesnės trukmės produktų. Vykdant šias iniciatyvas buvo įsteigta Airijos strateginė bankų korporacija, Airijos strateginis investicijų fondas, taip pat kitos struktūros. Tačiau ankstyvuose etapuose kai kurių iš šių struktūrų naudojimas kol kas nedidelis, o Airijos strateginės bankų korporacijos ir Airijos strateginio investicijų fondo veiksmingumą ir poveikį galima vertinti tik atsižvelgiant į patirtį;

               (13)

               Airija padarė didelę pažangą restruktūrizuodama, mažindama ir rekapitalizuodama vietos bankus. Bankų finansavimo rodikliai grįžo į normalią būklę, o pelningumas toliau gerėja. Tačiau problemos dėl buvusių sunkumų tebėra itin svarbios. Neveiksnių paskolų kiekis mažėja lėtai ir toliau silpnina bankų pajėgumą remti ekonomikos atsigavimą. 2014 m. ketvirtajame ketvirtyje tokios trijų pagrindinių vietos bankų paskolos sudarė 23,2 % visų paskolų – tai vienas didžiausių procentinių dydžių Sąjungoje Nors bankai toliau laikosi hipotekinių įsiskolinimų problemų sprendimo tikslų, toliau kaupiasi ilgalaikiai įsiskolinimai (daugiau kaip 720 dienų) – 2014 m. ketvirtajame ketvirtyje jų padaugėjo iki 9,8 % visų paskolos likučių. Įgyvendinant tvarius restruktūrizavimo sprendimus daroma pažanga; balandžio mėn. Airijos centrinis bankas pareikalavo, kad iki 2015 m. pabaigos bankai taikytų sprendimus didžiajai paskolų gavėjų daugumai. Tačiau bankai labai priklauso nuo standartinių savivaržos būdų, apimančių pagrindinės sumos arba palūkanų mokėjimų atidėjimą, bet ne jų sumažinimą. Bankai taip pat labai priklauso nuo teisminių procedūrų, kaip vieno iš būdų įtikinti įsiskolinusius klientus įsipareigoti. Planas pradėti taikyti centrinį kreditų registrą įgyvendinamas lėtai, nors jis yra labai svarbus siekiant gerinti priežiūrą, kreditų garantavimą ir rizikos valdymą;

               (14)

               nuo 2013 m. darbo rinkos padėtis gerėjo – privačiajame sektoriuje vėl buvo kuriamos darbo vietos ir nuolat mažėjo nedarbas. Vis dėlto nedarbo lygis dar yra didelis, o ilgalaikis nedarbas tebėra rimta problema. Yra rizika, kad tam tikras ciklinis nedarbas gali tapti struktūrinis, kadangi perbalansuojant ekonomiką atsirado gebėjimų pasiūlos ir paklausos neatitiktis. Jaunimo nedarbas kol kas yra daug didesnis negu laikotarpiu prieš krizę. Pastaraisiais metais vykdant aktyvumo skatinimo reformas padaryta didelė pažanga, tačiau tam tikrų abejonių toliau kelia dabartinių aktyvumo skatinimo politikos krypčių ir mokymo programų veiksmingumas, taip pat užimtumo tarnybų gebėjimas pasiekti reikalingo masto rezultatus. Neseniai pradėta įgyvendinti iniciatyva „Job Path“ – teigiamas pokytis, tačiau jos veiksmingumą dar reikės patikrinti. Anksčiau tolesnio mokymosi ir rengimo sistema buvo neveiksminga ugdant tokius gebėjimus, kurie būtų reikalingi perbalansavus ekonomiką, o reformos pradėtos tik neseniai;

               (15)

               teisinių paslaugų išlaidos tebėra didelės ir jas dar reikia pakoreguoti pagal kitas profesines paslaugas. Koreguoti yra svarbu, nes teisinės paslaugos – indėlis į visus ekonomikos sektorius, o jų išlaidos daro poveikį Airijos konkurencingumui. Teisinių paslaugų reguliavimo sistemos reforma siekiant didinti konkurenciją ir mažinti išlaidas – ilgalaikis projektas, kurį vykdyti įsipareigojo valdžios institucijos. Tačiau Teisinių paslaugų reguliavimo įstatymo projektas, paskelbtas 2011 m., dar nepriimtas. Be to, faktiškai sumažinti išlaidas galima tik išlaikant planuojamos reguliavimo sistemos konkurenciją didinančias ir išlaidas mažinančias nuostatas ir įtraukiant šias nuostatas į taisykles, kurias nustatys Teisinių paslaugų reguliavimo tarnyba, kuri bus netrukus įsteigta. Taigi Komisija atsižvelgdama į Europos semestrą toliau stebės pažangą šioje srityje;

               (16)

               atsižvelgdama į Europos semestrą, Komisija atliko išsamią Airijos ekonominės politikos analizę ir ją paskelbė 2015 m. šalies ataskaitoje. Be to, ji įvertino stabilumo programą ir nacionalinę reformų programą, taip pat įvertino veiksmus, kurių Airija ėmėsi atsižvelgdama į ankstesniais metais jai skirtas rekomendacijas. Komisija įvertino ne tik jų svarbą tvariai fiskalinei ir socialinei bei ekonominei Airijos politikai, bet ir tai, kaip laikomasi ES taisyklių ir gairių, nes ES priemonėmis prisidedant prie būsimų nacionalinių sprendimų būtina stiprinti bendrą Sąjungos ekonomikos valdymą. Jos rekomendacijos atsižvelgiant į Europos semestrą pateiktos toliau išdėstytose 1–4 rekomendacijose;

               (17)

               atsižvelgdama į šį vertinimą, Taryba išnagrinėjo stabilumo programą ir savo nuomonę (6) visų pirma pateikė toliau išdėstytose 1–2 rekomendacijose;

               (18)

               atsižvelgdama į Komisijos nuodugnios apžvalgos ir šio vertinimo rezultatus, Taryba išnagrinėjo nacionalinę reformų programą ir stabilumo programą. Jos rekomendacijos pagal Reglamento (ES) Nr. 1176/2011 6 straipsnį pateiktos toliau išdėstytose 1 ir 4 rekomendacijose;

               (19)

               atsižvelgdama į Europos semestrą, Komisija taip pat atliko visos euro zonos ekonominės politikos analizę. Remdamasi šia analize, Taryba pateikė konkrečias rekomendacijas, skirtas valstybėms narėms, kurių valiuta yra euro (7). Kaip šalis, kurios valiuta yra euro, Airija taip pat turėtų užtikrinti, kad tos rekomendacijos būtų visiškai ir laiku įgyvendintos,

         REKOMENDUOJA Airijai 2015–2016 m. imtis šių veiksmų:

               1.

               Užtikrinti tvarų perviršinio deficito ištaisymą 2015 m. Pasiekti 0,6 % BVP fiskalinis koregavimą siekiant vidutinės trukmės laikotarpio biudžeto tikslo 2016 m. Panaudoti nenumatytą pelną, gautą esant geresnėms, negu tikėtasi, ekonominėms ir finansinėms sąlygoms, kad būtų paspartintas deficito mažinimas ir skolos mažinimas. Apriboti veiksmų laisvę pakeisti viršutines išlaidų ribas viršijant konkrečias iš anksto nustatytas nenumatytas išlaidas. Išplėsti mokesčių, įskaitant pridėtinės vertės mokestį, bazę ir peržiūrėti jų išlaidas.

               2.

               Imtis priemonių, kad būtų padidintas sveikatos priežiūros sistemos išlaidų efektyvumas, be kita ko, mažinant išlaidas patentuotiems vaistams ir laipsniškai įgyvendinant tinkamą receptų išrašymo praktiką. Į visą valstybinę ligoninių sistemą įdiegti veikla grindžiamą finansavimą.

               3.

               Imtis veiksmų siekiant padidinti namų ūkių darbo intensyvumą ir spręsti vaikų skurdo rizikos problemas laipsniškai nutraukiant pašalpas ir papildomas išmokas vėl įsidarbinus ir gerinant galimybes naudotis vaikų priežiūros visą dieną paslaugomis už prieinamą kainą.

               4.

               Iki 2015 m. pabaigos užbaigti ilgalaikius didžiosios daugumos hipotekinių įsiskolinimų restruktūrizavimo sprendimus ir sustiprinti Airijos centrinio banko vykdomos stebėsenos tvarką. Užtikrinti, kad paskolų restruktūrizavimo sprendimai sunkumų patiriančioms MVĮ ir likusios komercinio nekilnojamojo turto paskolos būtų tvarūs toliau vertinant bankų veiklos rezultatus pagal jų nustatytus tikslus. Imtis būtinų priemonių užtikrinti, kad iki 2016 m. pradėtų veikti centrinis kreditų registras.

      Priimta Briuselyje 2015 m. liepos 14 d.

            Tarybos vardu

            Pirmininkas

         P. GRAMEGNA

      (1)  OL L 209, 1997 8 2, p. 1.

      (2)  OL L 306, 2011 11 23, p. 25.

      (3)  Toliau taikomos pagal 2014 m. gegužės 6 d. Tarybos sprendimą 2014/322/ES dėl valstybių narių užimtumo politikos gairių 2014 m. (OL L 165, 2014 6 4, p. 49).

      (4)  2014 m. liepos 8 d. Tarybos rekomendacija dėl 2014 m. Airijos nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2014 m. Airijos stabilumo programos (OL C 247, 2014 7 29, p. 29).

      (5)  2013 m. gegužės 21 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 473/2013 dėl euro zonos valstybių narių biudžeto planų projektų stebėsenos bei vertinimo ir perviršinio deficito padėties ištaisymo užtikrinimo bendrųjų nuostatų (OL L 140, 2013 5 27, p. 11).

      (6)  Pagal Reglamento (EB) Nr. 1466/97 5 straipsnio 2 dalį.

      (7)  OL C 272, 2015 8 18, p. 98.


title: 2014 m. kovo 27 d. Europos Centrinio Banko rekomendacija dėl Europos Centrinio Banko, padedant nacionaliniams centriniams bankams, surinktos statistinės informacijos konfidencialumo apsaugos bendrųjų taisyklių ir minimalių standartų (ECB/2014/14)

text:
               18.6.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 186/1

         EUROPOS CENTRINIO BANKO REKOMENDACIJA
   2014 m. kovo 27 d.
   dėl Europos Centrinio Banko, padedant nacionaliniams centriniams bankams, surinktos statistinės informacijos konfidencialumo apsaugos bendrųjų taisyklių ir minimalių standartų
   (ECB/2014/14)
   2014/C 186/01
   EUROPOS CENTRINIO BANKO VALDANČIOJI TARYBA,
   atsižvelgdama į Europos centrinių bankų sistemos ir Europos Centrinio Banko statutą, ypač į jo 5 straipsnį, 12 straipsnio 1 dalį, 14 straipsnio 3 dalį ir 38 straipsnį,
   atsižvelgdama į 1998 m. lapkričio 23 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 2533/98 dėl Europos Centrinio Banko renkamos statistinės informacijos (1), ypač į jo 8, 8a ir 8b straipsnius,
   kadangi:

               (1)

               Gairėse ECB/1998/NP28 (2) nustatytos pagal Reglamento (EB) Nr. 2533/98 8 straipsnio 3 dalį reikalaujamos bendrosios taisyklės ir minimalūs standartai, kurie užtikrina Europos Centrinio Banko (ECB), padedant Eurosistemos nacionaliniams centriniams bankams, surinktos konfidencialios statistinės informacijos būtiniausią apsaugos lygį;

               (2)

               šiuo aspektu, nors pripažįstama, kad statistinė informacija, kuri reikalinga ECB statistinės atskaitomybės reikalavimams vykdyti, nėra ta pati valstybėms narėms, kurių valiuta yra euro, ir valstybėms narėms, kurioms taikoma išlyga, Europos centrinių bankų sistemos ir Europos Centrinio Banko statuto 5 straipsnis taikomas visoms valstybėms narėms; kadangi šis faktas kartu su Europos Sąjungos sutarties 5 straipsniu reiškia prievolę nacionaliniu lygiu parengti ir įgyvendinti visas priemones, kurias valstybės narės laiko tinkamomis rinkti statistinę informaciją, reikalingą ECB statistinės atskaitomybės reikalavimams vykdyti, ir laiku pasirengti statistikos srityje, kad valstybės narės, kurioms taikoma išlyga, galėtų įsivesti eurą (3);

               (3)

               Europos centrinių bankų sistemos (ECBS) uždaviniams vykdyti tarp jos narių didėja poreikis keistis konfidencialia statistine informacija,

         PRIĖMĖ ŠIĄ REKOMENDACIJĄ:
   I.

      Gairių ECB/1998/NP28 taikymas

   Subjektai, kuriems skirta ši rekomendacija, turėtų taikyti Gairių ECB/1998/NP28 nuostatas iš kito ECBS nario gautai konfidencialiai statistinei informacijai ir turėtų tai patvirtinti su kitais ECBS nariais sudarydami susitarimą.
   II.

      Baigiamosios nuostatos

               1.

               Ši rekomendacija skirta valstybių narių, kurių valiuta nėra euro, nacionaliniams centriniams bankams tiek, kiek ji taikytina, ir tiek, kiek tokie nacionaliniai centriniai bankai dalyvauja perduodant konfidencialią statistinę informaciją ECBS viduje.

               2.

               Ši rekomendacija taikoma nuo 2014 m. balandžio 1 d.

      Priimta Frankfurte prie Maino 2014 m. kovo 27 d.

            ECB Pirmininkas

         Mario DRAGHI

      (1)  OL L 318, 1998 11 27, p. 8.

      (2)  1998 m. gruodžio 22 d. Gairės ECB/1998/NP28 dėl Europos Centrinio Banko, padedant nacionaliniams centriniams bankams, surinktos atskiros statistinės informacijos konfidencialumo apsaugos bendrųjų taisyklių ir minimalių standartų (OL L 55, 2001 2 24, p. 72).

      (3)  Žr. Reglamento (EB) Nr. 2533/98 17 konstatuojamąją dalį.


title: 2014 m. liepos 8 d. Tarybos rekomendacija dėl 2014 m. Belgijos nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2014 m. Belgijos stabilumo programos

text:
               29.7.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 247/1

         TARYBOS REKOMENDACIJA
   2014 m. liepos 8 d.
   dėl 2014 m. Belgijos nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2014 m. Belgijos stabilumo programos
   2014/C 247/01
   EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
   atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 121 straipsnio 2 dalį ir 148 straipsnio 4 dalį,
   atsižvelgdama į 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei koordinavimo (1), ypač į jo 5 straipsnio 2 dalį,
   atsižvelgdama į 2011 m. lapkričio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 1176/2011 dėl makroekonominių disbalansų prevencijos ir naikinimo (2), ypač į jo 6 straipsnio 1 dalį,
   atsižvelgdama į Europos Komisijos rekomendaciją,
   atsižvelgdama į Europos Parlamento rezoliucijas,
   atsižvelgdama į Europos Vadovų Tarybos išvadas,
   atsižvelgdama į Užimtumo komiteto nuomonę,
   atsižvelgdama į Ekonomikos ir finansų komiteto nuomonę,
   atsižvelgdama į Socialinės apsaugos komiteto nuomonę,
   atsižvelgdama į Ekonominės politikos komiteto nuomonę,
   kadangi:

               (1)

               2010 m. kovo 26 d. Europos Vadovų Taryba pritarė Komisijos pasiūlymui įgyvendinti naują ekonomikos augimo ir darbo vietų kūrimo strategiją „Europa 2020“, grindžiamą geresniu ekonominės politikos koordinavimu, ir daugiausia dėmesio skirti toms svarbioms sritims, kuriose reikia imtis veiksmų, kad būtų stiprinamas Europos tvaraus augimo ir konkurencingumo potencialas;

               (2)

               2010 m. liepos 13 d. Taryba, remdamasi Komisijos pasiūlymais, priėmė rekomendaciją dėl valstybių narių ir Sąjungos bendrųjų ekonominės politikos gairių (2010–2014 m.), o 2010 m. spalio 21 d. – sprendimą dėl valstybių narių užimtumo politikos gairių (3), kurios kartu sudaro integruotas gaires. Į šias integruotas gaires valstybių narių paprašyta atsižvelgti formuojant nacionalinę ekonominę ir užimtumo politiką;

               (3)

               2012 m. birželio 29 d. valstybių narių valstybių ar vyriausybių vadovai nusprendė priimti Susitarimą dėl ekonomikos augimo ir darbo vietų kūrimo, kuriuo nustatė nuoseklią nacionalinių, ES ir euro zonos veiksmų, naudojant visus galimus svertus, priemones ir politikos strategijas, sistemą. Jie nutarė, kokių veiksmų reikėtų imtis valstybių narių lygmeniu, visų pirma išreikšdami tvirtą įsipareigojimą siekti strategijos „Europa 2020“ tikslų ir įgyvendinti konkrečioms šalims skirtas rekomendacijas;

               (4)

               2013 m. liepos 9 d. Taryba priėmė rekomendaciją (4) dėl 2013 m. Belgijos nacionalinės reformų programos ir pateikė savo nuomonę dėl atnaujintos 2012–2016 m. Belgijos stabilumo programos. 2013 m. lapkričio 15 d., vadovaudamasi Europos Parlamento ir Tarybos Reglamentu (ES) Nr. 473/2013 (5), Komisija pateikė savo nuomonę dėl Belgijos 2014 m. biudžeto plano projekto;

               (5)

               2013 m. lapkričio 13 d. Komisija priėmė metinę augimo apžvalgą, kuria pradedamas 2014 m. Europos ekonominės politikos koordinavimo semestras. Be to, 2013 m. lapkričio 13 d. Komisija, remdamasi Reglamentu (ES) Nr. 1176/2011, priėmė Įspėjimo mechanizmo ataskaitą, kurioje nurodė, kad Belgija yra viena iš valstybių narių, dėl kurios reikės parengti nuodugnią apžvalgą;

               (6)

               2013 m. gruodžio 20 d. Europos Vadovų Taryba patvirtino prioritetus, kuriais turi būti užtikrintas finansinis stabilumas, fiskalinis konsolidavimas ir ekonomikos augimo skatinimo veiksmai. Ji pabrėžė, kad reikia vykdyti diferencijuotą, ekonomikos augimui palankų fiskalinį konsolidavimą, atkurti įprastas skolinimo ekonomikai sąlygas, skatinti ekonomikos augimą ir konkurencingumą, mažinti nedarbą, šalinti socialinius krizės padarinius ir modernizuoti viešąjį administravimą;

               (7)

               2014 m. kovo 5 d. Komisija pagal Reglamento (ES) Nr. 1176/2011 5 straipsnį paskelbė Belgijai skirtą nuodugnią apžvalgą. Remdamasi atlikta analize Komisija daro išvadą, kad Belgijoje tebėra makroekonominis disbalansas, kurį reikia stebėti ir dėl kurio reikia imtis politikos veiksmų. Visų pirma ir toliau reikia skirti dėmesį pokyčiams prekių išorės konkurencingumo srityje, nes padėčiai nuolat blogėjant kiltų pavojus makroekonominiam stabilumui;

               (8)

               2014 m. balandžio 30 d. Belgija pateikė 2014 m. nacionalinę reformų programą ir 2014 m. stabilumo programą. Siekiant atsižvelgti į abiejų programų sąsają, jos vertintos vienu metu;

               (9)

               2014 m. stabilumo programoje nustatytas biudžeto strategijos tikslas – ne vėliau kaip iki 2016 m. pasiekti struktūriniu požiūriu subalansuotą biudžetą, o dar kitais metais pasiekti vidutinės trukmės laikotarpio tikslą. Stabilumo programoje patvirtintas ankstesnis 0,75 % BVP vidutinio laikotarpio tikslas, kuris atitinka Stabilumo ir augimo pakto tikslus, tačiau jo pasiekimas nukeltas į 2017 m., t. y., vienais metais vėliau nei praėjusių metų stabilumo programoje nustatyti tikslo įgyvendinimo metai. Numatoma metinė pažanga siekiant vidutinio laikotarpio tikslo atitinka Stabilumo ir augimo paktu reikalaujamą koregavimą. Remiantis stabilumo programa, programos laikotarpiu iš esmės laikomasi išlaidų kriterijaus. Skola viršija Sutartyje nustatytą 60 % BVP pamatinę vertę – 2013 m. ji siekė 101,5 % BVP ir pagal stabilumo programą tikimasi, kad ji palaipsniui sumažės iki maždaug 93 % BVP 2017 m. Apskritai, stabilumo programoje nustatyti tikslai atitinka Stabilumo ir augimo pakto reikalavimus. Makroekonominis scenarijus, kuriuo grindžiamos stabilumo programoje pateiktos biudžeto projekcijos ir kurį parengė nepriklausoma įstaiga (Federalinis planavimo biuras), yra tikėtinas. Augimo projekcijos atitinka Komisijos 2014 m. pavasario prognozėje pateiktas projekcijas. Fiskalinė trajektorija dar nepagrįsta priemonėmis. Komisijos prognozėje 2014 m. struktūrinio pagerėjimo nenumatoma ir, darant prielaidą, kad politika nesikeis, 2015 m. numatomas struktūrinis pablogėjimas. Dėl to kyla rizika, kad tikslai pasiekti nebus, ir 2014–2015 m. gali būti reikšmingai nukrypta nuo koregavimo siekiant vidutinio laikotarpio tikslo. Be to, remiantis Komisijos prognoze, tiek 2014 m., tiek 2015 m. Belgija nesilaikys skolos taisyklės. Remdamasi stabilumo programos vertinimu ir Komisijos prognoze, pagal Reglamentą (EB) Nr. 1466/97 Taryba mano, kad 2013 m. Belgija tvariai sumažino valdžios sektoriaus deficitą, kad šis nesiektų 3 % BVP, tačiau kyla rizika, jog nuo 2014 m. bus smarkiai nukrypta nuo prevencinės dalies reikalavimų;

               (10)

               Belgija padarė didelę pažangą pradėdama taikyti daugiau struktūrinio pobūdžio koordinavimo susitarimus. 2013 m. pabaigoje sudarytame bendradarbiavimo susitarime dėl fiskalinio koordinavimo valdžios sektoriaus lygmeniu įvesta struktūrinio biudžeto balanso taisyklė (apibrėžta atsižvelgiant į vidutinio laikotarpio tikslą), kaip reikalaujama pagal fiskalinį susitarimą. Dar jame formalizuojama nusistovėjusi koordinavimo praktika i) suteikiant tarpvyriausybiniam konsultaciniam komitetui oficialų statusą procese ir ii) aiškiau nusakant Vyriausiosios finansų tarybos patariamąjį vaidmenį. Be to, susitarime numatyta stiprinti Vyriausiosios tarybos stebėsenos funkciją įvedant aiškų koregavimo mechanizmą, taikomą tais atvejais, kai smarkiai nukrypstama nuo sutartų tikslų. Gali prireikti papildomų susitarimų, kad vėlesniam nei 2014 m. laikotarpiui nustatyti tikslai taptų privalomais;

               (11)

               nors Belgijai neseniai pavyko pažaboti valstybės skolos santykio augimą, 101,5 % BVP dydžio valstybės skolos našta yra didelė, be to, yra didelių esamų ir būsimų įsipareigojimų, susijusių su pensijų įsipareigojimais. Jei juos reikės vykdyti kartu išlaikant aukštą pragyvenimo lygį, turės būti mažinamos būsimos biudžeto išlaidos; reikėtų didinti aktyvumo ir užimtumo lygius ir gerinti tarptautinį konkurencingumą. Visose šiose srityse Belgija susiduria su rimtais sunkumais. Nors Belgija ėmėsi tinkamų veiksmų, kurių poveikis bus juntamas ateinančiais metais, reikės platesnio užmojo veiksmų, juo labiau, kad prekybos partneriai taip pat vykdo reformas;

               (12)

               bendras apmokestinimo lygis Belgijoje yra vienas aukščiausių visoje Sąjungoje ir didelė mokesčių našta tenka darbo santykiams, todėl mokesčių pleištas yra vienas didžiausių Sąjungoje. Kai kurie konkretūs mokesčių sistemos aspektai kenkia aplinkai, pavyzdžiui, įmonėms priklausantiems automobiliams taikoma apmokestinimo tvarka. Imtasi keleto tikslinių priemonių, kuriomis siekiama sumažinti konkrečių grupių darbo sąnaudas bei bruto ir neto darbo užmokesčio atotrūkį žemesnėje atlyginimų skalės dalyje. Tačiau mokesčių našta nebuvo nukreipta į apmokestinimo bazes, kurios ne tokios žalingos ekonomikos augimui. Pradėta svarstyti visapusiška mokesčių reforma, kuria siekiama padėti užtikrinti viešųjų finansų tvarumą, remiamas konkurencingumas bei užimtumo augimas ir saugoma aplinka. Vykdant tokią visapusišką mokesčių reformą reikėtų mažinti darbo apmokestinimą, supaprastinti mokesčių sistemą, padidinti PVM efektyvumą, išplėsti mokestines bazes, sumažinti mokesčių išlaidas, pašalinti teisės aktų spragas ir panaikinti aplinkai kenksmingas subsidijas;

               (13)

               numatoma, kad Belgijai ypač didelę įtaką turės senėjimas, o su senėjimu susijusios išlaidos 2010–2060 m. išaugs daugiau kaip 8 % BVP, visų pirma dėl pensijų ir ilgalaikės priežiūros. Neseniai pradėta vyresnio amžiaus žmonių socialinės apsaugos sistemos reforma turėtų turėti teigiamą poveikį jų užimtumui. Nepaisant to, atsižvelgiant į uždavinio mastą, reikalingos papildomos pastangos, kad būtų pasiektas fiskalinis tvarumas. Dedant pastangas reikia atsižvelgti į poreikį išlaikyti vyresnio amžiaus žmonėms skirtų socialinės apsaugos sistemų adekvatumą. Reikalingos priemonės, kad pensinis amžius būtų susietas su tikėtinos gyvenimo trukmės pokyčiais, kad būtų sumažintas teisės aktais nustatyto ir faktinio pensinio amžiaus atotrūkis ir pagerintas ilgalaikei priežiūrai skirtų viešųjų išlaidų veiksmingumas;

               (14)

               Belgija nuolatos nepakankamai panaudoja darbo jėgą. Aktyvumo ir užimtumo lygiai nesiekia ES vidurkio ir nekinta, o ilgalaikis nedarbas kaip procentinė viso nedarbo dalis išlieka didelis. Daugeliu atvejų dėl didelio mokesčių pleišto ir išmokų sistemos daugelio kategorijų darbuotojams sukuriami dideli nedarbo ir neveiklumo spąstai. Nors imtasi veiksmų siekiant sumažinti nedarbo spąstus mažai uždirbantiems asmenims, spąstų reiškinys išplito daugumos kitų kategorijų darbuotojų atžvilgiu ir neveiklumo spąstų reiškinys tebeplinta. Kadangi darbo sąnaudos išlieka didelės, įdarbinimo politika linkstama mažinti riziką ir bausti autsaiderius, pavyzdžiui, jaunimą, žemos kvalifikacijos ir migrantų kilmės asmenis, kurių, kaip ir vyresnio amžiaus darbuotojų, dalyvavimo darbo rinkoje rodikliai gerokai mažesni už ES vidurkį. Dėl to, kad esami darbuotojai smarkiai saugomi, darbo keitimas reiškia įgytų teisių (pavyzdžiui, išeitinės išmokos, ankstyvo išėjimo į pensiją, išmokų, priklausančių nuo darbo stažo) praradimą, neskatina profesinio mobilumo, t. y. keisti darbus ar pereiti į kitą sektorių. Dėl tokio inertiškumo Belgijos aktyvi darbo rinkos politika palyginti neefektyvi ir susidaro padėtis, kai vienose srityse bei sektoriuose yra didelis nedarbas, o kituose – suvaržytos darbo rinkos ir augimui kliudantis įgūdžių trūkumas. Per pastaruosius metus smarkiai išaugo jaunimo nedarbo lygis, kuris labai skiriasi, priklausomai nuo regiono ar grupių. Struktūrinę gebėjimų paklausos ir pasiūlos neatitikties problemą reikės spręsti kartu su vis opesne mokyklos nebaigimo ir jaunuolių, kurie paliko švietimo sistemą neįgiję kvalifikacijos, problema. Šeštoji valstybinė reforma suteikia galimybę pagerinti įdarbinimo politikos efektyvumą ir tikslingumą, su sąlyga, kad bus optimizuotas bendradarbiavimas tarp federalinio ir regioninio lygmenų;

               (15)

               Belgijos konkurencingumas toliau mažėja, įskaitant aspektus, nesusijusius su išlaidomis. Visų pirma, mažėjančios gamintojų maržos ir darbo vietų naikinimas rodo, kad sumažėjo galimybių konkuruoti gamybos srityje tarptautiniu mastu. Tradiciškai Belgija pasikliaudavo darbo užmokesčio indeksavimu siekdama išlaikyti perkamąją galią. Tačiau per didelis bendro darbo užmokesčio augimas buvo pakoreguotas per vėlai ir nepakankamai. Be to, centralizuotai nustatyta darbo užmokesčio norma ne visuomet leidžia tinkamai atspindėti sektoriaus našumo pokyčius ir vietos darbo rinkos sąlygas. Todėl darbo užmokestis augo greičiau negu našumas ir buvo prarasta darbo vietų bei konkurencingumas. Pasikonsultavusi su socialiniais partneriais ir vadovaudamasi nacionaline praktika, Belgija turėtų reformuoti darbo užmokesčio nustatymo sistemą, kad skirtingų sektorių darbo užmokestis labiau varijuotų, ir kad darbo užmokestis labiau atitiktų našumo pokyčius. Kainos mažmeninės prekybos sektoriuje išlieka aukštesnės už kaimyninių šalių, o laisvosioms profesijoms taikomi apribojimai stabdo novatoriškų verslo modelių plėtrą ir riboja investicijas. Elektros paskirstymo tarifai išlieka vieni aukščiausių Europoje ir dėl planuojamo jų regionalizavimo daugėja netikrumo dėl paskirstymo išlaidų galutiniams vartotojams tolesnės raidos, nes dabar įšaldytas tarifas nepadengia didėjančių energijos skirstytojų išlaidų. Jei Belgija nori išlaikyti aukštą darbo užmokestį ir kartu kurti naujas darbo vietas, ji turi gaminti ir pasaulio rinkose pardavinėti pažangesnes ir didesnės pridėtinės vertės prekes nei dabar. Belgijoje trūksta sparčiai augančių įmonių novatoriškuose sektoriuose. Parama inovacijoms yra tinkamai išplėtota ir apima visą inovacijų ciklą, tačiau tapo sudėtinga ir yra suskaidyta. Didelės pridėtinės vertės turinčios veiklos augimui dažnai kliudo tai, kad trūksta pakankamai kvalifikuotų žmogiškųjų išteklių;

               (16)

               manoma, kad bent tuo atveju, jei nebus taikomi lankstumo mechanizmai, Belgijai nepavyks iki 2020 m. pasiekti tikslo 15 % sumažinti šiltnamio efektą sukeliančių dujų išmetimą sektoriuose, kuriems netaikoma ES apyvartinių taršos leidimų prekybos sistema. Nors imtasi keleto iniciatyvų, atrodo, kad joms trūksta nuoseklios krypties, o bendras išmetalų mažinimo priemonių, visų pirma susijusių su transporto sektoriumi ir pastatais, poveikis išlieka neaiškus. PVM elektros energijai sumažinimas galėtų dar sumenkinti pastangas šioje srityje. Po derybų dėl federacinės valstybės ir regionų bendradarbiavimo ir naštos pasidalijimo aiškaus pastangų pasidalijimo nepasiekta. Dėl spūsčių keliuose Belgijos ekonomikai tenka sunki našta palyginti su dauguma kitų šalių. Kadangi problema rimta, reikalingas išsamus politikos atsakas atsižvelgiant į pagal laiką diferencijuoto spūsčių apmokestinimo potencialą, peržiūrint palankų įmonėms priklausančių automobilių ir kuro kortelių, naudojamų privačiais tikslais, apmokestinimo tvarką ir didinant viešojo transporto efektyvumą;

               (17)

               atsižvelgdama į Europos semestrą, Komisija atliko išsamią Belgijos ekonominės politikos analizę. Ji įvertino nacionalinę reformų programą ir stabilumo programą. Komisija įvertino ne tik jų svarbą tvariai fiskalinei ir socialinei bei ekonominei Belgijos politikai, bet ir tai, kaip laikomasi ES taisyklių ir gairių, nes ES priemonėmis prisidedant prie būsimų nacionalinių sprendimų būtina stiprinti bendrą Sąjungos ekonomikos valdymą. Jos rekomendacijos atsižvelgiant į Europos semestrą pateiktos toliau išdėstytose 1–6 rekomendacijose;

               (18)

               atsižvelgdama į šį vertinimą, Taryba išnagrinėjo stabilumo programą ir savo nuomonę (6) pateikė visų pirma toliau išdėstytoje 1 rekomendacijoje,

               (19)

               atsižvelgdama į Komisijos nuodugnios apžvalgos ir šio vertinimo rezultatus, Taryba išnagrinėjo nacionalinę reformų programą ir stabilumo programą. Jos rekomendacijos pagal Reglamento (ES) Nr. 1176/2011 6 straipsnį pateiktos toliau išdėstytose 2, 4 ir 5 rekomendacijose;

               (20)

               atsižvelgdama į Europos semestrą, Komisija taip pat atliko visos euro zonos ekonominės politikos analizę. Remdamasi šios analizės rezultatais, Komisija paskelbė konkrečias rekomendacijas toms valstybėms narėms, kurių valiuta yra euro (7). Kaip šalis, kurios valiuta yra euro, Belgija taip pat turėtų užtikrinti, kad tos rekomendacijos būtų įgyvendintos visiškai ir laiku,

         REKOMENDUOJA Belgijai 2014–2015 m. laikotarpiu imtis šių veiksmų:

               1.

               Panaikinus perviršinį deficitą, 2014 m. sustiprinti biudžeto priemones, atsižvelgiant į atsirandantį 0,5 % BVP atotrūkį (remiantis Komisijos tarnybų 2014 m. pavasario prognoze), kuris reiškia, jog yra pavojaus, kad gali būti smarkiai nukrypta nuo Stabilumo ir augimo pakto prevencinės dalies reikalavimų. 2015 m. iš esmės sustiprinti biudžeto strategiją, kad būtų užtikrintas reikalaujamas 0,6 % BVP koregavimas siekiant vidutinio laikotarpio tikslo, ir kartu būtų užtikrinta, jog bus laikomasi skolos taisyklės. Po to, kol nebus pasiektas vidutinio laikotarpio tikslas, vykdyti planuotą metinį struktūrinį koregavimą siekiant vidutinio laikotarpio tikslo laikantis reikalavimo vykdyti bent 0,5 % BVP struktūrinį koregavimą, o esant palankioms ekonominėms sąlygoms arba jei to reikia norint užtikrinti, kad būtų tenkinama skolos taisyklė, kad valdžios sektoriaus skolos santykis tvariai mažėtų, – ir didesnio masto koregavimą. Užtikrinti subalansuotą visų valdžios lygmenų indėlį laikytis fiskalinių taisyklių, įskaitant struktūrinio biudžeto balanso taisyklę, taikant privalomą priemonę, pagal kurią tikslai aiškiai paskirstyti vidutinės trukmės laikotarpio planavimo požiūriu.

               2.

               Pagerinti visos mokesčių sistemos pusiausvyrą ir teisingumą, parengti visapusišką mokesčių reformą, kuri leistų perkelti mokesčius nuo darbo į labiau augimui palankias bazes, supaprastinti mokesčių sistemą, panaikinti spragas, padidinti PVM efektyvumą, išplėsti mokesčių bazes, sumažinti mokesčių išlaidas ir panaikinti aplinkai kenksmingas subsidijas.

               3.

               Suvaldyti būsimą su visuomenės senėjimu susijusį viešųjų išlaidų augimą, ypač dėl pensijų ir ilgalaikės priežiūros, intensyvinant pastangas sumažinti faktinio pensinio amžiaus ir teisės aktais nustatyto pensinio amžiaus atotrūkį, paankstinant galimybių anksčiau išeiti į pensiją sumažinimą, skatinant aktyvų senėjimą, suderinant pensinį amžių su vidutine tikėtina gyvenimo trukme ir gerinant ilgalaikei priežiūrai skirtų viešųjų išlaidų veiksmingumą.

               4.

               Padidinti dalyvavimą darbo rinkoje, visų pirma sumažinant finansines paskatas nedirbti, padidinant galimybes patekti į darbo rinką nepalankioje padėtyje esančių grupių atstovams, kaip antai jaunimui ir migrantų kilmės asmenims, pagerinant profesinį judumą ir sprendžiant įgūdžių trūkumų, gebėjimų paklausos ir pasiūlos neatitikties ir mokyklos nebaigimo problemas. Visoje šalyje stiprinti valdžios institucijų, valstybinių užimtumo tarnybų ir švietimo įstaigų partnerystę, kad jaunimas kuo anksčiau gautų jo poreikiams pritaikytą paramą.

               5.

               Atkurti konkurencingumą, konsultuojantis su socialiniais partneriais ir laikantis nacionalinės praktikos tęsiant darbo užmokesčio nustatymo sistemos reformą, įskaitant darbo užmokesčio indeksavimą, siekiant užtikrinti, kad darbo užmokesčio kitimas atitiktų našumo pokyčius sektorių ir (arba) bendrovių lygmenimis bei ekonomines aplinkybes, ir prireikus taikyti veiksmingus savaiminius koregavimus; didinant konkurenciją mažmeninės prekybos sektoriuose, pašalinant per didelius paslaugoms, įskaitant profesines paslaugas, taikomus apribojimus ir mažinant riziką, kad toliau augs energijos paskirstymo išlaidos; skatinant inovacijas taikant supaprastintas skatinimo sistemas ir mažesnes administracines kliūtis; taip pat vykdant suderintą švietimo ir mokymo politiką, kuria sprendžiamos gebėjimų paklausos ir pasiūlos neatitikties problema ir regioninių skirtumų, susijusių su mokyklos nebaigimo rodikliais, problema.

               6.

               Užtikrinti, kad bus pasiekti 2020 m. iškelti tikslai sumažinti šiltnamio efektą sukeliančių dujų išmetimą sektoriuose, kuriems netaikoma apyvartinių taršos leidimų prekybos sistema, visų pirma transporto ir pastatų sektoriuose. Užtikrinti, kad transporto indėlis būtų suderintas su tikslu sumažinti spūstis keliuose. Susitarti dėl aiškaus pastangų ir naštos pasidalijimo tarp federalinių ir regioninių subjektų.

      Priimta Briuselyje 2014 m. liepos 8 d.

            Tarybos vardu

            Pirmininkas

         P. C. PADOAN

      (1)  OL L 209, 1997 8 2, p. 1.

      (2)  OL L 306, 2011 11 23, p. 25.

      (3)  Toliau taikomos 2014 m. pagal 2014 m. gegužės 6 d. Tarybos sprendimą 2014/322/ES dėl valstybių narių užimtumo politikos gairių 2014 m. (OL L 165, 2014 6 4, p. 49).

      (4)  OL C 217, 2013 7 30, p. 5.

      (5)  2013 m. gegužės 21 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 473/2013 dėl euro zonos valstybių narių biudžeto planų projektų stebėsenos bei vertinimo ir perviršinio deficito padėties ištaisymo užtikrinimo bendrųjų nuostatų (OL L 140, 2013 5 27, p. 11).

      (6)  Pagal Reglamento (EB) Nr. 1466/97 5 straipsnio 2 dalį.

      (7)  Žr. šio Oficialiojo leidinio p. 141.


title: 2011 m. vasario 15 d. Tarybos rekomendacija dėl Europos centrinio banko Vykdomosios valdybos nario skyrimo

text:
               22.2.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 56/1

         TARYBOS REKOMENDACIJA
   2011 m. vasario 15 d.
   dėl Europos centrinio banko Vykdomosios valdybos nario skyrimo
   2011/C 56/01
   EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
   atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 283 straipsnio 2 dalį ir 139 straipsnio 2 dalies h punktą, bei į Protokolo dėl Europos centrinių bankų sistemos ir Europos centrinio banko statuto 11.2 straipsnį ir 42.3 straipsnį,
   EUROPOS VADOVŲ TARYBAI REKOMENDUOJA:
   Europos centrinio banko Vykdomosios valdybos nariu aštuonerių metų kadencijai nuo 2011 m. birželio 1 d. skirti Peter PRAET.

      Priimta Briuselyje 2011 m. vasario 15 d.

            Tarybos vardu

            Pirmininkas

         MATOLCSY Gy.


title: 2008 m. spalio 3 d. Komisijos rekomendacija dėl iš darbo rinkos išstumtų asmenų aktyvios įtraukties (pranešta dokumentu Nr. C(2008) 5737)

text:
               18.11.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 307/11

      KOMISIJOS REKOMENDACIJA

   2008 m. spalio 3 d.
   dėl iš darbo rinkos išstumtų asmenų aktyvios įtraukties
   (pranešta dokumentu Nr. C(2008) 5737)
   (2008/867/EB)
   EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA
   atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 211 straipsnį,
   kadangi:

               (1)

               Pagarba žmogaus orumui – vienas iš Europos Sąjungos, tarp kurios tikslų yra visiško užimtumo ir socialinės pažangos skatinimas, kova su socialine atskirtimi ir diskriminacija ir socialinio teisingumo bei socialinės apsaugos skatinimas, kūrimo principų. Pagal Sutarties 137 straipsnio 1 dalies h punktą Bendrija remia ir papildo valstybių narių veiklą […] iš darbo rinkos išstumtų asmenų integracijos srityje. Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 34 straipsnyje numatyta teisė į socialinę pagalbą ir pagalbą aprūpinant būstu, kad būtų užtikrintos tinkamos gyvenimo sąlygos visiems neturintiems pakankamai lėšų.

               (2)

               1992 m. birželio 24 d. Tarybos rekomendacija 92/441/EEB dėl pakankamų išteklių ir socialinės paramos socialinės apsaugos sistemose (1) tebelaikoma Bendrijos kovos su skurdu ir socialine atskirtimi politikos orientaciniu dokumentu, kurio svarba nesumažėjo, nors dar ne viskas padaryta, kad būtų įgyvendintos visos jo nuostatos.

               (3)

               Nuo 1992 m. sukurta naujų politikos priemonių. Viena iš jų – atvirasis socialinės apsaugos ir socialinės įtraukties koordinavimo metodas (AKM), kurio tikslas taip pat yra visų asmenų aktyvi socialinė įtrauktis, kuri turi būti užtikrinta skatinant dalyvauti darbo rinkoje ir kovojant su labiausiai nuo visuomenės atskirtų asmenų bei grupių skurdu bei atskirtimi (2). Kita priemonė – Europos užimtumo strategija, kuria siekiama, inter alia, stiprinti socialinę įtrauktį, kovoti su skurdu, užkirsti kelią tam, kad sunkumų patiriantys asmenys būtų išskirti iš darbo rinkos, ir padėti jiems integruotis į darbo rinką (3).

               (4)

               Kadangi skurdo, nedarbo ir daugialypių sunkumų vis daugiau, būtina formuoti nuoseklią ir integruotą politiką (4). Norint modernizuoti socialinės apsaugos sistemas, integruotoje aktyvios įtraukties strategijoje turi būti numatyta tinkama finansinė parama, susieta su darbo rinka ir galimybe naudotis kokybiškomis paslaugomis (5). Ši strategija išsamiai papildo darbo rinkos lankstumo ir užimtumo garantijų pusiausvyros metodą ir yra orientuota į iš darbo rinkos išstumtus asmenis. Ji padeda įgyvendinti Lisabonos strategiją, nes leidžia mobilizuoti darbuotojus bei padidinti jų judumą ir yra ES tvaraus vystymosi strategijos socialinio aspekto esmė (6).

               (5)

               Palaipsniui įgyvendinant šią rekomendaciją reikėtų atsižvelgti į nacionalinius prioritetus ir turimus finansinius išteklius.

               (6)

               Nei šia rekomendacija, nei įgyvendinant joje nustatytus bendruosius principus nepažeidžiama Bendrijos teisės taikymo sistema, taisyklės dėl valstybės pagalbos, Bendrojo bendrosios išimties reglamento (7) nuostatos ir Bendrijos taisyklės dėl viešųjų sutarčių sudarymo.

               (7)

               Pagal subsidiarumo principą valstybės narės nustato finansinės paramos lygį ir, atsižvelgdamos į įvairias vietos, regionines ir nacionalines situacijas bei poreikius, formuoja tinkamą politiką,

         REKOMENDUOJA:
   1.   Valstybėms narėms sukurti ir įgyvendinti integruotą nuoseklią iš darbo rinkos išstumtų asmenų aktyvios įtraukties strategiją derinant tinkamą pajamų rėmimą, įtraukiąsias darbo rinkas ir galimybes naudotis kokybiškomis paslaugomis. Aktyvios įtraukties politika turėtų numatyti, kad galintys dirbti asmenys galėtų lengviau integruotis į darbo rinką ir rasti kokybišką bei ilgalaikę darbo vietą, suteikti žmogaus orumo nemenkinančiam gyvenimui reikalingus išteklius, ir remti tų, kurie negali dirbti, socialinį aktyvumą.
   2.   Užtikrinti integruotos aktyvios įtraukties politikos veiksmingumą vadovaujantis šiomis gairėmis:

               a)

               išsamiai formuoti politiką apibrėžiant trijų aktyvios įtraukties strategijos krypčių svarumą ir atsižvelgiant į jų bendrą poveikį sunkumų patiriančių asmenų socialinei bei ekonominei integracijai ir į galimus jų tarpusavio ryšius, sinergiją bei galimus kompromisus;

               b)

               integruotai įgyvendinti trijų aktyvios įtraukties strategijos krypčių nuostatas, siekiant veiksmingai šalinti daugialypes skurdo ir socialinės atskirties priežastis ir labiau koordinuoti viešąsias įstaigas ir tarnybas, įgyvendinančias aktyvios įtraukties politikos uždavinius;

               c)

               koordinuoti vietos, regioninių, nacionalinių ir ES institucijų politiką atsižvelgiant į konkretų vaidmenį, kompetenciją ir prioritetus;

               d)

               kuriant, įgyvendinant ir vertinant strategijas turi aktyviai dalyvauti visi kiti susiję subjektai: nuo skurdo ir socialinės atskirties kenčiantys asmenys, socialiniai partneriai, nevyriausybinės organizacijos ir paslaugų teikėjai.

         3.   Užtikrinti, kad aktyvios įtraukties politika:

               a)

               padėtų užtikrinti pagrindines teises;

               b)

               skatintų lyčių lygybę ir visų vienodas galimybes;

               c)

               atsižvelgtų į įvairių pažeidžiamų grupių daugialypių sunkumų sudėtingumą ir konkrečią padėtį bei poreikius;

               d)

               tinkamai atsižvelgtų į vietos bei regionines aplinkybes ir gerina teritorinę sanglaudą;

               e)

               derėtų su požiūriu į socialinę ir užimtumo politiką kaip į visą gyvenimą trunkantį ciklą, kad ja būtų galima remti kartų tarpusavio solidarumą ir neleisti skurdui plisti iš vienos kartos į kitą.

         4.   Integruotos aktyvios įtraukties politiką organizuoti ir įgyvendinti laikantis kiekvienos krypties bendrųjų principų bei gairių, vadovaujantis subsidiarumo principu ir atsižvelgiant į skirtingas aplinkybes, poreikius ir prioritetus, nepažeidžiant Bendrijos teisės taikymo sistemos, taisyklių dėl valstybės pagalbos ir Bendrijos taisyklių dėl viešųjų sutarčių sudarymo.
   a)   Tinkama finansinė parama
   Pripažinti visų žmonių pagrindinę teisę naudotis ištekliais ir gauti socialinę paramą, kad galėtų gyventi žmogaus orumo nemenkinantį gyvenimą, siekiant visapusiškai ir nuosekliai kovoti su socialine atskirtimi;

               i)

               prireikus peržiūrėti savo socialinės apsaugos sistemas atsižvelgiant į Rekomendacijos 92/441/EEB B dalyje išvardytus bendruosius principus. Pagal aktyvios įtraukties strategiją teisė į pakankamus išteklius visų pirma turėtų būti:

                           —

                           derinama su sąlyga, kad asmenys, kurių būklė tai leidžia, būtų aktyviai pasirengę darbui arba profesiniam mokymui, jei nori gauti darbą, arba, jei tai kiti asmenys, prireikus, taikomos ekonominės ir socialinės integracijos priemonės,

                           —

                           derinama su politinėmis sistemomis, kurios nacionaliniu lygmeniu laikomos reikalingomis atitinkamų asmenų ekonominei ir socialinei integracijai.

               ii)

               užtikrinti šią teisę pagal Tarybos rekomendacijos 92/441/EEB C(1), C(2) ir C(3) dalyse pateiktas praktines gaires. Visų pirma, nustačius pajamas, būtinas žmogaus orumo nemenkinančiam gyvenimui, reikėtų atsižvelgti į atitinkamos valstybės narės pragyvenimo lygį ir kainas pagal namų ūkio rūšį ir dydį, naudojant atitinkamus nacionalinius rodiklius. Pagal aktyvios įtraukties strategiją reikėtų užtikrinti, kad asmenys, kurių būklė yra tinkama darbui, būtų skatinami dirbti, o sumos būtų suderintos arba papildytos konkretiems poreikiams patenkinti.

         b)   Įtraukiosios darbo rinkos
   Nustatyti tvarką, kurios laikantis asmenims, kurių būklė yra tinkama darbui, būtų užtikrinta veiksminga pagalba ieškant darbo, grįžtant į darbą arba tęsiant darbą, atitinkantį jų gebėjimą dirbti.

               i)

               Skatinti šiuos aktyvios įtraukties strategijos bendruosius principus:

                           —

                           atsižvelgti į iš darbo rinkos išstumtų asmenų poreikius, norint palengvinti jų laipsnišką reintegraciją į visuomenę bei į darbo rinką ir sudaryti jiems daugiau galimybių įsidarbinti,

                           —

                           imtis priemonių įtraukiosioms darbo rinkoms skatinti, siekiant užtikrinti, kad užimtumas būtų prieinamas visiems,

                           —

                           skatinti kurti kokybiškas darbo vietas, įskaitant darbo užmokestį ir lengvatas, darbo sąlygas, sveikatą ir saugą, galimybes mokytis visą gyvenimą ir karjeros perspektyvas, visų pirma, siekiant neleisti skursti dirbantiems asmenims,

                           —

                           spręsti darbo rinkos segmentacijos problemą skatinant darbuotojus išlaikyti darbo vietą ir siekti paaukštinimo.

               ii)

               Įgyvendinti šiuos principus vadovaujantis šiomis praktinėmis gairėmis:

                           —

                           daugiau investuoti į žmogiškąjį kapitalą tobulinant įtraukiojo švietimo ir mokymo politiką bei veiksmingas mokymosi visą gyvenimą strategijas; švietimo ir mokymo sistemas pritaikyti prie naujų gebėjimų reikalavimų bei būtinybės turėti darbo su kompiuteriu įgūdžių,

                           —

                           skatinti aktyvias ir prevencines darbo rinkos priemones, įskaitant tikslines, individualiems poreikiams pritaikytas ir nuo poreikių priklausančias paslaugas bei paramą iš anksto nustatant poreikius, pagalbą ieškant darbo, rekomendacijas ir mokymą bei skatinimą aktyviai ieškoti darbo,

                           —

                           nuolat peržiūrėti mokesčių ir lengvatų sistemomis nustatytas paskatas ir esamas kliūtis, įskaitant lengvatų valdymą ir jų teikimo sąlygas, taip pat gerokai sumažinant dideles mažiausiai veiksmingas mokesčių normas, ypač gaunantiems mažas pajamas, ir taip užtikrinant proporcingus socialinės apsaugos lygius,

                           —

                           remti socialinę ekonomiką ir užimtumo garantijas, nes tai labai svarbu tose darbo vietose, kuriose pradeda dirbti socialiai remtini asmenys, skatinti finansinę įtrauktį ir mikropaskolas, finansines paskatas darbdaviams įdarbinti darbuotojus, naujų, visų pirma vietos lygmens, darbo vietų kūrimą paslaugų srityje ir geriau informuoti apie įtraukiąją darbo rinką,

                           —

                           skatinti gebėjimą prisitaikyti, teikti paramą dirbantiems asmenims ir sukurti palankią aplinką, skirti dėmesio sveikatai ir gerovei, skatinti nediskriminavimą ir taikyti darbo teisę kartu vykdant socialinį dialogą.

         c)   Galimybė naudotis kokybiškomis paslaugomis
   Imtis visų būtinų priemonių, kad visi susiję asmenys pagal nacionalines nuostatas galėtų gauti tinkamą socialinę paramą, naudodamiesi kokybiškomis paslaugomis. Visų pirma reikėtų imtis priemonių, kad būtų galima:
   laikantis toliau nurodytų bendrųjų principų teikti kokybiškas paslaugas, kurios yra būtinos aktyvios socialinės ir ekonominės įtraukties politikai remti, įskaitant socialinės paramos paslaugas, užimtumo ir mokymo paslaugas, paslaugas būsto ir socialinio būsto, vaiko priežiūros, ilgalaikės priežiūros ir sveikatos priežiūros srityse, atsižvelgiant į vietos, regioninių ir nacionalinių valdžios institucijų vaidmenį, taikomas Bendrijos taisykles bei skirtingas valstybių narių aplinkybes, poreikius ir prioritetus:

               —

               teritorinis ir fizinis paslaugų prieinamumas, galimybės jomis naudotis,

               —

               solidarumas, lygios asmenų, kurie naudojasi paslaugomis, ir darbuotojų galimybės bei tinkamas naudotojų įvairovės vertinimas,

               —

               investicijos į žmogiškąjį kapitalą, darbo sąlygas ir tinkamą fizinę infrastruktūrą,

               —

               visapusės ir koordinuotos paslaugos, kuriamos ir teikiamos integruotai,

               —

               naudotojo dalyvavimas ir individualiems poreikiams pritaikytas metodas, siekiant tenkinti daugybę atskirų asmenų poreikių,

               —

               stebėti ir vertinti veiklą bei dalytis gerąja patirtimi.

         5.   Pagal socialinės apsaugos nuostatas užtikrinti atitinkamus išteklius ir išmokas. Aktyvios įtraukties priemonėms skatinti naudoti struktūrinių fondų, ypač Europos socialinio fondo, nuostatas ir lėšas.
   Nustatyti išsamias nuostatas ir joms skirtas finansines sąnaudas, organizuoti jų valdymą ir įgyvendinimą vadovaujantis nacionaliniais teisės aktais ir (arba) praktika.
   Atsižvelgti į ekonominius ir biudžeto apribojimus, nacionalinių valdžios institucijų nustatytus prioritetus ir viešųjų finansų būklę norint nustatyti paskatų dirbti, skurdo mažinimo ir ilgalaikių biudžeto sąnaudų pusiausvyrą.
   Imtis būtinų priemonių užtikrinti (pvz., informacijos technologijų priemonėmis), kad visi, įskaitant nepalankiausiose sąlygose esančius asmenis, būtų informuoti apie savo teises ir paramą, kurią gali gauti.
   Kuo labiau supaprastinti administracines išteklių ir padėties tikrinimo procedūras bei tvarką.
   Jei įmanoma, laikantis nacionalinių nuostatų, susijusiems asmenims nustatyti nesudėtingą tvarką pateikti skundą kompetentingoms administracinėms institucijoms, o prireikus ir nepriklausomoms trečiosioms šalims, pvz., teismams.
   6.   Patobulinti rodiklius ir informacines sistemas, kad būtų galima teikti daugiau naujos ir palyginamos informacijos visuose aktyvios įtraukties ramsčiuose.
   Stebėti ir vertinti aktyvios įtraukties politiką pagal atvirąjį koordinavimo metodą, glaudžiai bendradarbiaujant Socialinės apsaugos komitetui ir Užimtumo komitetui bei remiantis programa PROGRESS.
   Užtikrinti derėjimą su bendra Lisabonos strategijos politika siekiant socialinės sanglaudos tikslų.
   Rekomendacija skirta valstybėms narėms.

      Priimta Briuselyje, 2008 m. spalio 3 d.

            Komisijos vardu

         Vladimír ŠPIDLA

            Komisijos narys

      (1)  OL L 245, 1992 8 26, p. 46.

      (2)  Komunikatas COM(2005) 706: Dirbti kartu, dirbti geriau: naujoji Europos Sąjungos socialinės apsaugos ir integracijos politikos atvirojo koordinavimo sistema.

      (3)  2008 m. liepos 7 d. Tarybos sprendimas dėl Valstybių narių užimtumo politikos gairių. Tarybos dokumentas 10614/2/082008 (dar neskelbtas Oficialiajame leidinyje).

      (4)  Komunikatai COM(2007) 620: Socialinės apsaugos modernizavimas siekiant didesnio socialinio teisingumo ir ekonominės sanglaudos: mažiausiai galimybių dalyvauti darbo rinkoje turinčių asmenų aktyvios integracijos skatinimas ir COM(2005) 33 dėl Socialinės darbotvarkės.

      (5)  Komunikatas COM(2006) 44 – Dėl konsultavimosi dėl veiksmų Europos lygmeniu, siekiant skatinti aktyvų žmonių, labiausiai nutolusių nuo darbo rinkos, integravimą.

      (6)  Komunikatas COM(2007) 620, 2007 m. gruodžio 14 d. Briuselio Europos Vadovų Tarybos pirmininkaujančios valstybės narės išvados ir 2008 m. liepos 3 d. Socialinės apsaugos komiteto orientacinis pranešimas apie socialinę įtrauktį. Taip pat žr.: 2007 m. gruodžio 5 d. Tarybos išvados, dokumentas 16139/07; 2008 m. birželio 18 d. Regionų komiteto nuomonė dėl aktyviosios įtraukties (Dok. CdR 344/2007); 2007 m. spalio 27 d. Ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonė dėl būtiniausių socialinių standartų (Dok. CESE 892/2007).

      (7)  2008 m. rugpjūčio 6 d. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 800/2008, skelbiantis tam tikrų rūšių pagalbą suderinama su bendrąja rinka taikant Sutarties 87 ir 88 straipsnius (Bendrasis bendrosios išimties reglamentas) (OL L 214, 2008 8 9, p. 3).


title: 2004 m. liepos 14 d.  ELPA priežiūros institucijos rekomendacija Nr. 194/04/KOL, dėl elektroninių ryšių sektoriaus atitinkamų produktų ir paslaugų rinkų, kurioms taikomas  ex ante  reguliavimas pagal Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2002/21/EB dėl elektroninių ryšių tinklų ir paslaugų bendrosios reguliavimo sistemos, įrašytą į Europos ekonominės erdvės susitarimą

text:
               27.4.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 113/18

         ELPA PRIEŽIŪROS INSTITUCIJOS REKOMENDACIJA

   Nr. 194/04/KOL
   2004 m. liepos 14 d.
   dėl elektroninių ryšių sektoriaus atitinkamų produktų ir paslaugų rinkų, kurioms taikomas ex ante reguliavimas pagal Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2002/21/EB dėl elektroninių ryšių tinklų ir paslaugų bendrosios reguliavimo sistemos, įrašytą į Europos ekonominės erdvės susitarimą
   ELPA PRIEŽIŪROS INSTITUCIJA,
   atsižvelgdama į Europos ekonominės erdvės susitarimą (1),
   atsižvelgdama į ELPA valstybių tarpusavio susitarimą dėl Priežiūros institucijos ir Teisingumo Teismo steigimo, ypač į jo 5 straipsnio 2 dalies b punktą,
   atsižvelgdama į EEE susitarimo XI priedo 5cl punkte nurodytą aktą, priderintą prie to Susitarimo 1 protokolu ir sektorių adaptacijomis, pateiktomis to Susitarimo XI priede, Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2002/21/EB dėl elektroninių ryšių tinklų ir paslaugų bendrosios reguliavimo sistemos (2), ypač į jo 15 straipsnio 1 dalį,
   kadangi:

               (1)

               Direktyva 2002/21/EB (toliau – Pagrindų direktyva) elektroninių ryšių sektoriui nustato naują teisinę sistemą, kuria siekiama reaguoti į konvergencijos tendencijas, įtraukiant į jos taikymo sritį visus elektroninių ryšių tinklus ir paslaugas. Tikslas – konkurencijai rinkoje vystantis, laipsniškai mažinti konkretiems sektoriams pritaikytas ex ante taisykles.

               (2)

               Pagrindų direktyvos 15 straipsnis numato, kad ELPA priežiūros institucija (toliau – Institucija), po viešų konsultacijų ir konsultacijų su nacionalinėmis reguliavimo institucijomis (NRI) ELPA valstybėse priima rekomendaciją dėl atitinkamų produktų ir paslaugų rinkų.

               (3)

               Europos Komisija išleido Rekomendaciją 2003/311/EB dėl elektroninių ryšių sektoriaus atitinkamų produktų ir paslaugų rinkų, kurioms taikomas ex ante reguliavimas pagal Direktyvą 2002/21/EB (3).

               (4)

               Siekdama užtikrinti EEE teisės vienodą taikymą visoje Europos ekonominėje erdvėje, Institucija stengiasi kuo labiau suderinti šią rekomendaciją su atitinkama Komisijos rekomendacija.

               (5)

               Šios rekomendacijos tikslas – nurodyti tas produktų ir paslaugų rinkas, kuriose ex ante reguliavimas gali būti pagrįstas. Tačiau ši pirmoji rekomendacija turi nuosekliai derintis su perėjimu nuo 1998 m. reguliavimo sistemos prie naujosios reguliavimo sistemos. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2002/19/EB dėl elektroninių ryšių tinklų ir susijusių priemonių sujungimo ir prieigos prie jų (4), toliau – Prieigos direktyva, ir Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2002/22/EB dėl universaliųjų paslaugų ir paslaugų gavėjų teisių, susijusių su elektroninių ryšių tinklais ir paslaugomis (5), toliau – Universaliųjų paslaugų direktyva, jau nurodo konkrečias rinkos sritis, kurias turi analizuoti NRI, be tų rinkų, kurios yra išvardytos šioje rekomendacijoje. Pagrindų direktyva nustato, kad NRI turi apibrėžti atitinkamas jų teritorijoje esančias geografines rinkas.

               (6)

               Pagal 1998 m. reguliavimo sistemą, ex ante reguliavimas taikomas kelioms telekomunikacijų sektoriaus sritims. Tos sritys yra apibrėžtos atitinkamose taikytinose direktyvose, bet jos ne visuomet yra „rinkos“ EEE konkurencijos teisės ir praktikos prasme. Pagrindų direktyvos I priede yra pateiktas sąrašas tų rinkos sričių, kurios turi būti įrašytos į pradinį rekomendacijos variantą.

               (7)

               Kaip matyti iš Pagrindų direktyvos I priedo pavadinimo, visas ten išvardytas rinkos sritis reikia įrašyti į pradinį rekomendacijos variantą, kad nacionalinės reguliavimo institucijos galėtų persvarstyti esamus įpareigojimus, skirtus pagal 1998 m. reguliavimo sistemą.

               (8)

               Pagrindų direktyvos 15 straipsnio 1 dalis reikalauja, kad Institucija apibrėžtų rinkas, laikydamasi EEE konkurencijos teisės principų. Todėl Institucija yra apibrėžusi rinkas (atitinkančias Pagrindų direktyvos I priede išvardytas rinkos sritis) pagal EEE konkurencijos teisės principus.

               (9)

               Elektroninių ryšių sektoriuje yra mažiausiai du svarstytini pagrindiniai atitinkamų rinkų tipai: galutiniams naudotojams teikiamų paslaugų ir produktų rinkos (mažmeninės rinkos) ir priemonių, reikalingų operatoriams, kad jie galėtų teikti galutiniams naudotojams paslaugas ir produktus, rinkos (didmeninės rinkos). Šių dviejų tipų rinkose galima išskirti kitas rinkas pagal paklausos ir pasiūlos ypatybes.

               (10)

               Rinkų apibrėžimą ir nustatymą reikėtų pradėti nuo mažmeninių rinkų tam tikru laikotarpiu apibūdinimo, atsižvelgiant į paklausos ir pasiūlos pakeičiamumą. Apibūdinus ir nustačius mažmenines rinkas, t. y. rinkas, kuriose yra galutiniams naudotojams skirta pasiūla ir atitinkama paklausa, tikslinga nustatyti atitinkamas didmenines rinkas, t. y. rinkas, kuriose yra trečiosios šalies, norinčios aprūpinti galutinius naudotojus, produktų paklausa ir produktų pasiūla.

               (11)

               Apibrėžiant rinkas pagal EEE konkurencijos teisės principus, kai kurios rinkos sritys, nurodytos Pagrindų direktyvos I priede, apims keletą atskirų rinkų, apibrėžtų remiantis paklausos ypatybėmis. Toks atvejis – viešojo telefono tinklo prieigos fiksuotoje vietoje mažmeniniai produktai ir telefono paslaugos, teikiamos fiksuotoje vietoje. Didmeninių skirtųjų linijų rinkos sritis, nurodyta I priede, yra apibrėžiama remiantis tiek pasiūlos, tiek paklausos ypatybėmis, kaip dvi atskiros rinkos – didmeninė baigiamųjų segmentų rinka ir didmeninė jungiamųjų segmentų rinka.

               (12)

               Nustatant rinkas pagal EEE konkurencijos teisės principus, reikėtų remtis šiais trimis kriterijais. Pirmasis kriterijus – didelės ir pastovios patekimo į rinką kliūtys, nesvarbu, ar jos būtų struktūrinio, teisinio ar reguliuojamojo pobūdžio. Tačiau atliekant perspektyvinę analizę atitinkamoms rinkoms nustatyti, kurioms būtų taikomas ex ante reguliavimas, ir turint omeny dinamišką elektroninių ryšių rinkų pobūdį ir funkcionavimo ypatybes, reikia taip pat atsižvelgti į galimybes įveikti tas kliūtis per tam tikrą laiką. Todėl antrasis kriterijus taikomas tik toms rinkoms, kurių struktūra neleidžia atsirasti veiksmingai konkurencijai per tam tikrą pakankamai trumpą laiką. Taikant šį kriterijų, tiriama konkurencijos būklė, esant kliūtims patekti į rinką. Trečiasis kriterijus yra tai, kad vien tik EEE konkurencijos teisės normų taikymas neišspręs netinkamo rinkos veikimo atvejo (atvejų).

               (13)

               Šiai rekomendacijai yra svarbios dviejų tipų kliūtys patekti į ranką: struktūrinės kliūtys ir teisinės arba reguliavimo kliūtys.

               (14)

               Struktūrinės kliūtys patekti į rinką atsiranda dėl pradinių kainų ir paklausos, kurios sukuria nevienodas sąlygas esamiems ir naujiems dalyviams, ir tokiu būdu neleidžia naujiems dalyviams patekti į rinką. Pavyzdžiui, didelės struktūrinės kliūtys gali būti, kai rinkai yra būdinga didelė masto ekonomija ir (arba) aprėpties ekonomija bei didelės ilgalaikės sąnaudos. Šiuo metu tokios kliūtys vis dar egzistuoja vietinės prieigos tinklų fiksuotose vietose įrengimui ir (arba) teikimui. Panaši struktūrinė kliūtis taip pat gali būti tais atvejais, kai paslaugos teikimas reikalauja tinklo komponento, kurio techniškai negalima dubliuoti arba galima dubliuoti tik tokia kaina, kuri konkurentams yra nenaudinga.

               (15)

               Teisinės arba reguliavimo kliūtys pagrįstos ne ekonominėmis sąlygomis, o atsiranda dėl įstatyminių, administracinių ir kitų valstybės taikomų priemonių, kurios daro tiesioginį poveikį patekimo į rinką sąlygoms ir (arba) operatorių padėčiai atitinkamoje rinkoje. Kaip pavyzdį galima paminėti teisines ir reguliavimo kliūtis, neleidžiančias patekti į rinką, nes yra apribotas įmonių, turinčių prieigą prie atitinkamoms paslaugoms teikti reikalingo spektro, skaičius. Kiti teisinių ar reguliavimo kliūčių pavyzdžiai – kainų kontrolė ir kitos su kainomis susijusios įmonėms taikomos priemonės, kurios turi įtakos ne tik patekimui į rinką, bet ir įmonių padėčiai rinkoje.

               (16)

               Patekimo į rinką kliūtys gali būti ne tokios svarbios inovacinėse rinkose, kuriose vyksta nuolatinė technologinė pažanga. Tokiose rinkose konkurenciją dažnai varžo potencialių, rinkoje dar nedalyvaujančių, konkurentų inovacijų grėsmė. Tokiose inovacinėse rinkose tarp įmonių, kurios esamoje „statiškoje“ rinkoje nebūtinai yra konkurentės, gali egzistuoti dinamiška ir ilgesnės perspektyvos konkurencija. Šioje rekomendacijoje nenurodomos rinkos, kuriose nenumatoma, kad artimiausioje ateityje išliks patekimo į rinką kliūtys.

               (17)

               Net tuo atveju, jei rinkai būdingos didelės patekimo į ją kliūtys, kiti struktūriniai veiksniai toje rinkoje gali rodyti, kad per atitinkamą laikotarpį rinkoje atsiras veiksminga konkurencija. Taip, pavyzdžiui, gali būti rinkose, kuriose yra ribotas, bet pakankamas įmonių, turinčių skirtingas sąnaudų struktūras, skaičius ir kainų atžvilgiu lanksti paklausa. Rinkoje taip pat gali būti pertekliniai pajėgumai, kurie konkuruojančioms įmonėms leistų labai greitai padidinti gamybą, reaguojant į kainų padidėjimą. Laikui bėgant tokiose rinkose įmonėms priklausančios rinkos dalys gali keistis ir (arba) gali pradėti mažėti kainos.

               (18)

               Sprendimas įvardyti rinką, kurioje pateisinama taikyti ex ante reguliavimą, taip pat turėtų priklausyti nuo to, kaip vertinama EEE konkurencijos teisė, t. y. ar jos pakanka tokioms kliūtims sumažinti ar pašalinti arba veiksmingai konkurencijai atkurti. Be to, naujoms ir atsirandančioms rinkoms, kuriose įtaka rinkai atsiranda dėl „pradininko“ pranašumų, neturėtų, iš esmės, būti taikomas ex ante reguliavimas.

               (19)

               Atliekant reguliarų šioje rekomendacijoje nurodytų rinkų persvarstymą, reikėtų taikyti tris kriterijus. Šie kriterijai turėtų būti taikomi kartu taip, kad tuo atveju, jei vienas iš jų netenkinamas, rinka neturėtų būti nurodyta vėlesnėse rekomendacijose. Taigi, ar elektroninių ryšių rinka bus nurodyta vėlesniuose rekomendacijos variantuose, ir ar bus pateisinama jai taikyti ex ante reguliavimą, priklauso nuo to, ar išliks didelės patekimo į rinką kliūtys, nuo antrojo kriterijaus, kuriuo vertinama konkurencijos būklės dinamika ir, trečia, nuo to, ar pakanka EEE konkurencijos teisės (nesant ex ante reguliavimo) užsitęsusio netinkamo rinkos veikimo klausimui spręsti. Rinka taip pat gali būti išbraukta iš rekomendacijos, jei toje rinkoje, esančioje EEE, yra tvarios ir veiksmingos konkurencijos įrodymų, su sąlyga, kad esamų reguliavimo įpareigojimų panaikinimas nesumažins konkurencijos toje rinkoje.

               (20)

               Šios rekomendacijos priede nurodyta, koks yra kiekvienos rinkos, nurodytos rekomendacijoje, ryšys su rinkos sritimis, nurodytomis Pagrindų direktyvos I priede. Persvarstydamos esamus pagal ankstesnę reguliavimo sistemą skirtus įpareigojimus ir spręsdamos, ar juos išlaikyti, keisti ar panaikinti, NRI turėtų atlikti analizę, remdamosi šioje rekomendacijoje nurodytomis rinkomis, ir taip laikytis reikalavimo, kad rinkos apibrėžimas ex ante reguliavimo tikslais turėtų būti grindžiama EEE konkurencijos teisės principais. Iki to laiko, kai NRI atliks pirmąją rinkos analizę pagal naująją reguliavimo sistemą, galioja esami įpareigojimai.

               (21)

               Rinkų nurodymas šioje rekomendacijoje neturi poveikio rinkų, kurios ypatingais atvejais gali būti apibrėžtos pagal EEE konkurencijos teisę, nustatymui.

               (22)

               Įvairios skirtingos tinklų topologijos ir technologijos visoje Europos ekonominėje erdvėje reiškia, kad kai kuriais atvejais nacionalinės reguliavimo institucijos turi nustatyti tikslias rekomendacijoje nurodytų konkrečių rinkų ar jų elementų ribas, paisydamos EEE konkurencijos teisės principų. Nacionalinės reguliavimo institucijos gali nustatyti rinkas, kurios skiriasi nuo rekomendacijoje nustatytų rinkų, jei jos tai daro vadovaudamosi Pagrindų direktyvos 7 straipsniu. Kadangi ex ante reguliavimo taikymas rinkai gali turėti įtakos EEE susitarimo Susitariančiųjų Šalių tarpusavio prekybai, kaip nurodoma Pagrindų direktyvos konstatuojamosios dalies 38 punkte, Institucija mano, kad nustatant rinką, kuri skiriasi nuo rekomendacijoje nustatytų rinkų, turėtų būti taikoma atitinkama Pagrindų direktyvos 7 straipsnio tvarka. Dėl nepranešimo apie rinką, kuri turi įtakos EEE susitarimo Susitariančiųjų Šalių tarpusavio prekybai, gali būti pradėtas procesas dėl pažeidimo. Bet kuri rinka, kurią nurodo NRI, turėtų būti pagrįsta EEE konkurencijos principais, sukurtais ELPA priežiūros institucijos pranešime dėl atitinkamos rinkos apibrėžimo EEE konkurencijos teisėje (6), neprieštarauti Institucijos rinkos analizės gairėms ir tenkinti pirmiau nurodytus tris kriterijus. Jei kuri nors nacionalinė reguliavimo institucija manytų, kad paklausa ir pasiūla gali pateisinti alternatyvų šioje rekomendacijoje nurodytos rinkos apibrėžimą, ji turėtų laikytis atitinkamų procedūrų, nurodytų Pagrindų direktyvos 6 ir 7 straipsniuose.

               (23)

               Tai, kad šioje rekomendacijoje yra nurodytos tos produktų ir paslaugų rinkos, kuriose būtų pagrįsta taikyti ex ante reguliavimą, nereiškia, kad reguliavimas yra visuomet pateisinimas, arba kad toms rinkoms bus skirti reguliavimo įpareigojimai, nurodyti specialiose direktyvose. Reguliavimas nebus pateisinamas, jei šiose rinkose yra veiksminga konkurencija. Svarbiausia, reguliavimo įpareigojimai turi būti tinkami ir pagrįsti nustatytos problemos pobūdžiu, proporcingi ir pateisinami, atsižvelgiant į Pagrindų direktyvoje nustatytus tikslus. Visų pirma, jie turi didinti naudotojų naudą, užtikrinti, kad konkurencija nebūtų iškraipyta ar apribota, skatinti našias investicijas į infrastruktūrą ir inovacijas bei skatinti našų radijo dažnių ir numeracijos išteklių naudojimą ir valdymą.

               (24)

               Dėl šios rekomendacijos vyko viešosios konsultacijos ir buvo konsultuojamasi su NRI ir nacionalinėmis konkurencijos institucijomis.

         PRIĖMĖ ŠIĄ REKOMENDACIJĄ:

               1)

               Apibrėžiant atitinkamas rinkas pagal akto, nurodyto EEE susitarimo XI priedo 5cl punkte ir priderintą prie to Susitarimo 1 protokolu ir sektorių adaptacijomis, pateiktomis to Susitarimo XI priede, 15 straipsnio 3 dalį, Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2002/21/EB dėl elektroninių ryšių tinklų ir paslaugų bendrosios reguliavimo sistemos, nacionalinėms reguliavimo institucijoms rekomenduojama analizuoti priede nurodytas produktų ir paslaugų rinkas.

               2)

               Ši rekomendacija yra skirta ELPA valstybėms.

      Priimta Briuselyje, 2004 m. liepos 14 d.

            ELPA priežiūros institucijos vardu

            Pirmininkas

         Hannes HAFSTEIN

      (1)  Toliau – EEE susitarimas.

      (2)  OL L 108, 2002 4 24, p. 33.

      (3)  OL L 114, 2003 5 8, p. 45.

      (4)  OL L 108, 2002 4 24, p. 7, nurodyta EEE susitarimo XI priedo 5cj punkte ir priderinta prie Susitarimo 1 protokolu ir sektorių adaptacijomis to Susitarimo XI priede.

      (5)  OL L 108, 2002 4 24, p. 51, nurodyta EEE susitarimo XI priedo 5cm punkte ir priderinta prie Susitarimo 1 protokolu ir sektorių adaptacijomis to Susitarimo XI priede.

      (6)  OL L 200, 1998 7 16, p. 48 ir EEE priedas prie OL Nr. 28, 1998 7 16, p. 3.

      PRIEDAS
      Mažmeninis lygis

                  1.

                  Prieiga gyventojams prie viešojo telefono tinklo fiksuotoje vietoje.

                  2.

                  Prieiga kitiems klientams, ne gyventojams, prie viešojo telefono tinklo fiksuotoje vietoje.

                  3.

                  Viešai prieinamos vietinės ir (arba) nacionalinės telefono paslaugos, teikiamos gyventojams fiksuotoje vietoje.

                  4.

                  Viešai prieinamos tarptautinės telefono paslaugos, teikiamos gyventojams fiksuotoje vietoje.

                  5.

                  Viešai prieinamos vietinės ir (arba) nacionalinės telefono paslaugos, teikiamos fiksuotoje vietoje kitiems klientams, ne gyventojams.

                  6.

                  Viešai prieinamos tarptautinės telefono paslaugos, teikiamos fiksuotoje vietoje kitiems klientams, ne gyventojams.
                  Šios šešios rinkos nustatytos analizės pagal Universaliųjų paslaugų direktyvos 17 straipsnį tikslu.
                  Visos šios šešios rinkos atitinka „leidimą prisijungti prie viešojo telefono tinklo ir jį naudoti fiksuotose vietose“, kaip nurodyta Pagrindų direktyvos I priedo 1 punkte. Ši jungtinė rinka taip pat minima Universaliųjų paslaugų direktyvos 19 straipsnyje (dėl galimo operatoriaus pasirinkimo atskiro skambučio atveju ar operatoriaus pasirinkimo).

                  7.

                  Minimalus skirtųjų linijų rinkinys (į kurį įeina nurodyti skirtųjų linijų tipai iki 2 Mb/sek (imtinai), nurodyti Universaliųjų paslaugų direktyvos 18 straipsnyje ir VII priede).
                  Ši rinka nurodyta Pagrindų direktyvos I priedo 1 punkte ir siejama su Universaliųjų paslaugų direktyvos 16 straipsniu (skirtųjų linijų teikimas galutiniams naudotojams).
                  Rinkos analizė turi būti atlikta taikant Universaliųjų paslaugų direktyvos 18 straipsnį, skirtą minimalaus skirtųjų linijų rinkinio teikimo reguliavimo kontrolei.

            Didmeninis lygis

                  8.

                  Iškvietos siuntimas viešojo telefono ryšio tinkle fiksuotoje vietoje. Šioje rekomendacijoje laikoma, kad į iškvietos siuntimą įeina vietinės iškvietos perdavimas tokiose ribose, kurios atitinka rinkų ribas, nustatytas iškvietų tranzitui ir iškvietų perdavimui viešojo telefono ryšio tinkle fiksuotoje vietoje.
                  Ši rinka atitinka rinką, nurodytą Pagrindų direktyvos I priedo 2 punkte ir siejamą su Direktyva 97/33/EB (iškvietos siuntimas fiksuoto telefono ryšio tinkle).

                  9.

                  Iškvietos gavimas atskiruose viešuosiuose telefono ryšio tinkluose fiksuotoje vietoje.
                  Šioje rekomendacijoje laikoma, kad į iškvietos gavimą įeina vietinės iškvietos perdavimas tokiose ribose, kurios atitinka rinkų ribas, nustatytas iškvietų tranzitui ir iškvietų perdavimui viešojo telefono ryšio tinkle fiksuotoje vietoje.
                  Ši rinka atitinka rinką, nurodytą Pagrindų direktyvos I priedo 2 punkte ir siejamą su Direktyva 97/33/EB (iškvietos gavimas fiksuoto telefono ryšio tinkle).

                  10.

                  Tranzito paslaugos fiksuoto viešojo telefono ryšio tinkle.
                  Šioje rekomendacijoje laikoma, kad tranzito paslaugos teikiamos tokiose ribose, kurios atitinka rinkų ribas, nustatytas iškvietos siuntimui ir iškvietos gavimui fiksuotoje vietoje viešajame telefono ryšio tinkle.
                  Ši rinka atitinka rinką, nurodytą Pagrindų direktyvos I priedo 2 punkte ir siejamą su Direktyva 97/33/EB (tranzito paslaugos fiksuotame telefono ryšio tinkle).

                  11.

                  Didmeninė atsietoji prieiga (įskaitant bendrą prieigą) prie metalinių linijų ir palinijų plačiajuosčio ir balso ryšio paslaugoms teikti.
                  Ši rinka atitinka rinką, nurodytą Pagrindų direktyvos I priedo 2 punkte ir siejamą su Direktyva 97/33/EB ir Direktyva 98/10/EB (prieiga prie fiksuoto viešojo telefono ryšio tinklo, įskaitant atsietąją prieigą prie vietinės linijos) ir rinką, nurodytą Pagrindų direktyvos I priedo 3 punkte ir siejamą su Reglamentu (EB) Nr. 2887/2000.

                  12.

                  Didmeninė plačiajuostė prieiga.
                  Ši rinka apima „duomenų srauto“ prieigą, kuri leidžia perduoti duomenis plačiajuosčiu kanalu abiem kryptim ir kitą didmeninę prieigą, teikiamą kitomis infrastruktūromis, jei jų teikiamos galimybės yra lygiavertės duomenų srauto prieigai. Į šią rinką įeina „Tinklo prieiga ir speciali tinklo prieiga“, nurodyta Pagrindų direktyvos I priedo 2 punkte, bet neįeina rinka, nurodyta čia pateiktuose 11 ir 18 punktuose.

                  13.

                  Didmeniniai skirtųjų linijų baigiamieji segmentai.

                  14.

                  Didmeniniai skirtųjų linijų jungiamųjų ryšių segmentai.
                  Didmeninės rinkos, nurodytos 13 ir 14 punktuose, kartu atitinka rinkas, nurodytas Pagrindų direktyvos I priedo 2 punkte, siejamas su Direktyva 97/33/EB ir Direktyva 98/10/EB (skirtųjų linijų sujungimas) bei rinkas, nurodytas Pagrindų direktyvos I priedo 2 punkte, siejamas su Direktyva 92/44/EEB (didmeninis skirtųjų linijų pajėgumų teikimas kitiems elektroninių ryšių tinklų ar paslaugų teikėjams).

                  15.

                  Prieiga ir iškvietų siuntimas viešuosiuose mobiliojo telefono ryšio tinkluose, nurodyta (atskirai) Pagrindų direktyvos I priedo 2 punkte ir siejama su Direktyvomis 97/33/EB ir 98/10/EB.

                  16.

                  Balso iškvietų gavimas atskiruose mobiliojo ryšio tinkluose.
                  Ši rinka atitinka rinką, nurodytą Pagrindų direktyvos I priedo 2 punkte ir siejamą su Direktyva 97/33/EB (iškvietų gavimas viešuosiuose mobiliojo telefono ryšio tinkluose).

                  17.

                  Didmeninė šalies tarptautinio tarptinklinio ryšio viešuosiuose mobiliojo ryšio tinkluose rinka.
                  Ši rinka atitinka rinką, nurodytą Pagrindų direktyvos I priedo 4 dalyje.

                  18.

                  Transliacijos perdavimo paslaugos, skirtos pristatyti galutiniams naudotojams transliacijos turinį.

            Pastaba
      Vadovaudamosi Prieigos direktyvos 6 straipsnio 3 dalimi, NRI gali savo nuožiūra analizuoti rinką dėl „Sąlyginės prieigos prie skaitmeninės televizijos ir radijo programų transliavimo paslaugų sistemos“. Prieigos direktyvos 6 straipsnio 3 dalis numato, kad ELPA valstybės gali leisti savo NRI persvarstyti ir keisti sąlyginės prieigos prie televizijos ir radijo programų transliavimo paslaugų sistemos rinką, nepriklausomai nuo perdavimo priemonės.


				|

		52013PC0382

			Rekomendacija TARYBOS SPRENDIMAS kuriuo Belgija įspėjama, kad imtųsi deficito mažinimo priemonių, reikalingų perviršinio deficito padėčiai ištaisyti /* COM/2013/0382 final - 2013/ () */

			   	Rekomendacija
TARYBOS SPRENDIMAS
kuriuo Belgija įspėjama, kad
imtųsi deficito mažinimo priemonių, reikalingų perviršinio
deficito padėčiai ištaisyti
EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl
Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 126 straipsnio 9 dalį,
atsižvelgdama į Europos Komisijos
rekomendaciją,
kadangi:
(1)       pagal Sutarties dėl
Europos Sąjungos veikimo (SESV) 126 straipsnį valstybės
narės turi vengti perviršinio valdžios sektoriaus deficito;
(2)       Stabilumo ir augimo pakto
pagrindinis tikslas yra patikimi valstybės finansai – priemonė
sudaryti geresnes sąlygas kainų stabilumui ir dideliam tvariam
augimui, leidžiančiam kurti naujas darbo vietas;
(3)       2009 m. gruodžio
2 d. pagal SESV 126 straipsnio 6 dalį Taryba nusprendė[1], kad Belgijoje yra susidaręs
perviršinis deficitas, ir pagal SESV 126 straipsnio 7 dalį ir 1997 m.
liepos 7 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1467/97 dėl perviršinio
deficito procedūros įgyvendinimo paspartinimo ir paaiškinimo[2] 3 straipsnį pateikė
rekomendaciją dėl jo panaikinimo ne vėliau kaip 2012 m.;
Siekiant patikimai ir tvariai sumažinti valdžios sektoriaus deficitą, kad
jis būtų mažesnis už 3 % BVP, Belgijos valdžios institucijoms
rekomenduota a) 2010 m. įgyvendinti deficito mažinimo priemones,
kaip planuota 2010 m. biudžeto projekte, o 2011 ir 2012 m. griežtinti
planuotas fiskalines priemones; b) 2010–2012 m. laikotarpiu
užtikrinti ¾ % BVP vidutines metines fiskalines priemones – tai taip pat
turėtų padėti užtikrinti, kad bendrosios valdžios sektoriaus
skolos santykis vėl imtų mažėti ir tinkamu tempu
artėtų prie pamatinės vertės, atkuriant tinkamą
pirminio pertekliaus lygį; c) aiškiai nurodyti priemones, reikalingas
perviršiniam deficitui panaikinti iki 2012 m., jei susiklostys palankios
ciklo sąlygos, ir sparčiau mažinti deficitą, jei ekonominės
ar biudžeto sąlygos būtų geresnės, negu numatyta PDP
rekomendacijų pateikimo metu; ir d) sugriežtinti stebėsenos
mechanizmus, kad būtų užtikrintas fiskalinių tikslų laikymasis.
Savo rekomendacijose Taryba nustatė 2010 m. birželio 2 d.
terminą, iki kurio reikia imtis veiksmingų priemonių, laikantis
Reglamento (EB) Nr. 1467/97 3 straipsnio 4 dalies nuostatų;

(4)       [2013 m. birželio
21 d.] pagal SESV 126 straipsnio 8 dalies nuostatas Taryba
nusprendė, kad Belgija nesiėmė veiksmingų priemonių,
atsižvelgdama į 2009 m. gruodžio mėn. Tarybos rekomendaciją
per toje rekomendacijoje nustatytą laikotarpį;
(5)       pagal Reglamento (EB)
Nr. 1467/97 10 straipsnio 3 dalį, jeigu pagal
Reglamentą (EB) Nr. 479/2009 pateikti faktiniai duomenys rodo, kad
dalyvaujanti valstybė narė nepanaikino perviršinio deficito per
laikotarpį, kuris nurodytas rekomendacijoje, priimtoje pagal 126
straipsnio 7 dalį, Taryba nedelsdama priima sprendimą pagal
126 straipsnio 9 dalį, t. y. įspėja valstybę
narę, kad ji per nustatytą laikotarpį imtųsi priemonių
deficitui sumažinti, kurios, Tarybos nuomone, yra būtinos siekiant
ištaisyti padėtį;
(6)       Komisijos tarnybų
2013 m. pavasario prognozėje numatoma, kad realusis BVP 2013 m.
liks nepakitęs, o 2012 m. pradėjusi mažėti vidaus paklausa
toliau trauksis. Namų ūkio vartojimas greičiausiai sustos ir
tikėtina, kad investicijos sumažės dėl to, kad trūksta
visų ekonominės veiklos vykdytojų pasitikėjimo, dėl
sumažėjusios statybų sektoriaus veiklos, griežtėjančių
kredito sąlygų ir didelių nepanaudotų pramonės
pajėgumų. Numatoma, kad ir privatus vartojimas, ir investicijos
atsigaus tik 2014 m., kai vidaus paklausa taps pagrindiniu 1,2 %
realiojo BVP augimo veiksniu. Atsižvelgiant į šią tvirtesnę vietos
paklausą, daroma prielaida, kad importo augimas pasivys eksporto
augimą. Taip 2014 m. būtų apribotos tolesnės grynojo
eksporto pajamos, priešingai nei 2013 m., kai numatoma, kad teigiamas
grynasis užsienio paklausos augimas neleis susitraukti BVP;
(7)       remiantis Komisijos
tarnybų 2013 m. pavasario prognoze, numatoma, kad 2013 m.
valdžios sektoriaus deficitas sumažės iki 2,9 % BVP. Pradiniame
2013 m. biudžete buvo planuojamas 2,15 % BVP nominalaus deficitas.
Tačiau parengus biudžeto projektą, oficialios augimo projekcijos,
kuriomis grindžiamas biudžetas (+0,7 % ; atsižvelgiant į
Komisijos tarnybų 2012 m. rudens prognozę), iš esmės
sumažintos: 2013 m. stabilumo programoje – iki 0,2 %, o pavasario
prognozėje – iki 0,0 %. Todėl vyriausybė atsisakė
nominalaus deficito tikslo ir pakeitė jį įsipareigojimu pagerinti
struktūrinį balansą 1,0 % BVP. 2013 m. kovo
mėn. vyriausybė ėmėsi papildomų priemonių, kurios
sudaro 0,2 % BVP, be maždaug 0,75 % BVP priemonių, kurių
jau imtasi pradiniame 2013 m. biudžete ir į kurias atsižvelgta
Komisijos tarnybų 2013 m. pavasario prognozėje. Šioje
prognozėje numatomas ¾ % BVP struktūrinis pagerėjimas
2013 m., įskaitant ¼ procentinio punkto įnašą iš
mažesnių palūkanų išlaidų;
(8)       Komisijos tarnybų
2013 m. pavasario prognozėje numatoma, kad, nepasikeitus politikai,
deficitas 2014 m. vėl padidės iki 3,1 % BVP ir viršys
pamatinę vertę, nepaisant numatyto didesnio nei potencialus augimo.
Šį naują padidėjimą lėmė savaime didėjanti
socialinių pervedimų tendencija ir tai, kad į 2013 m.
biudžetą taip pat įtraukta apie 0,4 % BVP vienkartinių ir
laikinųjų pajamų, pvz., fiskalinė amnestija,
telekomunikacijų licencijų pardavimas ir ypač dideli Belgijos
nacionalinio banko dividendai;
(9)       valstybės skola
padidėjo nuo 84 % BVP 2007 m. iki beveik
100 % BVP 2012 m. Deficito ir BVP dinamika sudaro maždaug 6,5
procentinio punkto padidėjimo, o išorės veiksniai – apie 9
procentinius punktus, daugiausia dėl su finansų sektoriumi
susijusių gelbėjimo operacijų nuosavo kapitalo injekcijų
pavidalu. Remiantis Komisijos tarnybų 2013 m. pavasario prognoze,
numatoma, kad 2014 m. valstybės skola padidės iki daugiau kaip
102 % BVP. Belgijos vyriausybė ketina parduoti finansinį
turtą, kad skola 2013 m. būtų mažesnė nei 100 %
BVP. Šiomis aplinkybėmis, Belgijos vyriausybė neseniai paskelbė,
kad parduoda „Royal Park Investment“ (specialiosios paskirties įmonę,
sukurtą vykdant „Fortis“ gelbėjimo operaciją) – taip skolos
lygis būtų sumažintas 0,2 % BVP;
(10)     2012 m. Europos Komisijos
Fiskalinio tvarumo ataskaitoje nurodyta, kad Belgijai artimiausiu metu
fiskalinės krizės rizika greičiausiai negresia. Tačiau vidutinės
trukmės ir ilguoju laikotarpiu fiskalinio tvarumo rizika yra didelė.
Palyginti su ES vidurkiu, ilgalaikis senėjančios visuomenės
poveikis Belgijos biudžetui yra gerokai didesnis, pirmiausia dėl per
ateinančius dešimtmečius sparčiai didėjančių su pensijomis
susijusių išlaidų, kaip BVP dalies. Nors 2011 m. gruodžio
mėn. pensijų reforma buvo svarbus teigiamas žingsnis, panašu, kad
būtina imtis papildomų priemonių, siekiant visiškai atkurti
ilgalaikį valstybės finansų tvarumą;
(11)     Šiuo metu tikimasi, kad
pradinio 2013 m. biudžeto priemonėmis ir 2013 m. kovo mėn.
biudžeto kontrole 2013 m. deficitas būtų sumažintas ir
neviršytų 3 % BVP. Tačiau pagal Komisijos tarnybų
2013 m. pavasario prognozę patikimumo riba, neleidžianti viršyti
Sutartyje nustatytos pamatinės vertės, yra labai menka. Be to,
koregavimas kol kas netvarus;
(12)     atsižvelgiant į
didelį netikrumą, susijusį su ekonominiais ir biudžeto
pokyčiais, galutiniams ištaisymo laikotarpio metams rekomenduojamas
biudžeto tikslas turėtų būti aiškiai mažesnis už pamatinę
vertę, kad per prašomą terminą būtų užtikrintas
veiksmingas ir tvarus ištaisymas;
(13)     todėl reikia toliau
mažinti 2013 m. deficitą iki 2,7 % BVP – tai atitinka
1 % BVP struktūrinį pagerėjimą 2013 m.
Apskaičiuota, kad šiuo tikslu būtina imtis papildomų
priemonių, kurių poveikis būtų ¼ % BVP, taip pat
atsižvelgiant į galimą neigiamą šalutinį poveikį;
(14)     Belgija savo stabilumo
programoje įsipareigojo 2015 m. pasiekti struktūriniu
požiūriu subalansuotą biudžetą iki tol, kol 2016 m. pasieks
savo vidutinės trukmės laikotarpio tikslą –
struktūrinį 0,75 % BVP perteklių. Po to 2013 m.
gegužės 28 d. Komisijai išsiųstame rašte Belgijos valdžios
institucijos įsipareigojo 2014 m. imtis didesnių fiskalinių
priemonių, kurios sudarys ¾ % BVP. Atsižvelgiant į
aukštą skolos lygį, tai yra tinkamos priemonės, kurios atitiks
skolos mažinimo kriterijų. Vėliau Belgija turėtų daryti
tolesnę pažangą, siekdama savo vidutinės trukmės
laikotarpio tikslo, kartu laikydamasi išlaidų kriterijaus, ir siekdama
laikytis skolos mažinimo kriterijaus;
(15)     be to, Belgija
turėtų didinti ilgalaikį pensijų ir socialinės
apsaugos sistemų tvarumą. Šiuo atžvilgiu reikia imtis papildomų
priemonių atotrūkiui tarp faktinio senatvės pensijos amžiaus ir
įstatymais nustatyto senatvės pensijos amžiaus pašalinti, o
priemonėmis, kuriomis būtų galima susieti įstatymais
nustatytą senatvės pensijos amžių ir tikėtinos gyvenimo
trukmės pokyčius, būtų sudaryta galimybė ilguoju laikotarpiu
užtikrinti pensijų sistemos tvarumą;
(16)     be to, vidutinės
trukmės laikotarpio planavimo metu Belgija turėtų priimti
aiškius koordinavimo susitarimus, kad biudžetiniai tikslai būtų
privalomi federaliniu ir subfederaliniu lygiais, taip pat greitai priimti
valdžios sektoriaus biudžeto balanso / pertekliaus taisyklę,
kuri atitiktų Sutarties dėl stabilumo, koordinavimo ir valdysenos
ekonominėje ir pinigų sąjungoje reikalavimus;
(17)     Galiausiai siekiant
sėkmingai įgyvendinti fiskalinio konsolidavimo strategiją, bus
svarbu fiskalinį konsolidavimą užtikrinti visapusiškomis
struktūrinėmis reformomis, remiantis Belgijai skirtomis Tarybos
rekomendacijomis, susijusiomis su Europos semestru ir makroekonominio
disbalanso procedūra,
PRIĖMĖ ŠĮ
SPRENDIMĄ:
1 straipsnis
1.           Belgija iki 2013 m.
ištaiso esamą perviršinio deficito padėtį.
2.           2013 m. Belgija sumažina nominalų deficitą iki 2,7 % BVP. Šis nominalus pagerėjimas
atitinka 2013 m. 1 % BVP struktūrinio balanso
pagerėjimą, remiantis Komisijos tarnybų 2013 m.
pavasario prognoze.
3.           Belgija priima ir iki galo
įgyvendina visas į 2013 m. biudžetą įtrauktas
konsolidavimo priemones, taip pat papildomas struktūrinio pobūdžio
priemones, kad pasiektų 2013 m. rekomenduotas struktūrines
pastangas.
4.           Belgija pasirengusi imtis
tolesnių priemonių, jei kiltų pavojus biudžeto planams. Biudžeto
konsolidavimo priemonėmis turėtų būti užtikrintas
ilgalaikis augimą skatinantis valdžios sektoriaus struktūrinio
balanso pagerėjimas.
2 straipsnis
1.           Belgija ne vėliau kaip
2013 m. rugsėjo 21 d. Komisijai pateikia ataskaitą, kurioje
būtų aprašytos priemonės, kurių imtasi, kad būtų
laikomasi šio sprendimo. Komisija vertins šią ataskaitą, siekdama
įvertinti perviršinio deficito panaikinimo pažangą.
2.           Belgija teikia Komisijai
tolesnes ketvirtines ataskaitas, kuriose nagrinėjama pažanga, padaryta
laikantis šio sprendimo.
3.           Iki 2013 m. gruodžio
31 d. Belgija pateikia ataskaitą apie planuojamą Europos
semestro metu pateiktos pirmosios rekomendacijos dėl aiškių
koordinavimo susitarimų priėmimo vidutinės trukmės
laikotarpio planavimo metu, siekiant, kad biudžetiniai tikslai būtų
privalomi federaliniu ir subfederaliniu lygiais, įgyvendinimą.
4.           Belgija pateikia 2014 m.
struktūrines priemones, kuriomis užtikrinamas tvarus perviršinio deficito
panaikinimas ir tinkama pažanga, siekiant vidutinės trukmės
laikotarpio tikslo.
3 straipsnis
Šis sprendimas
skirtas Belgijos Karalystei.
Priimta Briuselyje
                                                                       Tarybos
vardu
                                                                       Pirmininkas
[1]               Visi dokumentai, susiję su Belgijos perviršinio deficito
procedūra, pateikiami adresu
http://ec.europa.eu/economy_finance/economic_governance/sgp/deficit/countries/belgium_en.htm.
[2]               OL L 209, 1997 8 2,
p. 6.