title: 2006 m. gruodžio 18 d. Europos Parlamento ir Tarybos rekomendacija dėl bendrųjų visą gyvenimą trunkančio mokymosi gebėjimų

text:
               30.12.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 394/10

      EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REKOMENDACIJA

   2006 m. gruodžio 18 d.
   dėl bendrųjų visą gyvenimą trunkančio mokymosi gebėjimų
   (2006/962/EB)
   EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
   atsižvelgdami į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 149 straipsnio 4 dalį ir 150 straipsnio 4 dalį,
   atsižvelgdami į Komisijos pasiūlymą,
   atsižvelgdami į Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę (1),
   atsižvelgdami į Regionų komiteto nuomonę (2),
   laikydamiesi Sutarties 251 straipsnyje nustatytos tvarkos (3),
   kadangi:

               (1)

               2000 m. kovo 23-24 d. Lisabonos Europos Vadovų Taryba nusprendė, kad Europos metmenyse turėtų būti apibrėžti nauji pagrindiniai mokymosi visą gyvenimą metu įgyjami įgūdžiai, kurie taptų pagrindine Europos atsako į globalizaciją ir perėjimą prie žiniomis pagrįstos ekonomikos priemone, bei pabrėžė, kad svarbiausias Europos turtas yra žmonės. Nuo tada tos išvados buvo dažnai kartojamos, įskaitant 2003 m. kovo 20-21 d. ir 2005 m. kovo 22-23 d. Briuselio Europos Vadovų Tarybas ir 2005 m. patvirtintą atnaujintą Lisabonos strategiją.

               (2)

               2001 m. kovo 23-24 d. Stokholmo Europos Vadovų Taryba ir 2002 m. kovo 15-16 d. Barselonos Europos Vadovų Taryba patvirtino konkrečius Europos švietimo ir mokymo sistemų ateities tikslus ir darbo programą (darbo programa „Švietimas ir mokymas 2010“), kuria siekiama įgyvendinti minėtus tikslus iki 2010 m. Šie tikslai – tai žinių visuomenėje reikalingų įgūdžių lavinimas ir konkretūs kalbų mokymosi skatinimo ir verslumo vystymo tikslai bei bendras poreikis stiprinti europinį švietimo aspektą.

               (3)

               Komisijos komunikate „Paversti Europos visą gyvenimą trunkančio mokymosi erdvę realybe“ ir 2002 m. birželio 27 d. priimtoje Tarybos rezoliucijoje dėl visą gyvenimą trunkančio mokymosi (4) naujų pagrindinių įgūdžių teikimas buvo įvardintas prioritetu, be to, buvo pabrėžta, kad būtina mokytis visą gyvenimą – nuo ikimokyklinio iki pensinio amžiaus.

               (4)

               Atsižvelgdama į Bendrijos užimtumo rodiklių gerinimą 2003 m. kovo mėn. ir 2003 m. gruodžio mėn. Briuselio Europos Vadovų Taryba pabrėžė būtinybę vystyti visą gyvenimą trunkantį mokymąsi ypatingą dėmesį skiriant aktyvių ir prevencinių priemonių taikymui bedarbiams ir neaktyviems asmenims. Tai pagrįsta laikinos užimtumo darbo grupės ataskaita, kuria pabrėžiama, kad žmonės turi sugebėti prisitaikyti prie pokyčių, kad svarbu integruoti žmones į darbo rinką ir kad pagrindinį vaidmenį vaidina visą gyvenimą trunkantis mokymasis.

               (5)

               2003 m. gegužės mėn. Europos Vadovų Taryba patvirtino Europos orientacinius lygius (lyginamuosius standartus), vykdydama įsipareigojimą pastebimai pagerinti Europos vidutinius rodiklius. Šie orientaciniai lygiai apima mokėjimą skaityti, ankstyvą mokyklos palikimą, aukštesniosios pakopos vidurinio išsilavinimo įgijimą ir visą gyvenimą trunkantį suaugusiųjų mokymąsi, ir yra glaudžiai susiję su bendrųjų gebėjimų vystymu.

               (6)

               2004 m. lapkričio mėn. Tarybos priimtoje platesnio švietimo vaidmens ataskaitoje pabrėžiama, kad švietimas prisideda prie bendro kultūrinio pagrindo visuomenėje išsaugojimo bei atnaujinimo ir pagrindinių socialinių ir pilietinių vertybių, pvz., pilietybės, lygybės, tolerancijos ir pagarbos mokymosi, ir yra ypač svarbus tuo metu, kai valstybės narės susiduria su uždaviniu kaip išspręsti didėjančios socialinės ir kultūrinės įvairovės klausimą. Be to, švietimo teikiamos galimybės žmonėms pradėti dirbti ir toliau dalyvauti darbiniame gyvenime yra svarbi švietimo vaidmens stiprinant socialinę sanglaudą dalis.

               (7)

               2005 m. Komisijos patvirtintas pranešimas apie pažangą siekiant Lisabonos tikslų švietimo ir mokymo srityse parodė, kad nepasiekta pažangos mažinant prastai besimokančių skaityti penkiolikmečių procentą arba didinant aukštesniosios pakopos vidurinįjį išsilavinimą įgyjančiųjų skaičių. Pastebima nežymi pažanga mažinant anksti mokyklą paliekančiųjų skaičių, tačiau tokiais pažangos tempais nepavyks pasiekti 2003 m. gegužės mėn. Europos Vadovų Tarybos priimtų 2010 m. Europos orientacinių lygių. Besimokančių suaugusiųjų skaičius didėja nepakankamai greitai, kad iki 2010 m. būtų pasiektas orientacinis lygis, duomenys rodo, kad žemos kvalifikacijos žmonės yra mažiau linkę toliau mokytis.

               (8)

               2002 m. kovo mėn. Europos socialinių partnerių priimtuose Gebėjimų ir kompetencijos tobulinimo visą gyvenimą veiksmų metmenyse pabrėžiama būtinybė įmonėms vis greičiau pritaikyti savo struktūras, jei jos nori išlikti konkurencingos. Darbas grupėse, paprastesnės hierarchinės struktūros, perduodama atsakomybė ir didesnis poreikis gebėti atlikti įvairias užduotis sąlygoja mokymosi organizacijų vystymąsi. Tokiomis aplinkybėmis organizacijų galimybės nustatyti gebėjimus, juos naudoti ir atpažinti bei skatinti visus darbuotojus juos tobulinti tampa naujų konkurencingų strategijų pagrindu.

               (9)

               2004 m. Mastrichto profesinio švietimo ir mokymo tyrime nurodoma, kad susidarė didelis atotrūkis tarp naujose darbo vietose reikalaujamo išsilavinimo lygio ir Europos dirbančiųjų pasiekto išsilavinimo lygio. Šis tyrimas rodo, jog daugiau nei trečdalis Europos dirbančiųjų (80 milijonų žmonių) yra žemos kvalifikacijos, tuo tarpu numatyta, kad iki 2010 m. beveik 50 proc. naujų darbo vietų bus reikalaujama turėti trečiosios pakopos kvalifikaciją, mažiau nei 40 proc. naujų darbo vietų bus reikalaujama aukštesniosios pakopos vidurinio išsilavinimo ir tik 15 proc. naujų darbo vietų bus pasiūlyta turintiems pagrindinį mokyklinį išsilavinimą.

               (10)

               2004 m. priimtame bendrame Tarybos ir Komisijos pranešime dėl darbo programos „Švietimas ir mokymas 2010“ pabrėžta būtinybė pagal valstybių narių visą gyvenimą trunkančio mokymosi strategijas užtikrinti, kad visi piliečiai įgytų jiems būtinų gebėjimų. Siekiant skatinti ir palengvinti reformą, pranešime siūloma parengti bendrus Europos metmenis ir principus, pirmenybę teikiant bendrųjų gebėjimų metmenims.

               (11)

               Europos jaunimo pakte, pridėtame prie 2005 m. kovo 22-23 d. Briuselio Europos Vadovų Tarybos išvadų, pabrėžiamas poreikis skatinti pagrindinių įgūdžių bendro rinkinio kūrimą.

               (12)

               Poreikis išmokyti jaunimą reikiamų bendrųjų gebėjimų ir išsilavinimo įgijimo lygio gerinimas yra sudėtinė 2005 m. birželio mėn. Europos Vadovų Tarybos patvirtintų Integruotų ekonomikos augimo ir darbo vietų kūrimo gairių 2005–2008 m. dalis. Būtent Darbo vietų kūrimo gairėmis raginama pritaikyti švietimo ir mokymo sistemas atsižvelgiant į naujus gebėjimų reikalavimus, valstybių narių reformų programose aiškiau nustatant užimtumo poreikius ir bendruosius gebėjimus. Be to, užimtumo gairėse raginama užtikrinti lyčių aspekto integravimą ir lyčių lygybę visose veiklos srityse, taip pat siekti vidutinio 70 proc. užimtumo lygio, kurį bent jau 60 proc. sudarytų moterų užimtumas, Europos Sąjungoje.

               (13)

               Šia rekomendacija turėtų būti prisidedama prie kokybiško, į ateitį orientuoto ir Europos visuomenės reikmėms pritaikyto švietimo ir mokymo vystymo remiant bei prisidedant prie valstybių narių veiksmų užtikrinant, kad jų bazinio išsilavinimo sistemos suteiktų visiems jauniems žmonėms priemones vystyti tokius bendruosius gebėjimus, kuriuos įgijęs jaunimas būtų pasirengęs suaugusiųjų gyvenimui ir kurie būtų pagrindas tolesniam mokymuisi bei darbui, o suaugusieji galėtų tobulinti ir atnaujinti savo bendruosius gebėjimus nuosekliai ir išsamiai mokydamiesi visą gyvenimą. Siekiant susitarto Europos orientacinio lygio politiką formuojantiems asmenims, mokymo programų rengėjams, socialiniams partneriams ir besimokantiesiems. Šioje rekomendacijoje taip pat turėtų būti pateikiami Europos bendri bendrųjų gebėjimų orientaciniai metmenys siekiant palengvinti nacionalines reformas bei valstybių narių ir Komisijos pasikeitimą informacija pagal darbo programą „Švietimas ir mokymas 2010“. Be to, Rekomendacijoje turėtų būti remiamos kitos susijusios politikos kryptys, kaip antai užimtumo ir socialinė politika, ir kitos jaunimui poveikį darančios politikos kryptys.

               (14)

               Kadangi šios rekomendacijos tikslų, t. y. remti ir prisidėti prie valstybių narių veiksmų nustatant bendrą orientacinį lygį, kuriuo skatinamos ir palengvinamos nacionalinės reformos ir tolesnis valstybių narių bendradarbiavimas, valstybės narės negali deramai pasiekti ir todėl tų tikslų būtų geriau siekti Bendrijos lygmeniu, laikydamasi Sutarties 5 straipsnyje nustatyto subsidiarumo principo Bendrija gali patvirtinti priemones. Pagal tame straipsnyje nustatytą proporcingumo principą šia rekomendacija neviršijama to, kas būtina nurodytiems tikslams pasiekti,

         REKOMENDUOJA:
   Kad valstybės narės plėtotų bendrųjų gebėjimų ugdymo teikimą visiems, kuris sudarytų jų visą gyvenimą trunkančio mokymosi strategijų dalį, įskaitant visuotiniam raštingumui pasiekti skirtas strategijas, ir kaip orientyru vadovautųsi priede pateikiamu dokumentu „Bendrieji visą gyvenimą trunkančio mokymosi gebėjimai. Europos orientaciniai metmenys“ (toliau – Orientaciniai metmenys) siekiant užtikrinti, kad:

               1.

               bazinis išsilavinimas suteiktų visiems jauniems žmonėms priemones vystyti tokius bendruosius gebėjimus, kuriuos įgijęs jaunimas būtų pasirengęs suaugusiųjų gyvenimui ir kurie būtų pagrindas tolesniam mokymuisi bei darbui;

               2.

               būtų tinkamai mokomi jauni žmonės, kuriems dėl nevienodų mokymosi galimybių, susidariusių dėl asmeninių, socialinių, kultūrinių ar ekonominių aplinkybių, reikia ypatingos pagalbos atskleidžiant jų mokymosi potencialą;

               3.

               suaugusieji galėtų tobulinti ir atnaujinti savo bendruosius gebėjimus visą gyvenimą ir kad ypatingas dėmesys būtų skiriamas tikslinėms grupėms, kurios pagal šalies, regionų ir (arba) vietos aplinkybes yra įvardytos kaip prioritetinės grupės, pvz., asmenys, kuriems reikia atnaujinti savo įgūdžius;

               4.

               būtų sukurta tinkama infrastruktūra suaugusiųjų tolesniam švietimui ir mokymui, įskaitant mokytojus ir instruktorius, patvirtinimo ir vertinimo tvarką, priemones, skirtas užtikrinti lygias galimybes naudotis visą gyvenimą trunkančiu mokymusi ir darbo rinka, ir paramą besimokantiesiems, kurią teikiant atsižvelgiama į skirtingus suaugusiųjų poreikius ir gebėjimus;

               5.

               būtų pasiektas suaugusiųjų švietimo ir mokymo teikimo atskiriems piliečiams nuoseklumas tai glaudžiai susiejant su užimtumo ir socialine politika, kultūros, inovacijų politika bei kitomis jauniems žmonėms poveikį darančiomis politikos kryptimis ir bendradarbiaujant su socialiniais partneriais bei kitomis suinteresuotosiomis grupėmis.

         ATSIŽVELGIA Į KOMISIJOS KETINIMUS:

               1.

               prisidėti prie valstybių narių pastangų plėtoti jų švietimo ir mokymo sistemas bei įgyvendinti ir platinti šią rekomendaciją, kartu naudojantis Orientaciniais metmenimis kaip orientacine priemone, palengvinančia mokymąsi bendradarbiaujant ir keitimąsi gera praktika, bei sekti pokyčius ir pristatyti pažangą darbo programos „Švietimas ir mokymas 2010“ dvejų metų ataskaitose;

               2.

               naudotis Orientaciniais metmenimis kaip orientacine priemone įgyvendinant Bendrijos švietimo ir mokymo programas ir užtikrinti, kad šiose programose būtų skatinamas bendrųjų gebėjimų įgijimas;

               3.

               skatinti platesnį Orientacinių metmenų naudojimą susijusiose Bendrijos politikos kryptyse, ypač įgyvendinant užimtumo, jaunimo ir kultūros bei socialinę politiką, ir toliau plėtoti ryšius su socialiniais partneriais bei kitomis šiose srityse dirbančiomis organizacijomis;

               4.

               peržiūrėti Orientacinių metmenų daromą poveikį pagal darbo programą „Švietimas ir mokymas 2010“ ir iki 2010 m. gruodžio 18 d. pateikti Europos Parlamentui ir Tarybai pranešimą apie įgytą patirtį ir reikšmę ateičiai.

      Priimta Briuselyje, 2006 m. gruodžio 18 d.

            Europos Parlamento vardu

            Pirmininkas

         J. BORRELL FONTELLES

            Tarybos vardu

            Pirmininkas

         J.-E. ENESTAM

      (1)  OL C 195, 2006 8 18, p. 109.

      (2)  OL C 229, 2006 9 22, p. 21.

      (3)  2006 m. rugsėjo 26 d. Europos Parlamento nuomonė (dar nepaskelbta Oficialiajame leidinyje) ir 2006 m. gruodžio 18 d. Tarybos sprendimas.

      (4)  OL C 163, 2002 7 9, p. 1.

      PRIEDAS
      BENDRIEJI VISĄ GYVENIMĄ TRUNKANČIO MOKYMOSI GEBĖJIMAI – EUROPOS ORIENTACINIAI METMENYS
      Padėtis ir tikslai
      Europos Sąjungai susiduriant vis su naujais globalizacijos iššūkiais, kiekvienas jos pilietis, norėdamas lanksčiai prisitaikyti prie greitai besikeičiančio ir daugybę sąsajų turinčio pasaulio, turės išsiugdyti nemažai bendrųjų gebėjimų.
      Šiuo atžvilgiu švietimas –tiek socialine, tiek ekonomine prasme – turi vaidinti svarbų vaidmenį užtikrinant, kad Europos piliečiai įgytų bendruosius gebėjimus, reikalingus norint greitai prisitaikyti prie minėtų pokyčių.
      Visų pirma, ugdant įvairius individualius gebėjimus turėtų būti atsižvelgta į skirtingus besimokančiųjų poreikius užtikrinant lygias galimybes toms asmenų grupėms, kurios dėl įvairių asmeninių, socialinių, kultūrinių ar ekonominių aplinkybių įgijo prastesnį išsilavinimą ir todėl joms reikia ypatingos paramos, kad galėtų įgyvendinti savo mokymosi potencialą. Tokias grupes sudaro, pvz., prastą išsilavinimą turintys asmenys, visų pirma mažaraščiai, mokyklų nebaigę asmenys, ilgai darbo nerandantys ar po ilgos pertraukos į darbą grįžtantys asmenys, pagyvenę žmonės, migrantai, neįgalieji ir kt.)
      Šiuo atžvilgiu pagrindiniai Orientacinių metmenų tikslai yra šie:

                  1)

                  nustatyti ir apibrėžti asmeniniam pasitenkinimui, aktyviam pilietiškumui, socialinei sanglaudai ir įsidarbinimui žinių visuomenėje būtinus bendruosius gebėjimus;

                  2)

                  remti valstybių narių veiksmus, užtikrinančius, kad įgiję pagrindinį išsilavinimą jauni žmonės turėtų tokius bendruosius gebėjimus, kuriuos įgijęs jaunimas būtų pasirengęs suaugusiųjų gyvenimui ir kurie būtų pagrindas tolesniam mokymuisi bei darbui, ir kad suaugusieji galėtų vystyti bei atnaujinti savo bendruosius gebėjimus visą savo gyvenimą;

                  3)

                  politikos formuotojams, mokymo programų rengėjams, darbdaviams ir besimokantiesiems pateikti Europos lygmens orientacinę priemonę, tokiu būdu palengvinant pastangas nacionaliniu ir Europos lygiu siekti bendrai sutartų tikslų;

                  4)

                  pateikti metmenis tolesniems veiksmams Bendrijos lygmeniu įgyvendinant tiek darbo programą „Švietimas ir mokymas 2010“, tiek Bendrijos švietimo bei mokymo programas.

            Bendrieji gebėjimai
      Šiame dokumente gebėjimai apibūdinami kaip nuo aplinkybių priklausančių žinių, įgūdžių ir požiūrių visuma. Bendrieji gebėjimai – tai visų žmonių asmeniniam pasitenkinimui ir vystymuisi, aktyviam pilietiškumui, socialinei integracijai ir užimtumui reikalingi gebėjimai.
      Orientaciniuose metmenyse nustatyti aštuoni bendrieji gebėjimai:

                  1)

                  Bendravimas gimtąja kalba;

                  2)

                  Bendravimas užsienio kalbomis;

                  3)

                  Matematiniai gebėjimai ir pagrindiniai gebėjimai mokslo ir technologijų srityse;

                  4)

                  Skaitmeninis raštingumas;

                  5)

                  Mokymasis mokytis;

                  6)

                  Socialiniai ir pilietiniai gebėjimai;

                  7)

                  Iniciatyva ir verslumas; ir

                  8)

                  Kultūrinis sąmoningumas ir raiška.

            Visi bendrieji gebėjimai laikomi vienodai svarbiais, nes gali padėti gerai orientuotis žinių visuomenėje. Daugelis gebėjimų persipina ir papildo vienas kitą: vienai sričiai būdingi aspektai stiprina kitos srities gebėjimus. Svarbiausias mokymosi pagrindas – tai pagrindiniai kalbos, raštingumo, mokėjimo skaičiuoti bei informacinių ir ryšių technologijų (IRT) įgūdžiai, o mokytis padeda mokymasis mokytis. Yra keletas sąvokų, kurios yra pritaikomos visose Orientacinių metmenų srityse: kritinis mąstymas, kūrybingumas, iniciatyvumas, problemų sprendimas, pavojaus įvertinimas, sprendimų priėmimas ir konstruktyvus jausmų valdymas vaidina pagrindinį vaidmenį ugdant visus aštuonis bendruosius gebėjimus.
      1.   Bendravimas gimtąja kalba (1)

      Apibrėžimas:
      Bendravimas gimtąja kalba reiškia sugebėjimą žodžiu ir raštu reikšti ir aiškinti sąvokas, mintis, jausmus, faktus ir nuomones (klausymas, kalbėjimas, skaitymas ir rašymas) ir bendrauti kalbine prasme tinkamu būdu bei kūrybiškai įvairioje socialinėje ir kultūrinėje aplinkoje, kaip antai, švietimas ir mokymas, darbas, namai ir laisvalaikis.
      Svarbiausios su šiuo gebėjimu susijusios žinios, įgūdžiai ir nuostatos:
      Bendravimo gebėjimai atsiranda išmokus gimtąją kalbą, kuri glaudžiai susijusi su asmens pažintinių gebėjimų aiškinti pasaulį ir bendrauti su kitais žmonėmis vystymusi. Bendravimas gimtąja kalba reiškia, kad žmogus turi išmanyti žodyną, funkcinę gramatiką ir kalbos funkcijas. Be to, tai ir pagrindinių žodžių sąveikų tipų, daugelio literatūrinių ir neliteratūrinių tekstų, pagrindinių įvairių kalbos taisyklių ir funkcinių stilių, kalbos formų įvairovės bei bendravimo skirtingose situacijose išmanymas.
      Žmonės taip pat turėtų gebėti žodžiu ir raštu bendrauti įvairiose situacijose, stebėti savo bendravimą ir prisitaikyti prie situacijos. Be to, tai reiškia sugebėjimą atskirti ir naudoti skirtingų tipų tekstus, ieškoti, rinkti ir apdoroti informaciją, naudotis pagalbinėmis priemonėmis, žodžiu ir raštu formuluoti ir įtikinamai dėstyti argumentus priklausomai nuo situacijos.
      Teigiamas požiūris į bendravimą gimtąja kalba – tai polinkis į kritišką ir konstruktyvų dialogą, estetinių savybių vertinimas ir noras jų siekti bei domėjimasis bendravimu su kitais. Tai reiškia kalbos daromo poveikio suvokimą ir būtinybę suprasti ir teigiamai bei atsakingai vartoti kalbą visuomenėje.
      2.   Bendravimas užsienio kalbomis (2)

      Apibrėžimas:
      Bendravimas užsienio kalbomis didžia dalimi apima pagrindinius bendravimo gimtąja kalba įgūdžius: jis yra pagrįstas gebėjimu suprasti, reikšti ir aiškinti sąvokas, mintis, jausmus, faktus ir nuomones žodžiu ir raštu (klausymas, kalbėjimas, skaitymas ir rašymas) atitinkamoje visuomeninėje ir kultūrinėje aplinkoje – mokantis, darbe, namuose, leidžiant laisvalaikį – pagal kiekvieno norus ar poreikius. Bendravimas užsienio kalbomis reikalauja ir tokių įgūdžių, kaip antai tarpininkavimas ir tarpkultūrinis supratimas. Kiekvieno žmogaus mokėjimo lygis priklauso nuo keturių aspektų (klausymo, kalbėjimo, skaitymo ir rašymo) ir skirtingų kalbų, socialinio ir kultūrinio išsilavinimo, aplinkos, poreikių ir(arba) interesų.
      Svarbiausios su šiuo gebėjimu susijusios žinios, įgūdžiai ir nuostatos:
      Norint mokėti užsienio kalbų reikia išmanyti žodyną ir funkcinę gramatiką bei pagrindinius žodinio bendravimo tipus ir kalbos funkcinius stilius. Svarbu žinoti apie visuomenėje įsigalėjusią tvarką, kultūrinius aspektus ir kalbų kintamumą.
      Svarbiausi bendravimo užsienio kalbomis įgūdžiai – tai gebėjimas suprasti žodžiu perduodamą žinią, pradėti, palaikyti ir pabaigti pokalbį bei skaityti, suprasti ir parengti tekstą pagal asmeninius poreikius. Žmonės taip pat turėtų sugebėti tinkamai naudotis pagalbinėmis priemonėmis, be to, besimokydami visą gyvenimą neoficialiai mokytis kalbų.
      Teigiamas požiūris reiškia kultūrų įvairovės pripažinimą, susidomėjimą kalbomis ir tarpkultūriniu bendravimu bei smalsumą.
      3.   Matematiniai gebėjimai ir pagrindiniai gebėjimai mokslo ir technologijų srityse
      Apibrėžimas:

                  A.

                  Matematiniai gebėjimai reiškia sugebėjimą vystyti ir taikyti matematinį mąstymą sprendžiant įvairias kasdienių situacijų problemas. Vystant gebėjimą gerai skaičiuoti, pabrėžiamas procesas, veikla ir žinios. Matematiniai gebėjimai skirtingu mastu apima sugebėjimą ir norą naudoti minties matematinius metodus (loginis ir erdvinis mąstymas) ir išraišką (formulės, modeliai, grafikai, schemos).

                  B.

                  Gebėjimai mokslo srityje reiškia sugebėjimą ir norą naudotis gamtos pasaulį aiškinančiomis žiniomis ir metodais siekiant iškelti klausimus ir padaryti įrodymais pagrįstas išvadas. Gebėjimai technologijų srityje suvokiami kaip šių žinių ir metodų taikymas atsižvelgiant į suprantamus žmogaus norus ar poreikius. Gebėjimai mokslo ir technologijų srityse apima žmogaus veiklos sukeltų pokyčių suvokimą ir piliečio asmeninę atsakomybę.

            Svarbiausios su šiuo gebėjimu susijusios žinios, įgūdžiai ir nuostatos:

                  A.

                  Būtinos matematikos žinios – tai geras skaičių, matavimo vienetų ir struktūrų, pagrindinių operacijų ir pagrindinių matematinių išraiškų žinojimas, matematinių terminų ir sąvokų išmanymas bei klausimų, į kuriuos galima matematiškai atsakyti, supratimas.
                  Asmuo turėtų gebėti taikyti pagrindinius matematinius principus ir procesus kasdieniame gyvenime namuose ir darbe bei sekti ir vertinti argumentų seką. Asmuo turėtų gebėti mąstyti matematiškai, suprasti matematinius įrodymus ir bendrauti matematine kalba bei naudotis tinkamomis pagalbos priemonėmis.
                  Teigiamas požiūris į matematiką yra pagrįstas pagarba tiesai ir noru ieškoti priežasčių bei vertinti jų pagrįstumą.

                  B.

                  Mokslo ir technologijų srityje svarbiausios žinios apima pagrindinius gamtos pasaulio principus, pagrindines mokslo sąvokas, principus ir metodus, technologijas, technologinius produktus ir procesus, taip pat suvokimą apie mokslo ir technologijų poveikį gamtos pasauliui. Šie gebėjimai turėtų įgalinti asmenis geriau suvokti mokslo taikymo ir technologijų privalumus, apribojimus ir pavojų plačiajai visuomenei (susijusius su sprendimų priėmimu, vertybėmis, moraliniais klausimais, kultūra ir pan.).
                  Įgūdžiai – tai gebėjimas naudoti ir valdyti technologines priemones, mašinas ir mokslinius duomenis siekiant tikslo arba ieškant įrodymais paremto sprendimo ar išvados. Žmonės turėtų sugebėti atpažinti esminius mokslinio tyrimo bruožus ir pranešti apie išvadas bei pagrindimą kaip tokios išvados buvo padarytos.
                  Gebėjimai apima požiūrį į kritinį vertinimą ir smalsumą, domėjimąsi etiškais dalykais ir pagarbą saugumui ir tvarumui, visų pirma mokslo ir technologijų pažangos, kuri yra susijusi su pačiu asmeniu, jo šeima, bendruomene ir visuotinais klausimais, atžvilgiu.

            4.   Skaitmeninis raštingumas
      Apibrėžimas:
      Skaitmeninis raštingumas siejasi su patikimu ir kritišku informacinės visuomenės technologijų (IVT) naudojimu darbe, leidžiant laisvalaikį ir bendraujant. Jis yra paremtas pagrindiniais IRT įgūdžiais: kompiuterių naudojimu surandant, įvertinant, saugant, rengiant, pristatant informaciją ir ja keičiantis bei bendraujant ir dalyvaujant bendradarbiavimo tinkluose internete.
      Svarbiausios su šiuo gebėjimu susijusios žinios, įgūdžiai ir nuostatos:
      Skaitmeniniam raštingumui būtinas geras supratimas ir žinios apie IVT pobūdį, vaidmenį ir galimybes kasdieniame gyvenime – asmeninėje ir socialinėje aplinkoje bei darbe. Tai apima pagrindines kompiuterines programas, kaip antai tekstų apdorojimo programa, skaičiuoklės, duomenų bazės, informacijos saugojimo ir valdymo programos, bei supratimą apie interneto ir bendravimo elektroninėmis visuomenės informavimo priemonėmis (elektroninis paštas, tinklo priemonės) teikiamas galimybes ir galimą grėsmę dirbant, leidžiant laisvalaikį, dalinantis informacija ir bendradarbiaujant tinkluose, mokantis ir atliekant tyrimus. Be to, žmonės turėtų suprasti, kaip IVT galėtų padėti siekiant kūrybiškumo ir novatoriškumo bei išmanyti su turimos informacijos teisėtumu ir patikimumu susijusius klausimus ir teisinius bei etinius IVT sąveikiojo naudojimo principus.
      Būtini įgūdžiai apima: gebėjimą ieškoti, rinkti ir apdoroti informaciją bei ją naudoti lemiamu ir sisteminiu būdu įvertinant svarbą, atskiriant realius dalykus nuo virtualių ir atpažįstant sąsajas tarp pastarųjų. Asmenys turėtų gebėti naudotis priemonėmis rengdami, pristatydami ir suprasdami sudėtingą informaciją ir turėti interneto prieigos, paieškos ir naudojimosi galimybes. Asmenys taip pat turėtų gebėti naudotis IVT siekdami sustiprinti kritišką mąstymą, kūrybiškumą ir novatoriškumą.
      Naudojant IVT būtinas kritiškas ir analitiškas požiūris į turimą informaciją ir atsakingas sąveikiųjų visuomenės informavimo priemonių naudojimas. Domėjimasis dalyvavimu bendruomenės ir tinklų veikloje siekiant kultūrinių, socialinių ir (arba) profesinių tikslų taip pat stiprina šį gebėjimą.
      5.   Mokymasis mokytis
      Apibrėžimas:
      „Mokymasis mokytis“ reiškia gebėjimą atkakliai mokytis, organizuoti savo mokymąsi, įskaitant mokymąsi veiksmingai valdant laiką ir informaciją, asmeniškai ir grupėse. Šis gebėjimas – tai mokymosi proceso ir poreikių supratimas, turimų galimybių nustatymas ir gebėjimas įveikti kliūtis siekiant sėkmingai mokytis. Šis gebėjimas reiškia, kad įgyjamos, apdorojamos ir įsisavinamos naujos žinios ir įgūdžiai, siekiama gauti pagalbą ir ja naudotis. Mokymasis mokytis įpareigoja besimokančiuosius remtis turima mokymosi ir gyvenimo patirtimi, naudoti ir pritaikyti žinias ir įgūdžius įvairiose situacijose – namuose, darbe, šviečiantis ir lavinantis. Motyvacija ir pasitikėjimas yra ypač svarbūs žmogaus gebėjimams.
      Svarbiausios su šiuo gebėjimu susijusios žinios, įgūdžiai ir nuostatos:
      Kai žmogus mokydamasis siekia konkrečių darbo ar karjeros tikslų, tuomet jis turėtų žinoti apie tiems tikslams būtinus gebėjimus, žinias, įgūdžius ir kvalifikaciją. Visais atvejais mokydamasis mokytis žmogus turi žinoti ir suprasti savo pasirinktas mokymosi strategijas, savo įgūdžių ir kvalifikacijos stipriąsias ir silpnąsias puses bei turi sugebėti ieškoti švietimo ir mokymo galimybių bei patarimų ir (arba) paramos, kurią jis gali gauti.
      Siekiant įgyti mokymosi mokytis įgūdžių reikia, pirmiausia, įgyti pagrindinių bendrųjų įgūdžių, kaip antai raštingumas, mokėjimas skaičiuoti ir IRT įgūdžiai, kurie yra būtini toliau mokantis. Remdamasis šiais įgūdžiais asmuo turėtų sugebėti gauti, apdoroti ir įsisavinti naujų žinių ir įgūdžių. Tam reikia veiksmingai valdyti savo mokymosi, karjeros ir darbo situacijas ir ypač sugebėti toliau atkakliai mokytis, dėmesį skirti ilgai trunkantiems laikotarpiams ir kritiškai mąstyti apie mokymosi tikslus. Žmonės turėtų sugebėti skirti laiko savarankiškam ir organizuotam mokymuisi, o besimokydami taip pat bendradarbiauti, pasinaudoti nevienalytės grupės teikiamais privalumais ir dalintis tuo, ko jau išmoko. Asmenys turėtų sugebėti organizuoti savo pačių mokymąsi, įvertinti savo darbą ir, prireikus, ieškoti patarimų, informacijos ir paramos.
      Teigiamas požiūris – tai motyvacija ir pasitikėjimas tolesniu mokymusi visą gyvenimą ir šio proceso sėkme. Į problemų sprendimą orientuotas požiūris sustiprina patį mokymosi procesą ir asmens gebėjimą įveikti kliūtis ir pokyčius. Noras pritaikyti turimą mokymosi ir gyvenimo patirtį bei smalsumas ieškant galimybių mokytis ir mokantis įvairiose gyvenimo situacijose yra ypač svarbūs teigiamam požiūriui sukurti.
      6.   Socialiniai ir pilietiniai gebėjimai
      Apibrėžimas:
      Šie gebėjimai apima asmeninius, tarpasmeninius ir tarpkultūrinius gebėjimus, taip pat visas elgesio formas, kai žmonės parengiami veiksmingam ir konstruktyviam dalyvavimui socialiniame ir darbo gyvenime, ypač vis įvairesnėje visuomenėje, ir, prireikus, konfliktų sprendimui. Pilietinis gebėjimas padeda žmonėms visapusiškai dalyvauti pilietiniame gyvenime remiantis socialinių ir politinių koncepcijų bei struktūrų žiniomis ir įsipareigojimu aktyviam ir demokratiškam dalyvavimui.
      Svarbiausios su šiuo gebėjimu susijusios žinios, įgūdžiai ir nuostatos:

                  A.

                  Socialiniai gebėjimai yra susiję su asmenine ir socialine gerove, kas reikalauja suvokti, kaip užsitikrinti optimalią fizinę ir psichinę sveikatą, kuri būtų asmeninis, šeimos ir artimiausios socialinės aplinkos turtas, ir žinoti, kaip sveikas gyvenimo būdas galėtų padėti tai pasiekti. Siekiant sėkmingo tarpasmeninio ir socialinio dalyvavimo yra ypač svarbu suprasti skirtingose visuomenėse ir aplinkoje (pvz., darbe) bendrai priimtinus elgesio ir elgsenos kodeksus. Taip pat svarbu žinoti bendras sąvokas, susijusias su asmenimis, grupėmis, darbo organizacijomis, lyčių lygybe ir nediskriminavimu, visuomene ir kultūra. Ypač svarbu suprasti Europos visuomenių daugiakultūrius ir socialinius bei ekonominius aspektus ir tai, kaip šalies kultūrinis tapatumas ir Europos tapatumas veikia vienas kitą.
                  Šio gebėjimo pagrindiniai įgūdžiai apima galimybę konstruktyviai bendrauti skirtingoje aplinkoje, rodyti toleranciją, reikšti ir suprasti skirtingus požiūrius, derėtis sukuriant pasitikėjimą ir išreikšti supratimą. Žmonės turėtų pajėgti susidoroti su stresu ir nusivylimu bei išreikšti tai konstruktyviai, taip pat turėtų atskirti asmeninę ir profesinę sritis.
                  Šis gebėjimas yra pagrįstas bendradarbiavimo, pasitikėjimo savimi ir sąžiningumo savybėmis. Žmonės turėtų domėtis socialiniu ir ekonominiu vystymusi bei tarpkultūriniu bendravimu, vertinti įvairovę ir pagarbą kitiems, bei būti pasiruošę įveikti išankstinį nusistatymą ir daryti kompromisus.

                  B.

                  Pilietinis gebėjimas yra pagrįstas žiniomis apie demokratijos, teisingumo, lygybės, pilietybės ir piliečių teisių sąvokas bei tuo, kaip jos yra išreikštos Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijoje ir tarptautinėse deklaracijose bei kaip įvairios institucijos jas taiko vietos, regionų, šalies, Europos ir tarptautiniu lygmeniu. Tai apima žinias apie naujausius įvykius, taip pat pagrindinius nacionalinės, Europos ir pasaulio istorijos įvykius ir tendencijas. Be to, turėtų būti šviečiama apie socialinių ir politinių judėjimų tikslus, vertybes ir politikos kryptis. Taip pat labai svarbios žinios apie Europos integraciją ir ES struktūras, pagrindinius jų tikslus ir vertybes, bei apie įvairovę ir kultūrines tapatybes Europoje.
                  Pilietinio gebėjimo įgūdžiai yra susiję su galimybe kartu su kitais aktyviai dalyvauti visuomeniniame gyvenime, rodyti solidarumą ir domėjimąsi problemų, kurios daro įtaką vietos ir platesnei bendruomenei, sprendimu. Tai susiję su kritišku ir kūrybišku mąstymu bei konstruktyviu dalyvavimu bendruomenės arba kaimynystės veikloje, taip pat sprendimų priėmimu įvairiais lygmenimis – nuo nacionalinio iki Europos, visų pirma balsuojant.
                  Teigiamo požiūrio kūrimo pagrindas – tai visapusiškas žmogaus teisų, įskaitant lygybę, kuri yra demokratijos esmė, gerbimas ir skirtumų tarp įvairių religinių ar etninių grupių vertybių sistemų vertinimas bei supratimas. Tai reiškia priklausomybės savo vietovei, šaliai, ES ir Europai bendrai bei pasauliui jausmo atskleidimą, ir norą visais lygmenimis dalyvauti priimant demokratinius sprendimus. Tai taip pat reiškia atsakomybės jausmo turėjimą ir bendrų vertybių, pvz., demokratinių principų laikymasis, reikalingų bendruomenės sanglaudai užtikrinti, supratimą ir jų gerbimą. Konstruktyvus dalyvavimas taip pat yra susijęs su pilietiniais veiksmais, socialinės įvairovės ir sanglaudos bei tvaraus vystymosi palaikymu bei pasiruošimu gerbti kitų vertybes ir privatumą.

            7.   Iniciatyva ir verslumas
      Apibrėžimas:
      Iniciatyvumo ir verslumo jausmas reiškia žmogaus sugebėjimą idėjas pavesti veiksmais. Jis reiškia kūrybiškumą, novatoriškumą ir pasirengimą rizikuoti bei gebėjimą planuoti ir valdyti projektus siekiant iškeltų tikslų. Tai kiekvienam žmogui praverčia ne tik kasdieniame gyvenime namuose ir visuomenėje, bet ir darbe, nes turint šį gebėjimą galima suprasti su darbu susijusį kontekstą ir išnaudoti galimybes, be to, tai yra konkretesnių įgūdžių ir žinių, kurios būtinos tiems, kurie pradeda socialinę ar komercinę veiklą, pagrindas. Tai turėtų apimti supratimą apie etines vertybes ir skatinti gero valdymo principą.
      Svarbiausios su šiuo gebėjimu susijusios žinios, įgūdžiai ir nuostatos:
      Būtinos žinios apima gebėjimą identifikuoti esamas asmenines, profesines ir (arba) verslo galimybes, įskaitant platesnio požiūrio aspektus, atskleidžiančius kontekstą, kuriame žmonės gyvena ir dirba, kaip antai bendrą suvokimą apie ekonomikos veikimą ir apie darbdaviui ar organizacijai iškylančius uždavinius bei atsirandančias galimybes. Žmonės turėtų žinoti etišką įmonių nuostatą ir kaip jie galėtų tapti gerąja jėga, pavyzdžiui, vykdydami sąžiningą prekybą ar dalyvaudami socialinės įmonės veikloje.
      Įgūdžiai yra susiję su veiksniu projektų valdymu (įtraukiant, pavyzdžiui, galimybę planuoti, organizuoti, valdyti, vadovauti ir deleguoti, analizuoti, pranešinėti, išklausyti ataskaitas, įvertinti bei protokoluoti), veiksmingu atstovavimu, derėjimusi ir sugebėjimu dirbti savarankiškai bei bendradarbiaujant komandose. Svarbu gebėti spręsti ir nustatyti savo stipriąsias ir silpnąsias vietas, įvertinti ir rizikuoti, kai ir jeigu to prireiks.
      Verslumo savybė apibūdinama iniciatyvumu, veiksnumu, nepriklausomybe ir novatoriškumu asmeniniame ir socialiniame gyvenime bei darbe. Be to, tai yra susiję su motyvacija ir pasiryžimu siekti tikslų – asmeninių ar bendrų su kitais, įskaitant darbe.
      8.   Kultūrinis sąmoningumas ir raiška
      Apibrėžimas:
      Įvairių kūrybinių idėjų, patirties ir emocijų išraiškų įvairioje terpėje, įskaitant muziką, scenos meną, literatūrą ir vizualinį meną, svarbos suvokimas.
      Svarbiausios su šiuo gebėjimu susijusios žinios, įgūdžiai ir nuostatos:
      Kultūrinės žinios apima suvokimą apie vietos, nacionalinį ir Europos kultūros paveldą ir jo vietą pasaulyje. Jos taip pat apima pagrindines žinias apie svarbiausius kultūros kūrinius, įskaitant populiariąją šiuolaikinę kultūrą. Ypač svarbu suprasti kultūrinę ir kalbinę įvairovę Europoje (ir kituose pasaulio regionuose), poreikį ją išlaikyti ir estetinių veiksnių svarbą kasdieniame gyvenime.
      Įgūdžiai yra susiję su vertinimu ir raiška – tai meno kūrinių ir spektaklių vertinimas bei gėrėjimasis jais, saviraiška įvairiomis raiškos priemonėmis panaudojant žmogaus įgimtus gebėjimus. Be to, tai yra gebėjimas susieti savo kūrybišką ir išraiškingą požiūrį su kitų žmonių nuomone ir nustatyti kultūrinės veiklos socialines ir ekonomines galimybes bei jas įgyvendinti. Kultūrinė raiška būtina vystant kūrybinius gebėjimus, kurie vėliau gali būti pritaikyti įvairiose profesinėse srityse.
      Geras savo kultūros išmanymas ir tapatumo jausmas gali būti atviro požiūrio į kultūrinės raiškos įvairovę bei pagarbos jai pagrindas. Teigiamas požiūris taip pat reiškia kūrybiškumą ir norą lavinti estetinį gebėjimą, pasitelkiant meninę saviraišką ir dalyvaujant kultūriniame gyvenime.

         (1)  Europos daugiakultūrių ir daugiakalbių bendruomenių atveju pripažįstama, kad ne visada gimtoji kalba gali būti valstybės narės oficialioji kalba ir kad gebėjimas bendrauti oficialiąja kalba yra asmens visapusiško dalyvavimo visuomenėje prielaida. Kai kuriose valstybėse narėse gimtoji kalba gali būti viena iš keleto valstybinių kalbų. Tokiems atvejams taikomos priemonės priklauso nuo atskiros valstybės narės atsižvelgiant į joje esančius konkrečius poreikius ir aplinkybes.

         (2)  Svarbu pripažinti, kad daug europiečių gyvena dvikalbėse ar daugiakalbėse šeimose ir bendruomenėse, ir tos šalies, kurioje jie gyvena, valstybinė kalba gali būti ne jų gimtoji kalba. Kalbant apie šias visuomenės grupes, šis gebėjimas gali reikšti bendravimą valstybine, o ne užsienio kalba. Jų poreikis, motyvacija, socialinės ir(arba) ekonominės priežastys vystyti šį gebėjimą siekiant integruotis skirsis nuo tų asmenų, kurie, pavyzdžiui mokosi užsienio kalbos dėl kelionių ar darbo. Kiekviena valstybė narė, atsižvelgdama į savo pačios konkrečius poreikius ir aplinkybes, gali nustatyti reikalingas priemones tokiems atvejams ir atitinkamai taikyti šį apibrėžimą.


title: 2013 m. liepos 9 d. Tarybos rekomendacija dėl 2013 m. Švedijos nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2012–2016 m. Švedijos konvergencijos programos

text:
               30.7.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 217/86

      TARYBOS REKOMENDACIJA

   2013 m. liepos 9 d.
   dėl 2013 m. Švedijos nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2012–2016 m. Švedijos konvergencijos programos
   2013/C 217/21
   EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
   atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 121 straipsnio 2 dalį ir 148 straipsnio 4 dalį,
   atsižvelgdama į 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei koordinavimo (1), ypač į jo 9 straipsnio 2 dalį,
   atsižvelgdama į 2011 m. lapkričio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 1176/2011 dėl makroekonominių disbalansų prevencijos ir naikinimo (2), ypač į jo 6 straipsnio 1 dalį,
   atsižvelgdama į Europos Komisijos rekomendaciją,
   atsižvelgdama į Europos Vadovų Tarybos išvadas,
   atsižvelgdama į Užimtumo komiteto nuomonę,
   atsižvelgdama į Ekonomikos ir finansų komiteto nuomonę,
   atsižvelgdama į Socialinės apsaugos komiteto nuomonę,
   atsižvelgdama į Ekonominės politikos komiteto nuomonę,
   kadangi:

               (1)

               2010 m. kovo 26 d. Europos Vadovų Taryba pritarė Komisijos pasiūlymui įgyvendinti naują darbo vietų kūrimo ir augimo strategiją „Europa 2020“, grindžiamą geresniu ekonominės politikos koordinavimu, ir daugiausia dėmesio skirti toms svarbioms sritims, kuriose reikia imtis veiksmų, kad būtų stiprinamas Europos tvaraus augimo ir konkurencingumo potencialas;

               (2)

               2010 m. liepos 13 d. Taryba priėmė rekomendaciją dėl valstybių narių ir Sąjungos bendrųjų ekonominės politikos gairių (2010–2014 m.), o 2010 m. spalio 21 d. – Sprendimą dėl valstybių narių užimtumo politikos gairių (3), kurios kartu sudaro integruotas gaires. Į šias integruotas gaires valstybių narių paprašyta atsižvelgti formuojant nacionalinę ekonominę ir užimtumo politiką;

               (3)

               2012 m. birželio 29 d. valstybių narių valstybių ar vyriausybių vadovai nusprendė priimti Susitarimą dėl ekonomikos augimo ir darbo vietų kūrimo, kuriuo nustatė nuoseklią nacionalinių, ES ir euro zonos veiksmų, naudojant visus galimus svertus, priemones ir politikos strategijas, sistemą. Jie nutarė, kokių veiksmų reikėtų imtis valstybių narių lygmeniu, visų pirma išreikšdami tvirtą įsipareigojimą siekti strategijos „Europa 2020“ tikslų ir įgyvendinti konkrečioms šalims skirtas rekomendacijas;

               (4)

               2012 m. liepos 10 d. Taryba priėmė rekomendaciją (4) dėl Švedijos 2012 m. nacionalinės reformų programos ir pateikė nuomonę dėl 2012–2015 m. Švedijos konvergencijos programos;

               (5)

               2012 m. lapkričio 28 d. Komisija priėmė metinę augimo apžvalgą, kuria pradedamas 2013 m. Europos ekonominės politikos koordinavimo semestras. Be to, 2012 m. lapkričio 28 d. Komisija pagal Reglamentą (ES) Nr. 1176/2011 priėmė Įspėjimo mechanizmo ataskaitą, kurioje nurodė, kad Švedija yra viena iš valstybių narių, dėl kurios reikės parengti nuodugnią apžvalgą;

               (6)

               Europos Parlamentas aktyviai dalyvavo Europos semestre pagal Reglamentą (EB) Nr. 1466/97 ir 2013 m. vasario 7 d. priėmė Rezoliuciją dėl užimtumo ir socialinių aspektų 2013 m. metinėje augimo apžvalgoje ir Rezoliuciją dėl indėlio į 2013 m. metinę augimo apžvalgą;

               (7)

               2013 m. kovo 14 d. Europos Vadovų Taryba patvirtino prioritetus, kuriais turi būti užtikrintas finansinis stabilumas, fiskalinis konsolidavimas ir ekonomikos augimo skatinimo veiksmai. Ji pabrėžė, kad reikia vykdyti diferencijuotą, ekonomikos augimą skatinantį fiskalinį konsolidavimą, atkurti įprastas skolinimo ekonomikai sąlygas, skatinti ekonomikos augimą ir konkurencingumą, spręsti nedarbo problemą, šalinti socialines krizės pasekmes ir modernizuoti viešąjį administravimą;

               (8)

               2013 m. balandžio 10 d. Komisija pagal Reglamento (ES) Nr. 1176/2011 5 straipsnį paskelbė Švedijos nuodugnios apžvalgos rezultatus. Remdamasi analize, Komisija daro išvadą, kad Švedijoje susidaręs makroekonominis disbalansas, kurį būtina stebėti ir dėl kurio būtina imtis politinių veiksmų. Visų pirma nuolatinį dėmesį reikėtų skirti makroekonominiams pokyčiams, susijusiems su privačiojo sektoriaus įsiskolinimu ir šio įsiskolinimo mažinimu, taip pat tolesniu būsto rinkos neveiksmingumu. Nors dėl didelio einamosios sąskaitos pertekliaus nekyla pavojų, kurie būdingi esant dideliam deficitui, Komisija toliau stebės Švedijos einamosios sąskaitos pokyčius;

               (9)

               2013 m. balandžio 19 d. Švedija pateikė atnaujintą 2012–2017 m. konvergencijos programą ir 2013 m. nacionalinę reformų programą. Siekiant atsižvelgti į abiejų programų sąsają, jos vertintos vienu metu;

               (10)

               remdamasi konvergencijos programos vertinimu pagal Reglamentą (EB) Nr. 1466/97, Taryba mano, kad makroekonominis scenarijus, kuriuo grindžiamos programoje pateiktos biudžeto projekcijos, 2013 m. yra tikėtinas. Vyriausybė numato 1,2 % 2013 m. ir 2,2 % 2014 m. BVP augimą, o Komisija prognozuoja atitinkamai 1,5 % ir 2,5 % augimą. Konvergencijos programoje apibrėžtos biudžeto strategijos tikslas – užtikrinti ilgalaikį viešųjų finansų tvarumą, laikantis Švedijos fiskalinės sistemos taisyklių, įskaitant tikslą per ekonomikos ciklą pasiekti vidutiniškai maždaug 1 % BVP vertės valdžios sektoriaus grynojo skolinimo perteklių. Valdžios sektoriaus balansas nuo nedidelio 0,2 % BVP pertekliaus 2011 m. smuktelėjo iki 0,5 % deficito 2012 m. Konvergencijos programoje patvirtinamas ankstesnis vidutinės trukmės laikotarpio biudžeto tikslas (–1,0 % BVP). Vidutinės trukmės laikotarpio tikslas atitinka Stabilumo ir augimo pakto reikalavimus. Konvergencijos programoje numatoma, kad Komisijos perskaičiuotas struktūrinis valdžios sektoriaus balansas pagerės: 2012–2013 m. nedidelis (maždaug 0,4 %) deficitas 2014 ir vėlesniais metais virs pertekliumi. Todėl programos laikotarpiu vidutinės trukmės laikotarpio tikslas greičiausiai bus pasiektas. Remiantis konvergencijos programoje pateikta informacija, valdžios sektoriaus išlaidų atėmus diskrecines pajamų priemones augimo tempas 2012 ir 2013 m. viršytų pamatinį vidutinės trukmės laikotarpio potencialaus BVP augimo rodiklį, tačiau 2014 m. jo nesiektų. Net atsižvelgiant į tikimybę 2014 m. toliau taikyti ekspansines diskrecines priemones, pavojus nepasiekti biudžeto tikslų yra menkas. Remiantis konvergencijos programa planuojama, kad skolos santykis, nesiekiantis pamatinės 60 % BVP vertės, 2013 m. laikinai padidės iki 42 % BVP, tačiau 2015 m. vėl sumažės ir neviršys 40 % BVP. Komisija prognozuoja, kad 2014 m. skolos santykis sumažės iki 39 % BVP;

               (11)

               didelis privačiojo sektoriaus įsiskolinimas (2012 m. lygus 235 % BVP) ir toliau kelia susirūpinimą. Namų ūkių įsiskolinimas, daugiau ar mažiau lygus 80 % BVP arba maždaug 170 % disponuojamųjų pajamų, tik neseniai stabilizavosi, bet dėl nuolatinio kreditų augimo ir lėto būsto paskolų išmokėjimo artimiausiu metu greičiausiai nemažės. Dėl galimybės iš mokamų mokesčių atskaityti sumokėtas palūkanas ir dėl mažų periodinių turto mokesčių Švedijos būsto apmokestinimo sistemoje susidaro įsiskolinimui palankus mokestinis iškraipymas, o tai iš dalies lemia didelį įsiskolinimo lygį. Be to, palyginti didelis skirtumas tarp efektyviojo ribinio mokesčių tarifo, taikomo su naujomis investicijomis susijusiam įsiskolinimui ir nuosavam kapitalui, skatina tolesnį įmonių skolos finansavimo augimą. Neseniai Švedija apribojo galimybę iš mokesčių atskaityti grupės vidaus išlaidas palūkanoms, tačiau nėra nustačiusi visapusiškos sistemos skolos ir nuosavo kapitalo apmokestinimo iškraipymui ištaisyti. Įmonių skola išlieka didelė (149 % BVP);

               (12)

               nors pastaruoju metu Švedijos būsto rinka buvo stabili, jai tebėra būdinga potenciali nestabilumo rizika. Kalbant apie pasiūlą, Švedijos būsto rinkai būdingas tam tikras neveiksmingumas, dėl kurio gali brangti būstas, o rinka patirti sąstingį (angl. lock-in effect). Palyginti tiek su BVP, tiek su gyventojų skaičiumi, Švedijos investicijos į statybas yra perpus mažesnės nei kitų Šiaurės šalių. Dabar dėl ilgai trunkančių savivaldybių lygmens procesų pradėti naują projektą užtrunka kelerius metus. Šių procesų supaprastinimas padidintų būsto pasiūlos lankstumą, paskatintų konkurenciją statybų sektoriuje ir sumažintų statybų sąnaudas. Reikia toliau pertvarkyti nuomos kainų nustatymo sistemą, kad optimalią nuomojamų būstų pasiūlą už atitinkamą kainą nustatytų rinkos jėgos. Ėmus spręsti šiuos būsto rinkos trūkumus greičiausiai būtų lengviau mažinti namų ūkių įsiskolinimą, nes šios problemos yra tarpusavyje susijusios;

               (13)

               Švedijoje jaunų žmonių, migrantų kilmės asmenų ir žemos kvalifikacijos darbuotojų nedarbas apskritai yra gerokai didesnis nei kitų darbingo amžiaus gyventojų, be to, viršija ES vidurkį. Švedija ėmėsi daugelio naujų svarbių priemonių šiai problemai spręsti. Priemonės, kuriomis siekiama integruoti migrantų kilmės asmenis į darbo rinką, jau padėjo sumažinti nedarbą, tačiau būtina ir toliau dėti pastangas, kad spraga tarp jų ir likusios gyventojų dalies toliau mažėtų. Iki šiol tos priemonės jauniems žmonėms nedavė pastebimos naudos. Tačiau jau imtasi keleto perspektyvių priemonių arba jos planuojamos: tarp jų numatyta remti įdarbinimo susitarimus pagal Švedijos modelį, pagal kurį darbo užmokestį nustato visiškai nepriklausomi socialiniai partneriai. Padėčiai pagerinti taip pat labai tinka dedamos pastangos plėsti gamybinės praktikos ir kitokio profesinio rengimo darbo vietoje galimybes, tačiau, kad būtų pasiekta pageidaujamų rezultatų, šios pastangos turės būti ryžtingesnės. Nuolatinę pažangą užtikrintų užimtumo apsaugos teisės aktų persvarstymas ir pasinaudojimas darbo garantijų jaunimui privalumais. Bendro pobūdžio subsidijas vertėtų keisti tikslingesnėmis priemonėmis, nukreiptomis asmenims, kuriems to labiausiai reikia. Pagal Švedijos darbo garantiją jaunuoliams, ieškantiems darbo per valstybinę užimtumo tarnybą ir jo nesurandantiems 90 dienų, siūlomos tikslinės paslaugos, kuriomis jiems sudaromos geresnės galimybės susirasti darbą ir gauti išsilavinimą. Tačiau šiuo metu panašu, kad šia garantija ne taip veiksmingai sprendžiama jaunuolių, kurie nesimoko ir nestudijuoja ir nėra užsiregistravę valstybinėje užimtumo tarnyboje, problema. Vadovaudamasi 2012 m. rekomendacija, Švedija pavedė ištirti, kokį poveikį restoranų ir viešojo maitinimo paslaugoms sumažintas PVM tarifas daro kainoms, jaunimo darbo užmokesčiui ir užimtumui; preliminarūs šio tyrimo rezultatai turėtų būti paskelbti 2014 m. sausio mėn., o galutinės išvados – 2016 m. Atsižvelgiant į abejones dėl šios priemonės ekonominio efektyvumo, šis tyrimas labai svarbus;

               (14)

               atsižvelgdama į Europos semestrą, Komisija atliko išsamią Švedijos ekonominės politikos analizę. Įvertinusi konvergencijos programą ir nacionalinę reformų programą, ji pateikė nuodugnią apžvalgą. Komisija įvertino ne tik jų svarbą tvariai fiskalinei ir socialinei bei ekonominei Švedijos politikai, bet ir tai, kaip laikomasi ES taisyklių ir gairių, nes ES priemonėmis prisidedant prie būsimų nacionalinių sprendimų būtina stiprinti bendrą Sąjungos ekonomikos valdymą. Jos rekomendacijos atsižvelgiant į Europos semestrą pateiktos toliau išdėstytose 1–4 rekomendacijose;

               (15)

               Taryba, atsižvelgdama į šį vertinimą, išnagrinėjo konvergencijos programą ir savo nuomonę (5) pateikė visų pirma toliau išdėstytoje 1 rekomendacijoje;

               (16)

               Taryba, atsižvelgdama į Komisijos nuodugnios apžvalgos ir šio vertinimo rezultatus, išnagrinėjo nacionalinę reformų programą ir konvergencijos programą. Jos rekomendacijos pagal Reglamento (ES) Nr. 1176/2011 6 straipsnį pateiktos toliau išdėstytose 2 ir 3 rekomendacijose,

         REKOMENDUOJA Švedijai 2013–2014 m. imtis šių veiksmų:

               1.

               Įgyvendinti priemones, kurių reikia siekiant vykdyti augimą skatinančią fiskalinę politiką, ir išlaikyti patikimą fiskalinę būklę, kuria užtikrinamas vidutinės trukmės laikotarpio tikslo įgyvendinimas per programos laikotarpį.

               2.

               Toliau mažinti su privačiojo sektoriaus įsiskolinimu susijusią riziką, mažinant įsiskolinimui palankų būsto mokestinį iškraipymą tokiomis priemonėmis, kaip laipsniškas būsto paskolų palūkanų atskaitymas iš mokamų mokesčių ir (arba) turto mokesčių kėlimas. Imtis tolesnių veiksmų apdairiam skolinimui skatinti, taikant priemones, kuriomis skatinamas būsto paskolų išmokėjimas. Toliau mažinti įmonių įsiskolinimui palankų mokestinį iškraipymą.

               3.

               Didinti būsto rinkos veiksmingumą toliau tęsiant nuomos kainų nustatymo sistemos reformą ir stiprinant laisvą sutarčių pasirašymą tarp atskirų nuomininkų ir nuomotojų. Sudaryti sąlygas didesnei konkurencijai statybų sektoriuje ir peržiūrėti planavimo, zonų nustatymo ir leidimų procesus, siekiant statybų įmonių labui padidinti skaidrumą, sutrumpinti projektų įgyvendinimo laikotarpį ir sumažinti kliūtis patekti į rinką.

               4.

               Stiprinti pastangas, kuriomis gerinama žemos kvalifikacijos jaunuolių ir migrantų kilmės asmenų integracija į darbo rinką, taikant geresnes, tiksliau orientuotas priemones, kuriomis didinamos tiek jų galimybės įsidarbinti, tiek šių grupių paklausa darbo rinkoje. Spartinti pastangas supaprastinti perėjimą iš mokymo įstaigos į darbą, įskaitant veiksmus plačiau siūlyti mokymosi darbo vietoje, gamybinės praktikos ir kitokias sutartis, pagal kurias derinamas užimtumas ir mokymasis. Papildyti Jaunimo garantijų iniciatyvą, kad ja tinkamiau galėtų naudotis nesimokantys ir nestudijuojantys jaunuoliai. Ištirti, ar dabar restoranams ir viešojo maitinimo paslaugoms taikomas sumažintas PVM tarifas veiksmingai padeda skatinti darbo vietų kūrimą, ir, remiantis to tyrimo rezultatais, padaryti išvadas.

      Priimta Briuselyje 2013 m. liepos 9 d.

            Tarybos vardu

            Pirmininkas

         R. ŠADŽIUS

      (1)  OL L 209, 1997 8 2, p. 1.

      (2)  OL L 306, 2011 11 23, p. 25.

      (3)  Toliau taikomą 2013 m. pagal 2013 m. balandžio 22 d. Tarybos sprendimą 2013/208/ES dėl valstybių narių užimtumo politikos gairių (OL L 118, 2013 4 30, p. 21).

      (4)  OL C 219, 2012 7 24, p. 85.

      (5)  Pagal Reglamento (EB) Nr. 1466/97 9 straipsnio 2 dalį.


title: 2017 m. sausio 16 d. Komisijos rekomendacija (ES) 2017/84 dėl alyvos angliavandenilių maisto produktuose ir su maistu besiliečiančiose medžiagose bei gaminiuose stebėsenos (Tekstas svarbus EEE. )

text:
               17.1.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 12/95

         KOMISIJOS REKOMENDACIJA (ES) 2017/84
   2017 m. sausio 16 d.
   dėl alyvos angliavandenilių maisto produktuose ir su maistu besiliečiančiose medžiagose bei gaminiuose stebėsenos
   (Tekstas svarbus EEE)
   EUROPOS KOMISIJA,
   atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 292 straipsnį,
   kadangi:

               (1)

               alyvos angliavandeniliai (MOH) yra cheminiai junginiai, gaunami daugiausia iš žalios naftos arba pagaminami akmens anglies, gamtinių dujų ir biomasės sintezės būdu. Alyvos angliavandenilių gali patekti į maisto produktus dėl aplinkos taršos, derliui nuimti ir maisto produktams gaminti naudojamoms mašinoms skirtų tepalų, pagalbinių perdirbimo medžiagų, maisto priedų ir su maistu besiliečiančių medžiagų. Maistiniai gaminiai, kuriuose yra alyvos angliavandenilių, apdorojami taip, kad alyvos aromatinių angliavandenilių (MOAH) kiekis būtų kuo mažesnis;

               (2)

               Europos maisto saugos tarnybos (toliau – EFSA) Teršalų maisto grandinėje reikalų mokslinė grupė 2012 m. padarė išvadą (1), kad įvairių su alyvos angliavandeniliais susijusių medžiagų grupių poveikis žmonių sveikatai yra labai skirtingas. Aromatiniai angliavandeniliai gali turėti genotoksinių kancerogenų savybių, o kai kurie sotieji angliavandeniliai (MOSH) gali kauptis žmogaus audiniuose ir gali pakenkti kepenims. Kai kurie aromatiniai angliavandeniliai laikomi mutageniškais ir kancerogeniniais, todėl svarbu vykdyti alyvos angliavandenilių stebėseną, kad būtų galima lengviau suprasti santykinį sočiųjų ir aromatinių angliavandenilių buvimą maisto prekėse, kurios turi didžiausią įtaką suvartojimui su maistu;

               (3)

               spėjama, kad išsiskyrimas iš tokių su maistu besiliečiančių medžiagų kaip popieriaus ir kartono pakuotės, gali gerokai padidinti bendrą poveikį, todėl stebėsena turėtų apimti fasuotus maisto produktus, pakavimo medžiagas, barjerines funkcijas ir laikymo bei perdirbimo įrangą. Dėl tam tikrų veiksnių, pvz., laikymo sąlygų ir laikymo trukmės, gali padidėti alyvos angliavandenilių išsiskyrimas iš pakuočių į maisto produktus. Alyvos angliavandeniliai lengviau aptinkami dideliais kiekiais, todėl tais atvejais, kai išsiskyrimas yra didžiausias, rengiant mėginių ėmimo strategiją reikėtų atsižvelgti į pirmiau minėtus veiksnius;

               (4)

               siekdamos užtikrinti gautų analizės duomenų patikimumą, valstybės narės, prieš rengdamos analizės rezultatus, turėtų užtikrinti, kad netrūktų tinkamos analizės įrangos ir, atliekant alyvos angliavandenilių maisto produktuose ir su maistu besiliečiančiose medžiagose analizę, būtų įgyta užtektinai patirties;

               (5)

               siekdama užtikrinti vienodą šios rekomendacijos taikymą, Europos Sąjungos etaloninė su maistu besiliečiančių medžiagų tyrimo laboratorija (toliau – ES etaloninė laboratorija) valstybių narių kompetentingoms institucijoms ir kitiems suinteresuotiesiems subjektams turėtų pateikti išsamesnes gaires, įskaitant gaires dėl informacijos, kurią būtų galima rinkti tyrimų metu, ir dėl mėginių ėmimo bei analizės metodų,

         PRIĖMĖ ŠIĄ REKOMENDACIJĄ:

               1.

               Valstybės narės turėtų vykdyti alyvos angliavandenilių stebėseną maisto produktuose 2017 ir 2018 m., o šioje veikloje turėtų aktyviai dalyvauti maisto tvarkymo subjektai, su maistu besiliečiančių medžiagų gamintojai, perdirbėjai bei platintojai ir kiti suinteresuotieji subjektai. Stebėsena turėtų apimti gyvūninius riebalus, duoną ir bandeles, kepinius, javainius, konditerijos gaminius (įskaitant šokoladą), kakavą, žuvų mėsą, žuvų produktus (konservuotą žuvį), žmonėms vartoti skirtus grūdus, ledus ir desertus, aliejingąsias sėklas, makaronų gaminius, grūdų produktus, ankštinių daržovių sėklas, medžio riešutus, dešras, aliejų, taip pat su šiais maisto produktais naudojamas su maistu besiliečiančias medžiagas.

               2.

               Siekiant užtikrinti vienodą šios rekomendacijos taikymą ir gauti patikimus bei palyginamus stebėsenos rezultatus, turėtų būti laikomasi pagal šią rekomendaciją ES etaloninės laboratorijos parengtų konkrečių gairių (toliau – gairės). Kol gairės dar nepriimtos, valstybės narės turėtų bendradarbiauti su ES etalonine laboratorija ir rengti jas kartu, atsižvelgdamos į savo analitinių gebėjimų rengimo poreikius.

               3.

               Valstybės narės turėtų vykdyti maisto produktų mėginių ėmimo procedūras pagal Komisijos reglamento (EB) Nr. 333/2007 (2) nuostatas. Imant mėginius turėtų būti įtrauktas proporcingas skaičius fasuotų maisto produktų. Su maistu besiliečiančių medžiagų mėginių ėmimas turėtų būti vykdomas atsižvelgiant į geriausią patirtį, susijusią su konkrečiomis medžiagomis ar gaminiais, kuri bus aptarta gairėse. Kitus galimus alyvos angliavandenilių šaltinius, susijusius su kitomis tiekimo grandinėje, pvz., laikymo ar perdirbimo operacijų metu, pasitaikančiomis su maistu besiliečiančiomis medžiagomis, reikėtų ištirti, kai yra aiškių požymių, kad jie didina alyvos angliavandenilių kiekį. Vykdant fasuotų maisto produktų mėginių ėmimą reikėtų sutelkti dėmesį į prekes, kurių minimalus tinkamumo vartoti terminas jau baigiasi arba kurių laikymo arba perdirbimo operacijos vykdomos gana šiltomis sąlygomis.

               4.

               Turėtų būti tiriami parduodami mėginiai. Jei įtariamas nustatytų alyvos angliavandenilių šaltinis yra su maistu besiliečiančios medžiagos, reikėtų nustatyti tiek fasuotuose maisto produktuose esančių alyvos angliavandenilių koncentraciją, tiek su maistu besiliečiančiose medžiagose. Ypatingas dėmesys turėtų būti skiriamas sočiųjų bei aromatinių angliavandenilių skirtumams ir analizės rezultatų aiškinimui, siekiant užtikrinti surinktų duomenų patikimumą ir palyginamumą. Valstybės narės, ketinančios tirti sočiųjų bei aromatinių angliavandenilių buvimą maisto produktuose ir su maistu besiliečiančiose medžiagose, gali prašyti ES etaloninės su maistu besiliečiančių medžiagų tyrimo laboratorijos techninės pagalbos.

               5.

               Jeigu maisto produktuose aptinkama alyvos angliavandenilių, valstybės narės, siekdamos nustatyti galimą šaltinį ar šaltinius, turėtų atlikti daugiau patikrinimų maisto tvarkymo įmonėse. Jei tik įmanoma, turėtų būti tikrinamos maisto tvarkymo subjekto naudojamos sistemos, kurios gali turėti poveikio taršai arba kurios yra skirtos jai kontroliuoti (pvz., gamybos ir perdirbimo metodai, rizikos veiksnių analizės ir svarbiųjų valdymo taškų ar panašios sistemos arba priemonės, kuriomis siekiama išvengti minėtos taršos).

               6.

               Jeigu su maistu besiliečiančiose medžiagose būtų nustatyta alyvos angliavandenilių arba jie būtų šių medžiagų kilmės, valstybės narės, remdamosi gairėmis, turėtų surinkti duomenų apie su maistu besiliečiančias medžiagas (pvz., apie pakavimo medžiagos rūšį ir sudėtį, fasuotų maisto produktų laikymo trukmę) ir atlikti daugiau patikrinimų su maistu besiliečiančių medžiagų gamintojų, perdirbėjų ir platintojų įmonėse, siekdamos nustatyti, kokios sistemos yra jose naudojamos (pvz., su maistu besiliečiančių medžiagų gamybos bei perdirbimo metodai ir dokumentai, kurių reikalaujama pagal Komisijos reglamentą (EB) Nr. 2023/2006 (3) dėl geros gamybos praktikos).

               7.

               Valstybės narės, maisto tvarkymo subjektai, su maistu besiliečiančių medžiagų gamintojai, perdirbėjai bei platintojai ir kiti suinteresuotieji subjektai turėtų pateikti EFSA nustatyto el. formato stebėsenos duomenis (pagal bendrą masę), kurie kartu su kita pateikiama informacija būtų kaupiami bendroje duomenų bazėje. Pageidautina, kad stebėsenos duomenys būtų pateikti iki 2017 m. spalio 1 d., o po to – iki 2018 m. spalio 1 d. Paskutiniai rezultatai turėtų būti pateikti iki 2019 m. vasario 28 d. Jeigu yra 2016 m. aptikties duomenų, kurie vis dar nėra pateikti, juos reikėtų kuo greičiau pateikti laikantis tų pačių sąlygų.

      Priimta Briuselyje 2017 m. sausio 16 d.

            Komisijos vardu

         Vytenis ANDRIUKAITIS

            Komisijos narys

      (1)  EFSA Teršalų maisto grandinėje reikalų mokslinė grupė (CONTAM); Mokslinė nuomonė dėl alyvos angliavandenilių maisto produktuose; EFSA leidinys 2012;10(6):2704 p. 185, doi:10.2903/j.efsa.2012.2704.

      (2)  2007 m. kovo 28 d. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 333/2007, nustatantis mėginių ėmimo ir analizės metodus vykdant oficialią švino, kadmio, gyvsidabrio, neorganinio alavo, 3-MCPD ir benzo(a)pireno koncentracijos maisto produktuose kontrolę (OL L 88, 2007 3 29, p. 29).

      (3)  2006 m. gruodžio 22 d. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 2023/2006 dėl medžiagų ir gaminių, skirtų liestis su maistu, geros gamybos praktikos (OL L 384, 2006 12 29, p. 75).


title: 2013 m. balandžio 17 d. Europos Centrinio Banko rekomendacija, skirta Europos Sąjungos Tarybai dėl Oesterreichische Nationalbank išorės auditorių (ECB/2013/8)

text:
               23.4.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 115/1

         EUROPOS CENTRINIO BANKO REKOMENDACIJA
   2013 m. balandžio 17 d.
   skirta Europos Sąjungos Tarybai dėl Oesterreichische Nationalbank išorės auditorių
   (ECB/2013/8)
   2013/C 115/01
   EUROPOS CENTRINIO BANKO VALDANČIOJI TARYBA,
   atsižvelgdama į Europos centrinių bankų sistemos ir Europos Centrinio Banko statutą, ypač į jo 27 straipsnio 1 dalį,
   kadangi:

               (1)

               Europos Centrinio Banko (ECB) ir valstybių narių, kurių valiuta yra euro, nacionalinių centrinių bankų sąskaitų auditą atlieka nepriklausomi išorės auditoriai, kuriuos rekomenduoja ECB valdančioji taryba ir tvirtina Europos Sąjungos Taryba;

               (2)

               padarius pakeitimus, Oesterreichische Nationalbank įstatymo 37 straipsnio 1 dalyje dabar numatyta, kad Oesterreichische Nationalbank visuotinis susirinkimas kiekvienais metais renka vieną išorės auditorių ir vieną pakaitinį išorės auditorių, o ne du išorės auditorius ir du pakaitinius išorės auditorius. Pakaitiniam išorės auditoriui įgaliojimai bus suteikti tik tuo atveju, jei išorės auditorius negalės atlikti audito;

               (3)

                  Oesterreichische Nationalbank dabartinių išorės auditorių ir pakaitinių išorės auditorių įgaliojimai baigėsi po 2012 finansinių metų audito. Todėl būtina paskirti išorės auditorius nuo 2013 finansinių metų;

               (4)

                  Oesterreichische Nationalbank 2013 finansiniams metams nauju išorės auditoriumi pasirinko KPMG Wirtschaftsprüfungs- und Steuerberatungs AG, o nauju pakaitiniu išorės auditoriumi – PwC Wirtschaftsprüfung GmbH;

               (5)

               išorės auditorių ir pakaitinių išorės auditorių įgaliojimai gali būti atnaujinti kasmet, abiem atvejais – ne ilgesniam kaip iš viso penkerių metų laikotarpiui,

         PRIĖMĖ ŠIĄ REKOMENDACIJĄ:

               1.

               Rekomenduojama KPMG Wirtschaftsprüfungs- und Steuerberatungs AG skirti Oesterreichische Nationalbank išorės auditoriumi 2013 finansiniams metams.

               2.

               Rekomenduojama PwC Wirtschaftsprüfung GmbH skirti Oesterreichische Nationalbank pakaitiniu išorės auditoriumi 2013 finansiniams metams.

               3.

               Išorės auditorių ir pakaitinių išorės auditorių įgaliojimai gali būti kasmet atnaujinti. Abiem atvejais įgaliojimai gali būti suteikti ne ilgesniam kaip iš viso penkerių metų laikotarpiui, kuris baigiasi ne vėliau kaip 2017 finansiniais metais.

      Priimta Frankfurte prie Maino 2013 m. balandžio 17 d.

            ECB Pirmininkas

         Mario DRAGHI


title: Recommendation for a COUNCIL RECOMMENDATION With a view to bringing an end to the situation of an excessive government deficit in Ireland

text:
     LT

LT        LT
 ---pagebreak---             EUROPOS KOMISIJA

                                                Briuselis, 2010.12.3
                                                SEK(2010) 1515 galutinis

                                  Rekomendacija

                       TARYBOS REKOMENDACIJA

     siekiant ištaisyti perviršinio valdžios sektoriaus deficito padėtį Airijoje

                               (pateikta Komisijos)

LT                                                                                LT
 ---pagebreak---                                               Rekomendacija

                                   TARYBOS REKOMENDACIJA

                 siekiant ištaisyti perviršinio valdžios sektoriaus deficito padėtį Airijoje

     EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,

     atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 126 straipsnio 7 dalį kartu
     su 126 straipsnio 13 dalimi,

     atsižvelgdama į Komisijos rekomendaciją,

     kadangi:

     1) Pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 126 straipsnio 1 dalį valstybės narės turi
     vengti perviršinio valdžios sektoriaus deficito.

     2) Stabilumo ir augimo pakto pagrindinis tikslas yra patikimi valstybės finansai – priemonė
     sudaryti geresnes sąlygas kainų stabilumui ir dideliam tvariam augimui, leidžiančiam kurti
     naujas darbo vietas.

     3) 2005 m. Stabilumo ir augimo pakto reforma siekiama sustiprinti jo veiksmingumą ir
     ekonominius pagrindus bei užtikrinti valstybės finansų ilgalaikį tvarumą. Ja siekta užtikrinti,
     kad visuose perviršinio deficito procedūros (PDP) etapuose būtų visų pirma visiškai
     atsižvelgta į ekonomikos ir biudžeto aplinkybes. Taip Stabilumo ir augimo pakte numatyta
     struktūra, kuria palaikoma vyriausybės politika, skirta greitai atkurti patikimą biudžeto būklę,
     atsižvelgiant į ekonominę padėtį.

     4) Reglamento (EB) Nr. 1467/97 3 straipsnio 5 dalyje nustatyta, kad jei buvo imtasi
     veiksmingų priemonių atsižvelgiant į rekomendaciją pagal Sutarties 126 straipsnio 7 dalį, o
     priėmus tą rekomendaciją kyla netikėtų neigiamų ekonominių įvykių, turinčių didelį
     nepalankų poveikį valstybės finansams, Taryba, remdamasi Komisijos rekomendacija, gali
     nuspręsti pagal Sutarties 126 straipsnio 7 dalį priimti patikslintą rekomendaciją.

     5) 2009 m. balandžio 27 d. pagal Europos bendrijos (EB) sutarties 104 straipsnio 6 dalį
     Taryba nusprendė, kad Airijoje susidaręs perviršinis deficitas, ir pateikė rekomendacijas dėl
     perviršinio deficito ištaisymo ne vėliau kaip 2013 m. Taryba taip pat nustatė 2009 m. spalio
     27 d. terminą, iki kurio turi būti imtasi veiksmingų priemonių.

     6) 2009 m. gruodžio 2 d. Taryba padarė išvadą, kad Airijos valdžios institucijos ėmėsi
     veiksmingų priemonių, laikydamosi 2009 m. balandžio 27 d. Tarybos rekomendacijų, bet
     galima laikyti, kad Airijoje kilo netikėtų neigiamų ekonominių įvykių, turinčių didelį
     nepalankų poveikį valstybės finansams. Todėl Taryba priėmė patikslintą rekomendaciją pagal
     Sutarties 126 straipsnio 7 dalį, kuria perviršinio deficito ištaisymo terminas nukeliamas į
     2014 m.

     7) 2010 m. liepos 13 d. Taryba padarė išvadą, kad Airijos valdžios institucijos ėmėsi
     veiksmingų priemonių, laikydamosi Tarybos rekomendacijų.

LT                                                   2                                                  LT
 ---pagebreak---      8) Pagal Komisijos tarnybų 2009 m. rudens prognozes, kuriomis buvo paremtos Tarybos
     2009 m. gruodžio mėn. rekomendacijos Airijai pagal Sutarties 104 straipsnio 7 dalį, tikėtasi,
     kad realusis BVP 2010 m. sumažės 1,4 %, o 2011 m. – padidės 2,6 %. Pagal Komisijos
     tarnybų 2010 m. rudens prognozes ir naujausią Komisijos tarnybų vertinimą dabar manoma,
     kad gamybos apimtis 2010 m. sumažėjo tik 0,2 %. Tačiau pastaraisiais mėnesiais ekonominės
     perspektyvos pablogėjo ir Komisijos tarnybų 2010 m. rudens prognozėje numatoma, kad
     realiojo GDP augimas 2011 m. bus 0,9 %, o 2012 m. – 1,9 %. Be to, krizės poveikis finansų
     sektoriui pasirodė esąs gerokai stipresnis negu tikėtasi. Pagalbinėms priemonėms, kurios
     laikomos būtinomis, siekiant išsaugoti finansinį stabilumą ir atkurti pasitikėjimą
     bankininkystės sektoriumi, kad būtų grįžta prie tvaraus ekonomikos augimo, reikės labai daug
     papildomų lėšų iš biudžeto. Dėl nenumatytų kapitalo injekcijų bankininkystės sektoriuje ir
     išaugusių valstybės finansavimo išlaidų, numatoma, kad palūkanų išlaidos BVP atžvilgiu iki
     2014 m. padidės 2,3 procentinio punkto, palyginti su 2009 m. gruodžio mėn. stabilumo
     programos projekcijomis.

     9) Todėl fiskalinė situacija yra gerokai blogesnė negu tikėtasi ir Komisijos tarnybų 2010 m.
     rudens prognozėje numatoma, kad 2010 m. nominalus valdžios sektoriaus deficitas pasieks
     32,3 % BVP. Tai susiję su didelėmis vienkartinėmis paramos bankininkystės sektoriui
     priemonėmis. Jei ne šios priemonės, būtų galima buvę tikėtis, kad deficitas 2010 m. sieks
     12,5 % BVP. Tai blogiau negu 11,6 % BVP, kaip numatyta 2009 m. gruodžio mėn.
     atnaujintoje stabilumo programoje, tačiau kur kas geriau negu 14,7 % BVP, kaip numatyta
     Komisijos tarnybų 2009 m. rudens prognozėje, pagrįstoje prielaida, kad politika nesikeis,
     kuria grindžiama 2009 m. gruodžio mėn. Tarybos rekomendacija. Atsižvelgiant į tai, kad
     politika keičiama nebus, ir laikantis 2009 m. gruodžio mėn. Tarybos rekomendacijos, į
     2010 m. biudžetą buvo įtrauktas ir visiškai įgyvendintas 2½ % BVP fiskalinio konsolidavimo
     paketas. Numatoma, kad pagal ciklą pakoreguotas deficitas, atmetus vienkartines priemones,
     2010 m. padidės 1¼ procentinio punkto BVP ir sieks 11 % BVP. Tačiau tai atspindi greičiau
     pajamų elastingumo raidą gilaus nuosmukio metu, nei diskrecines priemones. Priešingai, nuo
     2008 m. vidurio buvo priimta stambių konsolidavimo priemonių paketų, kurių suma 2009–
     2010 m. siekė maždaug 9 % BVP.

     10) Numatoma, kad tuoj po krizės Airijos ekonomika augs lėčiau negu prieš krizę buvusio
     pakilimo laikotarpiu. Komisijos tarnybų 2010 m. rudens prognozėje numatoma, kad realiojo
     BVP augimas 2011 m. bus 0,9 %, o 2012 m. – 1,9 %. Pagal dabartines Komisijos projekcijas
     tikimasi, kad realiojo BVP augimas 2013 m. bus 2,5 %, 2014 m. – 3,0 %, o 2015 m. – 3,0 %.
     Kainų pokyčiai taip pat turėtų būti nuosaikūs. Komisijos tarnybų 2010 m. rudens prognozėje
     numatyta, kad nominalusis BVP turėtų padidėti 1,3 % 2011 m. ir 2,7 % – 2012 m., o
     dabartinėse Komisijos projekcijose numatomas 3,8 % padidėjimas 2013 m., 4,6 % – 2014 m.
     ir 4,8 % – 2015 m. Atsižvelgiant į šias makroekonomines prielaidas, norint iki 2015 m.
     sumažinti valdžios sektoriaus deficitą iki mažesnio negu 3 % BVP, reikia 2011–2015 m.
     laikotarpiu ne mažiau kaip 9½ % BVP pagerinti struktūrinį balansą.

     11) Apskritai, atsižvelgiant į visa tai, galima teigti, kad priėmus rekomendaciją pagal Sutarties
     126 straipsnio 7 dalį, kilo netikėtų neigiamų ekonominių įvykių, turinčių didelį nepalankų
     poveikį valstybės finansams. Be to, toliau galioja 2010 m. liepos 13 d. Tarybos padaryta
     išvada, kad Airija ėmėsi priemonių, kuriomis užtikrinama tinkama pažanga siekiant panaikinti
     perviršinį deficitą. Galiausiai, dėl didesnio pradinio valdžios sektoriaus deficito ir blogesnių
     makroekonominių perspektyvų ir didesnių, nei numatyta, palūkanų išlaidų mažai tikėtina, kad
     būtų įgyvendintas pradinis deficito mažinimo planas. Tokiomis aplinkybėmis patikslintos
     rekomendacijos pagal Sutarties 126 straipsnio 7 dalį, kuriomis vieneriais metais iki 2015 m.
     pratęsiamas perviršinio deficito ištaisymo terminas, yra pagrįstos.

LT                                                  3                                                    LT
 ---pagebreak---      12) Bendroji valstybės skola padidėjo nuo 25 % BVP 2007 m. iki 65,5 % BVP 2009 m.
     pabaigoje ir taip buvo peržengta Sutartyje nustatyta 60 % BVP pamatinės vertės riba.
     Komisijos tarnybų 2010 m. rudens prognozėje numatyta, kad 2010 m. pabaigoje šis santykis
     padidės iki 97,4 % BVP. Padidėjimą, palyginti su žemu iki krizės buvusio lygiu, paskatino
     didelis pirminis valdžios sektoriaus deficitas, susidaręs šios krizės metu. Priemonės, skirtos
     pažeidžiamam bankininkystės sektoriui paremti, gerokai padidino deficitą ir skolą 2009 ir
     2010 m. – maždaug 22½ procentinio punkto BVP iš viso per tuos dvejus metus. Be to, skolą
     didina išaugusių palūkanų mokėjimai. Įgyvendinus patikslintą deficito mažinimo planą,
     kuriuo siekiama iki 2015 m. sumažinti deficitą iki mažesnės negu 3 % BVP ribos, 2013 m.
     skolos santykis turėtų stabilizuotis, o po to pradėti mažėti. Skolos dinamikai poveikio turi
     keletas ypatingų operacijų; numatoma, kad dėl jų skolos ir BVP santykis 2011 m. turėtų
     padidėti 5,3 procentinio punkto BVP, 2012 m. – 0,8 procentinio punkto BVP, 2013 m. šis
     santykis turėtų sumažėti 1,3 procentinio punkto, 2014 m. – 1,1 procentinio punkto ir 2015 m.
     – 1 procentiniu punktu. Be kitų operacijų, 2011 m. numatoma kapitalo injekcija bankams,
     grynųjų pinigų atsargų mažinimas ir pagal kaupiamąjį principą apskaičiuotų ir faktiškai
     išmokėtų palūkanų skirtumų mažinimas.

     13) 2010 m. lapkričio 24 d. valdžios institucijos paskelbė išsamų nacionalinį ekonomikos
     atgaivinimo planą 2011–2014 m., kuriame detaliai išdėstyti fiskalinio konsolidavimo planai,
     kuriais siekiama mažinti bendrą valdžios sektoriaus skolą visu plano laikotarpiu mažinant
     deficitą. Tuo laikotarpiu numatoma konsolidavimo priemonių už 15 mlrd. EUR, taip
     padvigubinant 2009 m. gruodžio mėn. atnaujintoje stabilumo programoje numatytą
     7,5 mlrd. EUR koregavimą. Koregavimas akivaizdžiai orientuotas į laikotarpio pradžią –
     6 mlrd. EUR konsolidavimo priemonių paketas numatytas 2011 m. Numatyta, kad du
     trečdaliai koregavimo turėtų būti siejama su išlaidomis. Plane taip pat numatytos struktūrinės
     reformos, visų pirma, darbo rinkoje. Be to, valdžios institucijos parengė išsamią nuodugnaus
     finansų sektoriaus peržiūrėjimo strategiją. Strategijos tikslas – pasinaudojant tinkamomis
     kapitalo atkūrimo priemonėmis atkurti pasitikėjimą šiuo sektoriumi, gerokai jį sumažinti,
     atskirti gyvybingas sistemos dalis ir užtikrinti, kad sektorius vėl pradėtų patikimai veikti.

     14) Siekiant toliau stiprinti vidutinės trukmės konsolidavimo strategijos patikimumą, bus labai
     svarbu stengtis šalinti biudžeto sistemos trūkumus. Airija turėtų priimti ir įgyvendinti
     fiskalinę taisyklę, kad bet kokios papildomos neplanuotos pajamos 2011–2015 m. bus
     skiriamos deficitui ir skolai mažinti. Pagal 2011–2014 m. nacionaliniame ekonomikos
     atgaivinimo plane pateiktą pasiūlymą Airija turėtų įsteigti patariamąją biudžeto tarybą, kuri
     teiktų nepriklausomą valstybės biudžeto būklės ir prognozių vertinimą. Galiausiai, numatomą
     koregavimą palengvintų priimtas Fiskalinės atsakomybės teisės aktas, kuriuo būtų pradėta
     taikyti vidutinės trukmės išlaidų sistema kiekvienoje srityje nustatant privalomas daugiametes
     viršutines išlaidų ribas. Tai daroma atsižvelgiant į bet kokias patikslintas ES lygmens
     ekonominio valdymo reformas ir remiantis jau vykdomomis reformomis.

     15) Ilgalaikis visuomenės senėjimo poveikis biudžetui Airijoje yra didesnis už ES vidurkį,
     pirmiausia dėl palyginti didelio prognozuojamo pensijų išlaidų padidėjimo per ateinančius
     dešimtmečius. Dėl 2010 m. biudžeto būklės visuomenės senėjimo poveikis biudžetui didina
     tvarumo atotrūkį. Vidutinės trukmės laikotarpiu pagerinus pirminį balansą ir įgyvendinant
     tolesnes reformas būtų padedama mažinti valstybės finansų tvarumui kylančią riziką.

     16) Siekiant vykdyti griežtesnę priežiūrą pagal PDP, kuri būtina dėl perviršinio deficito
     ištaisymo termino, reikės reguliariai ir laiku stebėti pažangą, padarytą įgyvendinant fiskalinio
     konsolidavimo strategiją. Todėl atnaujintose Airijos stabilumo programose, kurios bus
     parengtos nuo 2009 iki 2015 m., šiam klausimui galėtų būti skirtas atskiras skyrius. Be to, bus

LT                                                  4                                                   LT
 ---pagebreak---      vykdoma kontrolė, kaip siekiama fiskalinių tikslų, atsižvelgiant į Airijai skirtos finansinės
     pagalbos programos nuostatas, kurios taip pat išdėstytos 2010 m. gruodžio [7 d.] Tarybos
     sprendime dėl Sąjungos finansinės pagalbos suteikimo Airijai.

     REKOMENDUOJA:

     1.      Pripažįstant, kad prastą Airijos biudžeto būklę 2010 m. lėmė krizės poveikis valdžios
             sektoriaus pajamoms ir finansų sektoriui, ir esant būtinybei įgyvendinti labai plataus
             masto finansų sektoriaus paramos priemones, Airijos valdžios institucijos esamą
             perviršinio deficito padėtį turėtų ištaisyti iki 2015 m.

     2.      Airijos valdžios institucijos valdžios sektoriaus deficitą turėtų patikimai ir tvariai
             sumažinti iki mažesnės negu 3 % BVP vertės imdamosi veiksmų vidutinės trukmės
             laikotarpiu. Konkrečiai, šiuo tikslu Airijos valdžios institucijos turėtų:

             a) įgyvendinti priemones, kad valdžios sektoriaus deficitas neviršytų 10,6 %
             numatomo BVP 2011 m., 8,6 % BVP 2012 m., 7,5 % BVP 2013 m., 5,1 % BVP
             2014 m. ir 2,9 % BVP 2015 m. ir kad prognozuojant metinę deficito raidą nebūtų
             atsižvelgiama į tai, kokį tiesioginį poveikį gali turėti bankų paramos priemonės,
             numatytos vyriausybės finansų sektoriaus strategijoje, kaip išdėstyta Ekonominės ir
             finansų politikos memorandume ir išsamiai nurodyta susitarimo memorandume,
             kuriuos turi pasirašyti Komisija ir Airijos valdžios institucijos. Jei kyla rizika, kad
             nepavyks pasiekti numatytų deficito rodiklių, Airija yra pasirengusi imtis papildomų
             konsolidavimo priemonių užtikrinti, kad iki 2015 m, deficitas būtų sumažintas iki
             mažesnės negu 3 % BVP vertės. Be to, ši prognozuojama raida atitinka preliminarią
             Eurostato nuomonę dėl bankui Anglo Irish Bank mokėtinų palūkanų už paprastuosius
             vekselius mokėjimo registravimo laiko apskaitos pagal ESA951, nes pakeitus tą
             nuomonę tektų keisti prognozuojamą deficito raidą;

             b) 2011–2015 m. laikotarpiu pasiekti bent 9½ % BVP struktūrinio balanso
             pagerėjimą;

     3.      Be to, Airijos valdžios institucijos turėtų pasinaudoti galimybėmis, įskaitant
             pagerėjusių ekonominių sąlygų teikiamas galimybes, greičiau mažinti bendrosios
             skolos santykį priartindamos jį prie 60 % BVP pamatinės vertės.

     4.      Kad apribotų su koregavimu susijusią riziką, Airija turėtų įsteigti patariamąją
             biudžeto tarybą, kuri teiks nepriklausomą valstybės biudžeto būklės ir prognozių
             vertinimą. Airija turėtų priimti Fiskalinės atsakomybės teisės aktą, kuriuo būtų
             pradėta taikyti vidutinės trukmės išlaidų sistema kiekvienoje srityje nustatant
             privalomas daugiametes viršutines išlaidų ribas.

     5.      Kad sumažintų ilgalaikiam valstybės finansų tvarumui gresiančią riziką, Airijos
             valdžios institucijos turėtų įgyvendinti tolesnes socialinės apsaugos sistemos
             reformas.

     1
            Žr.
            http://epp.eurostat.ec.europa.eu/portal/page/portal/government_finance_statistics/methodology/advice_
            member_states.

LT                                                       5                                                          LT
 ---pagebreak---      6.       Taryba Airijos vyriausybei nustato 2011 m. birželio 7 d. terminą, iki kurio būtina
              imtis veiksmingų priemonių, kad nurodytų konkrečias priemones, kurios bus
              reikalingos siekiant ištaisyti perviršinį deficitą. Veiksmingos priemonės bus
              vertinamos atsižvelgiant į ekonomikos raidą, palyginti su Komisijos tarnybų 2010 m.
              rudens prognozėje pateikta ekonomine perspektyva.

     Airijos valdžios institucijos apie pažangą, padarytą įgyvendinant šias rekomendacijas, turėtų
     pranešti atskirame atnaujintų stabilumo programų, kurios bus parengtos 2011–2015 m.,
     skyriuje.

     Be to, Taryba ragina Airijos valdžios institucijas įgyvendinti reformas, kuriomis siekiama
     didinti potencialųjį BVP augimą. Be to, Airija raginama skatinti greitą koregavimą siekiant
     tvaraus augimo vidutinės trukmės laikotarpiu imantis produktyvumą didinančių priemonių ir
     taikant deramą darbo užmokesčio politiką, kuri padėtų atkurti konkurencingumą.

     Ši rekomendacija skirta Airijai.

     Priimta Briuselyje,

                                                Tarybos vardu
                                                Pirmininkas

LT                                                6                                                  LT


Svarbus teisinis pranešimas

|

52008DC0070

Komisijos rekomendacija Tarybai dėl Europos bendrijos dalyvavimo derybose dėl su gyvsidabriu susijusios teisiškai privalomos priemonės pagal Jungtinių Tautų aplinkos programos (JTAP) valdomosios tarybos sprendimą 24/3  /* KOM/2008/0070 galutinis */

	[pic] | EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA |Briuselis, 12.2.2008KOM(2008) 70 galutinisKOMISIJOS REKOMENDACIJA TARYBAIdėl Europos bendrijos dalyvavimo derybose dėl su gyvsidabriu susijusios teisiškai privalomos priemonės pagal Jungtinių Tautų aplinkos programos (JTAP) valdomosios tarybos sprendimą 24/3A. AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS1. TIKSLAIRekomendacijos tikslas – užtikrinti patikimą, nuoseklią ir veiksmingą Bendrijos derybų poziciją procese, pradėtame Jungtinių Tautų aplinkos programos (JTAP) valdomosios tarybos 24-ajame posėdyje (Sprendimas 24/3 dėl cheminių medžiagų tvarkymo), siekiant priimti tarptautinę teisiškai privalomą priemonę, susijusią su gyvsidabriu.2. BENDROSIOS APLINKYBėSDar 2003 m. JTAP pripažino, kad pakanka įrodymų, kad gyvsidabris ir jo junginiai visame pasaulyje daro didelį neigiamą poveikį, todėl reikia imtis kitų tarptautinių veiksmų, kad būtų sumažintas gyvsidabrio ir jo junginių patekimo į aplinką keliamas pavojus žmonių sveikatai ir aplinkai. Tačiau sprendimu, kuriuo numatyta „Su gyvsidabriu susijusių tarptautinių veiksmų programa“, nebuvo raginama numatyti kokį nors pasaulio masto su gyvsidabriu susijusį teisiškai privalomą veiksmą.23-iajame Valdomosios tarybos (VT) posėdyje priimtas Sprendimas 23/9, kuriame numatyta, kad „būtinybė imtis kitų su gyvsidabriu susijusių veiksmų, atsižvelgiant į įvairias pasirinkimo galimybes, įskaitant galimybę numatyti teisiškai privalomą priemonę, partnerystę ir kitus veiksmus,“ bus vertinama kitame posėdyje.24-ajame JTAP VT posėdyje vėl buvo svarstoma būtinybė priimti tarptautinio lygmens teisiškai privalomą priemonę. Dėl to susitarta nebuvo. Tačiau VT priėmė prioritetų sąrašą, įskaitant gyvsidabrio paklausos ir pasiūlos pasaulyje mažinimą, įkūrė ad hoc atvirą darbo grupę (AHADG) ir įgaliojo ją išnagrinėti kiekvieno prioriteto įvairias galimas atsakomąsias priemones ir strategijas, neprivalomų ir teisiškai privalomų metodų pagrįstumą ir veiksmingumą, atsakomųjų priemonių ir strategijų įgyvendinimo galimybes, išlaidas ir naudą[1].Numatyti du ad hoc atviros darbo grupės posėdžiai – prieš 10-ąjį neeilinį JTAP VT posėdį, 2007 m. lapkričio 12 d. savaitę, ir tarp neeilinio posėdžio ir 25-ojo eilinio JTAP VT posėdžio, vyksiančio 2009 m. vasario mėn. Grupė įgaliota neeiliniame posėdyje pateikti pažangos ataskaitą, o VT 25-ajame posėdyje – galutinę ataskaitą, kurioje būtų pateiktos pasirinkimo galimybės ir rekomendacijos.ES lygmeniu 2005 m. Komisija priėmė Bendrijos strategiją dėl gyvsidabrio[2]. Strategijos 5 veiksme nurodoma: „ Aktyviai prisidėdama prie pasiūlytų pasauliniu mastu organizuojamų veiksmų palaipsniui nutraukiant pagrindinę gyvsidabrio gamybą ir užkertant kelią perviršiui vėl patekti į rinką, … Komisija ketina siūlyti …, kad Bendrijos gyvsidabrio eksportas būtų laipsniškai nutrauktas iki 2011 m. “ 20 veiksme teigiama, kad „ tam, kad tarptautiniu mastu sumažintų gyvsidabrio pasiūlą, Bendrija turėtų propaguoti pasaulinį laipsnišką pagrindinės gamybos nutraukimą ir skatinti kitas šalis užkirsti kelią pertekliui vėl patekti į rinką. “ Priėmus strategiją, Taryba 2005 m. birželio 16 d. rezoliucijoje pabrėžė šio veiksmo svarbą, tačiau taip pat teigė, kad jis „ nepakankamas siekiant apsaugoti žmonių sveikatą ir aplinką nuo neigiamo į aplinką išleidžiamo gyvsidabrio poveikio “, todėl „ be to, reikalingas tarptautinis įsipareigojimas, siekiant susitarti dėl teisiškai privalomos priemonės .“ES tokios pozicijos laikėsi ir JTAP valdomosios tarybos 24-ajame posėdyje (2007 m. vasario 5–9 d.). Kai kurios Afrikos ir Pietų Amerikos šalys pritarė, kad būtų numatytas pasaulyje teisiškai privalomas gyvsidabrio reglamentavimas, tačiau kitos šalys, tokios kaip JAV, Kanada, Kinija ir Indija, atsisakė bent jau dabar įsipareigoti priimti teisiškai privalomą priemonę (TPP).Todėl aišku, kad pirmiau nurodyta JTAP įdiegta keturių etapų struktūra bus labai svarbi tarptautinei bendruomenei įsipareigojant imtis kitų veiksmų priimant TPP ar pirmenybę teikiant kitoms priemonėms. Netgi jeigu ši grupė nebus oficialiai paskirta derybų institucija, iš paskutiniųjų VT posėdžių matyti, kad pirmajame darbo etape ji veiks kaip tarptautinis derybų komitetas. Todėl Bendrijos siekį numatyti su gyvsidabriu susijusią pasaulyje teisiškai privalomą priemonę reikia nuosekliai ir įtikinamai siūlyti ir palaikyti. Labai svarbus bus intensyvesnis bendradarbiavimas, kuriuo būtų užtikrintos didesnės šio proceso vykdymo pastangos.3. GALIOJANčIOS BENDRIJOS NUOSTATOSGyvsidabris – medžiaga, kuri jau pakankamai reglamentuojama galiojančiais Bendrijos teisės aktais. Su gyvsidabriu susijusią acquis sudaro maždaug dešimt direktyvų ir sprendimų, kuriais ribojamas gyvsidabrio kiekis tam tikruose produktuose – nuo kosmetikos iki baterijų – arba ribojamas produktų, kurių sudėtyje yra gyvsidabrio, pardavimas ir naudojimas. Bendras su gyvsidabriu susijusių Bendrijos teisės aktų sąrašas pateiktas prie neseniai pateikto Reglamento dėl metalinio gyvsidabrio eksporto uždraudimo ir saugaus laikymo pasiūlymo[3] pridėto poveikio vertinimo 5.3 skyriuje. Kitas svarbus tebesvarstomas Bendrijos teisės aktas yra direktyvos, susijusios su prekybos tam tikrais gyvsidabrio turinčiais matavimo įtaisais apribojimu, pasiūlymas[4]. Prie šio pasiūlymo ir gyvsidabrio strategijos pridėtas poveikio vertinimas.B. REKOMENDACIJAAtsižvelgdama į pirmiau išdėstytus faktus, Komisija rekomenduoja:a) Tarybai įgalioti Komisiją Europos bendrijos vardu su Bendrijos kompetencija susijusiais klausimais dalyvauti derybose dėl su gyvsidabriu susijusios teisiškai privalomos priemonės pagal JTAP VT sprendimą 24/3, pradedant darbą šiuo sprendimu įsteigtoje ad hoc atviroje darbo grupėje;b) Tarybai įgalioti Komisiją, konsultuojantis su Tarybos paskirtu specialiuoju komitetu ir laikantis priede išdėstytų derybų instrukcijų, šiose derybose atstovauti Europos bendrijai;c) kad, jei derybų klausimai priklauso ir Bendrijos, ir valstybių narių kompetencijos sričiai, Komisija ir valstybės narės derybų metu glaudžiai bendradarbiautų, siekdamos tarptautiniu mastu vieningai atstovauti Europos bendrijai.PRIEDASDerybų instrukcijos1. Dalyvaudama JTAP remiamame vertinimo ir derybų procese Komisija užtikrins, kad būtų apsvarstytos visos gyvsidabrio keliamo pavojaus valdymo pasaulio mastu priemonės ir esamos pasirinkimo galimybės, ypatingą dėmesį skiriant pirminei gyvsidabrio gamybai, metalinio gyvsidabrio prekybos apribojimams, produktams, kurių sudėtyje yra gyvsidabrio, ir gyvsidabrio naudojimui chloro šarmų pramonėje. Komisija sieks, kad tinkamos teisiškai privalomos priemonės, susijusios su šiais aspektais ir atitinkamais pasaulio rinkos subjektais, būtų priimtos kuo greičiau.2. Komisija užtikrina, kad būsimosios teisiškai privalomos priemonės nuostatos atitiktų susijusius Bendrijos teisės aktus, tarptautinius įsipareigojimus ir Bendrijos politikos, ypač Bendrijos strategijos dėl gyvsidabrio, tikslus.3. Komisija užtikrina, kad į su gyvsidabriu susijusios teisiškai privalomos priemonės projektą būtų įtrauktos atitinkamos nuostatos, leidžiančios Bendrijai tapti jos šalimi.4. Komisija praneša Tarybai apie derybų rezultatus ir prireikus informuoja ją apie bet kokius derybų metu kilusius sunkumus.[1] 2007 m. vasario 9 d. JTAP VT sprendimas 24/3.[2] COM (2005) 20 galutinis, 2005 1 28.[3] COM (2006) 636 galutinis, 2006 10 26.[4] COM (2006) 69 galutinis, 2006 2 21.


				|

		52014PC0077

			Rekomendacija TARYBOS SPRENDIMAS kuriuo pritariama, kad Komisija Europos atominės energijos bendrijos vardu sudarytų Europos Bendrijų bei jų valstybių narių ir Serbijos Respublikos stabilizacijos ir asociacijos susitarimo protokolą, kuriuo atsižvelgiama į Kroatijos Respublikos įstojimą į Europos Sąjungą /* COM/2014/077 final */

			   	AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS
2012 m. rugsėjo 24 d.
Taryba įgaliojo Komisiją Europos Sąjungos bei jos valstybių
narių ir Kroatijos Respublikos vardu pradėti derybas su Serbija
dėl Europos Bendrijų bei jų valstybių narių ir
Serbijos Respublikos stabilizacijos ir asociacijos susitarimo protokolo, kuriuo
atsižvelgiama į Kroatijos Respublikos įstojimą į Europos
Sąjungą, sudarymo.
Du derybų raundai surengti 2013 m.
sausio 28 d. ir 2013 m. kovo 13 d., o po jų toliau keistasi
techniniais paaiškinimais ir susirašinėta. 2013 m. gruodžio 10 d.
protokolą parafavo Komisija ir Serbijos Vyriausybė. Protokolo
projekto tekstas pridedamas.
Komisija siūlo Tarybai
Europos Sąjungos vardu priimti sprendimą dėl protokolo
pasirašymo ir laikino taikymo ir sudaryti protokolą Europos Sąjungos
bei jos valstybių narių vardu. Europos atominės energijos
bendrija (toliau – EAEB) irgi yra Stabilizacijos ir asociacijos susitarimo
šalis. Dėl protokolo sudarymo Europos atominės energijos bendrijos
vardu Komisija Tarybai siūlo pritarti pagal EAEB steigimo sutarties 101
straipsnio antrą pastraipą.
Pagal EAEB sutarties 101
straipsnį sprendimą pasirašyti susitarimą priima Komisija, o
sprendimą sudaryti susitarimą priima Komisija Tarybai pritarus.
Todėl reikia priimti atskirus sprendimus dėl protokolo pasirašymo ir
sudarymo ES vardu ir EAEB vardu.
Dėl protokolo sudarymo
Europos atominės energijos bendrijos vardu Komisija Tarybai siūlo:
–
pritarti pagal EAEB steigimo sutarties 101
straipsnio antrą pastraipą.
Rekomendacija
TARYBOS SPRENDIMAS
kuriuo pritariama, kad Komisija Europos
atominės energijos bendrijos vardu sudarytų Europos Bendrijų bei
jų valstybių narių ir Serbijos Respublikos stabilizacijos ir
asociacijos susitarimo protokolą, kuriuo atsižvelgiama į Kroatijos
Respublikos įstojimą į Europos Sąjungą
EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdama į Europos atominės
energijos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 101 straipsnio
antrą pastraipą,
atsižvelgdama į Europos Komisijos
rekomendaciją,
kadangi:
(1)
2012 m. rugsėjo 24 d. Taryba
įgaliojo Komisiją pradėti derybas su Serbijos Respublika
dėl Europos Bendrijų bei jų valstybių narių ir
Serbijos Respublikos stabilizacijos ir asociacijos susitarimo protokolo, kuriuo
atsižvelgiama į Kroatijos Respublikos įstojimą į Europos
Sąjungą (toliau – protokolas), sudarymo;
(2)
šios derybos sėkmingai užbaigtos 2013 m.
gruodžio 10 d. parafavus protokolą;
(3)
dėl tų klausimų, kurie priklauso
Europos atominės energijos bendrijos kompetencijai, turėtų
būti pritarta tam, kad Komisija sudarytų protokolą;
(4)
dėl tų klausimų, kurie priklauso
Sąjungos bei valstybių narių kompetencijai, protokolo
pasirašymui ir sudarymui taikoma atskira procedūra,
PRIĖMĖ ŠĮ
SPRENDIMĄ:
Vienintelis straipsnis
Pritariama tam, kad Europos Komisija Europos
atominės energijos bendrijos vardu sudarytų Europos Bendrijų bei
jų valstybių narių ir Serbijos Respublikos stabilizacijos ir
asociacijos susitarimo protokolą, kuriuo atsižvelgiama į Kroatijos
Respublikos įstojimą į Europos Sąjungą.
Protokolo tekstas pridedamas prie sprendimo
dėl jo pasirašymo.
Priimta Briuselyje
                                                                       Tarybos
vardu
                                                                       Pirmininkas