               EUROPOS KOMISIJA
            Briuselis, 2019 06 05
            COM(2019) 501 final
            Rekomendacija
            TARYBOS REKOMENDACIJA
            dėl 2019 m. Belgijos nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2019 m. Belgijos stabilumo programos

               Rekomendacija

               TARYBOS REKOMENDACIJA

               dėl 2019 m. Belgijos nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2019 m. Belgijos stabilumo programos

               EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,

               atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 121 straipsnio 2 dalį ir 148 straipsnio 4 dalį,

               atsižvelgdama į 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei koordinavimo
                  1
               , ypač į jo 5 straipsnio 2 dalį,

               atsižvelgdama į Europos Komisijos rekomendaciją,

               atsižvelgdama į Europos Parlamento rezoliucijas,

               atsižvelgdama į Europos Vadovų Tarybos išvadas,

               atsižvelgdama į Užimtumo komiteto nuomonę,

               atsižvelgdama į Ekonomikos ir finansų komiteto nuomonę,

               atsižvelgdama į Socialinės apsaugos komiteto nuomonę,

               atsižvelgdama į Ekonominės politikos komiteto nuomonę,

               kadangi:

               (1)2018 m. lapkričio 21 d. Komisija priėmė metinę augimo apžvalgą, kuria pradedamas 2019 m. Europos ekonominės politikos koordinavimo semestras. Ji tinkamai atsižvelgė į 2017 m. lapkričio 17 d. Europos Parlamento, Tarybos ir Komisijos paskelbtą Europos socialinių teisių ramstį. 2019 m. kovo 21 d. Europos Vadovų Taryba patvirtino metinėje augimo apžvalgoje nustatytus prioritetus. 2018 m. lapkričio 21 d. Komisija pagal Reglamentą (ES) Nr. 1176/2011 priėmė ir įspėjimo mechanizmo ataskaitą – joje Belgija nenurodyta kaip viena iš valstybių narių, dėl kurių reikės parengti nuodugnią apžvalgą. Tą pačią dieną Komisija taip pat priėmė rekomendaciją dėl Tarybos rekomendacijos dėl euro zonos ekonominės politikos; tą rekomendaciją Europos Vadovų Taryba patvirtino 2019 m. kovo 21 d. 2019 m. balandžio 9 d. Taryba priėmė rekomendaciją dėl euro zonos ekonominės politikos (toliau – euro zonai skirta rekomendacija);

               (2)kaip valstybė narė, kurios valiuta yra euro, atsižvelgdama į glaudžias ekonominės ir pinigų sąjungos šalių ekonomikos sąsajas, Belgija turėtų užtikrinti, kad euro zonai skirta rekomendacija, kaip nurodyta toliau išdėstytose 1–3 rekomendacijose, būtų visiškai ir laiku įgyvendinta;

               (3)2019 m. vasario 27 d. paskelbta 2019 m. Belgijos ataskaita
                  2
               . Joje įvertinta Belgijos pažanga, padaryta įgyvendinant 2018 m. liepos 13 d. Tarybos priimtas šaliai skirtas rekomendacijas, veiksmai, kurių šalis ėmėsi atsižvelgdama į ankstesniais metais jai skirtas rekomendacijas, ir Belgijos pažanga siekiant nacionalinių tikslų pagal strategiją „Europa 2020“;

               (4)2019 m. balandžio 26 d. Belgija pateikė 2019 m. nacionalinę reformų programą ir 2019 m. stabilumo programą. Siekiant atsižvelgti į jų tarpusavio sąsajas, abi programos vertintos vienu metu;

               (5)į atitinkamas konkrečioms šalims skirtas rekomendacijas atsižvelgta sudarant 2014–2020 m. Europos struktūrinių ir investicijų fondų (toliau – ESI fondai) programas. Kaip numatyta Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1303/2013
                  3
                23 straipsnyje, Komisija, jei tai būtina siekiant remti atitinkamų Tarybos rekomendacijų įgyvendinimą, gali paprašyti valstybės narės peržiūrėti savo partnerystės sutartį ir susijusias programas bei pasiūlyti jų pakeitimų. Kaip naudotųsi šia nuostata, Komisija išsamiau nurodė priemonių, kuriomis ESI fondų veiksmingumas siejamas su patikimu ekonomikos valdymu, taikymo gairėse
                  4
               ;

               (6)šiuo metu Belgijai taikoma Stabilumo ir augimo pakto prevencinė dalis ir skolos taisyklė. 2019 m. stabilumo programoje Vyriausybė planuoja laipsnišką nominaliojo balanso pagerėjimą nuo 0,7 % BVP deficito 2018 m. iki 0,0 % BVP 2022 m. Remiantis perskaičiuotu struktūriniu balansu
                  5
               , vidutinio laikotarpio biudžeto tikslo, t. y. struktūrinio biudžeto balanso, per 2019 m. stabilumo programos laikotarpį pasiekti neplanuojama. 2014 m. valdžios sektoriaus skolos ir BVP santykis pasiekė aukščiausią lygį – beveik 107 % BVP, 2018 m. sumažėjo iki 102 % BVP, o pagal 2019 m. stabilumo programą numatoma, kad iki 2022 m. jis sumažės iki 94 % BVP. Makroekonominis scenarijus, kuriuo grindžiamos tos biudžeto projekcijos, yra tikėtinas. Vis dėlto priemonės, kurių reikia norint pasiekti planuojamus deficito tikslus 2020 m. ir vėliau, nekonkretizuotos, dėl to pagal Komisijos 2019 m. pavasario prognozę, darant prielaidą, kad politika nesikeis, 2020 m. prognozuojamas struktūrinio balanso pablogėjimas;

               (7)kadangi 2018 m. Belgija nesilaikė skolos taisyklės, 2019 m. birželio 5 d. Komisija pagal SESV 126 straipsnio 3 dalį parengė pranešimą. Įvertinus visus reikšmingus veiksnius, pranešime padaryta išvada, kad, remiantis dabartine analize, negalima padaryti galutinės išvados, ar laikomasi, ar nesilaikoma skolos kriterijaus, kaip apibrėžta Sutartyje ir Reglamente (EB) Nr. 1467/1997;

               (8)2019 m. stabilumo programoje Belgija patvirtina su 2019 m. biudžeto plano projektu pateiktą prašymą dėl lankstumo pagal prevencinę dalį taikymo pagal Bendrai sutartą poziciją dėl lankstumo taikant Stabilumo ir augimo paktą, kurią 2016 m. vasario mėn. patvirtino ECOFIN taryba. Belgija paprašė leisti laikinai 0,5 % BVP nukrypti nuo koregavimo plano siekiant vidutinio laikotarpio biudžeto tikslo dėl įgyvendinamų didelių struktūrinių reformų, turėsiančių teigiamą poveikį ilgalaikiam viešųjų finansų tvarumui. Struktūrinėse reformose nurodoma pensijų reforma, mokesčių perkėlimas, pelno apmokestinimo reforma, darbo rinkos reforma, taip pat viešojo administravimo reforma. Komisijos 2019 m. pavasario prognozėje patvirtinama, kad Belgija 2019 m. laikosi minimalaus kriterijaus, užtikrindama patikimumo ribą iki 3 % BVP deficito ribos. Šiuo metu visos priemonės yra visiškai pagrįstos teisės aktais, išskyrus viešojo administravimo reformą. Atsižvelgiant į priemonių pobūdį, visų pirma į mokesčių perkėlimą ir su juo susijusią pelno apmokestinimo reformą, vis dar yra neaiškumų, susijusių su jų trumpalaikiu poveikiu, ypač atsižvelgiant į tai, kad jos daro poveikį biudžetui – dėl to pablogėjo biudžeto padėtis. Nepaisant to, jos padidino ekonomikos augimo potencialą, sumažino nedarbo lygį ir makroekonominio disbalanso riziką, o tai daro teigiamą poveikį skolos tvarumui vidutinės trukmės ir ilguoju laikotarpiais. Tuo remiantis šiuo metu Belgija gali būti vertinama kaip atitinkanti reikalavimus, kad 2019 m. galėtų pasinaudoti prašytu 0,5 % BVP laikinu nuokrypiu, su sąlyga, kad ji tinkamai įgyvendins sutartas reformas; jų įgyvendinimas bus stebimas per Europos semestrą;

               (9)2018 m. liepos 13 d. Taryba rekomendavo Belgijai užtikrinti, kad 2019 m. grynųjų pirminių valdžios sektoriaus išlaidų nominalus augimas neviršytų 1,8 %, o tai atitiktų 0,6 % BVP metinį struktūrinį koregavimą. Kadangi Belgija atitinka reikalavimus, kad pagal struktūrinių reformų išlygą jai būtų galima leisti 2019 m. laikinai nukrypti 0,5 % BVP, 2019 m. reikalaujamą struktūrinį koregavimą galima sumažinti iki 0,1 % BVP, o tai atitinka grynųjų pirminių išlaidų nominalų augimą, kuris 2019 m. neviršija 2,8 %. Remiantis Komisijos 2019 m. pavasario prognoze, esama rizikos, kad 2018 ir 2019 m. (vertinant kartu) bus labai nukrypta nuo rekomenduojamo koregavimo plano, kuriuo siekiama vidutinio laikotarpio biudžeto tikslo;

               (10)2020 m., atsižvelgiant į 60 % BVP viršijantį Belgijos valdžios sektoriaus bendrosios skolos santykį su BVP ir prognozuojamą 0,1 % gamybos apimties atotrūkį, grynųjų pirminių valdžios sektoriaus išlaidų nominalus augimas turėtų neviršyti 1,6 %, o tai atitinka struktūrinį 0,6 % BVP koregavimą pagal bendrai sutartą Stabilumo ir augimo pakto reikalavimų koregavimo matricą. Remiantis Komisijos 2019 m. pavasario prognoze, jeigu politika nesikeis, esama rizikos, kad 2020 m. nuo to reikalavimo bus labai nukrypta. Prima facie nenumatoma, kad 2019 ir 2020 m. Belgija laikysis skolos taisyklės. Apskritai Taryba mano, kad nuo 2019 m. turėtų būti imtasi reikiamų priemonių siekiant užtikrinti, kad būtų laikomasi Stabilumo ir augimo pakto nuostatų. Bet kokias nenumatytas pajamas būtų svarbu naudoti valdžios sektoriaus skolos santykiui toliau mažinti. Belgijos viešųjų finansų vidutinio laikotarpio ir ilgalaikiam tvarumui tebegresia pavojus dėl didelio skolos ir BVP santykio ir prognozuojamo visuomenės senėjimo išlaidų, ypač susijusių su pensijomis ir ilgalaike priežiūra, padidėjimo kombinacijos. Pensijų reformų rinkinys įstatymu nustatytas 2015 m., todėl įstatymais nustatytas pensinis amžius nuo 2025 m. ilginamas nuo 65 iki 66 metų, o nuo 2030 m. – iki 67 metų. Be to, taip pat buvo sugriežtinti darbo stažo reikalavimai, taikomi ankstyvo išėjimo į pensiją atveju. Nepaisant to, viešosios išlaidos pensijoms iki 2070 m., daugiausia per kitus du dešimtmečius, vis tiek padidėtų 2,9 procentinio punkto BVP. Be to, ankstyvo išėjimo į pensiją sąlygos kelioms didelėms valstybės tarnautojų grupėms tebėra palankesnės už standartines sąlygas. Numatoma, kad ilgalaikės priežiūros viešosios išlaidos iki 2070 m. padidės 1,7 procentinio punkto BVP, t. y. ir taip jau vienos didžiausių ES viešosios išlaidos viršys vidurkį. Ilgalaikės priežiūros organizavimo susiskaidymas, kai šiuo metu kompetencijos pasiskirsčiusios įvairiais administraciniais lygmenimis, kelia problemų dėl kai kurių išlaidų efektyvumo aspektų, todėl vis dar neaišku, koks yra dabartinio atsakomybės perdavimo grynasis poveikis. Sustiprinus valdymą, būtų lengviau pasiekti norimą veiksmingumą. Siekiant padidinti ilgalaikės priežiūros sistemos išlaidų veiksmingumą, dar gali būti galimybių optimizuoti priežiūros paslaugų krepšelį;

               (11)norint sukurti daugiau erdvės viešosioms investicijoms, galima pagerinti viešųjų išlaidų sudėtį ir veiksmingumą. Nepaisant pastarojo meto sumažėjimo, bendros išlaidos, kaip BVP dalis, Belgijoje tebėra vienos didžiausių euro zonoje. Didelis viešųjų išlaidų lygis rodo, kad yra galimybių taikyti fiskalinį koregavimą, kuris būtų daugiau grindžiamas išlaidomis. Atsižvelgiant į aukštą viešųjų išlaidų lygį, tam tikrų politikos sričių rezultatai ir tam tikrų viešųjų paslaugų kokybė kelia abejonių dėl išlaidų veiksmingumo. Išlaidų peržiūros ir politikos vertinimai gali padėti Belgijai nustatyti prioritetus ir padidinti viešųjų išlaidų veiksmingumą. Be to, išlaidų peržiūras būtų galima panaudoti siekiant įvertinti įmonių moksliniams tyrimams ir technologinei plėtrai skirtos netiesioginės viešosios paramos, kuri, kaip BVP procentinė dalis, yra viena didžiausių Europos Sąjungoje ir pernai toliau didėjo, veiksmingumą. Federalinės ir regioninės valdžios institucijos neseniai išreiškė norą įtraukti išlaidų peržiūrą į savo biudžeto mechanizmą;

               (12)biudžeto koordinavimas tarp subjektų šiuo metu nėra pakankamai lankstus, kad būtų galima sudaryti sąlygas viešosioms investicijoms į didelio masto projektus. Tokioje federalinėje valstybėje narėje kaip Belgija, kurioje įgaliojimai už didžiąją dalį išlaidų perduoti subnacionalinio lygmens valdžios institucijoms, labai svarbu veiksmingai koordinuoti biudžetą. Biudžeto koordinavimą apsunkina tai, kad, nepaisant 2013 m. pasirašyto bendradarbiavimo susitarimo, visais valdžios lygmenimis vis dar nėra jokio oficialaus susitarimo dėl metinių tikslų. Skirtingai nuo ankstesnių stabilumo programų praktikos, kai Derinimo komitetas atsižvelgė į fiskalinę trajektoriją, visų lygmenų valdžios institucijos patvirtino 2018 m. Stabilumo programoje pateiktą bendrą fiskalinę trajektoriją ir pritarė tam, kad iki 2020 m. būtų pasiekti visų lygmenų valdžios institucijų fiskaliniai tikslai. Nors šis patvirtinimas padidino bendros krypties patikimumą, nebuvo jokio oficialaus susitarimo dėl metinių fiskalinių tikslų kiekvienu valdžios lygmeniu. Kadangi trūksta susitarimo dėl tikslų kiekvienu valdžios lygmeniu, tai gali pakenkti bendros krypties siekiant vidutinio laikotarpio tikslo gyvybingumui. Be to, tai neleidžia Vyriausiosios finansų tarybos Viešojo sektoriaus skolinimosi reikalavimų skyriui veiksmingai stebėti, kaip laikomasi šių tikslų. 2019 m. Stabilumo programoje buvo pateikti tik orientaciniai bendrieji ir tarpiniai biudžeto tikslai, nes 2019 m. gegužės 26 d. federaliniu lygmeniu ir regionų bei bendruomenių lygmeniu buvo surengti rinkimai;

               (13)pastaruoju metu ekonomikos augimas paskatino darbo vietų kūrimą, o užimtumas pasiekė aukščiausią lygį per pastaruosius dešimt metų. Vis dėlto, perėjimas nuo neaktyvumo ar nedarbo prie darbo tebėra nedidelis ir Belgijai sunkiai sekasi siekti strategijoje „Europa 2020“ jai nustatyto 73,2 % užimtumo tikslo. Darbo rinkoje išlieka didelių regioninių skirtumų. Jaunimo nedarbo lygis Briuselyje gerokai viršija Sąjungos vidurkį. Žemos kvalifikacijos asmenų, migrantų kilmės asmenų, vyresnio amžiaus darbuotojų ir neįgalių asmenų dalyvavimas darbo rinkoje yra nedidelis, o tai reiškia, kad tiek struktūriniai, tiek grupei būdingi veiksniai trukdo jiems integruotis į darbo rinką, o esamos aktyvumo skatinimo priemonės nėra vienodai veiksmingos visoms gyventojų grupėms. Vyresnio amžiaus darbuotojų (55–64 m.) užimtumo lygis tebėra mažesnis už ES vidurkį, o vyresnių nei 60 metų asmenų atotrūkis nuo Sąjungos vidurkio ir toliau didėja. Migrantų kilmės žmonės, visų pirma moterys, ir toliau patiria didesnį nedarbą, jiems būdingas mažesnis aktyvumo lygis, didesnis dirbančiųjų skurdas ir pernelyg aukšta kvalifikacija. Nors imtasi tam tikrų priemonių siekiant padėti naujai atvykusiems asmenims integruotis ir kovoti su diskriminacija, vis dar trūksta suderinto požiūrio siekiant spręsti migrantų kilmės asmenų patiriamas problemas. Siekiant spręsti dalyvavimo darbo rinkoje problemas, vykdant susitarimo dėl darbo vietų reformą, imtasi priemonių, tačiau jų poveikį dar reikia įvertinti;

               (14)ir toliau egzistuoja didelės finansinės paskatos nedirbti. Nors mokesčių perkėlimas sumažino darbo jėgos mokesčių pleištą, vidutiniškai jis tebėra didelis visiems samdomiesiems darbuotojams, išskyrus labai mažai uždirbančius samdomuosius darbuotojus (penkiasdešimt procentų vidutinio darbo užmokesčio). Belgija tebėra vienintelė valstybė narė, kurioje nedarbo išmokos yra neriboto termino, nors jos laipsniškai mažėja. Sveikatos ir invalidumo sistemų išmokų gavėjai ir antrieji šeimoje uždirbantys asmenys finansiškai skatinami nedirbti visą darbo dieną. Visų pirma finansinės paskatos dirbti (visą darbo dieną) vienišiems tėvams (ir šiek tiek mažesniu mastu vaikų turinčioms poroms) yra ribotos dėl išlaidų ir dėl to, kad nutraukiamos išmokos. Be to, kadangi atsakomybė už socialinę apsaugą išskaidyta tarp federalinio, regioninio ir vietos lygmenų, gali kilti koordinavimo problemų. Socialinės apsaugos sistema neapima visų dirbančių asmenų ir kai kurie iš jų neturi socialinės apsaugos;

               (15)susirūpinimą ir toliau kelia tai, kad prastėja švietimo rezultatai ir esama didelių švietimo sistemos skirtumų. Pagrindinių įgūdžių neįgyjančio jaunimo procentinė dalis gali būti sumažinta visų pirma prancūzų bendruomenėje, kur ši dalis viršija EBPO vidurkį. Mokymosi rezultatų skirtumai, kuriuos lemia socialinė ir ekonominė padėtis bei migrantų kilmė, yra dideli. Mokytojams reikia daugiau paramos, kad jie galėtų spręsti su įvairove susijusius klausimus, todėl vis dar reikia pritaikyti mokytojų tęstinį profesinį tobulėjimą. Siekiant didinti žinioms imlų, tvarų ir integracinį augimą ir socialinę įtrauktį, reikia stiprinti reformas, kuriomis siekiama gerinti mokymosi rezultatus ir šalinti skirtumus. Daroma pažanga įgyvendinant Kompetencijos paktą, prancūzų bendruomenės pavyzdinę mokyklų reformą, kuria siekiama gerinti pagrindinius įgūdžius, veiksmingumą, valdymą ir kovoti su nelygybe. Priimti potvarkiai dėl mokytojų darbo organizavimo, bendrosios mokymo programos, mokyklų direktorių statuso ir naujų mokinių prancūzų kalbos žinių stiprinimo. Jie bus pradėti taikyti nuo 2020 m. rugsėjo mėn. Flandrijos bendruomenė įgyvendina tam tikras 2019–2020 m. vidurinio ugdymo reformas, tačiau susirūpinimą ir toliau kelia ankstyvas mokinių skirstymas pagal gabumus. Šių reformų ir priemonių poveikis taip pat priklausys nuo jų veiksmingo įgyvendinimo ir stebėjimo. Federalinis parlamentas taip pat sumažino privalomojo ugdymo amžių nuo šešerių iki penkerių metų. Atsižvelgiant į jau ir taip aukštą švietimo išlaidų lygį, reformas reikės įgyvendinti daugiau dėmesio skiriant sistemos veiksmingumo ir efektyvumo didinimui, taip pat jos gebėjimui užtikrinti į ateitį orientuotą ir darbo rinkai svarbią kompetenciją;

               (16)įgūdžių paklausos ir pasiūlos neatitiktis ir menkas profesinis judumas stabdo darbo vietų kūrimą ir našumo augimą. Nepaisant kelių regioninių ir federalinių priemonių, kurių imtasi siekiant spręsti įgūdžių trūkumo problemą ir didinti aktyvumo skatinimą, taip pat ir vykdant susitarimo dėl darbo vietų reformą, keliuose sektoriuose, visų pirma informacinių ir ryšių technologijų, statybų ir sveikatos sektoriuose, pastebimas darbo jėgos trūkumas. Statybų sektoriaus augimą stabdo įgūdžių nebuvimas ir darbo jėgos trūkumas. Kai kuriuose sektoriuose yra svarbių darbo jėgos perkvalifikavimo ir kvalifikacijos kėlimo poreikių. Suaugusiųjų dalyvavimas švietimo ir mokymo veikloje bei darbo jėgos judumas taip pat yra nedidelis. Prasti kalbiniai įgūdžiai yra opus klausimas, ypač Briuselyje, kur, remiantis nacionaline reformų programa, apie 50 % darbo pasiūlymų reikalaujama mokėti ir prancūzų, ir olandų kalbas. Tretinį išsilavinimą įgijusių asmenų skaičius yra didelis, tačiau gamtos mokslų, technologijų, inžinerijos ir matematikos (angl. STEM) sričių absolventų yra per mažai. 2016 m. Belgija užėmė 26-tą vietą ES pagal aukštųjų mokyklų STEM absolventų skaičių: naujų studentų, ypač moterų, skaičius susijusių sričių aukštosiose mokyklose yra mažas. Įgyvendinant 2012–2020 m. STEM veiksmų planą Flandrijoje padaryta pažanga, tačiau asmenų, įgijusių vidurinį išsilavinimą STEM srityje techninio ir profesinio rengimo mokyklose, skaičius nesikeičia nuo 2010 m. Prancūzų bendruomenė neturi STEM politikos strategijos ir dar turi įgyvendinti neseniai patvirtintą mokykloms skirtą „Skaitmeninio švietimo strategijos“ planą. Specialistų, turinčių verslumo žinių mokslo, technologijų, inžinerijos ir matematikos srityse, trūkumas stabdo pradedančiųjų įmonių plėtrą. Bendras skaitmeninių įgūdžių lygis yra geras, tačiau negerėja. Nacionalinėje reformų programoje pabrėžiamas Flandrijos ir Valonijos susitarimas gerinti tarpregioninį darbo jėgos judumą;

               (17)moksliniai tyrimai ir plėtra sutelkiami keliose pramonės šakose, o inovacijų sklaida likusiai ekonomikai yra nepakankama, ir tai galiausiai stabdo našumo augimą. Viešieji moksliniai tyrimai regionuose ir bendruomenėse, išskyrus Flandriją, yra žemesni už Sąjungos vidurkį. Mokslinių tyrimų, technologinės plėtros ir inovacijų srityje taip pat yra regioninių ir subregioninių skirtumų. Nacionaliniame strateginių investicijų pakte nurodyta, kad skaitmeninimo stiprinimas yra perspektyvus būdas Belgijos našumui ir inovaciniam pajėgumui didinti. Tam reikia investicijų į skaitmeninę infrastruktūrą, be kita ko, imtis veiksmingų priemonių siekiant sėkmingai įdiegti 5G tinklus, žmogiškojo kapitalo ir verslumo dvasios, taip pat spartesnio skaitmeninių technologijų diegimo, visų pirma iki šiol atsiliekančiose įmonėse;

               (18)po kelerius metus trukusių menkų viešųjų investicijų kelių infrastruktūros kokybė blogėja. Tuo pat metu didelio ir tankaus tinklo išlaikymas regionams ir vietos valdžios institucijoms neatrodo ekonomiškai efektyvus. Eismo spūstys Belgijos keliuose yra vienos didžiausių Sąjungoje. Geležinkelių infrastruktūra yra tanki ir kokybiška, tačiau ją užbaigti ir atnaujinti tebėra sudėtinga, o eismo spūstys daugiausia susidaro apie Briuselį ir prieigą prie Antverpeno ir Zebriugės uostų. Numatoma daug investuoti į priemiesčių geležinkelių infrastruktūrą ir signalizaciją, tačiau procesą visų pirma stabdo regionų biudžeto paskirstymo taisyklės. Be to, iškreipiamosios paskatos ir kliūtys konkurencijai ir investicijoms į keleivių vežimo vidaus geležinkeliais ir tarpmiestiniais autobusais paslaugas riboja alternatyvių kolektyvinio ir mažo anglies dioksido kiekio transporto paslaugų pasiūlą ir paklausą. Vis didesnes spūstis iš dalies galima paaiškinti tuo, kad skatinant nemokamai naudotis keliais, įmonių automobiliams taikant mokesčių atskaitą ir mažus aplinkos mokesčius nuolat didėja lengvųjų automobilių skaičius. Dideli nekilnojamojo turto sandorių mokesčiai ir įmonių automobiliams taikomos specialios sąlygos neigiamai veikia judumą. Geležinkelių paslaugų kokybė sumažėjo, o viešojo transporto paslaugų pasiūlą miestuose ir tarp miestų ir kaimų dar galima gerinti, ypač Valonijoje, kur galimybė įsidarbinti yra didelė kliūtis darbo ieškantiems asmenims. Nacionalinės reformų programos duomenimis, visuose regionuose įgyvendinamos svarbios investicijos ir vykdomos reformos, o federaliniu lygmeniu ir bendradarbiaujant su regionais, baigiami vykdyti priemiestinių geležinkelių tinklo aplink Briuselį darbai. Belgija priėmė įstatymą dėl vidaus geležinkelių paslaugų teikimo, tačiau keleivinio transporto paslaugų, teikiamų pagal viešųjų paslaugų įsipareigojimus pagal tiesiogiai sudarytą sutartį, dalis Belgijoje tebėra labai didelė. Privačioms autobusų įmonėms neleidžiama teikti vežimo tarpmiestiniais autobusais paslaugų. Taksi taisyklės įvairiose vietos valdžios institucijose yra skirtingos. Nors regionai parengė savo judumo planus, dėl sudėtingo koordinavimo neįmanoma parengti bendros judumo Belgijoje vizijos, tam tikrais atvejais apimančios pasienio miestus ir regionus. Geležinkelių reguliavimo institucija turi galimybių plėtoti reguliavimo veiklos sritį;

               (19)siekiant remti energetikos pertvarką, reikia didelių investicijų. Iki energetikos normų įdiegimo pastatytų senų pastatų renovacija padės pasiekti 2020 ir 2030 m. išmetamųjų teršalų kiekio mažinimo tikslus. Alternatyviojo kuro infrastruktūra diegiama gana lėtai. Reikia didelių investicijų į elektros energijos gamybą, taip pat į tinklų sujungimo pajėgumus, pažangiųjų tinklų saugojimo įrenginius ir energijos vartojimo efektyvumą;

               (20)nepaisant vyriausybės pastangų, įmonėms tenkanti reguliavimo ir administracinė našta tebėra didelė ir atsiliepia verslumui. Pradedančiųjų ir mažųjų įmonių apmokestinimas sumažintas, tačiau finansinių investicijų apmokestinimas tebėra sudėtingas. Belgija reformavo savo bendrovių teisės kodeksą, sumažino bendrovių teisinių formų skaičių, palengvino teisinį elektroninį bendravimą, sumažino minimalius kapitalo reikalavimus ir, atsižvelgdama į nacionalinę reformų programą, pertvarkė nemokumo įstatymą, kad į jį būtų įtrauktos laisvosios profesijos. Vis dėlto, nepaisant šių pastangų, ilgai vėluojama išduoti statybų leidimus, brangiai kainuoja nekilnojamojo turto registravimas, o teismo procesai trunka ilgai. Siekiant vykdyti administracinį teisingumą, kyla sunkumų dėl išteklių trūkumo ir ilgai trunkančių procedūrų, dėl kurių labai vėluojama, visų pirma išduodant statybų leidimus, bet taip pat ir vykdant viešųjų pirkimų procedūras. Be to, klimato, energetikos, skaitmeninės ir transporto politikos koordinavimas yra sudėtingas ir ne visada veiksmingas. Muitinių ir rinkos priežiūros institucijų bendradarbiavimas nėra optimalus ir didėja pavojus, kad per Belgijos pasienį į ES įvežamos reikalavimų neatitinkančios prekės. Poveikio vertinimas galėtų būti geriau integruotas į politikos formavimo procesą. Įmonėms teikiamų skaitmeninių viešųjų paslaugų kokybė yra žema. Nepakankamas teisingumo sistemos skaitmeninimas tebėra rimta problema, ypač duomenų rinkimo srityje. Teisingumo sistemos skaitmeninimo užbaigimas yra svarbi tolesnio teisingumo sistemos kokybės gerinimo, pavyzdžiui, verslo procesų atnaujinimo ir geresnio žmogiškųjų ir finansinių išteklių valdymo teismuose, sąlyga;

               (21)kliūtys konkurencijai ir investavimui į kelias verslo paslaugas stabdo augimą ir našumą. Naujų paslaugų teikėjų patekimo į rinką rodikliai gerokai mažesni nei ES vidurkis, o pelno normos yra didesnės nei ES vidurkis. Komisijos ribojimo rodiklis rodo, kad Belgijos apskaitininkų, mokesčių konsultantų, architektų ir nekilnojamojo turto agentų reglamentavimo sistema yra gerokai griežtesnė už ES vidurkį. Neseniai priimtu įstatymu patentiniams patikėtiniams nustatyti griežtesni reikalavimai. Federalinio planavimo biuro vertinimu, dideliu mastu sumažinus teisės, apskaitos ir architektūros paslaugų reglamentavimo naštą, padidėtų darbo našumas. Reguliuojami notarų mokesčiai už nekilnojamojo turto sandorius yra dideli ir prisideda prie didelių registracijos mokesčių. Regionai yra nevienodai pertvarkę amatininkų ir prekybininkų profesijas. Mažmeninės prekybos sektoriui vis dar taikomi veiklos apribojimai, kurie trukdo šio sektoriaus našumui ir neskatina investicijų. Prekybos centrų sektoriuje vyrauja neoptimalus konkurencijos lygis, kurį daugiausia lemia didelė koncentracija ir maža patekimo į rinką ir pasitraukimo iš jos dinamika. Pagal Mažmeninės prekybos ribojimo rodiklį Belgija yra šešta labiausiai ribojanti valstybė narė, kiek tai susiję su mažmenininkų veiklos aplinka. Nacionalinėje reformų programoje pabrėžiamos naujausios Briuselio reformos, kuriomis siekiama palengvinti mažmeninės prekybos įmonių įsisteigimą. Telekomunikacijų rinkai būdinga didelė koncentracija (ją dar labiau sustiprina pastarojo meto įmonių perėmimas) ir silpna konkurencija. Tai taip pat rodo santykinai didelės fiksuotojo ryšio paslaugų kainos, palyginti su kitomis atitinkamomis šalimis. Mažmeninei fiksuotojo ryšio tinklų rinkai būdingos geografiškai apibrėžtos rinkoje įsitvirtinusio operatoriaus ir kabelinių tinklų operatoriaus duopolijos. Dėl to kai kuriems operatoriams gali kilti kliūčių į paketus įtrauktoms susietoms fiksuotojo ir judriojo ryšio paslaugoms teikti. Nacionalinėje reformų programoje pabrėžiama, kad ekonominės teisės reforma, kuria siekiama pagerinti konkurencijos teisės aktų laikymąsi ir Belgijos konkurencijos institucijos veikimą, užtikrinant, kad procedūros būtų veiksmingesnės, ir sumažinti tolesnių ginčų Rinkos teisme (Cour des Marchés / Martenhof), riziką, buvo priimta. Palyginti su kitų valstybių narių konkurencijos institucijomis, Belgijos konkurencijos institucija turi ribotus išteklius;

               (22)pašalinti tam tikrus rekomendacijose nustatytus trūkumus, visų pirma šalies ataskaitos
                  6
                D priede nurodytose srityse, galėtų padėti 2021–2027 m. laikotarpio ES fondų programavimas. Tai suteiktų Belgijai galimybę atsižvelgiant į regioninius skirtumus optimaliai panaudoti šiuos fondus nustatytuose sektoriuose;

               (23)per 2019 m. Europos semestrą Komisija atliko išsamią Belgijos ekonominės politikos analizę ir ją paskelbė 2019 m. šalies ataskaitoje. Be to, ji įvertino 2019 m. stabilumo programą ir 2019 m. nacionalinę reformų programą, taip pat veiksmus, kurių Belgija ėmėsi atsižvelgdama į ankstesniais metais jai skirtas rekomendacijas. Komisija įvertino ne tik jų svarbą tvariai fiskalinei ir socialinei bei ekonominei Belgijos politikai, bet ir tai, kaip jie atitinka Sąjungos taisykles ir gaires, nes būtina stiprinti bendrą Sąjungos ekonomikos valdymą Sąjungos lygio priemonėmis prisidedant prie būsimų nacionalinių sprendimų;

               (24)atsižvelgdama į šį vertinimą, Taryba išnagrinėjo 2019 m. stabilumo programą, o jos nuomonė
                  7
                pateikta visų pirma toliau išdėstytoje 1 rekomendacijoje,

               REKOMENDUOJA Belgijai 2019 ir 2020 m. imtis šių veiksmų:

               1.užtikrinti, kad 2020 m. grynųjų pirminių valdžios sektoriaus išlaidų nominalus augimas neviršytų 1,6 %, o tai atitiktų 0,6 % BVP metinį struktūrinį koregavimą. Nenumatytas pajamas panaudoti tam, kad būtų greičiau mažinamas valdžios sektoriaus skolos santykis. Tęsti reformas, siekiant užtikrinti ilgalaikės priežiūros ir pensijų sistemų fiskalinį tvarumą, be kita ko, ribojant ankstyvo pasitraukimo iš darbo rinkos galimybes. Visais valdžios lygmenimis gerinti viešųjų išlaidų sudėtį ir didinti jų veiksmingumą, visų pirma atliekant išlaidų peržiūras, taip pat gerinti fiskalinės politikos koordinavimą, siekiant sudaryti sąlygas viešosioms investicijoms.

               2.Šalinti paskatas nedirbti ir didinti aktyvios darbo rinkos politikos, visų pirma taikomos žemos kvalifikacijos darbuotojams, vyresnio amžiaus darbuotojams ir migrantų kilmės asmenims, veiksmingumą. Gerinti švietimo ir mokymo sistemų veiksmingumą ir įtraukumą ir spręsti įgūdžių pasiūlos ir paklausos neatitikties problemą.

               3.Vykdant su investicijomis susijusią ekonominę politiką sutelkti dėmesį į darnųjį transportą, įskaitant geležinkelių infrastruktūros atnaujinimą, perėjimą prie mažo anglies dioksido kiekio energetikos, mokslinius tyrimus ir inovacijas, visų pirma skaitmeninimą, atsižvelgiant į regioninius skirtumus. Spręsti didėjančias judumo problemas, stiprinant paskatas ir šalinant kliūtis didinti kolektyvinio ir mažataršio transporto pasiūlą ir paklausą.

               4.Mažinti reglamentavimo ir administracinę naštą siekiant skatinti verslumą ir šalinti kliūtis paslaugų, visų pirma telekomunikacijų, mažmeninių ir profesinių paslaugų, konkurencijai.

               Priimta Briuselyje

                     Tarybos vardu

                     Pirmininkas

                     (1)

                        OL L 209, 1997 8 2, p. 1.

                     (2)

                        SWD(2019) 1000 final.

                     (3)

                        2013 m. gruodžio 17 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 1303/2013, kuriuo nustatomos Europos regioninės plėtros fondui, Europos socialiniam fondui, Sanglaudos fondui, Europos žemės ūkio fondui kaimo plėtrai ir Europos jūros reikalų ir žuvininkystės fondui bendros nuostatos ir Europos regioninės plėtros fondui, Europos socialiniam fondui, Sanglaudos fondui ir Europos jūros reikalų ir žuvininkystės fondui taikytinos bendrosios nuostatos ir panaikinamas Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1083/2006 (OL L 347, 2013 12 20, p. 320).

                     (4)

                        COM(2014) 494 final.

                     (5)

                        Pagal ciklą pakoreguotas balansas atėmus vienkartines ir laikinąsias priemones, Komisijos perskaičiuotas taikant bendrai sutartą metodiką.

                     (6)

                        SWD(2019) 1000 final.

                     (7)

                        Pagal Tarybos reglamento (EB) Nr. 1466/97 5 straipsnio 2 dalį.


               EUROPOS KOMISIJA
            Briuselis, 2019 06 05
            COM(2019) 507 final
            Rekomendacija
            TARYBOS REKOMENDACIJA
            dėl 2019 m. Airijos nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2019 m. Airijos stabilumo programos

               Rekomendacija

               TARYBOS REKOMENDACIJA

               dėl 2019 m. Airijos nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2019 m. Airijos stabilumo programos

               EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,

               atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 121 straipsnio 2 dalį ir 148 straipsnio 4 dalį,

               atsižvelgdama į 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei koordinavimo
                  1
               , ypač į jo 5 straipsnio 2 dalį,

               atsižvelgdama į 2011 m. lapkričio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 1176/2011 dėl makroekonominių disbalansų prevencijos ir naikinimo
                  2
               , ypač į jo 6 straipsnio 1 dalį,

               atsižvelgdama į Europos Komisijos rekomendaciją,

               atsižvelgdama į Europos Parlamento rezoliucijas,

               atsižvelgdama į Europos Vadovų Tarybos išvadas,

               atsižvelgdama į Užimtumo komiteto nuomonę,

               atsižvelgdama į Ekonomikos ir finansų komiteto nuomonę,

               atsižvelgdama į Socialinės apsaugos komiteto nuomonę,

               atsižvelgdama į Ekonominės politikos komiteto nuomonę,

               kadangi:

               (1)2018 m. lapkričio 21 d. Komisija priėmė metinę augimo apžvalgą, kuria pradedamas 2019 m. Europos ekonominės politikos koordinavimo semestras. Ji tinkamai atsižvelgė į 2017 m. lapkričio 17 d. Europos Parlamento, Tarybos ir Komisijos paskelbtą Europos socialinių teisių ramstį. 2019 m. kovo 21 d. Europos Vadovų Taryba patvirtino metinėje augimo apžvalgoje nustatytus prioritetus. 2018 m. lapkričio 21 d. Komisija pagal Reglamentą (ES) Nr. 1176/2011 taip pat priėmė įspėjimo mechanizmo ataskaitą, kurioje Airija nurodyta kaip viena iš valstybių narių, dėl kurių reikės parengti nuodugnią apžvalgą. Tą pačią dieną Komisija taip pat priėmė rekomendaciją dėl Tarybos rekomendacijos dėl euro zonos ekonominės politikos; tą rekomendaciją Europos Vadovų Taryba patvirtino 2019 m. kovo 21 d. 2019 m. balandžio 9 d. Taryba priėmė rekomendaciją dėl euro zonos ekonominės politikos (toliau – euro zonai skirta rekomendacija);

               (2)kaip valstybė narė, kurios valiuta yra euro, atsižvelgdama į glaudžias ekonominės ir pinigų sąjungos šalių ekonomikos sąsajas, Airija turėtų užtikrinti, kad euro zonai skirta rekomendacija, kaip nurodyta toliau išdėstytose 1 ir 3 rekomendacijose, būtų visiškai ir laiku įgyvendinta. Visų pirma, sutelkus su investicijomis susijusią ekonominę politiką į nurodytas sritis ir pradėjus taikyti mokesčių priemones, bus lengviau įgyvendinti antrą euro zonai skirtą rekomendaciją dėl investicijų rėmimo, viešųjų finansų gerinimo ir kovos su agresyviu mokesčių planavimu;

               (3)2019 m. vasario 27 d. paskelbta 2019 m. Airijos ataskaita
                  3
               . Joje įvertinta Airijos pažanga, padaryta įgyvendinant 2018 m. liepos 13 d. Tarybos priimtas šaliai skirtas rekomendacijas, veiksmai, kurių šalis ėmėsi atsižvelgdama į ankstesniais metais jai skirtas rekomendacijas, ir Airijos pažanga siekiant nacionalinių tikslų pagal strategiją „Europa 2020“. Į ją įtraukti ir nuodugnios apžvalgos pagal Reglamento (ES) Nr. 1176/2011 5 straipsnį rezultatai, kurie taip pat buvo paskelbti 2019 m. vasario 27 d.
                  4
               . Atlikusi analizę Komisija padarė išvadą, kad Airijoje yra susidaręs makroekonominis disbalansas. Visų pirma dėl susikaupusios didelės viešojo ir privačiojo sektorių skolos ir grynųjų išorės įsipareigojimų Airija tampa neatspari neigiamiems sukrėtimams, tačiau srauto kintamieji toliau gerėja. Privačiojo sektoriaus skola išlieka didelė, tačiau augant ekonomikai ji toliau mažėja. Tarptautinių įmonių veikla ir toliau daro įtaką įmonių skolai. Namų ūkių skola iš esmės atitinka pagrindinius rodiklius, nors ir yra didelė, palyginti su disponuojamosiomis pajamomis. Prognozuojama, kad valdžios sektoriaus skola toliau mažės, o deficitas artės prie balanso. Kelerius metus būsto kainos augo sparčiai, tačiau neseniai augimas sulėtėjo. Būsto kainos daugiausia priklauso nuo ribotos pasiūlos ir nėra jokių aiškių pervertinimo įrodymų. Neveiksnių paskolų kiekis tebėra didelis, tačiau jis toliau mažėjo, net jei ilgalaikiai įsiskolinimai mažėja lėčiau;

               (4)2019 m. balandžio 17 d. Airija pateikė 2019 m. nacionalinę reformų programą, o 2019 m. balandžio 29 d. – 2019 m. stabilumo programą. Siekiant atsižvelgti į jų tarpusavio sąsajas, abi programos vertintos vienu metu;

               (5)į atitinkamas konkrečioms šalims skirtas rekomendacijas atsižvelgta sudarant 2014–2020 m. Europos struktūrinių ir investicijų fondų (toliau – ESI fondai) programas. Kaip numatyta Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1303/2013
                  5
                23 straipsnyje, Komisija, jei tai būtina siekiant remti atitinkamų Tarybos rekomendacijų įgyvendinimą, gali paprašyti valstybės narės peržiūrėti savo partnerystės sutartį ir susijusias programas bei pasiūlyti jų pakeitimų. Kaip naudotųsi šia nuostata, Komisija išsamiau nurodė priemonių, kuriomis ESI fondų veiksmingumas siejamas su patikimu ekonomikos valdymu, taikymo gairėse
                  6
               ;

               (6)šiuo metu Airijai taikoma Stabilumo ir augimo pakto prevencinė dalis ir skolos taisyklė. 2019 m. stabilumo programoje Vyriausybė numato, kad 2019 m. nominalus balansas šiek tiek pagerės – iki 0,2 % BVP – ir toliau laipsniškai gerės, o 2023 m. bus 1,3 % BVP. Remiantis perskaičiuotu struktūriniu balansu
                  7
               , vidutinio laikotarpio biudžeto tikslą, t. y. 0,5 % BVP struktūrinį deficitą, planuojama pasiekti 2020 m. Stabilumo programoje numatoma, kad valdžios sektoriaus bendrosios skolos santykis su BVP 2019 m. sumažės iki 61,1 % ir toliau mažės – iki 51,6 % 2023 m. Makroekonominis scenarijus, kuriuo grindžiamos tos biudžeto projekcijos, yra tikėtinas. Vis dėlto priemonės, kurių reikia norint pasiekti planuojamus deficito tikslus nuo 2020 m., nėra pakankamai konkretizuotos;

               (7)2018 m. liepos 13 d. Taryba rekomendavo Airijai 2019 m. pasiekti vidutinės trukmės biudžeto tikslą. Taip neviršijamas didžiausias grynųjų pirminių valdžios sektoriaus išlaidų nominalusis augimas
                  8
               , sudarantis 7,0 % 2019 m. ir atitinkantis leidžiamą 0,3 % BVP struktūrinio balanso pablogėjimą. Remiantis Komisijos 2019 m. pavasario prognoze, numatoma, kad Airija 2019 m. laikysis rekomenduojamo fiskalinio koregavimo;

               (8)2020 m. Airija turėtų pasiekti savo vidutinio laikotarpio biudžeto tikslą. Remiantis Komisijos 2019 m. pavasario prognoze, tai dera su 3,7 % grynųjų pirminių valdžios sektoriaus išlaidų didžiausiu nominaliuoju augimu
                  9
               , atitinkančiu 0,7 % BVP metinį struktūrinį koregavimą. Prognozuojama, kad Airija pasieks vidutinio laikotarpio biudžeto tikslą. Taip pat prognozuojama, kad valdžios sektoriaus bendroji skola toliau užtikrintai vis mažės (daugiau, nei reikalaujama pagal skolos taisyklę). Apskritai Taryba mano, kad pagal prognozę 2019 ir 2020 m. Airija turėtų laikytis Stabilumo ir augimo pakto nuostatų. Atsižvelgiant į Airijos BVP ir vidaus produkcijos skaičiavimų skirtumą ir susijusį poveikį Airijos skolos ir BVP santykiui, Airijos dabartines ciklines sąlygas ir išaugusią išorės riziką, būtų svarbu bet kokias nenumatytas pajamas naudoti siekiant toliau mažinti valdžios sektoriaus bendrosios skolos santykį;

               (9)dėl stabilaus gamybos apimties augimo viešųjų finansų būklė toliau gerėjo, tačiau išlieka pajamų kintamumo rizika, ir dar yra galimybių padidinti pajamų atsparumą ekonomikos svyravimams ir neigiamiems sukrėtimams. Ekonominio kintamumo sąlygomis pajamų stabilumą padidintų mokesčių išlaidų aprėpties bei kiekio ribojimas ir mokesčių bazės išplėtimas. Nors Airija padidino turizmo veiklai taikomą lengvatinį pridėtinės vertės mokesčio tarifą, kai kurios naujos mokesčių priemonės daugiausia buvo skirtos mokesčiams mažinti ir lengvatoms. Be to, Airijoje esama daugiau galimybių padidinti mokesčių sistemos indėlį į aplinkosaugos tikslų siekimą. Tokios pastangos galėtų būti iškastinio kuro subsidijų mažinimas ir stipresnis kainų signalas investuotojams įsipareigojant laikytis anglies dioksido mokesčio didinimo per ateinantį dešimtmetį tvarkaraščio;

               (10)kad mokesčių sistemos taptų veiksmingesnės ir teisingesnės, labai svarbu kovoti su agresyviu mokesčių planavimu, kaip pripažinta 2019 m. euro zonai skirtoje rekomendacijoje. Mokesčių mokėtojų agresyvaus mokesčių planavimo strategijų šalutinis poveikis kitoms valstybėms narėms skatina imtis koordinuotų nacionalinės politikos priemonių, kurios papildytų ES teisės aktus. Airija ėmėsi priemonių kovoti su agresyviu mokesčių planavimu, tačiau turint omenyje aukštą autorinių atlyginimų ir dividendų mokėjimų, kaip BVP dalies, lygį galima daryti prielaidą, kad agresyviu mokesčių planavimu užsiimančios bendrovės naudojasi Airijos mokesčių taisyklėmis. Kadangi Airijoje įsikūrusių įmonių atliekamiems autorinių atlyginimų ir dividendų mokėjimams į užsienį (t. y. mokėjimai, kuriuos ES rezidentai atlieka trečiųjų valstybių rezidentams) išskaičiuojamieji mokesčiai taikomi ribotai, tie mokėjimai, jei jie nėra apmokestinami ir gavėjo šalyje, gali būti neapmokestinami iš viso;

               (11)išlieka ilgalaikio fiskalinio tvarumo rizika dėl išlaidų, susijusių su visuomenės senėjimu. Numatoma, kad išlaidos sveikatos priežiūrai padidės nuo 4,1 % BVP 2016 m. iki 5,1 % BVP 2070 m., o 2063 m. jos bus didžiausios – 5,2 % BVP. Nors Airijos sveikatos priežiūros sistemoje yra dalykų, kurie veikia tinkamai arba pagerėjo, pati sistema yra neveiksminga, sunkiai tenkina paklausą ir neužtikrina koordinuotos ir integruotos priežiūros teikimo. Kad sumažintų didėjantį paklausos poveikį, Airijos Vyriausybė, siekdama visapusiškai reformuoti ir modernizuoti Airijos sveikatos ir socialinės priežiūros paslaugas per ateinančius 10 metų, patvirtino Sláintecare įgyvendinimo strategiją ir sukūrė Sláintecare programos įgyvendinimo biurą. Planuojama reforma – patikima vizija, kaip užtikrinti, kad sveikatos priežiūros sistema būtų visuotinai prieinama ir tvari, kad būtų patenkinti senėjančios visuomenės poreikiai, o priežiūra būtų perkelta į bendruomenę, daugiau dėmesio skiriant prevencijai. Tikėtina, kad tai turės teigiamą poveikį mažinant priklausomybę nuo intensyvios priežiūros, todėl sveikatos priežiūra taps ekonomiškai efektyvesnė. Tačiau trumpuoju laikotarpiu kyla pavojus, kad ji nebus įgyvendinta dėl sveikatos sistemos sunkumų sprendžiant dvigubo sveikatos draudimo rinkos klausimus ir veiksmingai valdant jos biudžetą, veiklos rezultatus ir darbo jėgą. Kad Sláintecare vizija būtų ilgainiui įgyvendinta, taip pat reikės apriboti trumpalaikes išlaidas;

               (12)nepaisant Vyriausybės pastangų riboti išlaidas socialinio draudimo pensijoms, numatoma, kad bendras pensijų sistemos deficitas ilguoju laikotarpiu smarkiai didės dėl to, kad pensijų išlaidos padidės nuo 5 % BVP 2016 m. iki 6,6 % 2070 m., o 2053 m. jos bus didžiausios – 7,5 %. Siekiant sustiprinti Airijos pensijų sistemos fiskalinį tvarumą labai svarbu laiku įgyvendinti visas pateiktas pensijų reformos veiksmų gaires;

               (13)siekiant padidinti Airijos našumą ir ilgalaikį integracinį augimą, svarbu daugiau investuoti į įgūdžius, švietimą bei mokymą ir socialinės įtraukties užtikrinimą. Dėl didėjančios įtampos darbo rinkoje ir dėl kai kuriuose sektoriuose atsirandančio įgūdžių trūkumo ir neatitikties reikia stengtis pasiekti neaktyvias potencialių darbuotojų grupes ir investuoti į neišnaudotą žmogiškąjį kapitalą. Yra galimybių skatinti kvalifikacijos kėlimą, o švietimo programas ir profesinį mokymą geriau priderinti prie darbo rinkos poreikių. Tai, kad pagrindinius skaitmeninius įgūdžius turi nedidelė procentinė dalis suaugusiųjų darbo jėgos, reikia toliau investuoti į mokymą ir kvalifikacijos kėlimą darbo vietoje. Investicijos siekiant sudaryti sąlygas gauti kokybiškų ir įperkamų vaikų priežiūros paslaugų ir nacionalinės vaikų priežiūros sistemos diegimas padės padidinti gana žemą moterų užimtumo lygį. Neįgaliųjų dalyvavimas darbo rinkoje yra vienas iš mažiausių Europoje. Mažo darbo intensyvumo namų ūkiuose gyvenančių žmonių skaičius tebėra vienas didžiausių ES, o tai rodo, kad šiai konkrečiai grupei remti reikia įtraukesnių ir tikslingesnių aktyvumo skatinimo strategijų;

               (14)po ekonomikos nuosmukio kelerius metus trukęs mažų investicijų laikotarpis atsiliepia galimybėms gauti įperkamą bei socialinį būstą ir tinkamos netaršaus transporto ir energijos, vandens tiekimo ir itin didelės spartos plačiajuosčio ryšio infrastruktūros užtikrinimui, o tai savo ruožtu yra kliūtys verslo investicijoms. Be to, per pastaruosius penkerius metus labai išaugo kelių transporto išmetamų šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekis. Infrastruktūros tobulinimas kartu su teritorijų planavimu galėtų būti labai svarbūs veiksniai, skatinantys būsto pasiūlos augimą, privačiojo sektoriaus investicijų didėjimą, našumo augimą ir užtikrinantys subalansuotą regionų ekonominį vystymąsi. Kad vietos įmonės galėtų veiksmingai naudotis skaitmeninėmis technologijomis, o vidaus informacinių ir ryšių technologijų sektorius klestėtų, tebėra labai svarbu užtikrinti perspektyvų ryšį ir pakankamus skaitmeninius įgūdžius. Išlieka didelių problemų, susijusių su galimybe naudotis itin sparčiu plačiajuosčiu ryšiu, visų pirma kaimo vietovėse. Kad Airija galėtų pereiti prie mažo anglies dioksido kiekio ir aplinkos taršai atsparios ekonomikos, būtina daugiau investuoti į švarios energijos, netaršaus viešojo transporto ir vandens tiekimo infrastruktūrą, taip pat būtina dėti daugiau pastangų priklausomybės nuo iškastinio kuro mažinimo, energijos vartojimo efektyvumo, atsinaujinančiosios energijos ir žiedinės ekonomikos srityse;

               (15)nors pradėjus įgyvendinti Nacionalinį vystymo planą galiausiai būtų galima suteikti papildomą pagrindinę infrastruktūrą, silpnas statybos sektoriaus pajėgumas galėtų tapti kliūtimi siekiant planą įgyvendinti laiku. Be to, įvairinant jūrų transporto ir energetikos jungtis su žemynine Europa galėtų didėti ekonomikos atsparumas išorės sukrėtimams. Airija iki šiol nesugebėjo atsieti ekonomikos augimo nuo išmetamų šiltnamio efektą sukeliančių dujų ir oro teršalų kiekio. Išmetamas šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekis nuolatos augo, ypač transporto, žemės ūkio, energetikos sektoriuose ir apstatytoje aplinkoje. Dėl nepakankamos pažangos šioje srityje Airijai bus sunkiau vykdyti savo įsipareigojimus ES, taip pat dėl to padidės būsimų veiksmų išlaidos;

               (16)nuolatinis pasiūlos trūkumas ir didėjanti paklausa toliau skatina nekilnojamojo turto kainų šuolius. Nors nepanašu, kad 2017 m. kainos būtų pervertintos, susirūpinimą pradeda kelti įperkamumas. Dėl nepakankamų investicijų ir statybų per pastarąjį dešimtmetį būsto pasiūlos trūkumas taip pat turi įtakos socialiniam būstui. Nors apskaičiuota, kad metinė paklausa bus apie 72 000 vienetų, 2019 m. planuojama pastatyti tik 10 000 vienetų. Dar 17 000 asmenų bus teikiama parama pagal Airijos paramos aprūpinimui būstu išmokų arba būsto nuomos sistemą, tačiau kyla pavojus, kad dėl to labai padidės nuomos kaina privačiojoje nuomos rinkoje, kurioje pasiūla jau dabar nedidelė. Nepakankamai apgyvendinta labai daug socialinių būstų, ypač Dublino teritorijoje, iš dalies dėl pasenusios paveldėjimo praktikos. Padėtį dar labiau apsunkina šie veiksniai: netinkamas įvairių socialinių būstų rūšių derinys ir labai ribotos galimybės už prieinamą kainą gauti būstą, kurio nuoma būtų ekonomiškai pagrįsta. Dėl to nuolat didėjo žmonių ir šeimų, gyvenančių laikinuose būstuose, skaičius, o benamystės rodikliai 2019 m. vasario mėn. pasiekė naujas rekordines aukštumas;

               (17)siekiant remti stabilesnį ir atsparesnį šalies našumo augimą, labai svarbu skatinti vidaus įmonių inovacijų lemiamą našumą. Verslo mokslinių tyrimų ir technologinės plėtros išlaidos toliau didėja, tačiau jos tebėra mažesnės už ES vidurkį ir labai koncentruotos užsienio kapitalo įmonėse. Yra galimybių pritaikyti inovacijų politiką taip, kad būtų daugiau remiamos Airijos mažosios ir vidutinės įmonės. Netiesioginė parama (t. y. mokesčių kreditai) tebėra pagrindinė viešojo sektoriaus paramos Airijos moksliniams tyrimams ir technologinei plėtrai priemonė (80 % visos viešojo sektoriaus paramos). Stipresni tarptautinių įmonių ir vietos įmonių tarpusavio ryšiai galėtų padėti pagerinti inovacijų sklaidą visoje ekonomikoje. Be to, glaudesnis įmonių ir valstybinių mokslinių tyrimų centrų tarpusavio bendradarbiavimas taip pat padidintų inovacijų potencialą;

               (18)nors nedidelis viešųjų mokslinių tyrimų ir technologinės plėtros lygis ir toliau kelia susirūpinimą (1,05 % BVP, palyginti su 2 % ES vidurkiu), neseniai priimta 2019 m. Airijos ateities darbo vietų programa yra perspektyvi inovacijų ir technologinių pokyčių skatinimo ir mažųjų bei vidutinių įmonių našumo didinimo sistema. Tačiau visiškas jos įgyvendinimas priklausys nuo to, ar pakankamai padidės viešosios išlaidos moksliniams tyrimams bei inovacijoms ir ar neseniai priimta programa taps konkrečiomis politikos priemonėmis. Dabartiniame plataus užmojo priemonių sąraše vis dar trūksta svarbių detalių ir tikslių įgyvendinimo datų. Pavyzdžiui, kalbant apie veiksmus, kurių turi būti imtasi 2019 m., nebuvo nustatyta jokių priemonių, kuriomis būtų didinamos galimybės gauti ilgalaikių investicijų į nuosavą kapitalą, kad būtų remiamos vietos įmonių pastangos vykdyti veiklą platesniu mastu. Politikos priemonių derinys, kuriuo siekiama paskatinti mažąsias ir vidutines įmones investuoti į naujas technologijas, apima mokesčių kreditų ir nemokestines paskatas, kad mažosios ir vidutinės įmonės investuotų į inovacijas, tačiau šių priemonių santykinis mastas vis dar nežinomas. Nors strategijoje pripažįstama plačiajuosčio ryšio infrastruktūros svarba našumui, nenumatoma jokių konkrečių veiksmų ir rezultatų, kuriais būtų mažinamas Airijos atotrūkis nuo kitų ES šalių diegiant perspektyvius plačiajuosčio ryšio tinklus, įgyvendinant ES 2025 m. gigabitinės visuomenės tikslus;

               (19)Airijos regioniniai skirtumai yra dideli ir per pastarąjį dešimtmetį didėjo. Palyginti su kitomis ES šalimis, Airijos ekonominiai skirtumai tarp regionų yra gana dideli pagal BVP vienam gyventojui. 2000–2016 m. pietų ir rytų regionuose BVP vienam gyventojui padidėjo 74 %, 63 procentiniais punktais daugiau nei pasienio, vidurio ir vakarų regionuose, ir po 2012 m. jis didėjo sparčiau. Iki 2016 m. BVP vienam gyventojui pietų ir rytų regionuose buvo 2,6 karto didesnis nei pasienio, vidurio ir vakarų regionuose. Dublino teritorijoje, kurioje gyvena 40 % Airijos gyventojų, 2000–2016 m. BVP išaugo 62 procentiniais punktais;

               (20)reglamentavimo kliūtys verslumui (visų pirma tam tikri teisės aktai, susiję su komercinės paskirties nekilnojamuoju turtu ir teisinėmis paslaugomis) neigiamai veikia įmonių steigimąsi ir veiklos nutraukimą, taigi ir vietinių Airijos įmonių našumą. Kliūtys patekti į mažmeninę rinką yra problema. Airija yra tarp penkių šalių, kuriose yra daugiausia procedūrinių reikalavimų, susijusių su mažmeninės prekybos vietų kūrimu. Mažmenininkai susiduria su procedūrinėmis kliūtimis, dėl kurių vėluojama atidaryti naujas parduotuves ir padidėja atidarymo išlaidos ir dėl kurių gali būti daromas neigiamas poveikis rinkos struktūrai ir dinamikai;

               (21)naujasis Teisinių paslaugų reguliavimo įstatymas dar turi būti įgyvendintas, nes nors ir vyksta parengiamosios konsultacijos, vis dar labai vėluojama pradėti taikyti taisykles. Galimybės profesinėms organizacijoms tiesiogiai kreiptis į baristerius dėl ginčytinų klausimų, taip pat juridiniams asmenims tapti visų rūšių teisinės praktikos partneriais vis dar nėra aiškios. Kita vertus, reikia vengti pernelyg sudėtingų daugiasritės praktikos veikimo ir valdymo taisyklių. Vienas svarbiausių prioritetų – ryžtingas neterminuotų reformų įgyvendinimas. 2019 m. Airijos ateities darbo vietų programos „Plataus užmojo tikslu 2.3“ turėtų būti sprendžiamos problemos, susijusios su teisinių paslaugų išlaidomis, tačiau vienintelis 2019 m. siektinas rezultatas – preliminarus, o jo įgyvendinimo laikas – neaiškus. Vėlavimas įgyvendinti šią reformą didina teisinių paslaugų kainą Airijoje, o tai kenkia įmonėms, visų pirma mažosioms ir vidutinėms įmonėms, ir fiziniams asmenims. Kadangi teisinės paslaugos yra svarbios kitų verslo paslaugų sąnaudos, apribojimai tame sektoriuje didina kitų paslaugų (pvz., draudimo) išlaidas;

               (22)neveiksnių paskolų ir viso paskolų portfelio santykis ir toliau mažėjo: per metus iki 2018 m. trečiojo ketvirčio jis sumažėjo 3,4 procentinio punkto iki 7,8 %. Bankai sėkmingai siekia savo mažinimo tikslų: parduoda portfelius, restruktūrizuojasi ir didina nekilnojamojo turto kainas. Ilgalaikių hipotekinių įsiskolinimų (pradelstų daugiau kaip 2 metus) išlieka palyginti daug, taigi neveiksnių paskolų ir viso paskolų portfelio santykis išlieka didesnis už euro zonos vidurkį. Siekiant šalinti neveiksnių paskolų problemų sprendimo socialinį ir ekonominį poveikį, be kita ko, pažeidžiamiems namų ūkiams, pasiūlyta nemažai iniciatyvų ir teisės aktų projektų, pavyzdžiui, teisės akto projektas dėl nepardavimo be sutikimo. 2018 m. pradėjo visapusiškai veikti vartojimo paskoloms skirtas kreditų registras ir jis bus labai svarbus vertinant, ar paskolos gavėjai yra pajėgūs tvarkyti savo skolas. Galimybės taikyti nemokumo procedūras ir teisminės bei neteisminės galimybės spręsti įsiskolinimų problemas tebėra ribotos. Tolesnis ilgalaikių hipotekinių įsiskolinimų mažinimas, kartu remiantis pažeidžiamiems namų ūkiams skirtomis iniciatyvomis ir nekeliant nepagrįstų kliūčių spręsti neveiksnių paskolų klausimą, išlieka problema ir padėtį reikia nuolatos stebėti;

               (23)pašalinti tam tikrus rekomendacijose nustatytus trūkumus, visų pirma šalies ataskaitos
                  10
                D priede nurodytose srityse, galėtų padėti 2021–2027 m. laikotarpio ES fondų programavimas. Tai suteiktų Airijai galimybę atsižvelgiant į regioninius skirtumus optimaliai panaudoti šiuos fondus nustatytuose sektoriuose;

               (24)per 2019 m. Europos semestrą Komisija atliko išsamią Airijos ekonominės politikos analizę ir ją paskelbė 2019 m. šalies ataskaitoje. Be to, ji įvertino 2019 m. stabilumo programą ir 2019 m. nacionalinę reformų programą, taip pat veiksmus, kurių Airija ėmėsi atsižvelgdama į ankstesniais metais jai skirtas rekomendacijas. Komisija įvertino ne tik jų svarbą tvariai fiskalinei ir socialinei bei ekonominei Airijos politikai, bet ir tai, kaip jie atitinka Sąjungos taisykles ir gaires, nes būtina stiprinti bendrą Sąjungos ekonomikos valdymą Sąjungos lygio priemonėmis prisidedant prie būsimų nacionalinių sprendimų;

               (25)atsižvelgdama į šį vertinimą, Taryba išnagrinėjo 2019 m. stabilumo programą ir laikosi nuomonės, kad Airija turėtų laikytis Stabilumo ir augimo pakto;

               (26)atsižvelgdama į Komisijos nuodugnios apžvalgos ir šio vertinimo rezultatus, Taryba išnagrinėjo 2019 m. nacionalinę reformų programą ir 2019 m. stabilumo programą. Jos rekomendacijos pagal Reglamento (ES) Nr. 1176/2011 6 straipsnį pateiktos toliau išdėstytose 1–3 rekomendacijose,

               REKOMENDUOJA Airijai 2019 ir 2020 m. imtis šių veiksmų:

               1.2020 m. pasiekti vidutinio laikotarpio biudžeto tikslą. Nenumatytas pajamas panaudoti tam, kad būtų greičiau mažinamas valdžios sektoriaus skolos santykis. Apriboti mokesčių išlaidų aprėptį bei kiekį ir išplėsti mokesčių bazę. Toliau taisyti mokesčių sistemos aspektus, kurie gali sudaryti palankesnes sąlygas agresyviai planuoti mokesčius, ir visų pirma dėmesį skirti mokėjimų į užsienį klausimui. Spręsti numatomo su visuomenės senėjimu susijusių išlaidų didėjimo klausimą didinant sveikatos priežiūros sistemos išlaidų efektyvumą ir visiškai įgyvendinant numatytas pensijų reformas.

               2.Visų pirma pažeidžiamoms grupėms ir mažo darbo intensyvumo namų ūkiuose gyvenantiems žmonėms teikti individualizuotą aktyvios integracijos paramą ir palengvinti kvalifikacijos kėlimą. Didinti galimybes gauti įperkamų ir kokybiškų vaikų priežiūros paslaugų.

               3.Vykdant su investicijomis susijusią ekonominę politiką sutelkti dėmesį į perėjimą prie mažo anglies dioksido kiekio energetikos, šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekio mažinimą, darnųjį transportą, vandens tiekimą, skaitmeninę infrastruktūrą ir įperkamą bei socialinį būstą, atsižvelgiant į regioninius skirtumus. Įgyvendinti priemones, be kita ko, numatytas Ateities darbo vietų kūrimo strategijoje, siekiant įvairinti ekonomiką ir didinti Airijos įmonių – visų pirma mažųjų ir vidutinių įmonių – našumą, naudojant daugiau tiesioginio finansavimo priemonių moksliniams tyrimams ir inovacijoms skatinti ir mažinant reglamentavimo kliūtis verslumui.

               Priimta Briuselyje

                     Tarybos vardu

                     Pirmininkas

                     (1)

                        OL L 209, 1997 8 2, p. 1.

                     (2)

                        OL L 306, 2011 11 23, p. 25.

                     (3)

                        SWD(2019) 1006 final.

                     (4)

                        COM(2019) 150 final.

                     (5)

                        2013 m. gruodžio 17 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 1303/2013, kuriuo nustatomos Europos regioninės plėtros fondui, Europos socialiniam fondui, Sanglaudos fondui, Europos žemės ūkio fondui kaimo plėtrai ir Europos jūros reikalų ir žuvininkystės fondui bendros nuostatos ir Europos regioninės plėtros fondui, Europos socialiniam fondui, Sanglaudos fondui ir Europos jūros reikalų ir žuvininkystės fondui taikytinos bendrosios nuostatos ir panaikinamas Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1083/2006 (OL L 347, 2013 12 20, p. 320).

                     (6)

                        COM(2014) 494 final.

                     (7)

                        Pagal ciklą pakoreguotas balansas atėmus vienkartines ir laikinąsias priemones, Komisijos perskaičiuotas taikant bendrai sutartą metodiką.

                     (8)

                        Grynąsias pirmines valdžios sektoriaus išlaidas sudaro visos valdžios sektoriaus išlaidos atėmus palūkanų išlaidas, Sąjungos fondų pajamomis visiškai kompensuojamas išlaidas Sąjungos programoms ir išlaidų nedarbo išmokoms nediskrecinius pokyčius. Nacionaliniu lygmeniu finansuojamas bendrojo pagrindinio kapitalo formavimas išlyginamas per 4 metų laikotarpį. Įskaičiuojamos diskrecinės pajamų priemonės arba teisės aktais nustatytas pajamų didėjimas. Vienkartinės priemonės, susijusios tiek su pajamomis, tiek su išlaidomis, neįskaičiuojamos. Remiantis Airijos išlaidų kriterijumi, koregavimas reikalingas siekiant atsižvelgti į orientacinio 10 metų potencialaus augimo tempo iškraipymą, kuris atsirado dėl itin didelio realiojo BVP augimo 2015 m. Komisijos taikytas metodas atitiko Airijos valdžios institucijų savo 2017 m. biudžeto skaičiavimuose taikytą metodą – ji rėmėsi vidutiniu 2014 m. ir 2016 m. potencialaus augimo rodikliu.

                     (9)

                        Kaip ir 2019 m., remiantis išlaidų kriterijumi, koregavimas reikalingas siekiant atsižvelgti į orientacinio 10 metų potencialaus augimo tempo iškraipymą, kuris atsirado dėl itin didelio realiojo BVP augimo 2015 m.

                     (10)

                        SWD(2019) 1006 final.


               EUROPOS KOMISIJA
            Briuselis, 2019 06 05
            COM(2019) 506 final
            Rekomendacija
            TARYBOS REKOMENDACIJA
            dėl 2019 m. Estijos nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2019 m. Estijos stabilumo programos

               Rekomendacija

               TARYBOS REKOMENDACIJA

               dėl 2019 m. Estijos nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2019 m. Estijos stabilumo programos

               EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,

               atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 121 straipsnio 2 dalį ir 148 straipsnio 4 dalį,

               atsižvelgdama į 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei koordinavimo
                  1
               , ypač į jo 5 straipsnio 2 dalį,

               atsižvelgdama į Europos Komisijos rekomendaciją,

               atsižvelgdama į Europos Parlamento rezoliucijas,

               atsižvelgdama į Europos Vadovų Tarybos išvadas,

               atsižvelgdama į Užimtumo komiteto nuomonę,

               atsižvelgdama į Ekonomikos ir finansų komiteto nuomonę,

               atsižvelgdama į Socialinės apsaugos komiteto nuomonę,

               atsižvelgdama į Ekonominės politikos komiteto nuomonę,

               kadangi:

               (1)2018 m. lapkričio 21 d. Komisija priėmė metinę augimo apžvalgą, kuria pradedamas 2019 m. Europos ekonominės politikos koordinavimo semestras. Ji tinkamai atsižvelgė į 2017 m. lapkričio 17 d. Europos Parlamento, Tarybos ir Komisijos paskelbtą Europos socialinių teisių ramstį. 2019 m. kovo 21 d. Europos Vadovų Taryba patvirtino metinėje augimo apžvalgoje nustatytus prioritetus. 2018 m. lapkričio 21 d. Komisija pagal Reglamentą (ES) Nr. 1176/2011 taip pat priėmė ir įspėjimo mechanizmo ataskaitą – joje Estija nenurodyta kaip viena iš valstybių narių, dėl kurių reikės parengti nuodugnią apžvalgą. Tą pačią dieną Komisija taip pat priėmė rekomendaciją dėl Tarybos rekomendacijos dėl euro zonos ekonominės politikos; tą rekomendaciją Europos Vadovų Taryba patvirtino 2019 m. kovo 21 d. 2019 m. balandžio 9 d. Taryba priėmė rekomendaciją dėl euro zonos ekonominės politikos (toliau – euro zonai skirta rekomendacija);

               (2)kaip valstybė narė, kurios valiuta yra euro, atsižvelgdama į glaudžias ekonominės ir pinigų sąjungos šalių ekonomikos sąsajas, Estija turėtų užtikrinti, kad euro zonai skirta rekomendacija, kaip nurodyta toliau išdėstytoje 3 rekomendacijoje, būtų visiškai ir laiku įgyvendinta. Visų pirma, priemonės, kuriomis su investicijomis susijusi ekonominė politika sutelkiama į nurodytas sritis, padės įgyvendinti antrą euro zonai skirtą rekomendaciją dėl investicijų rėmimo;

               (3)2019 m. vasario 27 d. paskelbta 2019 m. Estijos ataskaita
                  2
               . Joje įvertinta Estijos pažanga, padaryta įgyvendinant 2018 m. liepos 13 d. Tarybos priimtas šaliai skirtas rekomendacijas, veiksmai, kurių šalis ėmėsi atsižvelgdama į ankstesniais metais priimtas rekomendacijas, ir Estijos pažanga siekiant nacionalinių tikslų pagal strategiją „Europa 2020“;

               (4)2019 m. gegužės 30 d. Estija pateikė 2019 m. nacionalinę reformų programą, o 2019 m. balandžio 30 d. – 2019 m. stabilumo programą;

               (5)į atitinkamas konkrečioms šalims skirtas rekomendacijas atsižvelgta sudarant 2014–2020 m. Europos struktūrinių ir investicijų fondų (toliau – ESI fondai) programas. Kaip numatyta Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1303/2013
                  3
                23 straipsnyje, Komisija, jei tai būtina siekiant remti atitinkamų Tarybos rekomendacijų įgyvendinimą, gali paprašyti valstybės narės peržiūrėti savo partnerystės sutartį ir susijusias programas bei pasiūlyti jų pakeitimų. Kaip naudotųsi šia nuostata, Komisija išsamiau nurodė priemonių, kuriomis ESI fondų veiksmingumas siejamas su patikimu ekonomikos valdymu, taikymo gairėse
                  4
               ;

               (6)šiuo metu Estijai taikoma Stabilumo ir augimo pakto prevencinė dalis. 2019 m. stabilumo programa pateikta remiantis nesikeičiančios politikos scenarijumi. Vyriausybė numato, kad valdžios sektoriaus deficitas, kuris 2018 m. siekė 0,6 % BVP, 2019 m. sieks 0,2 % BVP, 2020 m. – 0,3 % BVP, o iki 2022 m. pasieks 0,7 % BVP. Remiantis perskaičiuotu struktūriniu balansu
                  5
               , vidutinio laikotarpio biudžeto tikslo, t. y. 0,5 % BVP struktūrinio deficito, per 2019 m. stabilumo programos laikotarpį neplanuojama pasiekti. Numatoma, kad valdžios sektoriaus skolos santykis su BVP iki 2022 m. sumažės iki 5,3 % BVP. Makroekonominis scenarijus, kuriuo grindžiamos tos biudžeto projekcijos, yra palankus. Priemonės, kurių reikia norint pasiekti planuojamus deficito tikslus, nebuvo įvardytos, o tai kelia riziką pelningumo prielaidoms;

               (7)2018 m. liepos 13 d. Taryba rekomendavo Estijai užtikrinti, kad 2019 m. grynųjų pirminių valdžios sektoriaus išlaidų
                  6
                nominalus augimas neviršytų 4,1 %, o tai atitiktų 0,6 % BVP metinį struktūrinį koregavimą. Atsižvelgiant į Komisijos 2018 m. rudens prognozę, kurioje numatyta, kad 2019 m. bus priartėta prie vidutinio laikotarpio biudžeto tikslo, ir laikantis reikiamo koregavimo įšaldymo panaikinimo taisyklių, grynųjų pirminių valdžios sektoriaus išlaidų nominalus augimas neturėtų viršyti 4,9 %, o tai atitinka 0,3 % metinį struktūrinį koregavimą 2019 m. Remiantis Komisijos 2019 m. pavasario prognoze, esama rizikos, kad 2019 m. nuo to reikalavimo bus labai nukrypta;

               (8)2020 m., atsižvelgiant į prognozuojamą 2,7 % BVP Estijos gamybos apimties atotrūkį ir prognozuojamą BVP augimą, kuris nesiekia apskaičiuotos potencialaus augimo normos, grynųjų pirminių valdžios sektoriaus išlaidų nominalus augimas neturėtų viršyti 4,1 %, o tai atitinka 0,6 % BVP struktūrinį koregavimą pagal bendrai sutartą reikalavimų matricą taikant Stabilumo ir augimo paktą. Remiantis Komisijos 2019 m. pavasario prognoze, jeigu politika nesikeis, esama rizikos, kad 2020 m. nuo to reikalavimo bus labai nukrypta. Apskritai Taryba mano, kad nuo 2019 m. turėtų būti imtasi reikiamų priemonių siekiant užtikrinti, kad būtų laikomasi Stabilumo ir augimo pakto nuostatų;

               (9)nuaidėjus dideliems skandalams dėl pinigų plovimo, pinigų plovimo prevencija tapo vienu iš Estijos prioritetinių uždavinių. Estija sustiprino kovos su pinigų plovimu sistemą ir šalies bankų sektoriuje nerezidentams priklausančių indėlių procentinė dalis gerokai sumažėjo. Tačiau spręstinų problemų liko. Nors Estijos vyriausybė nustatė papildomų priemonių ir pateikė gairių dėl tolesnio prevencijos stiprinimo šioje srityje, Estijos parlamentas dar nepatvirtino teisėkūros iniciatyvos, kuria siekiama stiprinti kovos su pinigų plovimu priežiūros gebėjimus. Šias priemones, kai jos bus priimtos, reikėtų veiksmingai įgyvendinti;

               (10)vienos pagrindinių kliūčių, kurios trukdo įmonėms investuoti ir neleidžia pasiekti didesnio našumo, yra kvalifikuotų darbuotojų trūkumas ir įgūdžių pasiūlos ir paklausos neatitiktis. Pastaraisiais metais Estija įgyvendino visapusiškas švietimo ir mokymo sistemos reformas, tačiau ši sistema susiduria su ilgalaikėmis problemomis, kurias lemia darbo rinkoje vyraujančios tendencijos ir mažėjantis darbingo amžiaus gyventojų skaičius. Šios problemos, be kita ko, yra susijusios su mokyklos nebaigusių asmenų skaičiumi, kuris tebėra didelis, nebaigta mokyklų tinklo pertvarka, nepakankamu aukštojo mokslo, profesinio rengimo ir mokymo tinkamumu darbo rinkos poreikiams patenkinti, mokytojų senėjimu ir menku mokytojo profesijos patrauklumu. Nepaisant aktyvesnio dalyvavimo suaugusiųjų mokymosi programose, darbuotojų kvalifikacijos kėlimo arba persikvalifikavimo procesas vyksta per lėtai ir nespėjama vytis darbo rinkos tendencijų. Kaip vienas pagrindinių trūkstamų įgūdžių įvardijamas gebėjimas diegti inovacijas. Nors šalyje yra daug informacinių ir ryšių technologijų specialistų, įmonės teikia nepakankamai skaitmeninių įgūdžių ugdymo paslaugų. Siekiant užtikrinti, kad žmonės įgytų tinkamų įgūdžių, reikėtų gerinti švietimo ir mokymo sistemos atitiktį darbo rinkos poreikiams, be kita ko – investuoti į profesinį orientavimą, spręsti mokyklos nebaigimo problemą ir geriau numatyti įgūdžių poreikius. Be to, pagerinus mokytojų darbo sąlygas, mokymo kokybę ir švietimo politiką atsižvelgiant į demografines bei ekonomines tendencijas, išaugtų švietimo ir mokymo sistemos pajėgumas;

               (11)nepaisant tam tikro pagerėjimo, skurdo lygis, socialinė atskirtis ir pajamų nelygybė (ypač vyresnio amžiaus žmonių) tebėra dideli. 2017 m. skurdas ir socialinė atskirtis grėsė apie 42 % 65 m. amžiaus ir vyresnių asmenų (Europos Sąjungos vidurkis – 15 %). Socialinės išmokos dar netapo veiksminga skurdo mažinimo priemone, o socialinės apsaugos sistema tebėra silpna. Teikti kokybiškas ir įperkamas socialines paslaugas trukdo prastas sveikatos ir socialinės priežiūros tarnybų tarpusavio veiklos koordinavimas ir tai, kad labai skiriasi savivaldybių pajėgumas nustatyti socialinių paslaugų poreikius ir tas paslaugas teikti. Be to, privatūs asmenys privalo dengti didelę institucijų teikiamų paslaugų išlaidų dalį. Estijos viešosios išlaidos ilgalaikei priežiūrai nesiekė nė pusės ES vidurkio, t. y. sudarė 0,6 % BVP, palyginti su 1,6 % BVP 2016 m. Nėra jokių prevencinių priemonių ar paramos sistemos, kurios padėtų palengvinti neformaliesiems slaugytojams tenkančią naštą. Asmenų, kurių medicininiai poreikiai nepatenkinti, dalis tebėra viena didžiausių ES (11,7 %) – iš to galima spręsti apie sveikatos priežiūros sistemos prieinamumo ir veiksmingumo problemas. Šios problemos liudija būtinybę integruotai teikti įperkamas kokybiškas socialines ir sveikatos priežiūros paslaugas ir sukurti visapusiškos ilgalaikės priežiūros sistemą. Integracinį augimą galėtų skatinti investicijos, kuriomis remiama socialinė įtrauktis, be kita ko, investicijos į socialinę infrastruktūrą;

               (12)moterų ir vyrų darbo užmokesčio skirtumas, kuris 2017 m. siekė 25,6 % ir buvo šiek tiek didesnis už ankstesniais metais užfiksuotą skirtumą, tebėra vienas didžiausių Sąjungoje. Be to, motinystės poveikis moterų užimtumui (25,2 %) gerokai viršija Sąjungos vidurkį (9,0 %). Ilgos motinystės atostogos – dažnas lėtesnės moterų profesinės karjeros veiksnys. Moterys paprastai dirba mažiau apmokamuose ekonomikos sektoriuose ir užima mažiau apmokamas pareigas, nors jų išsilavinimo lygis yra aukštesnis nei vyrų. Dėl neseniai priimtų priemonių vaiko priežiūros atostogų ir išmokų sistema tapo lankstesnė, kad tėvams būtų lengviau sugrįžti į darbo rinką. Vis daugiau naudojamasi vaiko priežiūros paslaugomis. Tačiau tokie veiksniai, kaip antai ekonominė veikla, profesija, amžius, darbo patirtis ar darbo laikas, moterų ir vyrų darbo užmokesčio skirtumą lemia tik iš dalies ir lieka neaišku, kodėl šis skirtumas siekia 20 %, kai ES vidurkis yra 11,5 %. Skaidri darbo užmokesčio sistema padėtų geriau suprasti tokį didelį moterų ir vyrų darbo užmokesčio skirtumą lemiančias priežastis. Tęstinės investicijos į vaiko priežiūros paslaugas ir aktyvias darbo rinkos priemones sudarytų sąlygas didinti moterų užimtumą. Be to, atsižvelgiant į platesnį kontekstą tebėra svarbu bendradarbiauti su socialiniais partneriais ir stiprinti jų gebėjimus;

               (13)Estijos, kuri yra periferinė šalis ir kurios gyventojų tankis mažas, ekonominei veiklai ir eksportui itin aktuali sklandžiai veikianti tarpusavyje sujungta transporto sistema. Estijos transporto infrastruktūra turi tam tikrų sujungiamumo ir tvarumo trūkumų. Vis dar nepakankamai išplėtotas geležinkelių transportas ir įvairiarūšis vežimas. Be to, per pastaruosius 5 metus išaugo kelių transporto išmetamų šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekis. Reikėtų toliau ieškoti naujoviškų ir tvarių sprendimų, kurie padėtų mažinti spūstis ir šalinti su viešuoju transporto susijusias problemas. Siekiant užtikrinti elektros energijos tiekimo saugumą visame Baltijos šalių regione, Estijos elektros sistemą būtina sinchronizuoti su kontinentinės Europos tinklu. Investicijos į infrastruktūrą padėtų didinti Estijos įmonių konkurencingumą;

               (14)investicijos (ypač privačiojo sektoriaus) į mokslinius tyrimus ir technologinę plėtrą yra nedidelės, tad Estija atsilieka pagal našumą. Nors 2017 m. viešosios išlaidos moksliniams tyrimams ir technologinei plėtrai buvo tik nežymiai mažesnės už ES vidurkį, verslo investicijos siekė tik 0,61 % BVP, t. y. maždaug pusę ES vidurkio. Tik nedidelė įmonių, ypač mažųjų ir vidutinių, dalis skelbia vykdančios veiklą mokslinių tyrimų ir inovacijų srityje. Su moksliniais tyrimais ir technologine plėtra nesusijusių inovacijų išlaidos mažėja, o mokslo ir verslo bendradarbiavimas menkas. Dėl kai kurių iš šių veiksnių prastėja šalies rezultatai inovacijų srityje ir našumas. Estijos našumas ir konkurencingumas galėtų būti didinamas tikslingesnėmis investicijomis į mokslinius tyrimus, technologinę plėtrą ir inovacijas, be kita ko, į įmonių veiklos skaitmeninimą ir automatizavimą. Čia praverstų ir aiškesnis ekonominiu požiūriu aktualių prioritetinių mokslinių tyrimų temų nustatymas. Estijos valdžios institucijos parengė ir įgyvendino keletą priemonių, skirtų mokslinių tyrimų ir inovacijų sistemos trūkumams pašalinti, tačiau jų poveikis kol kas nedidelis;

               (15)efektyvaus išteklių naudojimo ir efektyvaus energijos vartojimo srityse tebėra spręstinų problemų. Estijos ekologinių inovacijų rezultatai liudija, kad šalies potencialas šioje srityje neišnaudojamas iki galo, o Estijos bendras ekologinių inovacijų indeksas, kuris siekia 60 balų, yra 40 % mažesnis už ES vidurkį. Nepaisant pastaraisiais metais padarytos tam tikros pažangos, Estijos išteklių našumo rodikliai yra maždaug tris kartus mažesni už ES vidurkį ir šis atotrūkis nuo kitų ES šalių vis didėja. Tik labai maža dalis Estijos mažųjų ir vidutinių įmonių imasi veiksmų, kad pagerintų išteklių naudojimo efektyvumą ir taptų ekologiškesnės. Be to, šalies ekonomika labai imli energijai – jos suvartojimo lygis gerokai viršija ES vidurkį. Visi Estijos regionai atsilieka išteklių naudojimo ir energijos vartojimo efektyvumo gerinimo srityje. Estijos atsinaujinančiųjų išteklių energijos dalis transporto sektoriuje siekia 0,4 %, t. y. yra gerokai mažesnė už nacionalinį tikslą, kuris yra 10 %. Didinant išteklių naudojimo ir energijos vartojimo efektyvumą, ypač pastatų sektoriuje, ir remiant žiedinę ekonomiką, be kita ko, didinant investicijas, ekonomika taptų dar konkurencingesnė ir tvaresnė;

               (16)bankroto procedūros Estijoje trunka maždaug trejus metus, o susigrąžinimo norma yra šiek tiek didesnė už 40 %. Dėl šių priežasčių darbo jėga ir finansiniai ištekliai įstringa ne tokiose našiose įmonėse. Tai taip pat mažina paskatas investuoti ir teikti finansavimą įmonėms. Nemokumo sistemą reikėtų reformuoti – sutrumpinti bankroto procedūrų trukmę ir padidinti kreditorių susigrąžinimo normą. Visų pirma, galėtų būti skatinama inicijuoti iki ir po bankroto vykdomas restruktūrizavimo procedūras ir išvengti įmonių likvidavimo dalimis;

               (17)pašalinti tam tikrus rekomendacijose nustatytus trūkumus, visų pirma šalies ataskaitos
                  7
                D priede nurodytose srityse, galėtų padėti 2021–2027 m. ES fondų programavimas. Tai suteiktų Estijai galimybę atsižvelgiant į regioninius skirtumus optimaliai panaudoti šiuos fondus nustatytuose sektoriuose;

               (18)per 2019 m. Europos semestrą Komisija atliko išsamią Estijos ekonominės politikos analizę ir ją paskelbė 2019 m. šalies ataskaitoje. Be to, ji įvertino 2019 m. stabilumo programą ir 2019 m. nacionalinę reformų programą, taip pat veiksmus, kurių Estija ėmėsi atsižvelgdama į ankstesniais metais jai skirtas rekomendacijas. Komisija įvertino ne tik jų svarbą tvariai fiskalinei ir socialinei bei ekonominei Estijos politikai, bet ir tai, kaip jie atitinka Sąjungos taisykles ir gaires, nes būtina stiprinti bendrą Sąjungos ekonomikos valdymą Sąjungos lygio priemonėmis prisidedant prie būsimų nacionalinių sprendimų;

               (19)atsižvelgdama į šį vertinimą, Taryba išnagrinėjo 2019 m. stabilumo programą, o jos nuomonė
                  8
                pateikta visų pirma toliau išdėstytoje 1 rekomendacijoje,

               REKOMENDUOJA Estijai 2019 ir 2020 m. imtis šių veiksmų:

               1.Užtikrinti, kad 2020 m. grynųjų pirminių valdžios sektoriaus išlaidų nominalus augimas neviršytų 4,1 %, o tai atitiktų 0,6 % BVP metinį struktūrinį koregavimą. Užtikrinti veiksmingą kovos su pinigų plovimu sistemos priežiūrą ir vykdymą.

               2.Spręsti kvalifikuotų darbuotojų trūkumo klausimą ir skatinti inovacijas didinant švietimo ir mokymo sistemos pajėgumą ir atitikį darbo rinkos poreikiams. Gerinti socialinės apsaugos sistemos tinkamumą ir užtikrinti galimybę naudotis įperkamomis integruotomis socialinėmis paslaugomis. Imtis priemonių moterų ir vyrų darbo užmokesčio skirtumui mažinti, be kita ko, didinant darbo užmokesčio skaidrumą.

               3.Vykdant su investicijomis susijusią ekonominę politiką sutelkti dėmesį į tvarią transporto ir energetikos infrastruktūrą, įskaitant jungtis, mokslinių tyrimų ir inovacijų skatinimą ir efektyvų išteklių naudojimą bei efektyvų energijos vartojimą, atsižvelgiant į regioninius skirtumus.

               Priimta Briuselyje

                     Tarybos vardu

                     Pirmininkas

                     (1)

                        OL L 209, 1997 8 2, p. 1.

                     (2)

                        SWD(2019) 1005 final.

                     (3)

                        2013 m. gruodžio 17 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 1303/2013, kuriuo nustatomos Europos regioninės plėtros fondui, Europos socialiniam fondui, Sanglaudos fondui, Europos žemės ūkio fondui kaimo plėtrai ir Europos jūros reikalų ir žuvininkystės fondui bendros nuostatos ir Europos regioninės plėtros fondui, Europos socialiniam fondui, Sanglaudos fondui ir Europos jūros reikalų ir žuvininkystės fondui taikytinos bendrosios nuostatos ir panaikinamas Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1083/2006 (OL L 347, 2013 12 20, p. 320).

                     (4)

                        COM(2014) 494 final.

                     (5)

                        Pagal ciklą pakoreguotas balansas atėmus vienkartines ir laikinąsias priemones, Komisijos perskaičiuotas taikant bendrai sutartą metodiką.

                     (6)

                        Grynąsias pirmines valdžios sektoriaus išlaidas sudaro visos valdžios sektoriaus išlaidos atėmus palūkanų išlaidas, Sąjungos fondų pajamomis visiškai kompensuojamas išlaidas Sąjungos programoms ir išlaidų nedarbo išmokoms nediskrecinius pokyčius. Nacionaliniu lygmeniu finansuojamas bendrojo pagrindinio kapitalo formavimas išlyginamas per 4 metų laikotarpį. Įskaičiuojamos diskrecinės pajamų priemonės arba teisės aktais nustatytas pajamų didėjimas. Vienkartinės priemonės, susijusios tiek su pajamomis, tiek su išlaidomis, neįskaičiuojamos.

                     (7)

                        SWD(2019) 1005 final.

                     (8)

                        Pagal Tarybos reglamento (EB) Nr. 1466/97 5 straipsnio 2 dalį.