title: Komisijos rekomendacija (ES) 2020/1307 2020 m. rugsėjo 18 d. dėl itin didelio pralaidumo tinklų diegimo sąnaudoms mažinti ir savalaikei investicijoms palankiai prieigai prie 5G radijo spektro užtikrinti skirto bendro Sąjungos priemonių rinkinio, kad būtų paskatintas junglumas ir taip paremtas Sąjungos ekonomikos atsigavimas nuo COVID-19 krizės

text:
               21.9.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 305/33

      KOMISIJOS REKOMENDACIJA (ES) 2020/1307
      2020 m. rugsėjo 18 d.
      dėl itin didelio pralaidumo tinklų diegimo sąnaudoms mažinti ir savalaikei investicijoms palankiai prieigai prie 5G radijo spektro užtikrinti skirto bendro Sąjungos priemonių rinkinio, kad būtų paskatintas junglumas ir taip paremtas Sąjungos ekonomikos atsigavimas nuo COVID-19 krizės
      EUROPOS KOMISIJA,
      atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 292 straipsnį,
      kadangi:

                  (1)

                  COVID-19 krizė parodė, kad junglumas Sąjungos žmonėms ir įmonėms yra nepaprastai svarbus. Itin svarbus vaidmuo reaguojant į krizę tenka elektroninių ryšių tinklams, visų pirma itin didelio pralaidumo tinklams, nes jais sudaromos sąlygos nuotoliniam darbui ir mokymuisi, sveikatos priežiūrai, asmeniniam bendravimui ir pramogoms. Nuo visuotinai paplitusio gigabitinio junglumo priklauso dažnių juostos pločiui imlių sveikatos, švietimo, transporto, logistikos ir žiniasklaidos paslaugų, kurios gali daug prisidėti prie Europos ekonomikos atsigavimo, teikimas. Apskritai fiksuotasis ir belaidis ryšys labai padeda teikti įperkamas ir prieinamas paslaugas ir mažinti skaitmeninę atskirtį. Tai teikia svarbių visuomenės informavimo galimybių, padeda atitinkamoms valdžios institucijoms riboti viruso plitimą ir sudaro sąlygas sveikatos priežiūros organizacijoms keistis duomenimis ir teikti nuotolines paslaugas;

                  (2)

                  pandemija pakeitė ateities ekonomines perspektyvas. Siekiant užtikrinti konvergenciją ir subalansuotą, į ateitį orientuotą ir tvarų ekonomikos atsigavimą, kaip niekad reikia investuoti ir vykdyti reformas. Investicijos į bendrus Sąjungos prioritetus, visų pirma žaliosios, skaitmeninės ir socialinės politikos srityse, padidins Sąjungos atsparumą ir prisidės prie darbo vietų kūrimo ir tvaraus augimo, kartu modernizuojant valstybių narių ekonomiką. Todėl valstybės narės turėtų visapusiškai išnaudoti siūlomos ekonomikos gaivinimo ir atsparumo didinimo priemonės potencialą, užtikrindamos viešųjų išlaidų veiksmingumą ir sudarydamos privačioms investicijoms tinkamiausias sąlygas. Šiuo metu valstybės narės rengia pasiūlymus dėl savo ekonomikos gaivinimo ir atsparumo didinimo planų. Šia rekomendacija siekiama joms patarti. Joje nurodoma, kaip valstybės narės paprastomis ir realistinėmis priemonėmis gali skirti radijo spektrą penktosios kartos (5G) tinklams, užtikrindamos investicijoms palankias sąlygas, ir kaip jos gali sudaryti palankesnes sąlygas diegti itin didelio pralaidumo fiksuotojo ir belaidžio ryšio tinklus, pavyzdžiui, pašalindamos nereikalingas administracines kliūtis ir supaprastindamos leidimų suteikimo procedūras;

                  (3)

                  šiomis socialinėmis ir ekonominėmis aplinkybėmis būtina suformuoti bendrą Sąjungos požiūrį – geriausia praktika grindžiamą priemonių rinkinį. Tuo siekiama paskatinti laiku diegti itin didelio pralaidumo tinklus, įskaitant šviesolaidinius ir naujos kartos belaidžio ryšio tinklus. Tokiu požiūriu būtų remiami besiformuojantys ir ateities skaitmeniniai procesai bei prietaikos ir tiesiogiai prisidedama prie ekonomikos augimo ir darbo vietų kūrimo, nuo kurių priklauso Sąjungos ekonomikos atsigavimas;

                  (4)

                  2020 m. birželio 9 d. Tarybos išvadose dėl Europos skaitmeninės ateities kūrimo (1) pabrėžiama, kad COVID-19 pandemija parodė, jog reikia spartaus ir visuresio junglumo. Šiomis aplinkybėmis valstybės narės, glaudžiai bendradarbiaudamos su Komisija, turi parengti geriausios praktikos rinkinį, siekiant mažinti tinklo diegimo sąnaudas ir sudaryti palankesnes sąlygas diegti itin didelio pralaidumo infrastruktūrą (įskaitant šviesolaidinę ir 5G ryšio);

                  (5)

                  5G judriojo ryšio tinklai judriojo ryšio naudotojams suteiks itin didelio pralaidumo ryšį. Šie tinklai sudarys sąlygas žaliajai ir skaitmeninei transporto, energetikos, gamybos, sveikatos, žemės ūkio ir žiniasklaidos transformacijai. Tam, kad 5G ryšys sėkmingai būtų naudojamas įvairioms paslaugoms teikti, reikia užtikrinti paslaugos teikimo tęstinumą pakankamai didelėse teritorijose, be kita ko, tarpvalstybiniu mastu. Todėl svarbu, kad valstybės narės imtųsi tinkamų veiksmų skatinti diegti 5G ryšį savo teritorijoje, be kita ko, kaimo ir atokiose vietovėse, ir tarpusavyje bendradarbiautų diegdamos 5G ryšį pasienio regionuose;

                  (6)

                  su spektru susiję veiksmai, kuriems taikoma ši rekomendacija, gali padėti ateityje atnaujini Komisijos veiksmų planą Europai dėl 5G ir 6G ryšio, apie kurį paskelbta Komisijos komunikate „Europos skaitmeninės ateities formavimas“ (2). Tame atnaujinsimame plane būtų įvertinta padaryta pažanga, pašalinti dabartiniai tinklo diegimo trūkumai ir nustatyti nauji būsimo 5G ryšio diegimo ES lygmeniu užmojai, kad būtų išnaudotos visos 5G ryšio galimybės siekiant ES ilgalaikių tikslų, susijusių su skaitmenine ekonomikos transformacija.

                  (7)

                  Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2014/61/ES (3) (Plačiajuosčio ryšio sąnaudų mažinimo direktyva) siekiama sudaryti palankesnes sąlygas diegti sparčiuosius elektroninių ryšių tinklus ir skatinti juos diegti. Savo ataskaitoje dėl Plačiajuosčio ryšio sąnaudų mažinimo direktyvos įgyvendinimo (4) Komisija nurodė keletą problemų, susijusių su jos veiksmingumu, be kita ko, tai, kad valstybės narės iki galo neišnaudoja kai kurių neprivalomų priemonių teikiamų galimybių. Atsižvelgiant į tai, šioje rekomendacijoje turėtų būti siūloma priemonių skatinti laiku diegti tvarius itin didelio pralaidumo elektroninių ryšių tinklus, įskaitant 5G tinklus;

                  (8)

                  Europos Parlamento ir Tarybos direktyva (ES) 2018/1972 (5), kurią valstybės narės turi perkelti į nacionalinę teisę ir kuri turi būti taikoma nuo 2020 m. gruodžio 21 d., skatinamas junglumas ir visų Sąjungos piliečių ir įmonių prieiga prie itin didelio pralaidumo tinklų bei skatinamas jų įsisavinimas. Šia rekomendacija siekiama prisidėti prie šio tikslo įgyvendinimo, todėl joje daugiausia dėmesio skiriama itin didelio pralaidumo tinklų diegimui;

                  (9)

                  valstybės narės turėtų bendradarbiauti tarpusavyje ir su Komisija, kad būtų skubiai parengtas priemonių rinkinys, į kurį būtų įtraukta geriausia Plačiajuosčio ryšio sąnaudų mažinimo direktyvos taikymo patirtis ir kuris būtų grindžiamas būtiniausiais toje direktyvoje nustatytais reikalavimais, užtikrinant šiuos patobulinimus: i) supaprastinti leidimų suteikimo procedūras, susijusias su platesnio masto pastangomis didinti viešojo administravimo įstaigų veiksmingumą bei skaidrumą ir lengvinti verslo veiklą; ii) padidinti skaidrumą ir sustiprinti bendrą informacinį punktą; iii) išplėsti teisę gauti prieigą prie viešojo sektoriaus įstaigų kontroliuojamos esamos fizinės infrastruktūros ir iv) patobulinti ginčų sprendimo mechanizmus. Be to, valstybės narės turėtų nustatyti, kurios priemonės padėtų sumažinti elektroninių ryšių tinklų poveikį aplinkai ir užtikrinti jų tvarumą;

                  (10)

                  pagal Plačiajuosčio ryšio sąnaudų mažinimo direktyvos 7 straipsnį valstybės narės turi užtikrinti, kad kompetentingos institucijos sprendimus, susijusius su visais leidimais atlikti būtinus inžinerinius darbus siekiant įdiegti sparčiųjų elektroninių ryšių tinklų elementus, priimtų per 4 mėnesių laikotarpį, kuris išimties tvarka gali būti pratęstas tinkamai pagrįstais atvejais, arba siekiant laikytis kitų nacionalinėje teisėje nustatytų tinkamo procedūros vykdymo terminų ar įpareigojimų. Todėl, siekiant išvengti praktikos taikymo Sąjungoje nenuoseklumo, valstybės narės turėtų sudaryti palankesnes sąlygas laikytis 4 mėnesių termino, per kurį turi būti suteikti visi reikiami leidimai arba atsisakyta juos suteikti, taip pat turėtų drauge nustatyti geriausią praktiką, kaip dar labiau racionalizuoti leidimų suteikimo procedūras, pavyzdžiui, nustatyti numanomo patvirtinimo ir supaprastintas leidimų suteikimo procedūras;

                  (11)

                  kai kurios valstybės narės nustatė supaprastintas leidimų diegti tam tikrus tinklus suteikimo procedūras, siekdamos gerokai sumažinti administracinę naštą tiek operatoriams, tiek nacionalinėms administracijoms. Valstybės narės turėtų apsvarstyti galimybę taikyti supaprastintas leidimų suteikimo procedūras arba leidimų suteikimo išimtis ne tik Europos elektroninių ryšių kodekso 57 straipsnyje numatytais atvejais ir nustatyti, kokiais tinklo diegimo scenarijais tokios procedūros arba išimtys būtų naudingos (pvz., laikino diegimo, būtino elektroninių ryšių paslaugų tęstinumui užtikrinti, arba paprasto esamų tinklų atnaujinimo, įskaitant esamų judriojo ryšio bazinių stočių modernizavimą 5G ryšiui teikti, atveju);

                  (12)

                  siekiant sumažinti administracinę naštą ir supaprastinti leidimų suteikimo procedūras reikėtų palengvinti elektroninių procedūrų taikymą ir sustiprinti bendro informacinio punkto vaidmenį. Šiuo tikslu valstybės narės turėtų apsvarstyti, kaip padaryti, kad bendras informacinis punktas taptų veiksmingu pagal vieno langelio principą veikiančiu prieigos punktu, kuriam visais administraciniais lygmenimis būtų teikiamos elektroninės paraiškos leidimams gauti;

                  (13)

                  kitas veiksmas, kuris duotų didelę pridėtinę vertę, būtų nustatyti integruotą požiūrį į leidimų suteikimą, už kurį būtų atsakingas bendras informacinis punktas. Kai dalyvauja daugiau nei viena kompetentinga institucija, galėtų būti taikoma visiškai suderinta procedūra. Todėl valstybės narės turėtų svarstyti, kaip bendram informaciniam punktui suteikti aktyvų vaidmenį koordinuojant ir stebint leidimų suteikimo procedūras, kurias vykdo įvairios kompetentingos institucijos, ir užtikrinant tinkamą keitimąsi reikiama informacija;

                  (14)

                  siekiant išvengti nepageidaujamo vėlavimo, pagal Europos elektroninių ryšių kodekso 43 straipsnį lygiagrečiai turėtų būti vykdomos leidimų ir servituto teisių, be kita ko, palei susisiekimo kelius (pvz., automobilių kelius, geležinkelius), suteikimo procedūros. Valstybės narės turėtų išnagrinėti galimybę kuo greičiau suteikti servituto teises ir bet kuriuo atveju per ne ilgesnį kaip 4 mėnesių leidimų suteikimo terminą, taip suderinant šią procedūrą su Plačiajuosčio ryšio sąnaudų mažinimo direktyvos 7 straipsnio 3 dalies nuostatomis;

                  (15)

                  atsižvelgiant į tai, kad leidimų diegti elektroninių ryšių tinklus daugėja ir jie daugiausia yra vietinio pobūdžio, mokesčiai už leidimus vykdyti inžinerinius darbus valstybėse narėse ir jų viduje gali smarkiai skirtis. Jie taip pat gali sudaryti didelę diegimo išlaidų dalį, ypač kaimo ir atokiose vietovėse, kuriose diegimo išlaidos vienam naudotojui yra didžiausios. Todėl būtų labai naudinga, jei valstybės narės, keisdamosi patirtimi, sutartų dėl būdų, kaip išlaikyti tokį leidimų suteikimo išlaidų lygį, kuris neatgrasytų investicijų, atsižvelgiant į tai, kad dažnai reikia gauti daug skirtingų leidimų;

                  (16)

                  galimybė gauti išsamią, tikslią ir atnaujintą informaciją yra būtina sąlyga siekiant užtikrinti veiksmingą fizinės infrastruktūros naudojimą ir tinkamą inžinerinių darbų koordinavimą. Šiuo atžvilgiu labai svarbus bendro informacinio punkto vaidmuo. Siekiant sudaryti sąlygas naudotis esama infrastruktūra ir pagerinti inžinerinių darbų koordinavimą yra būtina padidinti su esama infrastruktūra ir planuojamais inžineriniais darbais susijusį skaidrumą; tai savo ruožtu duotų papildomą naudą aplinkai ir asmenims. Todėl valstybės narės turėtų būti skatinamos bendram informaciniam punktui iš įvairių šaltinių pateikti visą tam tikroje vietovėje turimą informaciją apie fizinę infrastruktūrą ir padėti teikti georeferencinę informaciją;

                  (17)

                  valstybės narės turėtų būti skatinamos ieškoti būdų, kaip didinti su esama fizine infrastruktūra susijusį skaidrumą didinant informacijos, kurią galima gauti per bendrą informacinį punktą, kiekį ir kokybę. Tai apima informaciją, kurią operatoriai, gavę prašymą, teikia dvišaliu pagrindu pagal Plačiajuosčio ryšio sąnaudų mažinimo direktyvos 4 straipsnio 2 ir 4 dalis, arba informaciją, susijusią su viešojo sektoriaus institucijų kontroliuojama fizine infrastruktūra;

                  (18)

                  be Plačiajuosčio ryšio sąnaudų mažinimo direktyvos reikalavimų dėl prieigos prie esamos fizinės infrastruktūros, itin didelio pralaidumo tinklų diegimą galima dar palengvinti operatoriams suteikus prieigą prie atitinkamos fizinės infrastruktūros, kurią kontroliuoja viešojo sektoriaus įstaigos, panašiomis sąlygomis, kaip nustatyta tos direktyvos 3 straipsnyje. Tokia fizinė infrastruktūra apimtų pastatus, visų pirma stogus, ir gatvės įrenginius, pavyzdžiui, gatvių apšvietimo stulpus, gatvių ženklus, šviesoforus, informacinius stendus, autobusų ir tramvajų stoteles ir metro stotis;

                  (19)

                  Plačiajuosčio ryšio sąnaudų mažinimo direktyvoje numatyta, kad nepavykus deryboms dėl prieigos prie infrastruktūros taikomos ginčų sprendimo procedūros. Valstybės narės turėtų sustiprinti pastangas drauge nustatyti geriausią veiksmingo ginčų sprendimo mechanizmų užtikrinimo praktiką ir gerą ginčų sprendimo įstaigų visoje Sąjungoje veikimą. Skaidrumui užtikrinti pagal šią praktiką ginčų sprendimo įstaigų sprendimai turėtų būti skelbiami laiku;

                  (20)

                  elektroninių ryšių sektoriaus aplinkosauginis pėdsakas didėja, todėl būtina apsvarstyti visas galimas priemones šiai tendencijai apgręžti. Pavyzdžiui, paskatos diegti tinklus, kurių anglies pėdsakas yra mažesnis, gali prisidėti prie sektoriaus tvarumo ir klimato kaitos švelninimo bei prisitaikymo prie jos. Valstybės narės raginamos, glaudžiai bendradarbiaujant su Komisija, nustatyti ir skatinti tokias paskatas, pavyzdžiui, spartesnes leidimų suteikimo procedūras arba mažesnius leidimų suteikimo ir prieigos mokesčius tam tikrus aplinkosaugos kriterijus atitinkantiems tinklams;

                  (21)

                  kad nebūtų nepagrįstai vilkinami leidimų naudoti spektrą suteikimo ir belaidžio ryšio tinklų įrengimo procesai, valstybės narės turėtų keistis geriausia patirtimi, kaip atlikti poveikio aplinkai vertinimą ir atsižvelgti į jo rezultatus, kai to reikalaujama ir visų pirma valdžios institucijoms rengiant būsimą projektų leidimų sistemą, visapusiškai laikydamosi Sąjungos teisės aktų, visų pirma Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2001/42/EB (6) (Strateginio aplinkos vertinimo direktyva), Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2011/92/ES (7) (Poveikio aplinkai vertinimo direktyva) ir Tarybos direktyvos 92/43/EEB (8) (Buveinių direktyva). Poveikio aplinkai vertinimas turėtų būti atliekamas tada, kai poveikį aplinkai galima nustatyti ir įvertinti;

                  (22)

                  Europos elektroninių ryšių kodekse nustatytas bendras 2020 m. pabaigos terminas, iki kurio valstybės narės turi leisti 5G ryšiui naudoti 3,4–3,8 GHz juostą ir bent 1 GHz iš 24,25–27,5 GHz pagrindinės dažnių juostos. Be to, Europos Parlamento ir Tarybos sprendime (ES) 2017/899 (9) nustatytas bendras 2020 m. birželio 30 d. terminas, iki kurio valstybės narės turi leisti 5G ryšiui naudoti 700 MHz pagrindinę dažnių juostą. Valstybės narės turėtų užtikrinti, kad radijo spektro valdymo priemonėmis būtų skatinamas įmonėms ir visuomenei teikiamas aukštos kokybės junglumas tarpvalstybiniu mastu ir pramonės skaitmeninimas, taip teikiant naudos ekonomikai ir visai visuomenei, be kita ko, susijusios su prieinamumu, lygiomis galimybėmis ir įtraukumu. Padėti siekti to tikslo galėtų savalaikis keitimasis nuomonėmis ir geriausia praktika prieš Europos elektroninių ryšių kodekse nustatytą tarpusavio vertinimo procesą ir jo metu;

                  (23)

                  siekiant užtikrinti, kad 5G tinklai būtų diegiami laiku ir nuo 2020 m. būtų naudojamasi novatoriškomis paslaugomis, laikydamosi 5G veiksmų plano (10) ir atsižvelgdamos į pagal Komisijos rekomendaciją dėl 5G tinklų kibernetinio saugumo parengtą priemonių rinkinį (11) valstybės narės turėtų vengti bet kokio delsimo dėl COVID-19 krizės leisti naudoti 5G pagrindines dažnių juostas arba kuo labiau jį sumažinti;

                  (24)

                  atsižvelgiant į saugaus ir atsparaus 5G ryšio infrastruktūros svarbą ekonomikos atsigavimui ir augimui, radijo spektro leidimų suteikimo procedūros turėtų remti, kai tinkama, investicijas į infrastruktūrą, palengvinant finansinę naštą radijo spektro naudotojams, visų pirma operatoriams, laikantis valstybės pagalbos taisyklių. Tai dar svarbiau COVID-19 krizės sąlygomis. Šiuo tikslu valstybės narės turėtų būti skatinamos nustatyti radijo spektro leidimų suteikimo taisykles, kuriomis siekiama taikyti investicijoms palankią radijo spektro kainodaros metodiką. Tokia praktika atitinkamais atvejais gali apimti paskatas teikti aukštos kokybės belaidį ryšį siekiant užtikrinti plačiai prieinamas paslaugas, taip pat tarpvalstybiniu mastu;

                  (25)

                  siekiant išvengti spektro trūkumo, dėl kurio spektro aukcionuose didėja siūloma kaina, geriausia praktika būtų kiek įmanoma nerezervuoti spektro 5G pagrindinėse dažnių juostose visuomenės saugumo ir gynybos reikmėms arba ES suderintą radijo spektrą elektroninių ryšių paslaugoms privatiems radijo spektro naudotojams teikti (tiek spektro kiekį, tiek konkrečios dažnių juostos pasirinkimo galimybę) rezervuoti tik tinkamai pagrįstais atvejais;

                  (26)

                  palyginti su ankstesnėmis technologijų kartomis, 5G tinklams reikia gerokai tankiau įdiegti zonas aukštesnių dažnių juostose. Dalijantis pasyviąja ir aktyviąja infrastruktūra ir bendrai diegiant belaidžio ryšio infrastruktūrą gali būti sumažintos tokio diegimo sąnaudos (įskaitant papildomas sąnaudas), ypač kai naudojamos 3,4–3,8 GHz ir 24,25–27,5 GHz dažnių juostos, ir taip paspartintas diegimo tempas, užtikrinta didesnė tinklo aprėptis ir sudarytos sąlygos efektyviau naudoti radijo spektrą suteikiant naudos vartotojams. Todėl kompetentingos institucijos tokias galimybes turėtų vertinti palankiai, visų pirma srityse, kuriose ekonominė grąža yra ribota;

                  (27)

                  tankių 5G belaidžio ryšio tinklų diegimą taip pat galėtų paskatinti lanksti leidimų suteikimo tvarka, kuria būtų skatinamos investicijos į belaidžio ryšio tinklus ir užtikrinamas veiksmingas spektro naudojimas. 24 GHz viršijančiose aukštų dažnių juostose (mm bangų dažnių juostos), pavyzdžiui, 24.25–27.5 GHz dažnių juostoje yra didelis kiekis radijo spektro, pasižyminčio geografiškai ribotomis sklidimo savybėmis. Nors valstybės narės paprastai turėtų taikyti konkurencingas atrankos procedūras, pavyzdžiui, aukcionus, teisėms naudoti trūkstamas dažnių juostas suteikti, tokios procedūros tam tikrais atvejais gali riboti investavimo į tankius 5G belaidžio ryšio tinklus galimybes, taip pat lankstumą ir su tuo susijusį spektro naudojimo efektyvumą. Geriausia praktika galėtų būti laikomas individualaus leidimo naudoti suderintas mm bangų dažnių juostas suteikimas taikant pagreitintą ir atvirą, objektyvią, proporcingą, nediskriminacinę ir skaidrius kriterijus ir procedūras atitinkančią administracinę tvarką;

                  (28)

                  kad būtų išvengta skirtingų sprendimų suteikiant teises naudoti radijo spektrą tarpvalstybinėms belaidžio ryšio paslaugoms teikti, valstybės narės turėtų geriau koordinuoti radijo spektro skyrimą, siekiant skatinti belaidį junglumą, kuris remtų Sąjungos pramonės transformaciją ir skaitmeninį suverenumą ir būtų grindžiamas lanksčiais daugiafunkciais 5G infrastruktūros pajėgumais. Suderintas spektro skyrimas ypač svarbus siekiant patenkinti naujų naudojimo atvejų, kuriais prisidedama prie kelių ir geležinkelių judumo bei transporto ir pramoninės gamybos veiklos skaitmeninimo, junglumo reikalavimus. Šios sąlygos visų pirma susijusios su paslaugų kokybe, kurios parametrai yra pajėgumas, pralaidumas, delsa, patikimumas ir tinklo saugumas bei atsparumas;

                  (29)

                  šiuo tikslu valstybės narės, glaudžiai bendradarbiaudamos su Komisija, taip pat padedamos Radijo spektro politikos grupės, turėtų prisidėti prie geriausios praktikos, susijusios su pagrindiniais inovatyvios veiklos pavyzdžiais tarpvalstybinio pobūdžio pramonės sektoriuose, pavyzdžiui, kelių ar geležinkelių transporto (įskaitant tarpvalstybinius sąveikiojo, susietojo ir automatizuoto judumo koridorius) ir pažangiųjų gamyklų sektoriuje, rinkinio rengimo ir dėl jo susitarti. Rengiant tokią praktiką galėtų būti pasinaudota ES finansuojamų bandomųjų projektų ir bandymų vertikaliuosiuose sektoriuose, įskaitant 5G tarpvalstybinius koridorius, rezultatais. Tokia praktika turėtų būti nustatyti tinkami bendri dažnių diapazonai, leidimų suteikimo tvarka ir sąlygos, kuriomis operatoriai gali teikti specialias (sektorines) belaidžio ryšio paslaugas. Bendra leidimų suteikimo tvarka galėtų būti sprendžiamas individualių leidimų suteikimo operatoriams ir pramonės suinteresuotiesiems subjektams, įskaitant pasidalijamąjį radijo spektro naudojimą, klausimas. Bendros leidimų suteikimo sąlygos galėtų apimti diegimo, paslaugų kokybės, pasidalijamojo spektro naudojimo, belaidžio ryšio sistemų sambūvio, spektro kaupimo, kibernetinio saugumo ir judriojo ryšio operatorių bei pramonės suinteresuotųjų subjektų derybinių susitarimų klausimus, taip pat oro transportui būtinų ryšių apsaugos priemones. Šiuo atžvilgiu Radijo spektro politikos grupė turėtų padėti Komisijai nustatyti, ar reikia suteikti įgaliojimus Europos pašto ir telekomunikacijų administracijų konferencijai parengti suderintas technines spektro naudojimo sąlygas;

                  (30)

                  valstybės narės, įgyvendindamos jų pačių bendradarbiaujant su Komisija parengtą geriausios praktikos rinkinį, turėtų koordinuoti leidimo naudotis spektru suteikimo procesą ir visų pirma taikyti bendrą leidimų suteikimo procesą pagal Europos elektroninių ryšių kodekso 37 straipsnį. Toks procesas gali apimti bendro specialaus dažnių diapazono skyrimą pagal bendras leidimų suteikimo sąlygas;

                  (31)

                  įgyvendinti priemonių rinkinį padėtų aiškus procesas, tinkama stebėsena, didesnis skaidrumas ir dialogas nacionaliniu ir Sąjungos lygmenimis;

                  (32)

                  valstybės narės priemonių rinkinį turėtų parengti veikdamos kartu ir glaudžiai bendradarbiaudamos su Komisija. Prireikus į šį darbą turėtų būti aktyviai įtraukta Radijo spektro politikos grupė, Europos elektroninių ryšių reguliuotojų institucija ir nacionalinės reguliavimo institucijos, Plačiajuosčio ryšio kompetencijos tarnybų tinklas, ginčų sprendimo įstaigos ir už bendro informacinio punkto funkcijas atsakingos kompetentingos institucijos;

                  (33)

                  šia rekomendacija nedaromas poveikis konkurencijos teisės ir valstybės pagalbos taisyklių taikymui,

            PRIĖMĖ ŠIĄ REKOMENDACIJĄ:
      1.   TIKSLAS IR APIBRĖŽTYS

                  (1)

                  Šioje rekomendacijoje išdėstomos geriausios praktikos rengimo gairės (toliau – priemonių rinkinys), kuriomis siekiama paskatinti junglumą ir taip paremti ekonomikos atsigavimą nuo COVID-19 krizės, daugiausia dėmesio skiriant trims sritims, kurių tikslas yra:

                              (a)

                              mažinti elektroninių ryšių tinklų, visų pirma itin didelio pralaidumo tinklų diegimo sąnaudas ir spartinti jų diegimą supaprastinant inžinerinių darbų leidimų suteikimo procedūras, didinant skaidrumą ir stiprinant pagal Plačiajuosčio ryšio sąnaudų mažinimo direktyvą įsteigto bendro informacinio punkto (-ų) pajėgumą, išplečiant prieigos prie esamos fizinės infrastruktūros, kurią kontroliuoja viešojo sektoriaus įstaigos, teises ir nustatant priemones, kurios padėtų sumažinti elektroninių ryšių tinklų poveikį aplinkai;

                              (b)

                              kai tinkama, suteikti savalaikę investicijoms palankią prieigą prie 5G ryšiui skirto radijo spektro, vykdant investicijoms palankias spektro naudojimo iniciatyvas ir savalaikes radijo dažnių spektro skyrimo 5G pagrindinėms dažnių juostoms procedūras;

                              (c)

                              nustatyti tvirtesnį spektro skyrimo koordinavimo procesą, kuris taip pat sudarytų sąlygas tarpvalstybiniu mastu teikti novatoriškas 5G paslaugas.

                  (2)

                  Šioje rekomendacijoje vartojamų terminų apibrėžtys nustatytos Plačiajuosčio ryšio sąnaudų mažinimo direktyvoje ir Europos elektroninių ryšių kodekse.

            2.   PRIEMONIŲ RINKINIO RENGIMO PROCESAS

                  (3)

                  Valstybės narės, veikdamos kartu ir glaudžiai bendradarbiaudamos su Komisija, turėtų parengti šios rekomendacijos 3, 4 ir 5 skirsniuose aptariamų sričių priemonių rinkinį. Kai tinkama, turėtų būti įtrauktos šios institucijos:

                              (a)

                              3 skirsnyje nurodytų sričių atveju – Europos elektroninių ryšių reguliuotojų institucija, nacionalinės reguliavimo institucijos, Plačiajuosčio ryšio kompetencijos tarnybų tinklas ir už bendro informacinio punkto funkcijas atsakingos kompetentingos institucijos;

                              (b)

                              4 ir 5 skirsniuose nurodytų sričių atveju – Radijo spektro politikos grupė ir kompetentingos nacionalinės reguliavimo institucijos.

                  (4)

                  Iki 2020 m. gruodžio 20 d. valstybės narės turėtų nustatyti ir tarpusavyje bei su Komisija pasidalyti geriausia praktika pagal 3 ir 4 skirsnius.

                  (5)

                  Iki 2021 m. kovo 30 d. valstybės narės, glaudžiai bendradarbiaudamos su Komisija, turėtų susitarti dėl priemonių rinkinio.

                  (6)

                  Valstybės narės, glaudžiai bendradarbiaudamos su kitomis valstybėmis narėmis, Komisija ir kitais atitinkamais suinteresuotaisiais subjektais, priemonių rinkinį turėtų įgyvendinti nedelsdamos.

                  (7)

                  Siekiant užtikrinti skaidrumą ir palengvinti valstybių narių keitimąsi gerąja patirtimi, priemonių rinkinys ir visa susijusi informacija, kuri buvo pateikta, turėtų būti viešai skelbiami interneto svetainėje „Europa“ ir per bendrus informacinius punktus.

            3.   SUSTIPRINTAS KOORDINAVIMAS SĄJUNGOS LYGMENIU SIEKIANT MAŽINTI ITIN DIDELIO PRALAIDUMO TINKLŲ DIEGIMO SĄNAUDAS IR SPARTINTI JŲ DIEGIMĄ

         Leidimų suteikimo procedūrų paprastinimas

                  (8)

                  Valstybės narės turėtų parengti geriausią praktiką, kaip dar labiau, nei numatyta Plačiajuosčio ryšio sąnaudų mažinimo direktyvos 1 straipsnyje, supaprastinti leidimų suteikimo procedūras ir sudaryti palankesnes sąlygas laikytis Plačiajuosčio ryšio sąnaudų mažinimo direktyvos 7 straipsnio 3 dalyje nustatyto termino ir kitų sąlygų, ir dėl jos sutarti. Visų pirma valstybės narės turėtų išnagrinėti, kaip:

                              (a)

                              sudaryti palankesnes sąlygas laikytis 4 mėnesių termino, per kurį turi būti suteikti visi reikiami leidimai arba atsisakyta juos suteikti; padidinti teisinį tikrumą ir padėti sumažinti administracinę naštą; jei per keturių mėnesių laikotarpį nepriimamas aiškus sprendimas, valstybės narės turėtų apsvarstyti galimybę taikyti numanomo paraiškos patvirtinimo tvarką;

                              (b)

                              supaprastinti ir racionalizuoti leidimų suteikimo procedūras, be kita ko, nustatant spartesnes leidimų suteikimo procedūras ir (arba) atitinkamais atvejais išimtis, ir nustatyti, kokiems diegiamiems tinklams jos galėtų būti taikomos;

                              (c)

                              suteikti operatoriams teisę elektroninėmis priemonėmis per bendrą informacinį punktą pateikti prašymus dėl visų būtinų leidimų, reikalingų inžineriniams darbams, kuriais diegiami itin didelio pralaidumo tinklų elementai;

                              (d)

                              sukurti bendrą informacinį punktą, kuris būtų pagal vieno langelio principą veikiantis prieigos punktas prašymams dėl tokių inžinerinių darbų teikti. Šiuo tikslu galėtų būti reikalaujama, kad bendras informacinis punktas aktyviai koordinuotų ir stebėtų leidimų suteikimo procedūras visais administraciniais lygmenimis. Taip pat galėtų būti reikalaujama sudaryti palankesnes sąlygas pareiškėjams ir kompetentingoms institucijoms keistis informacija apie šių procedūrų eigą, įskaitant kompetentingos institucijos (-ų) priimto sprendimo perdavimą pareiškėjui.

                  (9)

                  Valstybės narės taip pat turėtų nustatyti geriausią praktiką, kaip palengvinti servituto teisių, numatytų Europos elektroninių ryšių kodekso 43 straipsnyje, suteikimą, kai to reikia itin didelio pralaidumo tinklų elementams diegti. Tokia geriausia praktika turėtų būti užtikrinta, kad tais atvejais, kai tokių tinklo elementų diegimui reikia gauti ir leidimus vykdyti inžinerinius darbus, ir servituto teises, kompetentingos institucijos lygiagrečiai suteiktų arba atsisakytų suteikti būtinus leidimus ne vėliau kaip per 4 mėnesius nuo prašymo pateikimo.

                  (10)

                  Valstybės narės turėtų keistis geriausia praktika ir dėl jos susitarti, kad užtikrintų, jog mokesčiai už leidimų vykdyti inžinerinius darbus, kurių reikia itin didelio pralaidumo tinklams diegti, suteikimą būtų objektyviai pagrįsti, skaidrūs, nediskriminaciniai ir proporcingi jų paskirčiai ir jais būtų padengiamos tik administracinės tokių leidimų išdavimo išlaidos.

         Skaidrumo didinimas per bendrą informacinį punktą

                  (11)

                  Valstybės narės turėtų parengti tinkamą geriausią praktiką, kaip pagerinti su fizine infrastruktūra susijusį skaidrumą, kad operatoriai galėtų lengviau gauti visą svarbią informaciją apie tam tikroje teritorijoje esančią infrastruktūrą. Šiuo tikslu valstybės narės turėtų apsvarstyti galimybę sustiprinti bendro informacinio punkto vaidmenį ir išplėsti jo funkcijas, kad jos apimtų, pavyzdžiui, georeferencinės informacijos (žemėlapių ir skaitmeninių modelių) teikimą ir iš įvairių šaltinių gautos informacijos (visų pirma visų lygmenų kompetentingų nacionalinių institucijų, viešojo sektoriaus įstaigų ir tinklo operatorių teikiamos informacijos) integravimą.

                  (12)

                  Valstybės narės raginamos parengti geriausią praktiką siekiant užtikrinti, kad direktyvos 4 straipsnio 1 dalyje nurodyta informacija, kurią turi viešojo sektoriaus įstaigos, būtų prieinama elektroniniu formatu per bendrą informacinį punktą. Be to, valstybės narės turėtų apsvarstyti galimybę per bendrą informacinį punktą teikti daugiau informacijos apie fizinę infrastruktūrą, nei direktyvoje nustatyta minimali informacija, pavyzdžiui, apie georeferencinę infrastruktūros vietą, jos skaitmeninį modelį, tipą ir dabartinį naudojimą arba jos bendrą ir nepanaudotą pajėgumą.

                  (13)

                  Siekiant dar labiau padidinti per bendrą informacinį punktą prieinamos informacijos kiekį ir įvairumą, valstybės narės turėtų apsvarstyti galimybę reikalauti, kad tinklo operatoriai per bendrą informacinį punktą elektronine forma pateiktų informaciją apie savo esamą fizinę infrastruktūrą, kurią jie pagal konkretų prašymą suteikė kitiems operatoriams.

         Prieigos prie esamos fizinės infrastruktūra teisės išplėtimas

                  (14)

                  Siekdamos padidinti objektų, kuriuos operatoriai gali naudoti itin didelio pralaidumo tinklų elementams diegti, skaičių ir rūšis, valstybės narės turėtų parengti geriausią praktiką, kuria būtų sudarytos sąlygos operatoriams naudotis viešųjų įstaigų kontroliuojama fizine infrastruktūra (įskaitant pastatus ir gatvės įrenginius), kurioje galima įrengti labai didelio pralaidumo tinklo elementus, panašiomis sąlygomis, kaip nustatyta Plačiajuosčio ryšio sąnaudų mažinimo direktyvos 3 straipsnyje.

         Ginčų sprendimo mechanizmas

                  (15)

                  Valstybės narės turėtų parengti geriausią praktiką, kaip pagerinti ginčų, susijusių su prieiga prie fizinės infrastruktūros, sprendimo mechanizmo veiksmingumą ir ginčų sprendimo įstaigų veiklą, kad susiję klausimai būtų išsprendžiami kuo greičiau, ginčo šalims būtų pateikiama informacija apie atitinkamas sąlygas ir mokesčius ir kad jų sprendimai būtų paskelbiami laiku.

         Tinklų aplinkosauginio pėdsako mažinimas

                  (16)

                  Valstybės narės raginamos parengti geriausią praktiką siekiant skatinti diegti elektroninių ryšių tinklus, kurių aplinkosauginis pėdsakas, visų pirma susijęs su energijos vartojimu ir išmetamo šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekiu, yra mažesnis, kuri apimtų:

                              (a)

                              būsimų tinklų aplinkosauginio tvarumo vertinimo kriterijus;

                              (b)

                              veiklos vykdytojams teikiamas paskatas diegti aplinkosauginiu požiūriu tvarius tinklus.

         Poveikio aplinkai vertinimas

                  (17)

                  Kai Sąjungos teisės aktais, visų pirma Direktyva 2001/42/EB (Strateginio aplinkos vertinimo direktyva), Direktyva 2011/92/ES (Poveikio aplinkai vertinimo direktyva) ir Direktyva 92/43/EEB (Buveinių direktyva), reikalaujama atlikti poveikio vertinimą ir ypač kai valdžios institucijos rengia būsimą projektų leidimų sistemą, valstybės narės turėtų keistis geriausia patirtimi, kaip atlikti poveikio aplinkai vertinimą ir atsižvelgti į jo rezultatus tuo metu, kai galima nustatyti ir įvertinti poveikį aplinkai, pavyzdžiui, kai veiklos vykdytojai pateikia bendrus projektų, pagal kuriuos numatomas konkretus tinklų įrengimas ar diegimas, planus.

            4.   NACIONALINIO LYGMENS VEIKSMAI SIEKIANT UŽTIKRINTI SAVALAIKĘ IR INVESTICIJOMS PALANKIĄ PRIEIGĄ PRIE 5G RYŠIO RADIJO SPEKTRO

         Spektro leidimų suteikimo procedūrų tvarkaraštis

                  (18)

                  Nedarant poveikio jokiam force majeure vertinimui pagal Sąjungos teisę, valstybės narės turėtų užtikrinti, kad dėl COVID-19 krizės būtų kuo mažiau atidedamos radijo spektro naudojimo teisių suteikimo procedūros ir kad tas atidėjimas truktų ne ilgiau, nei būtina COVID-19 plitimui sustabdyti arba apriboti. Valstybės narės turėtų atitinkamai atnaujinti visus susijusius nacionalinius radijo spektro veiksmų planus.

                  (19)

                  Valstybės narės turėtų prašyti tarpusavio vertinimo forumo pagal Europos elektroninių ryšių kodekso 35 straipsnį iš anksto išnagrinėti priemonių, kuriomis suteikiamos teisės naudoti spektrą 700 MHz, 3,4–3,8 GHz ir 24,25–27,5 GHz dažnių juostose, projektus, siekiant keistis geriausia patirtimi.

         Investicijų paskatos

                  (20)

                  Siekdamos įvertinti paskatas radijo spektro naudotojams daug investuoti į 5G tinklų diegimą, valstybės narės turėtų informuoti Komisiją, visų pirma per Radijo spektro politikos grupę, apie konkrečias priemones, kurias jos laiko geriausia praktika, įskaitant tas, kurios buvo įgyvendintos arba kurias planuojama įgyvendinti nacionaliniu lygmeniu leidimų naudoti radijo spektrą 700 MHz, 3,4–3,8 GHz ir 24,25–27,5 GHz dažnių juostose suteikimo metu.
                  Visų pirma valstybės narės turėtų pranešti apie visas atitinkamas priemones, kuriomis siekiama:

                              (a)

                              skatinti tinkamas rezervines kainas, užtikrinančias minimalų mokesčių už teisę naudoti radijo spektrą dydį;

                              (b)

                              vengti radijo spektro trūkumo užtikrinant, kad būtų paskirtas visas Sąjungos lygmeniu suderintas radijo spektras;

                              (c)

                              nediskriminuojant numatyti galimybę mokesčius už teisę naudoti radijo spektrą mokėti dalimis per tų teisių galiojimo laikotarpį;

                              (d)

                              taikyti individualių leidimų naudoti 24,25–27,5 GHz dažnių juostą suteikimo tvarką, skatinančią jos savalaikį naudojimą, visų pirma tokią tvarką, kuri būtų grindžiama spartesnėmis administracinėmis procedūromis, kai ji taikoma geografiškai apribotoms naudojimo teisėms;

                              (e)

                              derinti finansines paskatas su pareigomis arba oficialiais įsipareigojimais spartinti arba plėsti aukštos kokybės belaidžio ryšio aprėptį;

                              (f)

                              suteikti galimybę, laikantis konkurencijos teisės, dalytis pasyviąja ir aktyviąja infrastruktūra, taip pat bendrai diegti radijo spektro naudojimu grindžiamą infrastruktūrą.

            5.   GERESNIS SPEKTRO SKYRIMO TARPVALSTYBINIAM NAUDOJIMUI KOORDINAVIMAS SĄJUNGOS LYGMENIU

                  (21)

                  Siekdamos skatinti nuoseklią praktiką, susijusią su radijo spektro naudojimo teisių suteikimu operatoriams, kad jie galėtų diegti naujos kartos (įskaitant 5G) belaidžio ryšio tarpvalstybiniam pramoniniam naudojimui skirtą infrastruktūrą, valstybės narės turėtų parengti geriausią praktiką, įtrauksimą į priemonių rinkinį, ir dėl jos susitarti, be kita ko:

                              (a)

                              nustatyti tarpvalstybinio pobūdžio naudojimo atvejus, visų pirma kelių, geležinkelių transporto ir pramoninės gamybos srityse, atsižvelgiant į Sąjungos prioritetus (12), susijusius su 5G ryšio diegimu;

                              (b)

                              kiekvienu nustatytu naudojimo atveju nustatyti bendrą specialų dažnių diapazoną ir atitinkamą bendrą leidimų suteikimo tvarką, taip pat tokiems leidimams taikomas sąlygas, būtinas siekiant užtikrinti paslaugų tęstinumą tarpvalstybiniu mastu, be kita ko, susijusias (tačiau šiais aspektais neapsiribojant) su paslaugų kokybe ir tinklo saugumu.

                  (22)

                  Valstybės narės raginamos naudotis 21 punkte nurodyta priemonių rinkinio geriausia praktika, taikoma atitinkamiems jų teritorijoje esantiems naudotojams, kad pagal Europos elektroninių ryšių kodekso 37 straipsnį iki 2022 m. kovo 30 d. bendrai nustatytų bendro leidimų suteikimo proceso bendrus aspektus ir jį vykdytų.

            6.   ATASKAITŲ TEIKIMAS

                  (23)

                  Kiekviena valstybė narė turėtų iki 2021 m. balandžio 30 d. pateikti Komisijai priemonių rinkinio įgyvendinimo veiksmų gaires.

                  (24)

                  Kiekviena valstybė narė turėtų iki 2022 m. balandžio 30 d. pateikti priemonių rinkinio įgyvendinimo ataskaitą.

         Priimta Briuselyje 2020 m. rugsėjo 18 d.

               Komisijos vardu

            Thierry BRETON

               Komisijos narys

         (1)  2020 m. birželio 9 d. Tarybos išvados dėl Europos skaitmeninės ateities kūrimo, 8711/20. https://data.consilium.europa.eu/doc/document/ST-8711-2020-INIT/lt/pdf.

         (2)  COM(2020) 67 final.

         (3)  2014 m. gegužės 15 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2014/61/ES dėl priemonių sparčiojo elektroninių ryšių tinklų diegimo sąnaudoms mažinti (OL L 155, 2014 5 23, p. 1).

         (4)  Komisijos ataskaita Europos Parlamentui ir Tarybai dėl 2014 m. gegužės 15 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2014/61/ES dėl priemonių sparčiojo elektroninių ryšių tinklų diegimo sąnaudoms mažinti įgyvendinimo, COM(2018) 492, 2018 m. birželio 27 d.

         (5)  2018 m. gruodžio 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva (ES) 2018/1972, kuria nustatomas Europos elektroninių ryšių kodeksas (OL L 321, 2018 12 17, p. 36).

         (6)  2001 m. birželio 27 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2001/42/EB dėl tam tikrų planų ir programų poveikio aplinkai vertinimo (OL L 197, 2001 7 21, p. 30).

         (7)  2011 m. gruodžio 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2011/92/ES dėl tam tikrų valstybės ir privačių projektų poveikio aplinkai vertinimo (OL L 26, 2012 1 28, p. 1).

         (8)  1992 m. gegužės 21 d. Tarybos direktyva 92/43/EEB dėl natūralių buveinių ir laukinės faunos bei floros apsaugos (OL L 206, 1992 7 22, p. 7).

         (9)  2017 m. gegužės 17 d. Europos Parlamento ir Tarybos sprendimas (ES) 2017/899 dėl 470–790 MHz dažnių juostos naudojimo Sąjungoje (OL L 138, 2017 5 25, p. 131).

         (10)  Komisijos komunikatas Tarybai, Europos Parlamentui, Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komitetui ir Regionų komitetui „Europos 5G veiksmų planas“, COM(2016) 588 final.

         (11)  2019 m. kovo 26 d. Komisijos rekomendacija (ES) 2019/534 dėl 5G tinklų kibernetinio saugumo (OL L 88, 2019 3 29, p. 42).

         (12)  Žr. visų pirma Komisijos komunikatus COM(2016) 587 ir COM(2020) 67.


title: Europos sisteminės rizikos valdybos rekomendacija 2020 m. gruodžio 15 d. kuria iš dalies keičiama Rekomendacija ESRV/2020/7 dėl paskirstymo ribojimo COVID-19 pandemijos metu (ESRV/2020/15) 2021/C 27/01

text:
                  2021 1 25

                  LT

                  Europos Sąjungos oficialusis leidinys

                  C 27/1

         EUROPOS SISTEMINĖS RIZIKOS VALDYBOS REKOMENDACIJA
         2020 m. gruodžio 15 d.
         kuria iš dalies keičiama Rekomendacija ESRV/2020/7 dėl paskirstymo ribojimo COVID-19 pandemijos metu
         (ESRV/2020/15)
         (2021/C 27/01)
         EUROPOS SISTEMINĖS RIZIKOS VALDYBOS BENDROJI VALDYBA,
         atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,
         atsižvelgdama į 2010 m. lapkričio 24 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 1092/2010 dėl Europos Sąjungos finansų sistemos makrolygio rizikos ribojimo priežiūros ir Europos sisteminės rizikos valdybos įsteigimo (1), ypač į jo 3 straipsnio 2 dalies b, d ir f punktus ir 16–18 straipsnius,
         atsižvelgdama į 2011 m. sausio 20 d. Europos sisteminės rizikos valdybos sprendimą ESRV/2011/1, kuriuo patvirtinamos Europos sisteminės rizikos valdybos darbo tvarkos taisyklės (2), ypač į jo 15 straipsnio 3 dalies e punktą ir 18–20 straipsnius,
         kadangi:

                     (1)

                     COVID-19 pandemijos pradžioje Europos sisteminės rizikos valdyba (ESRV) pripažino, kad finansų įstaigos turi išlaikyti patikimą nuosavų lėšų lygį, taip sumažinant sisteminę riziką ir prisidedant prie ekonomikos atsigavimo. Tuo tikslu ESRV priėmė Rekomendaciją ESRV/2020/7 dėl paskirstymo ribojimo COVID-19 pandemijos metu (3), kuria buvo siekiama užtikrinti, kad visos finansų įstaigos, galinčios kelti riziką finansiniam stabilumui, išlaikytų aukštą kapitalo lygį, ir buvo prašoma, kad atitinkamos institucijos kreiptųsi į finansų įstaigas, kad šios susilaikytų nuo paskirstymo tol, kol trunka COVID-19 pandemija ir bent iki 2021 m. sausio 1 d.;

                     (2)

                     Europoje ir visame pasaulyje tebesitęsia COVID-19 sukelta krizė ir netikrumas dėl būsimo poveikio ekonomikai ir finansų įstaigoms išlieka, esant rizikai, kad ekonomikos sąlygos ir toliau blogės. Rinkoms ir institucijoms trūksta informacijos apie ilgalaikį krizės poveikį finansų sektoriui ir kredito rinkoms. Finansų įstaigos išlieka itin priklausomos nuo paramos, teikiamos viešosios politikos priemonėmis. Yra itin svarbu užtikrinti, kad finansų sistema tinkamai veiktų nepertraukiamai. Šį tikslą padėtų pasiekti išmokėjimų ribojimų pratęsimas išimties tvarka, atsižvelgiant į būsimus makroekonominius pokyčius, sudarant sąlygas finansų įstaigoms išlaikyti pakankamai aukštą kapitalo lygį, taip sumažinant sisteminę riziką ir prisidedant prie ekonomikos atsigavimo. Tuo pat metu ESRV pripažįsta, kad institucijos ir finansų įstaigos padarė pažangą spręsdamos pandemijos pasekmių klausimą. ESRV taip pat supranta, kad finansų įstaigoms yra svarbu imtis paskirstymo veiksmų siekiant pritraukti kapitalo iš išorės, nes atlyginti investuotojams už jų investicijas yra itin svarbu, siekiant užtikrinti ilgalaikį finansų įstaigų ir rinkų tvarumą. Nepaisant to ESRV ragina laikytis itin didelio atsargumo paskirstymo atžvilgiu, kad jis nesukeltų rizikos finansų sistemai ir atsigavimo procesui, ir laikosi nuomonės, kad bet koks paskirstymas turėtų būti žymiai mažesnis, nei pastaraisiais metais prieš COVID-19 krizę;

                     (3)

                     Rekomendacija ESRV/2020/7 taip pat skirta pagrindinėms sandorio šalims (PSŠ), atsižvelgiant į jų sisteminės svarbos vaidmenį atliekant finansų rinkos sandorių tarpuskaitą. Taip buvo siekiama užkirsti kelią akcininkams ir aukšto lygio darbuotojams pasinaudoti PSŠ kapitalo pertekliumi, jį paskirstant tokiu metu, kai operacinė rizika, kurią PSŠ dengia savo nuosavais ištekliais, o ne tarpuskaitos narių įnašais, yra pasiekusi labai aukštą lygį, atsižvelgiant taip pat ir į tai, kad ribojamas darbuotojų buvimas PSŠ biurų patalpose. Tačiau testavimas nepalankiausiomis sąlygomis, kurį Sąjungos PSŠ atžvilgiu atliko Europos vertybinių popierių ir rinkų institucija po COVID-19 pandemijos protrūkio, patvirtino visapusišką Sąjungos PSŠ veiklos atsparumą bendriems sukrėtimams ir daugelio įsipareigojimų neįvykdymui kredito, likvidumo ir koncentracijos rizikos atžvilgiu (4). Be to, iki šiol nebuvo įrodymų dėl sistemų ar procesų nepakankamumo. Priemonių, kurių PSŠ ėmėsi veiklos rizikai sumažinti, veiksmingumas rodo, kad nebėra būtina įtraukti PSŠ į Rekomendacijos ESRV/2020/7 taikymo sritį;

                     (4)

                     priemonės, kurioms taikoma Rekomendacija ESRV/2020/7, yra laikino pobūdžio ir ESRV ir toliau stebės jų poveikį finansų įstaigoms ir jų gebėjimui prisidėti prie ekonomikos atsigavimo. Nuspręsdama, ar ši rekomendacija turėtų būti iš dalies pakeista ir kada tai turėtų būti padaryta, ESRV turėtų, be kita ko, atsižvelgti į makroekonominius pokyčius ir naujus duomenis apie finansų sistemos stabilumą;

                     (5)

                     pagal Rekomendacijos ESRV/2020/7 2 skirsnio 5 punktą Bendroji valdyba gali nuspręsti, ar Rekomendaciją ESRV/2020/7 reikia iš dalies pakeisti ir kada tai turi būti padaryta. Tokiais daliniais pakeitimais, visų pirma, galėtų būti pratęstas A rekomendacijos taikymo laikotarpis;

                     (6)

                     todėl reikėtų atitinkamai iš dalies pakeisti Rekomendaciją ESRV/2020/7,

               PRIĖMĖ ŠIĄ REKOMENDACIJĄ:

            DALINIAI PAKEITIMAI

         Rekomendacija ESRV/2020/7 iš dalies keičiama taip:

                     1.

                     1 skirsnyje A rekomendacija pakeičiama taip:
                     „A rekomendacija. Paskirstymo apribojimai

                     Rekomenduojama, kad atitinkamos institucijos reikalautų, kad jų prižiūrimos finansų įstaigos (*1) iki 2021 m. rugsėjo 30 d. nesiimtų jokių iš toliau nurodytų veiksmų:

                                 a)

                                 dividendų paskirstymo arba neatšaukiamo įsipareigojimo paskirstyti dividendus;

                                 b)

                                 paprastųjų akcijų išpirkimo;

                                 c)

                                 prievolės mokėti kintamąjį atlygį reikšmingą riziką prisiimančiam subjektui nustatymo,
                                 dėl kurių sumažėja nuosavų lėšų kiekis arba kokybė, išskyrus atvejus, kai finansų įstaigos laikosi itin didelio atsargumo vykdydamos šiuos veiksmus ir dėl to atsirandantis sumažėjimas neviršija jų kompetentingos institucijos nustatytos konservatyviosios ribos. Kompetentingoms institucijoms rekomenduojama pradėti diskusijas su finansų įstaigomis prieš finansų įstaigoms imantis bet kurių iš a ar b punkte nurodytų veiksmų.

                           Ši rekomendacija taikoma ES grupės lygmeniu (arba individualiu lygmeniu, kai finansų įstaiga nepriklauso ES grupei) ir, kai tinkama, iš dalies konsoliduotu arba individualiu lygmeniu.

                        (*1)  Tai neapima finansų įstaigų filialų.“;"

                     2.

                     2 skirsnio 1 dalies 1 punktas iš dalies keičiamas taip:

                                 a)

                                 b punktas pakeičiamas taip:

                                             „b)

                                             kompetentinga institucija – kompetentinga arba priežiūros institucija, kaip apibrėžta atitinkamai Reglamento (ES) Nr. 575/2013 4 straipsnio 1 dalies 40 punkte arba Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2009/138/EB (*2) 13 straipsnio 10 dalyje;

                                    (*2)  2009 m. lapkričio 25 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2009/138/EB dėl draudimo ir perdraudimo veiklos pradėjimo ir jos vykdymo (Mokumas II) (OL L 335, 2009 12 17, p. 1).“"

                                 b)

                                 c punktas pakeičiamas taip:

                                             „c)

                                             finansų įstaiga – bet kuri iš toliau nurodytų įmonių, kurių pagrindinė buveinė arba registruotoji buveinė yra Sąjungoje:

                                                         i)

                                                         įstaiga, kaip apibrėžta Reglamento (ES) Nr. 575/2013 4 straipsnio 1 dalies 3 punkte;

                                                         ii)

                                                         draudimo įmonė, kaip apibrėžta Direktyvos 2009/138/EB 13 straipsnio 1 dalyje;

                                                         iii)

                                                         perdraudimo įmonė, kaip apibrėžta Direktyvos 2009/138/EB 13 straipsnio 4 dalyje;“;

                                 c)

                                 d punktas pakeičiamas taip:

                                             „d)

                                             reikšmingą riziką prisiimantis subjektas – darbuotojų kategorijos narys, kurio profesinė veikla turi reikšmingą poveikį finansų įstaigos rizikos profiliui, įskaitant atitinkamai Direktyvos 2013/36/ES 92 straipsnio 2 dalyje arba Komisijos deleguotojo reglamento (ES) 2015/35 (*3) 275 straipsnio 1 dalies c punkte nurodytos darbuotojų kategorijos narį;

                                    (*3)  2014 m. spalio 10 d. Komisijos deleguotasis reglamentas (ES) 2015/35, kuriuo papildoma Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2009/138/EB dėl draudimo ir perdraudimo veiklos pradėjimo ir jos vykdymo (Mokumas II) (OL L 12, 2015 1 17, p. 1).“;"

                     3.

                     2 skirsnio 3 dalyje įterpiama ši pastraipa:

                                 „1a.

                                 Kalibruodamos konservatyviąją ribą, kompetentingos institucijos turėtų tinkamai atsižvelgti į:

                                             a)

                                             šios rekomendacijos tikslus, konkrečiai į tai, kad finansų įstaigos turi išlaikyti pakankamai aukštą kapitalo lygį, taip pat ir turint omenyje jų kapitalo trajektoriją, tam, kad būtų sumažinta sisteminė rizika ir būtų prisidedama prie ekonomikos atsigavimo, atsižvelgiant į riziką, kad bendrovių ir namų ūkių mokumo pozicija dėl pandemijos pablogės;

                                             b)

                                             poreikį užtikrinti, kad bendras jų prižiūrimų finansų įstaigų paskirstymų lygis būtų žymiai mažesnis, nei pastaraisiais metais prieš COVID-19 krizę;

                                             c)

                                             kiekvieno jų kompetencijos srityje esančio sektoriaus ypatumus.“

                     4.

                     2 skirsnio 4 dalis pakeičiama taip:
                     „4.   Tolesnių veiksmų grafikas

                     Pagal Reglamento (ES) Nr. 1092/2010 17 straipsnio 1 dalį adresatai privalo pranešti Europos Parlamentui, Tarybai, Komisijai ir ESRV apie veiksmus, kurių buvo imtasi atsižvelgiant į šią rekomendaciją, arba tinkamai pateisinti neveikimą. Kiekvienas adresatas turi pateikti ataskaitą apie A rekomendacijos įgyvendinimą iki 2021 m. spalio 15 d.“;

                     5.

                     2 skirsnio 5 dalis pakeičiama taip:
                     „5.   Šios rekomendacijos daliniai pakeitimai

                     Iki 2021 m. rugsėjo 30 d. Bendroji valdyba nuspręs, ar ši rekomendacija turi būti iš dalies pakeista ir kada tai turi būti padaryta, atsižvelgiant, be kita ko, į makroekonominius pokyčius ir naujus duomenis apie finansų sistemos stabilumą.“;

                     6.

                     2 skirsnio „Stebėsena ir vertinimas“ 6 dalyje pridedama ši pastraipa:

                                 „3.

                                 ESRV sekretoriatas padės adresatams, užtikrindamas ataskaitų teikimo koordinavimą ir reikiamų šablonų teikimą, o prireikus – išsamiau apibūdindamas tolesnių veiksmų procedūrą ir grafiką.“;

                     7.

                     Priedas „Pranešimas apie veiksmus, kurių imtasi atsižvelgiant į šią rekomendaciją“ išbraukiamas.

            Priimta Frankfurte prie Maino 2020 m. gruodžio 15 d.

                  ESRV bendrosios valdybos vardu

                  ESRV sekretoriato vadovas

               Francesco MAZZAFERRO

            (1)  OL L 331, 2010 12 15, p. 1.

            (2)  OL C 58, 2011 2 24, p. 4.

            (3)  2020 m. gegužės 27 d. Europos sisteminės rizikos valdybos rekomendacija ESRV/2020/7 dėl paskirstymo ribojimo COVID-19 pandemijos metu (OL C 212, 2020 6 26, p.1).

            (4)  Žr. EVPRI pranešimą spaudai: EVPRI atlikto trečiojo ES PSŠ testavimo nepalankiausiomis sąlygomis duomenimis sistemos yra atsparios sukrėtimams (angl. ESMA’s Third EU-Wide CCP Stress Test Finds System Resilient to Shocks), paskelbta https://www.esma.europa.eu/press-news/esma-news/esma%E2%80%99s-third-eu-wide-ccp-stress-test-finds-system-resilient-shocks.


title: Tarybos rekomendacija 2020 m. balandžio 3 d. siekiant panaikinti perviršinį valdžios sektoriaus deficitą Rumunijoje 2020/C 116/01

text:
               8.4.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 116/1

      TARYBOS REKOMENDACIJA
      2020 m. balandžio 3 d.
      siekiant panaikinti perviršinį valdžios sektoriaus deficitą Rumunijoje
      (2020/C 116/01)
      EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
      atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 126 straipsnio 7 dalį,
      atsižvelgdama į Europos Komisijos rekomendaciją,
      kadangi:

                  (1)

                  pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (toliau – SESV) 126 straipsnį valstybės narės turi vengti perviršinio valdžios sektoriaus deficito;

                  (2)

                  Stabilumo ir augimo pakto (SAP) pagrindinis tikslas yra patikimi valstybės finansai – priemonė sudaryti geresnes sąlygas kainų stabilumui ir dideliam tvariam augimui, leidžiančiam kurti naujas darbo vietas;

                  (3)

                  2020 m. balandžio 3 d. pagal SESV 126 straipsnio 6 dalį Taryba nusprendė, kad Rumunijoje yra susidaręs perviršinis deficitas;

                  (4)

                  SESV 126 straipsnio 7 dalimi ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 1467/97 (1) 3 straipsnio 4 dalimi reikalaujama, kad Taryba atitinkamai valstybei narei pateiktų rekomendacijas siekiant per nurodytą laikotarpį panaikinti perviršinį deficitą. Tomis rekomendacijomis turi būti nustatytas ne ilgesnis kaip šešių mėnesių terminas, iki kurio atitinkama valstybė narė turi imtis veiksmingų priemonių perviršiniam deficitui pataisyti. Be to, rekomendacijoje pataisyti perviršinį deficitą Taryba turi reikalauti pasiekti metinius biudžeto tikslus, kurie pagal prognozę, kuria grindžiama rekomendacija, atitinka minimalų metinį struktūrinio balanso, t. y. pagal ciklą pakoreguoto balanso atmetus vienkartines ir kitas laikinąsias priemones, pagerėjimą, kurio lyginamasis dydis būtų ne mažiau kaip 0,5 % bendrojo vidaus produkto (toliau – BVP);

                  (5)

                  Komisijos 2020 m. žiemos prognozėje, papildytoje fiskaliniais kintamaisiais iki 2022 m., prognozuota, kad 2019 m. realiojo BVP augimas bus 3,9 %. Remdamasi prielaida, kad politika nesikeis, Komisija prognozuoja, kad realiojo BVP augimas bus nuosaikus, tačiau išliks stabilus –3,8 % 2020 m. ir 3,5 % 2021 ir 2022 m. Viena vertus dabartinės politikos nulemtos didelės fiskalinės paskatos toliau šiek tiek skatintų privatų vartojimą. Kita vertus, toliau didėjant fiskaliniam deficitui sumažėtų vartotojų ir investuotojų pasitikėjimas ekonomikos augimo trajektorijos tvarumu. Dėl to tikimasi, kad investicijos sumažės, nes privatūs investuotojai atsižvelgia į didėjantį makroekonominį disbalansą. Tikimasi, kad grynojo eksporto poveikis prognozės laikotarpiu išliks neigiamas, nes eksportą ir toliau veikia silpna išorės paklausa, o importą palaiko privatus vartojimas. Tai savo ruožtu dar labiau didintų jau ir taip didelį einamosios sąskaitos deficitą;

                  (6)

                  2019 m. gruodžio 10 d. Vyriausybė priėmė ir pateikė parlamentui savo 2020–2022 m. mokesčių ir biudžeto strategiją (toliau – Fiskalinė strategija), kurioje 2019 m. nustatytas patikslintas 3,8 % BVP valdžios sektoriaus deficito (viršijančio 3 % BVP pamatinę vertę) tikslas. Tas patikslinimas, palyginti su 2019 m. iš pradžių planuotu 2,8 % BVP, buvo pagrįstas laikotarpio nuo metų pradžios biudžeto vykdymo duomenimis. 2019 m. gruodžio 18 d. Fiskalinė strategija buvo priimta kaip įstatymas;

                  (7)

                  Komisijos 2020 m. žiemos prognozėje, papildytoje fiskaliniais kintamaisiais iki 2022 m., prognozuojama, kad valdžios sektoriaus deficitas per visą prognozės laikotarpį toliau viršys 3 % BVP pamatinę vertę. Remdamasi prielaida, kad politika nesikeis, Komisija prognozuoja, kad valdžios sektoriaus deficitas 2019 m. bus 4 % BVP, 2020 m. – 4,9 %, 2021 m. – 6,9 %, o 2022 m. – 7,7 %. Prognozuojama, kad struktūrinis deficitas padidės 1,0 % BVP 2020 m., dar 1,9 % BVP 2021 m. ir dar 0,8 % 2022 m. Komisijos prognozuojamą deficito padidėjimą daugiausia lemia 2019 m. vasarą priimtas sprendimas labai padidinti pensijas. Didesnės išlaidos pensijoms prie deficito padidėjimo 2020 m. prisidėtų 0,9 procentinio punkto BVP, 2021 m. – 1,7 procentinio punkto BVP ir 2022 m. – 1,1 procentinio punkto BVP. Apskaičiuota, kad padvigubinus išmoką vaikui (sprendimas turi įsigalioti 2020 m. rugpjūčio mėn.), metinės biudžeto išlaidos padidės 0,6 % BVP. Savo Fiskalinėje strategijoje Vyriausybė prognozuoja, kad valdžios sektoriaus deficitas 2020 m. bus 3,6 % BVP, 2021 m. – 3,4 %, o 2022 m. – 2,8 %. Remiantis Vyriausybės skaičiavimais, 2020 m. struktūrinis koregavimas būtų 0,3 %, 2021 m. – 0,2 %, o 2022 m. – 0,6 %. Koregavimas, susijęs su Fiskaline strategija, daugiausia grindžiamas išlaidomis. Visų pirma numatoma, kad, kaip BVP dalis, mažės išlaidos darbuotojų atlygiui, prekių ir paslaugų pirkimui ir kapitalo išlaidoms, kurioms netaikomas bendras ES finansavimas. Mažesnį deficitą Fiskalinėje strategijoje, palyginti su Komisijos prognoze, lemia optimistiškesnės pagrindinės makroekonominės prognozės Fiskalinėje strategijoje ir tai, kad Fiskalinėje strategijoje neatsižvelgiama į kai kurių priimtų priemonių fiskalinį poveikį, o planuojamas einamųjų išlaidų mažinimas nėra visapusiškai pagrįstas priimtomis arba patikimai paskelbtomis priemonėmis, todėl Komisijos prognozėje į jį negali būti visapusiškai atsižvelgta;

                  (8)

                  2018 m. valdžios sektoriaus bendroji skola Rumunijoje siekė 34,7 % BVP. Remiantis Komisijos prognoze, numatoma, kad valdžios sektoriaus bendroji skola 2022 m. padidės iki 46,6 %, taigi liks mažesnė už Sutartyje nustatytą pamatinę vertę;

                  (9)

                  pagal Reglamento (EB) Nr. 1467/97 3 straipsnio 4 dalį perviršinis deficitas turi būti pataisytas per metus nuo tokio deficito nustatymo (šiuo atveju – 2021 m.), nebent atsirastų ypatingų aplinkybių. Pagal Reglamentą (EB) Nr. 1467/97, atsižvelgiant į valstybės narės ekonominę ir fiskalinę padėtį, turėtų būti nustatytas koregavimo planas;

                  (10)

                  dabar Rumunijoje yra tokių ypatingų aplinkybių. Siekiant pataisyti perviršinį deficitą ne vėliau kaip 2021 m. reikėtų per didelio fiskalinio koregavimo ir dėl to labai sumažėtų gamybos apimtys. Nors vis dar reikia didelių metinių koregavimų, ilgesnis koregavimo planas turėtų laipsniškesnį poveikį augimui ir juo būtų atsižvelgiama į tai, kad 2020 biudžetiniai metai jau prasidėjo. Kartu su fiskaliniu konsolidavimu vykdomos struktūrinės reformos padės užtikrinti ilgalaikį perviršinio deficito pataisymą. Atsižvelgiant į tai ir į ekonominę ir fiskalinę padėtį Rumunijoje, yra pagrindo nustatyti terminą perviršinio deficito pataisymui iki 2022 m.;

                  (11)

                  remdamasi patikimu ir tvariu koregavimo planu, iki šio termino Rumunija turėtų pasiekti nominaliojo valdžios sektoriaus deficito tikslą – 3,6 % BVP 2020 m., 3,4 % BVP 2021 m. ir 2,8 % BVP 2022 m.; jis, remiantis Komisijos prognoze, atitinka grynųjų pirminių valdžios sektoriaus išlaidų nominalųjį augimą (2): 8,2 % 2020 m., 5,5 % 2021 m. ir 5,5 % 2022 m. Jei reikės atlikti kruopščią analizę, toks grynųjų išlaidų augimo tempas bus pirminis rodiklis, naudojamas vertinant fiskalines pastangas. Atitinkamas metinis koregavimas, susijęs su struktūriniu balansu, yra 0,5 % BVP 2020 m., 0,8 % BVP 2021 m. ir 0,8 % BVP 2022 m. Remiantis dabartine prognoze, tie tikslai vis dar leidžia kasmet didinti realias grynąsias išlaidas. Norint pasiekti tuos tikslus, greičiausiai reikės iš naujo apsvarstyti didelį teisės aktais nustatytą pensijų padidinimą ir kitas naujausias priemones, dėl kurių pagal pagrindinį scenarijų smarkiai padidėja deficitas;

                  (12)

                  ilgalaikis pataisymas turėtų būti užtikrintas biudžeto konsolidavimo priemonėmis, kartu siekiant pagerinti valstybės finansų kokybę ir sustiprinti ekonomikos augimo potencialą;

                  (13)

                  nuo 2016 m. Rumunija sistemingai ir pakartotinai nukrypdavo nuo nacionalinėje fiskalinėje sistemoje nustatytų fiskalinių taisyklių, todėl tos taisyklės iš esmės nebuvo veiksmingos. Labai svarbu, kad ateityje Rumunija užtikrintų visapusišką nacionalinės fiskalinės sistemos taikymą;

                  (14)

                  vidutiniu ir ilguoju laikotarpiu patikimiems viešiesiems finansams kyla didelė rizika, kurią lemia didelis fiskalinis deficitas ir su visuomenės senėjimu susijusios išlaidos. Didelė dalis šios rizikos susijusi su 2019 m. vasarą priimtu ir, kaip numatyta, 2019–2021 m. įsigaliosiančiu sprendimu padidinti pensijas. Tai patvirtina, kad reikia skubiai visapusiškai atkurti ilgalaikį viešųjų finansų tvarumą,

            REKOMENDUOJA:

                  1.

                  Rumunija ne vėliau kaip iki 2022 m. turėtų panaikinti esamą perviršinį deficitą.

                  2.

                  Rumunija turėtų pasiekti nominaliojo valdžios sektoriaus deficito tikslą – 3,6 % BVP 2020 m., 3,4 % BVP 2021 m. ir 2,8 % BVP 2022 m.; jis atitiktų grynųjų pirminių valdžios sektoriaus išlaidų nominalųjį augimą: 8,2 % 2020 m., 5,5 % 2021 m. ir 5,5 % 2022 m., atitinkantį 0,5 % BVP metinį struktūrinį koregavimą 2020 m., 0,8 % BVP 2021 m. ir 0,8 % BVP 2022 m.

                  3.

                  Rumunija turėtų nustatyti ir griežtai įgyvendinti priemones, kurios yra būtinos perviršiniam deficitui pataisyti iki 2022 m. Ilgalaikis augimui palankus pataisymas turėtų būti užtikrintas biudžeto konsolidavimo priemonėmis. Visas nenumatytas pajamas Rumunija turėtų panaudoti deficitui mažinti.

                  4.

                  Taryba nustato 2020 m. rugsėjo 15 d. terminą, iki kurio Rumunija turi imtis veiksmingų priemonių ir pagal Reglamento (EB) Nr. 1467/97 3 straipsnio 4a dalį pateikti išsamią ataskaitą apie konsolidavimo strategiją, numatytą tiems tikslams pasiekti. Po to Rumunijos institucijos ne rečiau kaip kas šešis mėnesius turėtų pranešti apie pažangą įgyvendinant šias rekomendacijas iki perviršinio deficito pataisymo.

            Be to, Rumunijos institucijos turėtų užtikrinti visapusišką nacionalinės fiskalinės sistemos taikymą. Siekiant užtikrinti sėkmingą fiskalinio konsolidavimo strategijos įgyvendinimą, taip pat bus svarbu visapusiškomis struktūrinėmis reformomis užtikrinti fiskalinį konsolidavimą, remiantis Europos semestro kontekste Rumunijai skirtomis Tarybos rekomendacijomis ir visų pirma tomis rekomendacijomis, kurios susijusios su makroekonominio disbalanso procedūra.
      Ši rekomendacija skirta Rumunijai.

         Priimta Briuselyje 2020 m. balandžio 3 d.

               Tarybos vardu

               Pirmininkas

            G. GRLIĆ RADMAN

         (1)  1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1467/97 dėl perviršinio deficito procedūros įgyvendinimo paspartinimo ir paaiškinimo (OL L 209, 1997 8 2, p. 6).

         (2)  Grynąsias pirmines valdžios sektoriaus išlaidas sudaro visos valdžios sektoriaus išlaidos, atėmus palūkanų išlaidas, Sąjungos fondų pajamomis visiškai padengiamas išlaidas Sąjungos programoms ir išlaidų nedarbo išmokoms nediskrecinius pokyčius. Nacionaliniu lygmeniu finansuojamas bendrojo pagrindinio kapitalo formavimas išlyginamas per ketverių metų laikotarpį. Įskaičiuojamos diskrecinės su pajamomis susijusios priemonės arba įstatymais nustatytas pajamų padidėjimas. Vienkartinės priemonės, susijusios tiek su pajamomis, tiek su išlaidomis, neįskaičiuojamos.


               8.4.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 118/158

      P8_TA(2018)0294
      Derybos dėl ES ir Azerbaidžano visapusiško susitarimo
      2018 m. liepos 4 d. Europos Parlamento rekomendacija Tarybai, Komisijai ir Komisijos pirmininko pavaduotojai ir Sąjungos vyriausiajai įgaliotinei užsienio reikalams ir saugumo politikai dėl derybų dėl ES ir Azerbaidžano visapusiško susitarimo (2017/2056(INI))
      (2020/C 118/25)

         Europos Parlamentas,

                  —

                  atsižvelgdamas į Europos Sąjungos sutarties 2, 3 ir 8 straipsnius ir V antraštinę dalį, ypač 21, 22 ir 36 straipsnius, ir į Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (SESV) penktąją dalį,

                  —

                  atsižvelgdamas į tai, kad 2017 m. vasario 7 d. pradėtos Europos Sąjungos ir Azerbaidžano derybos dėl naujo visapusiško susitarimo, kuris turėtų pakeisti 1999 m. Europos bendrijų bei jų valstybių narių ir Azerbaidžano Respublikos partnerystės ir bendradarbiavimo susitarimą (1),

                  —

                  atsižvelgdamas į tai, kad 2016 m. lapkričio 7 d. Taryba priėmė šio susitarimo derybinius nurodymus,

                  —

                  atsižvelgdamas į 2006 m. lapkričio 7 d. susitarimo memorandumą dėl ES ir Azerbaidžano strateginės partnerystės energetikos srityje,

                  —

                  atsižvelgdamas į 2018 m. vasario 9 d. pagrindinius Europos Sąjungos ir Azerbaidžano Respublikos bendradarbiavimo tarybos 15-ojo posėdžio rezultatus,

                  —

                  atsižvelgdamas į 2017 m. gruodžio 19 d. Komisijos ataskaitą dėl ES ir Azerbaidžano santykių pagal persvarstytą Europos kaimynystės politiką (EKP) (SWD(2017)0485),

                  —

                  atsižvelgdamas į 2017 m. spalio 30 d. Euronest parlamentinės asamblėjos biuro pranešimą valstybių ar vyriausybių vadovams,

                  —

                  atsižvelgdamas į savo 2017 m. lapkričio 15 d. rekomendaciją Tarybai, Komisijai ir Europos išorės veiksmų tarnybai (EIVT) dėl Rytų partnerystės, rengiantis 2017 m. lapkričio mėn. aukščiausiojo lygio susitikimui (2),

                  —

                  atsižvelgdamas į savo 2017 m. gruodžio 13 d. rezoliuciją dėl metinės bendros užsienio ir saugumo politikos įgyvendinimo ataskaitos (3),

                  —

                  atsižvelgdamas į Rytų partnerystės aukščiausiojo lygio susitikimų, įskaitant 2017 m. lapkričio 24 d. susitikimą, bendrus pareiškimus,

                  —

                  atsižvelgdamas į 2016 m. birželio mėn. Komisijos ir EIVT dokumentą dėl Visuotinės Europos Sąjungos užsienio ir saugumo politikos strategijos ir ypač į pagrindinius jos principus,

                  —

                  atsižvelgdamas į savo 2017 m. birželio 15 d. rezoliuciją dėl Azerbaidžano žurnalisto Afgano Mukhtarlio atvejo (4) ir kitas rezoliucijas dėl Azerbaidžano, ypač susijusias su žmogaus teisių padėtimi ir teisine valstybe,

                  —

                  atsižvelgdamas į 2018 m. sausio 14 d. Užsienio reikalų ir saugumo politikos / Europos kaimynystės politikos ir plėtros derybų atstovo spaudai pareiškimą dėl žurnalisto Afgano Mukhtarlio nuteisimo Azerbaidžane,

                  —

                  atsižvelgdamas į 2017 m. spalio 11 d. Europos Tarybos Parlamentinės Asamblėjos priimtą rezoliuciją dėl demokratinių institucijų veikimo Azerbaidžane,

                  —

                  atsižvelgdamas į 2017 m. gruodžio 5 d. Europos Tarybos Ministrų Komiteto pradėtą pažeidimo tyrimo procedūrą dėl to, kad Azerbaidžano valdžios institucijos vis neįgyvendina Europos Žmogaus Teisių Teismo (EŽTT) sprendimo, priimto byloje Ilgar Mammadov prieš Azerbaidžaną,

                  —

                  atsižvelgdamas į 2018 m. kovo 2 d. Europos saugumo ir bendradarbiavimo organizacijos Demokratinių institucijų ir žmogaus teisių biuro poreikių vertinimo misijos ataskaitą dėl pirmalaikių Azerbaidžano prezidento rinkimų,

                  —

                  atsižvelgdamas į Darbo tvarkos taisyklių 108 straipsnio 4 dalį ir 52 straipsnį,

                  —

                  atsižvelgdamas į Užsienio reikalų komiteto pranešimą ir į Tarptautinės prekybos komiteto poziciją pakeitimų forma (A8-0185/2018),

                  A.

                  kadangi Rytų partnerystė grindžiama bendru Armėnijos, Azerbaidžano, Baltarusijos, Gruzijos, Moldovos, Ukrainos ir Europos Sąjungos įsipareigojimu stiprinti savo santykius ir laikytis tarptautinės teisės bei pagrindinių vertybių, įskaitant demokratiją, teisinės valstybės principą, gerą valdymą, pagarbą žmogaus teisėms ir pagrindinėms laisvėms; kadangi nauju ES ir Azerbaidžano susitarimu turėtų būti skatinami Sąjungos interesai regione, taip pat puoselėjamos Sąjungos vertybės;

                  B.

                  kadangi Parlamentas teigiamai vertina glaudesnius santykius su visomis Rytų partnerystės narėmis, jei jos laikosi šių pagrindinių vertybių; kadangi vykdant Rytų partnerystės politiką 2017 m. lapkričio 15 d. Parlamento rezoliucijoje dėl Rytų partnerystės buvo pasiūlytas patrauklus ilgalaikis „Rytų partnerystės plius“ modelis, kuris laikui bėgant galėtų lemti jų prisijungimą, be kita ko, prie muitų sąjungos, energetikos sąjungos, skaitmeninės sąjungos ir Šengeno erdvės, taip pat turėtų būti atviras šalims, nesudariusioms asociacijos susitarimo su ES, pvz., Azerbaidžanui, kai jos bus pasirengusios tokiems tvirtiems įsipareigojimams ir bus padariusios didelę pažangą įgyvendinant abipusiškai sutartas reformas;

                  C.

                  kadangi šiuo metu ES ir Azerbaidžano santykiai yra reglamentuojami 1999 m. partnerystės ir bendradarbiavimo susitarimu; kadangi ES yra didžiausia Azerbaidžano prekybos partnerė ir jo didžiausia eksporto ir importo rinka, kurioje vykdoma 48,6 proc. visos Azerbaidžano prekybos ir kuri sudaro didžiausią tiesioginių užsienio investicijų šaltinį; kadangi Azerbaidžanas – strateginis ES energetikos partneris, padedantis įvairinti ES energijos šaltinius; kadangi vis dėlto Azerbaidžano ekonomika priklauso nuo naftos ir dujų, kurie sudaro apie 90 proc. jo eksporto, todėl ji yra pažeidžiama išorės sukrėtimų ir pasaulio naftos kainų svyravimų atžvilgiu; kadangi Azerbaidžanas dar neįstojo į Pasaulio prekybos organizaciją (PPO), todėl didelės tarifinės ir netarifinės kliūtys trukdo prekybai ir verslo santykiams su ES;

                  D.

                  kadangi ES ir Azerbaidžanas 2017 m. lapkričio 24 d. Rytų partnerystės aukščiausiojo lygio susitikimo bendroje deklaracijoje pabrėžė, kad „vadovaudamasi diferencijavimo principu ES toliau bendrai su kiekviena iš šalių partnerių, įskaitant Armėniją, Azerbaidžaną ir Baltarusiją, aptars patrauklias ir realias galimybes sustiprinti tarpusavio prekybą ir paskatinti investicijas, siekiant atsižvelgti į bendrus interesus, pertvarkytą investicijų politiką investicijų apsaugos atžvilgiu, tarptautinės prekybos taisykles ir su prekyba susijusius tarptautinius standartus, be kita ko, intelektinės nuosavybės srityje, ir prisidėti prie ekonomikos modernizavimo ir įvairinimo“;

                  E.

                  kadangi tikimasi, kad naujas susitarimas turės teigiamą poveikį Azerbaidžanui ir paskatins demokratinius standartus, ekonomikos augimą ir ekonominę plėtrą; kadangi tokios perspektyvos ypač svarbios Azerbaidžano jaunimui, norint ugdyti naują išsilavinusių Azerbaidžano piliečių kartą, siekiant puoselėti mūsų pagrindines vertybes ir modernizuoti šalį; kadangi visapusiškai veikianti pilietinė visuomenė yra būtina išankstinė sąlyga siekiant užtikrinti ekonomikos įvairinimą;

                  1.

                  rekomenduoja Tarybai, Komisijai ir Komisijos pirmininko pavaduotojai ir Sąjungos vyriausiajai įgaliotinei užsienio reikalams ir saugumo politikai:

                        Bendrieji principai, pagrindinės vertybės ir įsipareigojimas spręsti konfliktus

                              a)

                              užtikrinti, kad ES ir Azerbaidžano santykių stiprinimas priklausytų nuo pagrindinių vertybių bei demokratijos, teisinės valstybės, gero valdymo, pagarbos žmogaus teisėms ir pagrindinėms laisvėms, įskaitant saviraiškos ir asociacijų laisvę, mažumų teisių ir lyčių lygybės principų puoselėjimo ir paisymo abiejų susitarimo šalių ir ypač jų piliečių naudai;

                              b)

                              priminti Azerbaidžano valdžios institucijoms apie Parlamento poziciją, pareikštą jo 2017 m. lapkričio 15 d. rekomendacijoje dėl Rytų partnerystės, kurioje Azerbaidžanas raginamas laikytis savo tarptautinių įsipareigojimų ir kurioje aiškiai nurodoma, kad joks visapusiškas susitarimas nebus ratifikuojamas su šalimi, kuri nepaiso pagrindinių ES vertybių ir teisių, visų pirma atsižvelgiant į neįgyvendintus Europos Žmogaus Teisių Teismo sprendimus ir į žmogaus teisių gynėjų, NVO, opozicijos narių, teisininkų, žurnalistų ir aplinkosaugos aktyvistų bauginimą ir persekiojimą bei grasinimą jiems; užtikrinti, kad prieš sudarant bet kokį naują ES ir Azerbaidžano susitarimą būtų paleisti visi politiniai ir sąžinės kaliniai Azerbaidžane, kaip paskelbė jo valdžios institucijos; užtikrinti, kad į naują susitarimą būtų įtrauktas specialus sustabdymo mechanizmas su aiškiomis nuostatomis dėl pagarbos teisinės valstybės principui, žmogaus teisėmis ir pagrindinėmis laisvėmis;

                              c)

                              priminti Azerbaidžano valdžios institucijoms apie toje pačioje rekomendacijoje pareikštą Parlamento poziciją, pagal kurią nauji ES ir kiekvienos Kalnų Karabacho konflikto šalies susitarimai ratifikuojami, jeigu prisiimami prasmingi įsipareigojimai siekti taikaus konflikto sprendimo ir daroma didelė pažanga šioje srityje, pvz., tęsiant ugnies nutraukimą ir remiant ESBO 2009 m. pagrindinių principų ir ESBO Minsko grupės pirmininkų pastangų įgyvendinimą; pakartoti, kad reikia įtraukti Armėnijos ir Azerbaidžano pilietinę visuomenę į bet kokį derybų procesą;

                              d)

                              užtikrinti, kad būsimas susitarimas su Azerbaidžanu būtų plataus užmojo, visapusiškas ir ateities perspektyvomis grindžiamas, suderinamas su ES ir Azerbaidžano siekiais remiantis bendromis vertybėmis bei interesais ir suderintas su Darnaus vystymosi darbotvarke iki 2030 m. ir kad jį įgyvendinant būtų užtikrinta apčiuopiama ir konkreti nauda abiem pusėms, ne tik didelėms įmonėms, bet ir atsižvelgiant į konkrečias MVĮ savybes, taip pat ES ir Azerbaidžano piliečiams;

                              e)

                              užtikrinti greitą ir nuolatinę pažangą vykdant derybas, siekiant pasirašyti šį naują susitarimą prieš kitą 2019 m. vyksiantį Rytų partnerystės aukščiausiojo lygio susitikimą, tik jeigu laikomasi pirmiau nurodytų sąlygų;

                              f)

                              aktyviai ir aiškiai informuoti apie naujo susitarimo tikslus ir sąlygas bei vykstantį derybų procesą, kad Azerbaidžane ir ES būtų padidintas skaidrumas ir visuomenės informuotumas apie numatomas galimybes ir naudą, kuri bus sukurta sudarius šį susitarimą, taip atremiant visas dezinformacijos kampanijas;

                        Politinis dialogas ir regioninis bendradarbiavimas

                              g)

                              sudaryti sąlygas reguliariam ir išsamiam politiniam dialogui siekiant skatinti tvirtas reformas, kuriomis būtų remiamos institucijos ir stiprinamas jų valdžios padalijimas, kad jos būtų demokratiškesnės ir labiau nepriklausomos, puoselėti žmogaus teises ir žiniasklaidos laisvę, taip pat formuoti reglamentavimo aplinką, kurioje galėtų veikti pilietinė visuomenė nepatirdama netinkamo kišimosi, įskaitant kišimąsi į reformų procesą;

                              h)

                              nustatyti konkrečias priemones, kuriomis būtų įgyvendinamos ESBO Demokratinių institucijų ir žmogaus teisių biuro ir Europos Tarybos Venecijos komisijos rekomendacijos, kad būtų užtikrinta pažanga siekiant įtraukių, konkurencingų ir skaidrių rinkimų ir referendumų, kuriais būtų užtikrinta galimybė Azerbaidžano piliečiams laisvai ir sąžiningai pareikšti savo nuomones ir siekius;

                              i)

                              visapusiškai remti preliminarias ESBO ir Europos Tarybos rinkimų stebėjimo misijos išvadas dėl 2018 m. balandžio 11 d. pirmalaikių prezidento rinkimų, kuriose nurodoma, kad rinkimai stokojo tikros konkurencijos dėl suvaržytos politinės aplinkos, teisinės sistemos, pagal kurią apribojamos pagrindinės teisės ir laisvės, pliuralizmo, be kita ko, žiniasklaidoje, trūkumo, privalomų procedūrų nesilaikymo plačiu mastu, skaidrumo trūkumo ir įvairių sunkių pažeidimų, pvz., rinkimų biuletenių klastojimo;

                              j)

                              siekti numatyti nuostatas, kuriomis didinamas bendradarbiavimas taikos skatinimo ir tarptautinio teisingumo srityje, ir ypač primygtinai reikalauti, kad Azerbaidžanas laikytųsi savo tarptautinių įsipareigojimų, taip pat kaip Europos Tarybos narys, ir kad laikytųsi EŽTT sprendimų; primygtinai raginti Azerbaidžaną pasirašyti ir ratifikuoti Tarptautinio baudžiamojo teismo (TBT) Romos statutą; taip pat siekti, kad būtų taikomos tvirtos bendradarbiavimo priemonės kovojant su masinio naikinimo ginklų platinimu, taip pat kovojant su neteisėta prekyba šaulių ir lengvaisiais ginklais;

                              k)

                              sudaryti sąlygas glaudesniam bendradarbiavimui užsienio, gynybos ir saugumo klausimais, kad būtų užtikrinta kuo didesnė konvergencija, ypač atsižvelgiant į reagavimą į pasaulines grėsmes ir problemas, įskaitant terorizmą, konfliktų prevenciją, krizių valdymą ir regioninį bendradarbiavimą, taip pat atsižvelgiant į įvairiapusę Azerbaidžano užsienio politiką; remti ES ir Azerbaidžano susitarimo dėl dalyvavimo bendrųjų sąlygų pasirašymą siekiant suteikti teisinį ir politinį bendradarbiavimo bendros saugumo ir gynybos politikos (BSGP) misijose ir operacijose pagrindą;

                              l)

                              užtikrinti, kad išskirtinis prioritetas būtų teikiamas Azerbaidžano ir Armėnijos dialogui ir aktyvesniam ES dalyvavimui taikiai sprendžiant Kalnų Karabacho konfliktą, laikantis ESBO 2009 m. pagrindinių principų ir visų pirma užtikrinus ESBO Minsko grupės pirmininkų paramą, skatinant visas iniciatyvas, kuriomis sudaromos sąlygos kurti taiką, pvz., visų konflikto šalių ugnies nutraukimo laikymąsi, dialogą visais lygmenimis, įskaitant aukšto lygio derybas, neapykantą kurstančios kalbos pažabojimą, tikras pasitikėjimo stiprinimo priemones, ESBO tarptautinių stebėtojų skaičiaus esminį padidinimą ir glaudesnius Armėnijos ir Azerbaidžano pilietinės visuomenės, įskaitant religinius ir kultūros veikėjus, mainus siekiant parengti Armėnijos ir Azerbaidžano visuomenes taikiam sambūvui; išreikšti didelį susirūpinimą dėl karinių pajėgų telkimo ir neproporcingų gynybos išlaidų regione;

                              m)

                              nustatyti konkrečias nuostatas, kuriomis būtų remiamos svarbios valdžios institucijų pastangos padėti dideliam skaičiui pabėgėlių ir šalies viduje perkeltų asmenų ir remiami civiliai gyventojai, gyvenantys konfliktų zonose Azerbaidžane pagal tarptautiniu mastu pripažintas jo sienas; primygtinai reikalauti, kad būtų gerbiamos visų asmenų, laikinai ar nuolat gyvenančių Azerbaidžano teritorijoje, teisės; ypač prisidėti prie to, kad visos konflikto šalys siektų išsaugoti jų teisę sugrįžti į namus ir atgauti nuosavybę, taip pat gauti kompensaciją laikantis EŽTT sprendimų;

                        Teisinės valstybės principas ir pagarba žmogaus teisėms bei pagrindinėms laisvėms

                              n)

                              teikti paramą teisminių institucijų reformai, kuria siekiama užtikrinti jų nešališkumą ir nepriklausomumą nuo vykdomosios valdžios ir stiprinti teisinės valstybės principą; ypač užtikrinti teisės specialistų nepriklausomumą, panaikinant bet kokį nepagrįstą kišimąsi į advokatų darbą, sudaryti sąlygas nepriklausomiems praktikuojantiems teisininkams atstovauti klientams pagal notaro patvirtintą įgaliojimą ir nutraukti Azerbaidžano advokatūros savavališką naudojimąsi galiomis atimti teisę advokatams verstis advokato praktika ir nepriimti naujų narių;

                              o)

                              taip pat suteikti paramą siekiant parengti tvirtą žmogaus teisių, pagrindinių laisvių ir lyčių lygybės apsaugos sistemą; pabrėžti, kad svarbus moterų atstovavimas visais valdžios lygmenimis, įskaitant jų lygiavertį, visapusišką ir aktyvų dalyvavimą konfliktų prevencijos ir sprendimo srityse, ir primygtinai raginti Azerbaidžaną pasirašyti Stambulo konvenciją dėl smurto prieš moteris ir smurto šeimoje prevencijos ir kovos su juo;

                              p)

                              nustatyti konkrečias nuostatas, kuriomis būtų remiama Azerbaidžano kova su ekonominiais nusikaltimais, taip pat korupcija, pinigų plovimu ir mokesčių slėpimu; skatinti didesnį skaidrumą atsižvelgiant į įmonių ir patikų tikruosius savininkus, taip pat į didelių įmonių finansinę veiklą gauto pelno ir sumokėtų mokesčių aspektais; remti pinigų plovimo schemų, ypač vadinamojo pinigų plovyklos atvejo tyrimus ir nustatyti konkrečius priežiūros ir kontrolės mechanizmus, pvz., apriboti galimybes naudotis Europos bankų sistema tiems asmenims, kurie dalyvauja pinigų plovimo ir sukčiavimo schemose;

                              q)

                              sudaryti sąlygas didesniam bendradarbiavimui ir remti Azerbaidžaną kovojant su terorizmu, organizuotu nusikalstamumu ir kibernetiniais nusikaltimais, taip pat užkertant kelią radikalizacijai bei tarpvalstybiniams nusikaltimams; bendradarbiauti, ypač kovojant su teroristinių organizacijų verbavimo procesais;

                              r)

                              įtraukti nuostatas dėl to, kad Azerbaidžane būtų įgyvendinama baudžiamoji teisė, susijusi su žmogaus teisių ir pagrindinių laisvių apsauga ir kuria būtų siekiama nutraukti politinių disidentų, nepriklausomų žurnalistų, žmogaus teisių gynėjų, NVO atstovų ir pažeidžiamiausių visuomenės narių, pvz., kai kurių mažumų grupių, įskaitant lesbiečių, gėjų, biseksualių, translyčių ir neapibrėžtos orientacijos asmenų (angl. queer) (angl. LGBTQ) bendruomenę, narių politinį persekiojimą, grobimą, jiems taikomą savavališką draudimą keliauti ir prieš juos nukreiptus veiksmus, įskaitant garbės ir orumo įžeidimą; užtikrinti, kad konkrečios nuorodos į šias grupes būtų įtrauktos į susitarimą; pakartoti, kad tokia praktika yra nepriimtina jokiai potencialiai ES šaliai partnerei; sukurti sustiprintą forumą siekiant ES ir Azerbaidžano veiksmingo ir į rezultatus orientuoto žmogaus teisių dialogo, konsultuojantis su pagrindinėmis tarptautinėmis ir iš tikrųjų nepriklausomomis Azerbaidžano NVO, ir užtikrinti, kad forumo pažanga būtų kasmet vertinama pagal konkrečius kriterijus;

                              s)

                              primygtinai raginti priimti atitinkamus teisės pakeitimus siekiant sudaryti sąlygas teisėtai pilietinės visuomenės organizacijų veiklai, pašalinti netinkamus apribojimus, taikomus jų registracijos reikalavimams, veiklai ir galimybėms užregistruoti užsienio finansavimą bei dotacijas, ir nutraukti netinkamus baudžiamuosius tyrimus, nereikalingų ataskaitų teikimą įvairioms valdžios agentūroms, reidus į biurus, sąskaitų įšaldymą, kelionių draudimus ir jų lyderių persekiojimą;

                              t)

                              prieš baigiant derybas užtikrinti, kad Azerbaidžanas paleistų savo politinius ir sąžinės kalinius, įskaitant Ilgarą Mammadovą, Afganą Mukhtarli, Mehmaną Huseynovą, Ilkiną Rustamzadą, Seymurą Haziyevą, Rashadą Ramazanovą, Elchiną Ismayilli, Giyasą Ibrahimovą, Beyramą Mammadovą, Asifą Yusifli ir Fuadą Gahramanli – tai didžiausios simbolinės reikšmės atvejai, taip pat po paleidimo atšauktų jų draudimą keliauti, įskaitant žurnalistei Khadijai Ismayilovai ir teisininkui Intigamui Aliyevui nustatytą draudimą, ir kad visapusiškai įgyvendintų EŽTT sprendimus, visų pirma dėl Ilgaro Mammadovo; užtikrinti šių asmenų paleidimą ir jų padėties gerinimą, įskaitant jų bei jų šeimos narių statuso sugrąžinimą pasitelkus teismines institucijas ir taikant teisinės valstybės principą, ir apsaugoti Azerbaidžano disidentus Europos Sąjungoje; pasmerkti faktą, kad, priešingai nei pranešė Azerbaidžano valdžios institucijos, nė vienas iš pirmiau išvardytų politinių kalinių nebuvo paleistas, ir už taikų naudojimąsi konstitucinėmis teisėmis buvo sulaikyta dar daugiau asmenų, įskaitant opozicijos partijų narius ir žmogaus teisių srityje dirbantį advokatą Eminą Aslaną; reikalauti nedelsiant panaikinti žmogaus teisių srityje dirbančio advokato Emino Aslano administracinį sulaikymą ir panaikinti abejotinus kaltinimus „nepaklusimu policijai“; užtikrinti, kad Azerbaidžanas liautųsi naudojęsis administraciniu sulaikymu kaip priemone vyriausybės kritikams nutildyti;

                              u)

                              užtikrinti, kad Azerbaidžanas gerbtų teisę į taikių susirinkimų laisvę, susilaikytų nuo šios teisės apribojimo tokiais būdais, kurie nėra suderinami su jo įsipareigojimais pagal tarptautinę teisę, įskaitant Europos žmogaus teisių konvenciją (EŽTK), ir kad nedelsiant ir veiksmingai ištirtų visus pernelyg didelio jėgos panaudojimo, savavališkų areštų ir neteisėto taikių protestuotojų sulaikymo atvejus, įskaitant susijusius su 2017 m. rugsėjo mėn. ir 2018 m. kovo mėn. sankcionuotais opozicijos mitingais, ir patrauktų atsakomybėn kaltininkus;

                              v)

                              prieš baigiant derybas siekti, kad Azerbaidžano valdžios institucijos įsipareigotų taikyti JT konvenciją prieš kankinimą ir kitokį žiaurų, nežmonišką ar žeminantį elgesį ar baudimą ir kad jos iš tikrųjų ištirtų visus netinkamo elgesio su politiniais ir sąžinės kaliniais atvejus, visų pirma Mehmano Galandarovo, kuris mirė Azerbaidžano kalėjime, ir LGBTQI bendruomenės narių, kurie buvo persekiojami ir masiškai areštuojami 2017 m. rugsėjo mėn., atvejus;

                              w)

                              atkreipti dėmesį į ES susirūpinimą dėl dabartinės spaudos laisvės padėties Azerbaidžane, nes organizacijos „Žurnalistai be sienų“ 2018 m. pasaulio spaudos laisvės indekse jis užima 163 vietą iš 180 šalių; pabrėžti laisvos ir nepriklausomos žiniasklaidos svarbą internete ir ne internete ir užtikrinti didesnę ES politinę ir finansinę paramą laisvai ir pliuralistinei žiniasklaidai Azerbaidžane, garantuojant redaktorių nepriklausomumą nuo vyraujančių politinių bei oligarchų grupių ir laikantis ES standartų; prašyti valdžios institucijų pašalinti kliūtis prisijungti prie „Azadliq“ ir trijų naujienų agentūrų, kurios turi veikti iš užsienio, t. y. „Radio Free Europe / Radio Liberty (RFE/RL) Azerbaijan Service“, „Meydan TV“ ir „Azerbaycan Saati“, interneto svetainių;

                        Bendradarbiavimas prekybos ir ekonomikos srityse

                              x)

                              įtraukti sąžiningas ir plataus užmojo nuostatas dėl prekybos ir investicijų, kiek tai suderinama su Azerbaidžano PPO nepriklausančios šalies statusu, kurios visapusiškai derėtų su ES standartais, visų pirma sanitarijos, fitosanitarijos, aplinkosaugos, darbo, socialiniais, lyčių pusiausvyros ir nediskriminavimo standartais, ir jų nepažeistų ir kuriomis būtų užtikrinta intelektinės nuosavybės teisių, įskaitant geografines nuorodas, visų pirma vyno ir spiritinių gėrimų, apsauga; teikti paramą Azerbaidžanui stojant į PPO;

                              y)

                              nustatyti tvirtas priemones, kuriomis būtų užtikrinta greita pažanga gerinant verslo ir investicijų aplinką Azerbaidžane, visų pirma apmokestinimo, taip pat viešųjų finansų ir viešųjų pirkimų valdymo srityse, nurodant PPO sutartyje dėl viešųjų pirkimų nustatytas taisykles, kad būtų užtikrinta daugiau skaidrumo, geresnis valdymas ir atskaitomybė, vienoda prieiga ir sąžininga konkurencija;

                        Energija ir kitos bendradarbiavimo sritys

                              z)

                              sudaryti sąlygas didesniam bendradarbiavimui energetikos sektoriuje, laikantis ES ir Azerbaidžano strateginės partnerystės energetikos srityje nuostatų ir atsižvelgiant į Azerbaidžano, kaip patikimo energijos tiekėjo, statusą, kartu vis dėlto atsižvelgiant į tai, kad 2017 m. kovo mėn. buvo sustabdyta ir vėliau nutraukta Azerbaidžano narystė Gavybos pramonės skaidrumo iniciatyvoje (GPSI) dėl NVO teisės aktų pakeitimo Azerbaidžane, kurie neatitiko grupės pilietinės visuomenės reikalavimų; raginti, kad Azerbaidžanas prisiderintų prie šių reikalavimų ir vėl pradėtų savo veiklą GPSI;

                              aa)

                              taip pat remti Azerbaidžano energijos rūšių derinio įvairinimą, skatinant naudoti anglies junginių neišmetančius energijos šaltinius ir pasirengiant anglies dioksido neišskiriančių technologijų erai, sumažinant priklausomybę nuo iškastinio kuro ir skatinant atsinaujinančiųjų energijos išteklių naudojimą, taip pat siekiant energetinio saugumo; remti pietinio dujų koridoriaus užbaigimą po to, kai bus išspręsti didelį susirūpinimą keliantys klausimai, susiję su klimato kaitai ir poveikiu vietos bendruomenėms, nurodyti Europos investicijų banko sprendime dėl Transanatolijos dujotiekio (TANAP) finansavimo;

                              ab)

                              naujame susitarime numatyti plataus užmojo nuostatas dėl aplinkos apsaugos ir klimato kaitos mažinimo, laikantis Sąjungos klimato kaitos darbotvarkės ir abiejų šalių įsipareigojimų Paryžiaus susitarimui, be kita ko, integruojant šias politikos priemones į kitų sektorių politiką;

                              ac)

                              suteikti naujų tvirtesnio bendradarbiavimo galimybių su energija nesusijusiose srityse, visų pirma švietimo, sveikatos, transporto, jungčių ir turizmo srityse, siekiant įvairinti Azerbaidžano ekonomiką, skatinti darbo vietų kūrimą, modernizuoti pramonės ir paslaugų sektorius ir skatinti darnų vystymąsi verslo ir mokslinių tyrimų srityse; sudaryti sąlygas intensyvesniems žmonių tarpusavio ryšiams Europos lygmeniu ir vykdant regioninius mainus su Armėnijos NVO;

                              ad)

                              stiprinti bendradarbiavimą jaunimo ir studentų mainų srityje stiprinant esamas ir jau sėkmingai įgyvendinamas programas, pvz., Jaunųjų Europos kaimynų tinklą, ir kuriant naujas stipendijų programas ir mokymo kursus, taip pat sudarant palankesnes galimybes dalyvauti programose aukštojo švietimo srityje, visų pirma programoje „Erasmus+“, nes taip bus skatinamas įgūdžių, be kita ko, kalbinių įgūdžių, ugdymas ir sudarytos sąlygos Azerbaidžano piliečiams susipažinti su ES ir jos vertybėmis;

                              ae)

                              taip pat skatinti ekonomikos augimą pasitelkiant transportą ir jungtis; išplėsti transeuropinį transporto tinklą (TEN-T) į Azerbaidžaną;

                              af)

                              laikantis 2017 m. Rytų partnerystės aukščiausiojo lygio susitikimo bendros deklaracijos, „tinkamu metu, jei leis sąlygos, svarstyti galimybę pradėti vizų režimo liberalizavimo dialogą atitinkamai su Armėnija ir Azerbaidžanu, jeigu bus sudarytos sąlygos tinkamai valdomam ir saugiam judumui, įskaitant veiksmingą Šalių vizų režimo supaprastinimo ir readmisijos susitarimų įgyvendinimą“;

                        Institucinės nuostatos

                              ag)

                              užtikrinti, kad susitarime būtų numatytas tvirtas parlamentinis aspektas, kuriuo būtų sustiprintos dabartinės nuostatos ir bendradarbiavimo mechanizmai, kad būtų galima labiau prisidėti įgyvendinant susitarimą ir tikrinti jo įgyvendinimą, visų pirma sukuriant patobulintą tarpparlamentinę struktūrą, skatinant reguliarų ir konstruktyvų Europos Parlamento ir Azerbaidžano parlamento dialogą visais tarpusavio santykių aspektais, įskaitant susitarimų įgyvendinimą;

                              ah)

                              kuo skaidriau vykdyti derybas; informuoti Parlamentą visais derybų etapais, laikantis SESV 218 straipsnio 10 dalies, kurioje nurodoma, kad „Europos Parlamentas nedelsiant ir išsamiai informuojamas visais šios procedūros etapais“; taip pat pateikti Parlamentui kiekvieno derybų raundo dokumentus ir protokolus; priminti Tarybai, kad dėl ankstesnio SESV 218 straipsnio 10 dalies pažeidimo Europos Sąjungos Teisingumo Teismas jau kartą panaikino Tarybos sprendimus dėl kelių susitarimų pasirašymo ir sudarymo; turėti mintyje tai, kad ateityje Parlamentas gali taip pat nepritarti naujiems susitarimams, kol Taryba neįvykdys savo teisinių įsipareigojimų;

                              ai)

                              užtikrinti, kad naujas susitarimas nebūtų pradedamas taikyti laikinai tol, kol Parlamentas jam nepritars; pabrėžti, kad Parlamentas gali nepritarti naujiems susitarimams ir kitiems būsimiems susitarimams, jei bus nesilaikoma minėtos nuostatos;

                  2.

                  paveda Pirmininkui perduoti šią rekomendaciją Tarybai, Komisijai, Komisijos pirmininko pavaduotojai ir Sąjungos vyriausiajai įgaliotinei užsienio reikalams ir saugumo politikai ir Azerbaidžano Respublikos prezidentui, vyriausybei ir parlamentui.

         (1)  OL L 246, 1999 9 17, p. 3.

         (2)  Priimti tekstai, P8_TA(2017)0440.

         (3)  Priimti tekstai, P8_TA(2017)0493.

         (4)  Priimti tekstai, P8_TA(2017)0267.