title: 2019 m. liepos 9 d. Tarybos rekomendacija dėl 2019 m. Bulgarijos nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2019 m. Bulgarijos konvergencijos programos

text:
               5.9.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 301/8

      TARYBOS REKOMENDACIJA
      2019 m. liepos 9 d.
      dėl 2019 m. Bulgarijos nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2019 m. Bulgarijos konvergencijos programos
      (2019/C 301/02)
      EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
      atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 121 straipsnio 2 dalį ir 148 straipsnio 4 dalį,
      atsižvelgdama į 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei koordinavimo (1), ypač į jo 9 straipsnio 2 dalį,
      atsižvelgdama į 2011 m. lapkričio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 1176/2011 dėl makroekonominių disbalansų prevencijos ir naikinimo (2), ypač į jo 6 straipsnio 1 dalį,
      atsižvelgdama į Europos Komisijos rekomendaciją,
      atsižvelgdama į Europos Parlamento rezoliucijas,
      atsižvelgdama į Europos Vadovų Tarybos išvadas,
      atsižvelgdama į Užimtumo komiteto nuomonę,
      atsižvelgdama į Ekonomikos ir finansų komiteto nuomonę,
      atsižvelgdama į Socialinės apsaugos komiteto nuomonę,
      atsižvelgdama į Ekonominės politikos komiteto nuomonę,
      kadangi:

                  (1)

                  2018 m. lapkričio 21 d. Komisija priėmė metinę augimo apžvalgą, kuria pradedamas 2019 m. Europos ekonominės politikos koordinavimo semestras. Ji tinkamai atsižvelgė į 2017 m. lapkričio 17 d. Europos Parlamento, Tarybos ir Komisijos paskelbtą Europos socialinių teisių ramstį. 2019 m. kovo 21 d. Europos Vadovų Taryba patvirtino metinėje augimo apžvalgoje nustatytus prioritetus. 2018 m. lapkričio 21 d. Komisija pagal Reglamentą (ES) Nr. 1176/2011 taip pat priėmė įspėjimo mechanizmo ataskaitą, kurioje Bulgarija nurodyta kaip viena iš valstybių narių, dėl kurių reikės parengti nuodugnią apžvalgą.

                  (2)

                  2019 m. vasario 27 d. paskelbta 2019 m. Bulgarijai skirta ataskaita. Joje įvertinta Bulgarijos pažanga, padaryta įgyvendinant 2018 m. liepos 13 d. Tarybos priimtas šaliai skirtas rekomendacijas (3), veiksmai, kurių šalis ėmėsi atsižvelgdama į ankstesniais metais jai skirtas rekomendacijas, ir Bulgarijos pažanga siekiant nacionalinių tikslų pagal strategiją „Europa 2020“. Į ją įtraukti ir nuodugnios apžvalgos pagal Reglamento (ES) Nr. 1176/2011 5 straipsnį rezultatai, kurie taip pat buvo paskelbti 2019 m. vasario 27 d. Remdamasi savo analize, Komisija padarė išvadą, kad Bulgarijoje yra susidarę makroekonominiai disbalansai. Visų pirma, esama ne tik silpnų grandžių finansų sektoriuje, bet ir didelio įsiskolinimo ir daug neveiksnių paskolų įmonių sektoriuje. Padaryta pažanga šalinant disbalanso priežastis, tačiau bus itin svarbu visapusiškai įgyvendinti ir stebėti neseniai pradėtas priežiūros ir valdymo reformas bankų ir ne bankų finansų įstaigų sektoriuose;

                  (3)

                  2019 m. balandžio 24 d. Bulgarija pateikė 2019 m. nacionalinę reformų programą ir 2019 m. konvergencijos programą. Siekiant atsižvelgti į jų tarpusavio sąsajas, abi programos vertintos vienu metu.

                  (4)

                  į atitinkamas konkrečioms šalims skirtas rekomendacijas atsižvelgta sudarant 2014–2020 m. Europos struktūrinių ir investicijų fondų (toliau – ESI fondai) programas. Kaip numatyta Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1303/2013 (4) 23 straipsnyje, Komisija, gali paprašyti valstybės narės peržiūrėti savo partnerystės sutartį ir susijusias programas bei pasiūlyti jų pakeitimus, jei tai būtina siekiant remti atitinkamų Tarybos rekomendacijų įgyvendinimą. Kaip naudotųsi šia nuostata, Komisija išsamiau nurodė priemonių, kuriomis ESI fondų veiksmingumas siejamas su patikimu ekonomikos valdymu, taikymo gairėse;

                  (5)

                  šiuo metu Bulgarijai taikoma Stabilumo ir augimo pakto prevencinė dalis. 2019 m. konvergencijos programoje Vyriausybė siekia kad, pradedant nuo 2 % bendrojo vidaus produkto (BVP) nominalaus pertekliaus 2018 m., 2019 m. susidarytų 0,3 % BVP deficitas, o 2020 m. susidarytų 0,4 % BVP, 2021 m. – 0,2 % BVP ir 2022 m. – 0,1 % BVP perteklius. Remiantis perskaičiuotu struktūriniu balansu (5), vidutinės trukmės biudžeto tikslas, t. y. 1 % BVP struktūrinis deficitas, programos laikotarpiu ir toliau bus viršijamas. 2019 m. konvergencijos programoje numatoma, kad valdžios sektoriaus bendrosios skolos santykis su BVP nuo 22,6 % BVP 2018 m. laipsniškai mažės iki 16,7 % 2022 m. Makroekonominis scenarijus, kuriuo grindžiamos šios biudžeto projekcijos, yra tikėtinas. Remiantis Komisijos 2019 m. pavasario prognoze numatoma, kad 2019 m. struktūrinis balansas pasieks 0,7 % BVP perteklių, o 2020 m. – 0,6 % BVP perteklių, taigi viršys vidutinės trukmės biudžeto tikslą. Apskritai Taryba mano, kad pagal prognozę 2019 m. ir 2020 m. Bulgarija turėtų laikytis Stabilumo ir augimo pakto nuostatų;

                  (6)

                  mokestinės pajamos auga, mokestinių prievolių vykdymas gerėja ir vykdomos kelios iniciatyvos. Tačiau neatrodo, kad mokesčių surinkimas visur gerėtų vienodu tempu. Tai ypač pasakytina apie su darbo jėga susijusius mokesčius ir socialinio draudimo įmokas ir kai kurių kategorijų akcizus. Taip pat esama įrodymų, kad nedeklaruojamas darbas ir neteisėta prekyba degalais tebėra problema. Norint sumažinti vis dar didelę šešėlinę ekonomiką labai svarbu toliau stengtis gerinti mokesčių surinkimą ir imtis papildomų tikslinių priemonių problemoms konkrečiose mokesčių sistemos srityse spręsti;

                  (7)

                  Vyriausybė ėmėsi veiksmų viešųjų išlaidų veiksmingumui didinti. Pasaulio bankas baigė įvairių viešųjų institucijų (ministerijų ir savivaldybių) išlaidų peržiūrą ir du bandomuosius tyrimus (vieną dėl viešosios tvarkos palaikymo bei gaisrų gesinimo, kitą – dėl atliekų tvarkymo), taip pat parengė būsimų Vyriausybės atliekamų peržiūrų vadovą. 2018 m. vidutinės trukmės fiskalinėje strategijoje Vyriausybė nustatė keletą veiklos rodiklių, pagal kuriuos vertinamas išlaidų įvairiose politikos srityse poveikis per tam tikrą laikotarpį ir kuriais remiamasi atliekant vertinimą ir biudžeto planavimą. Tikimasi, kad veiksmais, kurių bus imtasi pagal šias iniciatyvas, bus pagerinta viešųjų išlaidų kokybė, veiksmingumas ir skaidrumas, o kartu ir viešųjų gėrybių kiekis bei kokybė;

                  (8)

                  valstybės valdomos įmonių bendrasis valdymas yra prastas – tą didžia dalimi rodo ir jų ekonominės veiklos rezultatai. Valstybės valdomų įmonių bendrojo valdymo teisinės sistemos reforma vykdoma bendradarbiaujant su Ekonominio bendradarbiavimo ir plėtros organizacija (EBPO) ir padedant Komisijos Paramos struktūrinėms reformoms tarnybai. Reforma siekiama pašalinti esamus trūkumus suderinant nacionalinės teisės aktus su EBPO parengtomis valstybės valdomų įmonių bendrojo valdymo gairėmis. Sistemos priėmimas ir veiksmingas įgyvendinimas užtikrins tęstinumą ir bus labai svarbūs reformos sėkmei;

                  (9)

                  esant palankiai ekonominei aplinkai, vidutiniai bankų kapitalo ir likvidumo rodikliai pagerėjo. Be to, ne finansų bendrovių neveiksnių paskolų sumažėjo, tačiau jų tebėra daug. Antrinė neveiksnių paskolų rinka tapo dinamiškesnė. 2019 m. gegužės 30 d. BNB priėmė sprendimą, kuriuo įgyvendinamos EBI gairės dėl neveiksnių ir restruktūrizuotų pozicijų valdymo. Tolesnės priemonės, kurių imtasi po finansų sektoriaus peržiūrų, sustiprino bankų sektorių, tačiau tam tikras pažeidžiamumas išlieka. 2018 m. pateiktos naujos reguliavimo iniciatyvos apėmė didelėms pozicijoms taikomas taisykles, susijusių klientų nustatymo taisykles, anticiklinio kapitalo rezervo normos padidinimą ir paskolos gavėjams skirtų makroprudencinių priemonių taikymą. Kad būtų remiama patikima verslo praktika, labai svarbu imtis tolesnių veiksmų, susijusių su teisėkūros iniciatyvomis dėl susijusių šalių pozicijų, toliau dėti priežiūros pastangas riboti paskolas susijusioms šalims ir bausti už pažeidimus, susijusius su įkaitu. Bankų pertvarkymo sistemos stiprinimas yra dar viena numatyta priemonė, padėsianti didinti finansų sektoriaus atsparumą;

                  (10)

                  užbaigus nemokumo reformą būtų galima sumažinti didelę negrąžintą privačiojo sektoriaus skolą ir vis dar didelę neveiksnių paskolų dalį. Dėl kai kurių trūkstamų elementų mažėja nemokumo sistemos efektyvumas ir rezultatyvumas, todėl nemokumo procesas vyksta lėtai ir brangiai kainuoja. Be to, nesant tinkamų stebėsenos priemonių negalima tinkamai išanalizuoti dabartinių ir naujų iki nemokumo paskelbimo taikomų ir nemokumo procedūrų ir nustatyti konkrečių kliūčių ar silpnų vietų. 2018 m. spalio mėn. Bulgarija paprašė Komisijos Paramos struktūrinėms reformoms tarnybos padėti jai paspartinti nemokumo sistemos reformą. Vykdant šį projektą nustatomos nemokumo sistemos spragos ir bus parengtas veiksmų planas joms pašalinti. Svarbu išlaikyti reformų tempą ir įgyvendinti būsimą veiksmų planą;

                  (11)

                  2018 m. ir vėliau 2019 m. gegužės mėn. Bulgarija priėmė teisės aktų pakeitimus ir siekia, kad Europos Parlamento ir Tarybos direktyva (ES) 2015/849 (6) (Ketvirtoji kovos su pinigų plovimu direktyva) būtų visiškai nuosekliai perkelta į nacionalinę teisę. Reikėtų skirti dėmesio veiksmingam šių priemonių įgyvendinimui. Valdžios institucijos dar nebaigė rengti nacionalinio rizikos vertinimo ir apie jį nepranešė; šis vertinimas yra tinkamos nacionalinės kovos su pinigų plovimu ir teroristų finansavimu politikos formavimo pagrindas. Be to, iš naujausių pokyčių bankų sektoriuje galima spręsti, kad reikia stiprinti tarptautinių finansinių sandorių nacionalinę priežiūrą ir užtikrinti veiksmingą kovos su pinigų plovimu sistemos taikymo užtikrinimą. Reikia veiksmingiau mažinti korupcijos riziką, nes tai yra pirminis su pinigų plovimu susijęs nusikaltimas. Bulgarijos valdžios institucijos turės pasiekti konkrečių rezultatų ir sukauptą patirtį įtvirtinti galutiniuose sprendimuose aukšto lygio korupcijos bylose. Finansų tyrimas ir finansinių profilių sudarymas atliekami retai;

                  (12)

                  reformuojama ne bankų finansų įstaigų priežiūra. 2017 m. rugsėjo mėn. Finansų priežiūros komisija, bendradarbiaudama su Europos draudimo ir profesinių pensijų institucija, priėmė ne bankų finansų įstaigų priežiūros reformavimo veiksmų planą. Visapusiškas ir savalaikis veiksmų plano įgyvendinimas ir vykdymo užtikrinimas padės užtikrinti tinkamą ne bankų finansų sektoriaus priežiūrą. Priimti antrinės teisės aktų pakeitimai, kuriais siekiama pagerinti vertinimo taisykles ir jų taikymą. Jų veiksmingas įgyvendinimas ir vykdymo užtikrinimas padėtų išspręsti likusias anksčiau nustatytas vertinimo problemas. Galiausiai, grupės lygmens priežiūra tebekelia problemų, kai reikia užtikrinti tinkamą rizika grindžiamą draudimo priežiūrą;

                  (13)

                  automobilių draudimo sektoriuje esama pažeidžiamumo. Nustačius tiksliai apibrėžtas kompensavimo taisykles, teisėjams būtų lengviau laikytis labiau suderinto požiūrio priimant sprendimus atskirose bylose. Ilguoju laikotarpiu tokia metodika padėtų sumažinti išlaidas, kintamumą ir vairuotojų civilinės atsakomybės draudimo veiklos riziką. Sektoriaus tvarumui taip pat būtų naudingas patobulintas kainų nustatymas, kai atsižvelgiama į klientų vairavimo istoriją. Finansų priežiūros komisija pasiūlė nuolaidų dėl draudžiamųjų įvykių nebuvimo sistemą, dėl kurios dabar vyksta plataus masto vieši debatai. Galiausiai, kilo rimtų abejonių dėl žaliosios kortelės sistemos biuro likvidumo, visų pirma dėl to, kad vienas Bulgarijos draudikas neišmokėjo draudimo išmokų. Kad sistema būtų patikima ir efektyvi, reikia, kad visi jos nariai griežtai laikytųsi savo įsipareigojimų;

                  (14)

                  labai trūksta investicijų į infrastruktūrą. Transporto infrastruktūros aprėptis ir kokybė pagerėjo, tačiau vis dar nesiekia Sąjungos vidurkio. Transeuropinis transporto tinklas Bulgarijoje dar neužbaigtas. Be to, per pastaruosius penkerius metus labai išaugo kelių transporto išmetamų šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekis. Reikia toliau plėtoti geležinkelių ir kelių ruožus, taip pat atitinkamas Europos geležinkelių eismo valdymo sistemas ir intelektines transporto sistemas. Bulgarijos miesto nuotekų surinkimo ir valymo rodikliai yra žemi, oro taršos lygis didelis, o į sąvartynus pristatomų komunalinių atliekų kiekis ir perdirbimo rodiklis yra gerokai žemesni už Sąjungos vidurkį. Būtinos investicijos, kuriomis būtų skatinamas tvarus vandens išteklių valdymas, efektyvus išteklių naudojimas ir perėjimas prie žiedinės ekonomikos. Be to, reikia didelių investicijų į energetikos ir klimato kaitos švelninimo ir prisitaikymo prie jos sritis. Didelis ekonomikos energijos suvartojimo intensyvumas ir lėta pažanga siekiant energijos vartojimo efektyvumo tikslų, visų pirma pastatų sektoriuje, stabdo šalies įmonių našumą ir konkurencingumą. Todėl reikia dėti daugiau pastangų siekiant užtikrinti, kad naudojant tikslines investicijas pramonės, transporto ir pastatų sektoriuose būtų sutaupyta daug energijos. Didesnės investicijos į švarios energetikos infrastruktūrą (pvz., švarios ir mažo anglies dioksido kiekio energijos gamybą, jungtis ir pažangiuosius elektros energijos tinklus) atsižvelgiant į prioritetus, nustatytus Bulgarijos nacionalinio klimato ir energetikos srities plano projekte, padėtų dar labiau pagerinti bendrą ekonomikos konkurencingumą ir žmonių gyvenimo kokybę;

                  (15)

                  nepaisant to, kad 2018 m. viešųjų mokslinių tyrimų biudžetas padidėjo, moksliniams tyrimams ir technologinei plėtrai (MTTP) skiriamos išlaidos tiek privačiajame, tiek viešajame sektoriuose tebėra labai mažos. Privačias investicijas į MTTP dažniausiai skiria didelės tarptautinės įmonės ir dauguma šių investicijų sutelkta sostinės regione. Lėtas reformų įgyvendinimas ir didelė mokslinių tyrimų, technologinės plėtros ir inovacijų sistemos fragmentacija trukdo investicijomis į MTTP prisidėti prie našumo ir augimo. Daugelio universitetų ir mokslinių tyrimų institutų rezultatai aukštos kokybės mokslinių tyrimų srityje vis dar prasti. Mokslo ir verslo ryšiai tebėra labai silpni, o žmogiškojo kapitalo pakankamumo MTTP sistemoje klausimas verčia labai susirūpinti. Klasteriai ir jų teikiamos galimybės Bulgarijoje yra nepakankamai išvystyti, nes dažnai jiems trūksta kritinės masės. Tolesnės reformos kartu su veiksmingu valdymu ir veiksmingesnėmis viešosiomis investicijomis gali maksimaliai padidinti poveikį našumui ir pagerinti ekonomikos konkurencingumą. Be to, šalies našumui yra labai svarbūs didėjantis įmonių skaitmeninimas ir naujų verslo modelių diegimas;

                  (16)

                  viešojo administravimo ir e. valdžios reformos vis dar vyksta lėtai ir duoda nepakankamai gerų rezultatų, o verslo aplinka tebėra silpna. Nors patvirtinta nemažai reformų priemonių, jų praktinis įgyvendinimas vėluoja. Tarp pagrindinių investavimo kliūčių tebėra instituciniai trūkumai, reguliavimo neapibrėžtumas, korupcija ir nepakankama darbo jėgos pasiūla. Pagerinti viešojo sektoriaus valdymą padėtų didesnis skaidrumas, aiškesnės taisyklės ir ilgalaikė perspektyva. Dėl ribotų finansinių ir žmogiškųjų išteklių taip pat esama akivaizdžių produktų bandymų ir saugos srities trūkumų. Be to, nors didžioji dauguma į nacionalinę viešųjų pirkimų strategiją įtrauktų priemonių buvo priimtos, norint jas įgyvendinti reikia užtikrinti nuolatinę stebėseną, kontrolę ir vertinimą. Dažni tiesioginio sutarčių skyrimo atvejai ir didelis konkursų, kuriuose pateikiamas vienintelis pasiūlymas, skaičius kelia grėsmę sistemos skaidrumui ir veiksmingumui. Viešųjų pirkimų sektoriaus administraciniai gebėjimai – viena iš nuolatinių problemų, kaip ir viešųjų pirkėjų profesionalumo didinimas ir bendri pirkimai. Kadangi elektroninių viešųjų pirkimų diegimas smarkiai vėluoja, užkertamas kelias toliau didinti viešųjų pirkimų procedūrų skaidrumą ir efektyvumą;

                  (17)

                  padėtis darbo rinkoje pagerėjo, tačiau spręstinų problemų liko. Užimtumas pasiekė aukščiausią lygį nuo Bulgarijos įstojimo į Sąjungą, o nedarbo lygis yra mažesnis už Sąjungos vidurkį. Nepaisant šių teigiamų pokyčių, kai kurioms grupėms, pavyzdžiui, žemos kvalifikacijos asmenims, jaunimui, romams ir neįgaliesiems, vis dar sunku rasti darbą. Įgyvendinamos konkrečios priemonės, kuriomis siekiama padėti ilgalaikiams bedarbiams, kurie 2018 m. sudarė 3 % ekonomiškai aktyvių gyventojų. Derinant veiksmingas ir ilgalaikes informavimo priemones, aktyvią darbo rinkos politiką ir integruotas užimtumo bei socialines paslaugas galėtų būti pagerintas palankių sąlygų neturinčių asmenų grupių įsidarbinamumas ir galimybės rasti darbą;

                  (18)

                  dėl didėjančio kvalifikuotų darbuotojų trūkumo Bulgarijoje reikia didelių investicijų. Jaunimui būtų lengviau įsidarbinti, jei būtų pagerinta stažuočių ir pameistrystės programų kokybė ir veiksmingumas. Be to, įgyvendinant kvalifikacijos kėlimo ir keitimo priemones dalyvauja labai nedaug suaugusiųjų. Nepaisant priemonių, kurių imtasi siekiant skatinti skaitmeninių įgūdžių ugdymą, Bulgarijos pagrindinių skaitmeninių įgūdžių lygis tebėra vienas žemiausių Sąjungoje – 29 % žmonių turi pagrindinius skaitmeninius įgūdžius, palyginti su 57 % Sąjungos vidurkiu;

                  (19)

                  nepaisant Tarptautinės darbo organizacijos konvencijos dėl minimalaus darbo užmokesčio nustatymo ratifikavimo ir 2018 m. vykusių kelių derybų etapų, darbdavių ir profesinių sąjungų nuomonės dėl minimalaus darbo užmokesčio nustatymo kriterijų vis dar skiriasi. Reikia siekti didesnio sutarimo dėl objektyvaus ir skaidraus darbo užmokesčio nustatymo mechanizmo. Nors atrodo, kad socialiniai partneriai dažniau dalyvauja rengiant ir įgyvendinant politiką bei reformas, vis dar reikia nuolatos remti aktyvesnį socialinį dialogą;

                  (20)

                  mokymosi rezultatai tebėra prasti ir vis dar labai priklauso nuo tėvų socialinio ir ekonominio statuso. Tai rodo, kad yra problemų, susijusių su švietimo ir mokymo sistemos kokybe ir įtraukumu. Bulgarija nepakankamai investuoja į švietimą, visų pirma į ikimokyklinį ir pradinį ugdymą, t. y. į dvi sritis, kurios yra itin svarbios, norint nuo ankstyvo amžiaus užtikrinti lygias galimybes. Kokybiškose ikimokyklinio ugdymo ir priežiūros programose dalyvauja nedaug vaikų, ypač mažai romų ir vaikų iš kitų palankių sąlygų neturinčių asmenų grupių. Mokyklos nebaigusių asmenų skaičius tebėra didelis, o tai neigiamai atsiliepia galimybėms ateityje įsidarbinti ir darbo rinkos rezultatams. Profesinis rengimas ir mokymas vis dar nepakankamai atitinka darbo rinkos poreikius, o galimybių rinktis dualinį profesinį rengimą ir mokymą nėra pakankamai. Nors vykdomos kelios priemonės, reikia dėti daugiau pastangų, kad būtų užtikrinti tokie aukštojo mokslo įstaigų absolventų įgūdžiai, kad kvalifikuotų darbuotojų trūkumo trumpuoju ir vidutiniu laikotarpiu problema būtų nuosekliai sprendžiama. Įgyvendinamos kelios priemonės, skirtos mokytojams perkvalifikuoti ir šios profesijos patrauklumui didinti. Tačiau reikia toliau tobulinti pradinio ir tęstinio mokytojų rengimo programas ir dėti pastangas siekiant pagerinti švietimo srities darbuotojų darbo sąlygas;

                  (21)

                  Bulgarijoje tebėra didelė pajamų nelygybė ir skurdo arba socialinės atskirties rizika. Nors 2018 m. skurdo arba socialinės atskirties lygis mažėjo ir pasiekė 32,8 %, tačiau jis vis dar yra daug didesnis už Sąjungos vidurkį. Socialinio draudimo sistema neapima visų dirbančių asmenų, o socialinės apsaugos sistema nėra pakankamai išvystyta, kad būtų galima išspręsti svarbias socialines problemas. Tai lemia žemas socialinių išlaidų lygis, nevienodas socialinių paslaugų prieinamumas šalies teritorijoje ir ribotas mokesčių sistemos perskirstomasis poveikis. 2018 m. 20 % turtingiausių gyventojų pajamos buvo 7,7 karto didesnės už 20 % neturtingiausių gyventojų, ir tai tebėra vienas didžiausių skirtumų visoje Sąjungoje. Nepaisant kai kurių priemonių, minimalių pajamų adekvatumas ir aprėptis tebėra riboti, be to, vis dar nėra objektyvaus mechanizmo, kuris leistų reguliariai jas atnaujinti. Socialines paslaugas teikti trukdo tai, kad jos yra žemos kokybės ir trūksta integruoto požiūrio į aktyvią įtrauktį. Galimybės naudotis socialinėmis, sveikatos priežiūros ir ilgalaikės priežiūros paslaugomis tebėra nevienodos. Tai mažina jų gebėjimą teikti visapusišką paramą pažeidžiamiausioms grupėms, pavyzdžiui, romams, vaikams, pagyvenusiems žmonėms, neįgaliesiems ir kaimo gyventojams. Daliai gyventojų sunku gauti įperkamą būstą. Reikia dėti daugiau pastangų, kad būtų skatinama aktyvi įtrauktis, pažeidžiamų grupių, įskaitant romus, socialinė ir ekonominė integracija, suteikiama daugiau galimybių naudotis kokybiškomis paslaugomis ir sprendžiama materialinio nepritekliaus problema;

                  (22)

                  sveikatos priežiūros sektoriuje viešosios išlaidos tebėra nedidelės. Bulgarijos gyventojai turi ribotas galimybes naudotis sveikatos priežiūros paslaugomis; tos galimybės yra ribotos dėl netolygaus ribotų išteklių paskirstymo ir menkos sveikatos draudimo aprėpties. Mokėjimai savo lėšomis yra dideli, nes jie turi kompensuoti žemą viešųjų išlaidų lygį. Tai, kad trūksta bendrosios praktikos gydytojų, trukdo teikti pirminės sveikatos priežiūros paslaugas. Labai trūksta slaugytojų – jų skaičius vienam gyventojui yra vienas iš mažiausių Sąjungoje. Spartesnis ir veiksmingesnis nacionalinės sveikatos strategijos įgyvendinimas padėtų pašalinti šiuos trūkumus;

                  (23)

                  pagal bendradarbiavimo ir tikrinimo mechanizmą Komisija toliau stebi teismų reformą ir kovą su korupcija bei organizuotu nusikalstamumu Bulgarijoje. Todėl šios sritys neįtraukiamos į Bulgarijai skirtas rekomendacijas, tačiau jos yra svarbios siekiant šalyje sukurti palankią verslo aplinką. 2018 m. lapkričio mėn. bendradarbiavimo ir tikrinimo mechanizmo ataskaitoje pažymėta, kad Bulgarija toliau stengėsi reformuoti savo teismines institucijas ir šalinti kovos su korupcija ir organizuotu nusikalstamumu trūkumus, tačiau yra sričių, kuriose reikia dėti dar daugiau pastangų. Komisija tikisi pažangą dar kartą įvertinti 2019 m. rudens pradžioje;

                  (24)

                  tam tikrus rekomendacijose nustatytus trūkumus, visų pirma 2019 m. šaliai skirtos ataskaitos D priede nurodytose srityse, galėtų padėti pašalinti 2021–2027 m. Sąjungos fondų programavimas. Tai suteiktų Bulgarijai galimybę atsižvelgiant į regioninius skirtumus optimaliai panaudoti šiuos fondus nustatytuose sektoriuose. Kad šios investicijos būtų sėkmingos, svarbu stiprinti šalies administracinius gebėjimus valdyti šiuos fondus;

                  (25)

                  per 2019 m. Europos semestrą Komisija atliko išsamią Bulgarijos ekonominės politikos analizę ir ją paskelbė 2019 m. šaliai skirtoje ataskaitoje. Be to, ji įvertino 2019 m. konvergencijos programą, 2019 m. nacionalinę reformų programą, taip pat tolesnius veiksmus, kurių Bulgarija ėmėsi atsižvelgdama į ankstesniais metais jai skirtas rekomendacijas. Komisija įvertino ne tik jų svarbą tvariai Bulgarijos fiskalinei ir socialinei bei ekonominei politikai, bet ir tai, kaip jie atitinka Sąjungos taisykles ir gaires, nes būtina stiprinti bendrą Sąjungos ekonomikos valdymą Sąjungos lygio priemonėmis prisidedant prie būsimų nacionalinių sprendimų;

                  (26)

                  atsižvelgdama į šį vertinimą, Taryba išnagrinėjo 2019 m. konvergencijos programą ir laikosi nuomonės (7), kad Bulgarija turėtų laikytis Stabilumo ir augimo pakto;

                  (27)

                  atsižvelgdama į Komisijos nuodugnios apžvalgos ir šio vertinimo rezultatus, Taryba išnagrinėjo 2019 m. nacionalinę reformų programą ir 2019 m. konvergencijos programą. Jos rekomendacijos pagal Reglamento (ES) Nr. 1176/2011 6 straipsnį pateiktos toliau išdėstytoje 2 rekomendacijoje,

            REKOMENDUOJA Bulgarijai 2019 m. ir 2020 m. imtis šių veiksmų:

         1.

            Gerinti mokesčių surinkimą taikant tikslines priemones tokiose srityse kaip degalų ir darbo jėgos mokesčiai. Modernizuoti valstybės valdomų įmonių bendrąjį valdymą priimant ir įgyvendinant numatytus teisės aktus.

         2.

            Užtikrinti bankų sektoriaus stabilumą stiprinant priežiūrą, skatinant tinkamą turto vertinimą, įskaitant banko garantiją, ir remiant antrinės neveiksnių paskolų rinkos veikimą. Užtikrinti veiksmingą kovos su pinigų plovimu sistemos priežiūrą ir vykdymą. Stiprinti ne bankų finansų sektorių veiksmingai užtikrinant rizika grindžiamos priežiūros, neseniai priimtų vertinimo gairių ir grupės lygmens priežiūros vykdymo užtikrinimą. Įgyvendinti būsimą veiksmų planą, kuriuo siekiama pašalinti nemokumo sistemoje nustatytas spragas. Skatinti automobilių draudimo sektoriaus stabilumą sprendžiant rinkoje iškilusias problemas ir šalinant struktūrinius trūkumus.

         3.

            Vykdant su investicijomis susijusią ekonominę politiką sutelkti dėmesį į mokslinius tyrimus ir inovacijas, transportą, ypač į jo tvarumą, vandens, atliekų tvarkymo ir energetikos infrastruktūrą ir energijos vartojimo efektyvumą, atsižvelgiant į regioninius skirtumus ir gerinant verslo aplinką.

         4.

            Didinti galimybes įsidarbinti stiprinant įgūdžius, įskaitant skaitmeninius. Gerinti švietimo ir mokymo kokybę, tinkamumą darbo rinkos poreikiams tenkinti ir didinti jo įtraukumą, ypač romų ir kitų palankių sąlygų neturinčių asmenų grupių įtraukimą. Spręsti socialinės įtraukties problemą suteikiant daugiau galimybių naudotis integruotomis užimtumo ir socialinėmis paslaugomis ir gauti veiksmingesnę minimalių pajamų paramą. Gerinti galimybes naudotis sveikatos priežiūros paslaugomis, be kita ko, mažinant mokėjimo savo lėšomis mastą ir sveikatos priežiūros specialistų trūkumą.

         Priimta Briuselyje 2019 m. liepos 9 d.

               Tarybos vardu

               Pirmininkas

            M. LINTILÄ

         (1)  OL L 209, 1997 8 2, p. 1.

         (2)  OL L 306, 2011 11 23, p. 25.

         (3)  OL C 320, 2018 9 10, p. 7.

         (4)  2013 m. gruodžio 17 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 1303/2013, kuriuo nustatomos Europos regioninės plėtros fondui, Europos socialiniam fondui, Sanglaudos fondui, Europos žemės ūkio fondui kaimo plėtrai ir Europos jūros reikalų ir žuvininkystės fondui bendros nuostatos ir Europos regioninės plėtros fondui, Europos socialiniam fondui, Sanglaudos fondui ir Europos jūros reikalų ir žuvininkystės fondui taikytinos bendrosios nuostatos ir panaikinamas Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1083/2006 (OL L 347, 2013 12 20, p. 320).

         (5)  Pagal ciklą pakoreguotas balansas atėmus vienkartines ir laikinąsias priemones, Komisijos perskaičiuotas taikant bendrai sutartą metodiką.

         (6)  2015 m. gegužės 20 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva (ES) 2015/849 dėl finansų sistemos naudojimo pinigų plovimui ar teroristų finansavimui prevencijos, kuria iš dalies keičiamas Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 648/2012 ir panaikinama Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2005/60/EB bei Komisijos direktyva 2006/70/EB (OL L 141, 2015 6 5, p. 73).

         (7)  Pagal Reglamento (EB) Nr. 1466/97 9 straipsnio 2 dalį.


title: 2019 m. liepos 9 d. Tarybos rekomendacija dėl 2019 m. Čekijos nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2019 m. Čekijos konvergencijos programos

text:
               5.9.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 301/15

      TARYBOS REKOMENDACIJA
      2019 m. liepos 9 d.
      dėl 2019 m. Čekijos nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2019 m. Čekijos konvergencijos programos
      (2019/C 301/03)
      EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
      atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 121 straipsnio 2 dalį ir 148 straipsnio 4 dalį,
      atsižvelgdama į 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei koordinavimo (1), ypač į jo 9 straipsnio 2 dalį,
      atsižvelgdama į Europos Komisijos rekomendaciją,
      atsižvelgdama į Europos Parlamento rezoliucijas,
      atsižvelgdama į Europos Vadovų Tarybos išvadas,
      atsižvelgdama į Užimtumo komiteto nuomonę,
      atsižvelgdama į Ekonomikos ir finansų komiteto nuomonę,
      atsižvelgdama į Socialinės apsaugos komiteto nuomonę,
      atsižvelgdama į Ekonominės politikos komiteto nuomonę,
      kadangi:

                  (1)

                  2018 m. lapkričio 21 d. Komisija priėmė metinę augimo apžvalgą, kuria pradedamas 2019 m. Europos ekonominės politikos koordinavimo semestras. Ji tinkamai atsižvelgė į 2017 m. lapkričio 17 d. Europos Parlamento, Tarybos ir Komisijos paskelbtą Europos socialinių teisių ramstį. 2019 m. kovo 21 d. Europos Vadovų Taryba patvirtino metinėje augimo apžvalgoje nustatytus prioritetus. 2018 m. lapkričio 21 d. Komisija pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 1176/2011 (2) priėmė ir įspėjimo mechanizmo ataskaitą – joje Čekija nenurodyta kaip viena iš valstybių narių, dėl kurių reikės parengti nuodugnią apžvalgą.

                  (2)

                  2019 m. vasario 27 d. paskelbta 2019 m. Čekijai skirta ataskaita. Joje įvertinta Čekijos pažanga, padaryta įgyvendinant 2018 m. liepos 13 d. Tarybos priimtas šaliai skirtas rekomendacijas (3), tolesni veiksmai, kurių šalis ėmėsi atsižvelgdama į ankstesniais metais priimtas rekomendacijas, ir Čekijos pažanga siekiant nacionalinių tikslų pagal strategiją „Europa 2020“.

                  (3)

                  2019 m. balandžio 30 d. Čekija pateikė 2019 m. nacionalinę reformų programą ir 2019 m. konvergencijos programą. Siekiant atsižvelgti į jų tarpusavio sąsajas, abi programos vertintos vienu metu;

                  (4)

                  į atitinkamas konkrečioms šalims skirtas rekomendacijas atsižvelgta sudarant 2014–2020 m. Europos struktūrinių ir investicijų fondų (toliau – ESI fondai) programas. Kaip numatyta Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1303/2013 (4) 23 straipsnyje, Komisija gali paprašyti valstybės narės peržiūrėti savo partnerystės sutartį ir susijusias programas bei pasiūlyti jų pakeitimus, jei tai būtina siekiant remti atitinkamų Tarybos rekomendacijų įgyvendinimą. Kaip naudotųsi šia nuostata, Komisija išsamiau nurodė priemonių, kuriomis ESI fondų veiksmingumas siejamas su patikimu ekonomikos valdymu, taikymo gairėse;

                  (5)

                  šiuo metu Čekijai taikoma Stabilumo ir augimo pakto prevencinė dalis. 2019 m. konvergencijos programoje Vyriausybė numato, kad 2019 m. 0,3 % bendrojo vidaus produkto (BVP) biudžeto perteklių 2020 m. pakeis 0,2 % deficitas, ir numatoma, kad iki 2022 m. jis laipsniškai didės iki 0,5 %. Remiantis perskaičiuotu struktūriniu balansu (5), vidutinės trukmės biudžeto tikslas, kuris buvo pakeistas iš 1 % BVP struktūrinio deficito 2019 m. į 0,75 % BVP struktūrinį deficitą nuo 2020 m., ir toliau bus viršijamas visą programos laikotarpį. 2019 m. konvergencijos programoje numatoma, kad valdžios sektoriaus bendrosios skolos santykis su BVP laipsniškai mažės ir 2022 m. sudarys 29,7 %. Makroekonominis scenarijus, kuriuo grindžiamos tos biudžeto projekcijos, yra tikėtinas. Rizika siekiant biudžeto tikslų atrodo iš esmės subalansuota; numatomas tolesnis viešojo sektoriaus darbo užmokesčio ir socialinių pervedimų augimas, nepaisant nedidelio bendrų pajamų, išreikštų BVP dalimi, sumažėjimo. Remiantis Komisijos 2019 m. pavasario prognoze, numatoma, kad struktūrinis balansas 2019 m. prastės iki apytikriai – 0,1 % BVP, o 2020 m. – iki – 0,4 % BVP, tačiau toliau viršys vidutinės trukmės biudžeto tikslą. Apskritai Taryba mano, kad pagal prognozę 2019 ir 2020 m. Čekija turėtų laikytis Stabilumo ir augimo pakto nuostatų;

                  (6)

                  Čekija susiduria su vidutine ilgalaikio viešųjų finansų fiskalinio tvarumo rizika, daugiausia dėl visuomenės senėjimo išlaidų. Pensijų išlaidos yra pagrindinis veiksnys, darantis neigiamą poveikį ilgalaikiam tvarumui, nes numatoma, kad iki 2070 m. jos padidės apie 2 procentiniais punktais BVP. Ilgalaikė rizika kyla dėl nepalankios demografinės padėties ir dėl teisės aktais nustatytos pensinio amžiaus ribos, kuri yra 65 metai. Todėl senėjimo indeksas, pagal kurį palyginamas pagyvenusių asmenų ir ekonomiškai aktyvių gyventojų skaičius, beveik padvigubėjo ir 2070 m. pasieks apie 50 %. Neseniai priimtomis priemonėmis didinamas pensijų adekvatumas. Be dosnesnio pensijų išmokų indeksavimo, Vyriausybė padidino bazinės pensijos dydį ir padidino pensijas vyresniems pensininkams. Tačiau šie veiksmai nėra vykdomi kartu su politika, kuri padidintų tvarumą. Pavyzdžiui, ilgesnė vidutinė tikėtina gyvenimo trukmė ir teisės aktais nustatytas pensinis amžius nėra automatiškai derinami. Dabar visus (teisės aktais nustatyto ir ankstyvo išėjimo į pensiją) pensinio amžiaus pakeitimus turi pasiūlyti Vyriausybė ir patvirtinti Parlamentas. Tokios priemonės taip pat gali būti derinamos su darbo rinkos politika, kuria remiama ilgesnė karjera ir nepakankamai atstovaujamų grupių dalyvavimas. Numatomas su senėjimu susijusių viešųjų išlaidų sveikatos priežiūrai didėjimas iki 2070 m. sudarys 1,1 procentinio punkto BVP, dėl to taip pat sumažės ilgalaikis fiskalinis tvarumas. Šiomis aplinkybėmis sveikatos priežiūros sistemos ekonominį efektyvumą galėtų padidinti tolesnis ligoninių sektoriaus konsolidavimas ir investicijos į pirminę ir integruotą sveikatos priežiūrą bei socialinę rūpybą;

                  (7)

                  Čekijos nacionalinis bankas gali nustatyti rekomenduojamus makroprudencinius hipotekinio skolinimo apribojimus, tačiau, remiantis galiojančiais teisės aktais, jo įgaliojimai skirti sankcijas yra riboti, kadangi jis neturi oficialių įgaliojimų užtikrinti sankcijų vykdymą. Nors apskritai Čekijos bankai laikosi rekomendacijų, tikėtina, kad teisės aktais nustačius privalomus apribojimus Čekijos bankai ir kiti hipotekinių paskolų teikėjai geriau laikytųsi reikalavimų, o tai užtikrintų finansinį stabilumą ir mažesnę riziką paskolos gavėjams. Pasiūlymas dėl teisės akto, kuriuo iš dalies keičiamas Čekijos nacionalinio banko įstatymas, vis dar svarstomas;

                  (8)

                  nepaisant nedidelio pagerėjimo, korupcija tebekelia susirūpinimą įmonėms ir gali trukdyti ekonominei veiklai. Kalbant apie teigiamus aspektus, šiuo metu įgyvendinamos 2017 m. pradėtos reformos, be kita ko, viešųjų pirkimų reforma, ir Vyriausybė galiausiai priėmė kai kurias dar nepatvirtintas priemones ir jas pateikė Parlamentui toliau svarstyti. Tos priemonės, be kita ko, apima pasiūlymus į aukščiausiosios audito institucijos kompetenciją įtraukti regionus ir savivaldybes, taip pat pasiūlymus dėl paskyrimų valstybės valdomose įmonėse, nes šioje srityje kyla interesų konfliktų ir reglamentavimas yra labai svarbus. Tačiau pasiūlymai dėl informatorių apsaugos ir dėl lobizmo dar nepriimti;

                  (9)

                  Čekijos darbo rinkos rezultatai yra geri. Per pastaruosius septynerius metus užimtumas nuolat augo, o nedarbas smarkiai sumažėjo. Tačiau mažų vaikų turinių moterų, žemos kvalifikacijos asmenų ir neįgaliųjų darbo rinkos potencialas ir toliau tebėra nepakankamai išnaudojamas. Atsižvelgiant į tai, kad darbo jėgos trūksta, akivaizdu, kad pirmiau minėtų grupių dalyvavimą darbo rinkoje įmanoma didinti. Užimtumo lygių, taip pat moterų ir vyrų darbo užmokesčio skirtumai tebėra dideli, nors pastaruoju metu imtasi priemonių, dėl kurių vaiko priežiūros atostogos tapo lankstesnės ir padaugėjo vaikų priežiūros įstaigų. Moterų užimtumo lygis tebėra daug žemesnis už vyrų. Vis dar didelį poveikį dalyvavimui darbo rinkoje daro tai, kad įperkamų vaiko priežiūros paslaugų pasiūla nėra didelė, suteikiama teisė į ilgas vaiko priežiūros atostogas, retai naudojamasi lanksčiu darbo grafiku ir trūksta ilgalaikės priežiūros įstaigų. 2017 m. oficialios vaiko priežiūros paslaugos buvo teikiamos tik 6,5 % vaikų iki trejų metų (palyginti su 34,2 % Sąjungos vidurkiu). Nors žemos kvalifikacijos darbuotojai sudaro nedidelę gyventojų dalį, jų užimtumo lygis yra gerokai žemesnis už vidutinės ir aukštos kvalifikacijos darbuotojų užimtumo lygį. Neįgaliųjų užimtumo lygis taip pat tebėra žemas. Valstybinės užimtumo tarnybos dėl riboto pajėgumo šiuo metu neišgali teikti individualios tęstinės paramos darbo ieškantiems asmenims. Padidinti palankių sąlygų neturinčių grupių dalyvavimą padėtų geresni valstybinių užimtumo tarnybų informavimo ir aktyvumo skatinimo gebėjimai, taip pat efektyvi ir labai tikslingai vykdoma aktyvi darbo rinkos politika;

                  (10)

                  dėl darbo jėgos ir demografinių apribojimų ekonomikoje, kurioje intensyviai vykdoma gamyba, reikia daugiau investuoti į, be kita ko, dirbančių suaugusiųjų švietimą ir mokymą, siekiant užtikrinti, kad šalyje būtų sprendžiami dėl struktūrinių ekonomikos pokyčių, pavyzdžiui, būsimų technologinių pokyčių, iškilę uždaviniai. Visų pirma skaitmeniniame sektoriuje galėtų atsirasti kokybinių įgūdžių pasiūlos ir paklausos neatitikčių, be kita ko, dėl būsimo automatizavimo ir robotizavimo. Naujoms darbo vietoms reikės naujų gebėjimų ir didelių investicijų, visų pirma į aukštesnio lygio profesinius techninius įgūdžius ir skaitmeninius įgūdžius, kurių, kaip numatoma, prireiks automatizavus dabartines mechaninio darbo vietas. Nors pastaruoju metu imtasi įvairių iniciatyvų, kuriomis siekiama įgyvendinti išsamią įgūdžių strategiją, jos dar nėra tapusios tikra visapusiška sistema;

                  (11)

                  mokymosi rezultatams vis dar daug įtakos turi mokinių socialinė ir ekonominė padėtis. 2016 m. su Europos socialinio fondo parama pradėta įgyvendinti reforma, kuria siekiama, kad švietimas taptų įtraukesnis. Jos sėkmė priklausys nuo to, ar bus skiriama pakankamai tvaraus nacionalinio finansavimo, ar bus vykdomas tolesnis mokytojų ir mokytojų padėjėjų mokymas ir didinamas visuomenės informuotumas apie įtraukaus švietimo naudą. Nors apskritai įtraukaus švietimo reformos poveikis yra teigiamas, jos poveikis romų vaikų dalyvavimui bendrojo švietimo sistemoje vis dar tebėra nedidelis. Įgyjamo išsilavinimo lygį mažina nedidelės investicijos, menkas mokytojo profesijos patrauklumas ir socialinė bei ekonominė nelygybė. Mokytojų trūksta dėl žemo darbo prestižo, mažo darbo užmokesčio, palyginti su kitų profesijų atstovų darbo užmokesčiu, nors pastaruoju metu jis padidėjo, ir dėl ribotų karjeros raidos galimybių. Mokytojo profesija talentingam jaunimui vis dar yra palyginti nepatraukli. Atsižvelgiant į tai, kvalifikuotų mokytojų trūkumas ir numatomi nepalankūs demografiniai pokyčiai reiškia, kad ateityje gali būti vis sunkiau įdarbinti mokytojų ir juos išlaikyti;

                  (12)

                  nors Čekija yra tranzito šalis, Europos transporto tinklai, įskaitant TEN-T koridorius, dar toli gražu neužbaigti. Vis dar trūksta ir priemiestinio transporto infrastruktūros, dėl to mažėja būsto įperkamumas ir žmonių galimybės važinėti į darbą. Silpnos transporto jungtys taip pat stabdo verslo veiklą, ypač atokiuose regionuose. Nors miestų zonose vyksta priemiesčių plėtra, priemiestinio transporto tinklų, ypač geležinkelių infrastruktūros, plėtra atsilieka. Šalis nedaug pažengė diegdama mažo anglies dioksido kiekio technologijas, visų pirma vertinant pagal atsinaujinančiųjų energijos išteklių procentinę dalį transporto sektoriuje ir elektra varomų transporto priemonių naudojimą. Be to, planuojamo elektrinių transporto priemonių įkrovimo infrastruktūros augimo gali nepakakti, kad būtų patenkinta būsima paklausa. Daugiau investuojant į darnųjį transportą taip pat būtų galima sumažinti oro ir akustinę taršą, švelninant jos poveikį visuomenės sveikatai, ypač miesto vietovėse. Skaitmeninė infrastruktūra gerėja, tačiau atotrūkis tarp miesto ir kaimo vietovių išlieka, nes tik 59 % kaimo namų ūkių turi prieigą prie sparčiojo plačiajuosčio ryšio tinklų. Kad būtų pasiekti 2025 m. junglumo tikslai, nepakaks atnaujinti vario infrastruktūra grindžiamus senesnius tinklus su fiksuotos belaidės prieigos sprendimais. Siekiant patenkinti būsimus junglumo poreikius, reikia investuoti į itin didelio pralaidumo tinklus (t. y. optinę skaidulą) ir atitinkamas paklausą atitinkančias priemones;

                  (13)

                  Čekijos ekonomikos energijos suvartojimo intensyvumas tebėra vienas didžiausių Sąjungoje, nes energijos vartojimo efektyvumas didėja labai lėtai, ypač pastatų sektoriuje. Energijos suvartojimo intensyvumas didžiausias pramonės ir gyvenamųjų namų sektoriuose. Energijos vartojimo efektyvumo didinimas – tai galimybė padidinti Čekijos konkurencingumą mažinant namų ūkių ir įmonių išlaidas energijai, kuriant švaresnes pramonės šakas ir kylant į aukštesnę vertės grandinės pakopą. Elektros gamybos sektoriuje dominuoja akmens anglys ir jos yra didžiausias išmetamo anglies dioksido šaltinis, keliantis didelę grėsmę vietos oro kokybei. Per pastaruosius penkerius metus labai išaugo kelių transporto išmetamas šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekis. Prisitaikymo prie klimato kaitos ir rizikos prevencijos klausimais trūksta deramų veiksmų, susijusių su tinkama prevencija, pasirengimu ir atsparumu nelaimėms;

                  (14)

                  investicijoms gali kliudyti administracinė ir reguliavimo našta. Didžiausia kliūtimi investicijoms administracinę ir reguliavimo naštą laiko daugelis Čekijos įmonių. Užsiimti verslu ir toliau labai trukdo greitai keičiami teisės aktai ir sudėtingos administracinės procedūros. Sutarčių vykdymo užtikrinimo išlaidos, dažni mokesčių ir darbo teisės reglamentavimo pakeitimai ir sunkumai gauti statybos leidimus gali atgrasyti nuo investicijų šalyje. Administracinė našta taip pat labai skiriasi atskiruose regionuose. Neseniai pateiktais pasiūlymais siekiama sumažinti sudėtingas planavimo procedūras, visų pirma didelių infrastruktūros projektų atveju. Be to, Vyriausybė, dalyvaujant socialiniams partneriams, planuoja iki 2021 m. parengti naują statybos įstatymą. Už gaminių rinkos priežiūrą atsako įvairios organizacijos, todėl ji dubliuojama ir tampa sunku užtikrinti rezultatyvų koordinavimą ir veiksmingą bendradarbiavimą;

                  (15)

                  nors ir patobulėjusi skaidrumo ir teikiamo mokymo aspektais, konkurencingumo požiūriu viešųjų pirkimų praktika vis dar atsilieka dėl didelės procedūrų, kuriose pateikiamas tik vienas pasiūlymas, dalies, kokybės kriterijų naudojimo ir pasitikėjimo viešosiomis institucijomis. Didžioji dauguma viešųjų pirkimų sprendimų ir toliau grindžiami mažiausia kaina, nes vis dar nepriimtas strateginis požiūris. Daugiau dėmesio skiriama centralizuotiems pirkimams ir naudojimuisi bendromis ekspertinėmis žiniomis, tačiau tokios praktikos diegimas yra gana lėtas, nepaisant jos įrodyto potencialo;

                  (16)

                  Čekija dar nėra sukūrusi visapusiškai veikiančios inovacijų ekosistemos, grindžiamos vidaus moksliniais tyrimais ir technologine plėtra. Nors mokslinių tyrimų ir technologinės plėtros intensyvumas padidėjo, šalis Sąjungos lygmeniu tebėra nuosaiki inovacijų kūrėja. Šie veiklos rezultatai gali būti susiję su viešosiomis investicijomis, kurioms trūksta visiškai nuoseklios strategijos, kad padidintų kuklius mokslinių tyrimų veiklos rezultatus ir pagerintų privačiojo sektoriaus ir akademinės bendruomenės bendradarbiavimą. Našumo padidėjimą daugiausia lemia didelės užsienio bendrovės, o vidaus įmonės pridėtinės vertės kūrimo požiūriu atsilieka. Be to, gana lėtai auga bendras gamybos veiksnių našumas – rodiklis, kaip veiksmingai gamyboje naudojamas kapitalas ir darbo jėga. Didesnis dėmesys vidaus inovacijoms galėtų padidinti visų verslo subjektų, įskaitant mažąsias ir vidutines įmones, našumą;

                  (17)

                  tam tikrus rekomendacijose nustatytus trūkumus, visų pirma 2019 m. šaliai skirtos ataskaitos D priede nurodytose srityse, galėtų padėti pašalinti 2021–2027 m. Sąjungos fondų programavimas. Tai suteiktų Čekijai galimybę atsižvelgiant į regioninius skirtumus optimaliai panaudoti šiuos fondus nustatytuose sektoriuose. Kad šios investicijos būtų sėkmingos, svarbu stiprinti šalies administracinius gebėjimus valdyti šiuos fondus;

                  (18)

                  per 2019 m. Europos semestrą Komisija atliko išsamią Čekijos ekonominės politikos analizę ir ją paskelbė 2019 m. šaliai skirtoje ataskaitoje. Be to, ji įvertino 2019 m. konvergencijos programą, 2019 m. nacionalinę reformų programą, taip pat tolesnius veiksmus, kurių Čekija ėmėsi atsižvelgdama į ankstesniais metais jai skirtas rekomendacijas. Komisija įvertino ne tik jų svarbą tvariai Čekijos fiskalinei ir socialinei bei ekonominei politikai, bet ir tai, kaip jie atitinka Sąjungos taisykles ir gaires, nes būtina stiprinti bendrą Sąjungos ekonomikos valdymą Sąjungos lygio priemonėmis prisidedant prie būsimų nacionalinių sprendimų;

                  (19)

                  atsižvelgdama į šį vertinimą, Taryba išnagrinėjo 2019 m. konvergencijos programą ir laikosi nuomonės (6), kad Čekija turėtų laikytis Stabilumo ir augimo pakto;

            REKOMENDUOJA Čekijai 2019 m. ir 2020 m. imtis šių veiksmų:

         1.

            Gerinti ilgalaikį pensijų ir sveikatos priežiūros sistemų fiskalinį tvarumą. Priimti dar nepatvirtintas kovos su korupcija priemones.

         2.

            Skatinti mažų vaikų turinčių moterų užimtumą, be kita ko, didinant galimybes gauti įperkamų vaiko priežiūros paslaugų, ir palankių sąlygų neturinčių grupių užimtumą. Didinti švietimo ir mokymo sistemų kokybę ir įtraukumą, be kita ko, puoselėjant techninius ir skaitmeninius įgūdžius ir populiarinant mokytojo profesiją.

         3.

            Vykdant su investicijomis susijusią ekonominę politiką sutelkti dėmesį į transportą, ypač į jo darnumą, skaitmeninę infrastruktūrą ir perėjimą prie mažo anglies dioksido kiekio energetikos, įskaitant energijos vartojimo efektyvumą, atsižvelgiant į regioninius skirtumus. Mažinti su investicijomis susijusią administracinę naštą ir remti labiau į kokybę orientuotą konkurenciją vykdant viešuosius pirkimus. Šalinti kliūtis, trukdančias kurti visapusiškai veikiančią inovacijų ekosistemą.

         Priimta Briuselyje 2019 m. liepos 9 d.

               Tarybos vardu

               Pirmininkas

            M. LINTILÄ

         (1)  OL L 209, 1997 8 2, p. 1.

         (2)  2011 m. lapkričio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 1176/2011 dėl makroekonominių disbalansų prevencijos ir naikinimo (OL L 306, 2011 11 23, p. 25).

         (3)  OL C 320, 2018 9 10, p. 12.

         (4)  2013 m. gruodžio 17 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 1303/2013, kuriuo nustatomos Europos regioninės plėtros fondui, Europos socialiniam fondui, Sanglaudos fondui, Europos žemės ūkio fondui kaimo plėtrai ir Europos jūros reikalų ir žuvininkystės fondui bendros nuostatos ir Europos regioninės plėtros fondui, Europos socialiniam fondui, Sanglaudos fondui ir Europos jūros reikalų ir žuvininkystės fondui taikytinos bendrosios nuostatos ir panaikinamas Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1083/2006 (OL L 347, 2013 12 20, p. 320).

         (5)  Pagal ciklą pakoreguotas balansas atėmus vienkartines ir laikinąsias priemones, Komisijos perskaičiuotas taikant bendrai sutartą metodiką.

         (6)  Pagal Reglamento (EB) Nr. 1466/97 9 straipsnio 2 dalį.


title: 2019 m. liepos 9 d. Tarybos rekomendacija dėl 2019 m. Danijos nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2019 m. Danijos konvergencijos programos

text:
               5.9.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 301/20

      TARYBOS REKOMENDACIJA
      2019 m. liepos 9 d.
      dėl 2019 m. Danijos nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2019 m. Danijos konvergencijos programos
      (2019/C 301/04)
      EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
      atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 121 straipsnio 2 dalį ir 148 straipsnio 4 dalį,
      atsižvelgdama į 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei koordinavimo (1), ypač į jo 9 straipsnio 2 dalį,
      atsižvelgdama į Europos Komisijos rekomendaciją,
      atsižvelgdama į Europos Parlamento rezoliucijas,
      atsižvelgdama į Europos Vadovų Tarybos išvadas,
      atsižvelgdama į Užimtumo komiteto nuomonę,
      atsižvelgdama į Ekonomikos ir finansų komiteto nuomonę,
      atsižvelgdama į Socialinės apsaugos komiteto nuomonę,
      atsižvelgdama į Ekonominės politikos komiteto nuomonę,
      kadangi:

                  (1)

                  2018 m. lapkričio 21 d. Komisija priėmė metinę augimo apžvalgą, kuria pradedamas 2019 m. Europos ekonominės politikos koordinavimo semestras. Ji tinkamai atsižvelgė į 2017 m. lapkričio 17 d. Europos Parlamento, Tarybos ir Komisijos paskelbtą Europos socialinių teisių ramstį. 2019 m. kovo 21 d. Europos Vadovų Taryba patvirtino metinėje augimo apžvalgoje nustatytus prioritetus. 2018 m. lapkričio 21 d. Komisija pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 1176/2011 (2) priėmė ir įspėjimo mechanizmo ataskaitą – joje Danija nenurodyta kaip viena iš valstybių narių, dėl kurios reikėtų parengti nuodugnią apžvalgą.

                  (2)

                  2019 m. vasario 27 d. paskelbta 2019 m. Danijai skirta ataskaita. Joje įvertinta Danijos pažanga, padaryta įgyvendinant 2018 m. liepos 13 d. Tarybos priimtas šaliai skirtas rekomendacijas (3), veiksmai, kurių šalis ėmėsi atsižvelgdama į ankstesniais metais jai skirtas rekomendacijas, ir Danijos pažanga siekiant nacionalinių tikslų pagal strategiją „Europa 2020“.

                  (3)

                  2019 m. nacionalinę reformų programą Danija pateikė 2019 m. kovo 15 d., o 2019 m. konvergencijos programą – 2019 m. balandžio 10 d. Siekiant atsižvelgti į jų tarpusavio sąsajas, abi programos vertintos vienu metu;

                  (4)

                  į atitinkamas konkrečioms šalims skirtas rekomendacijas atsižvelgta sudarant 2014–2020 m. Europos struktūrinių ir investicijų fondų (toliau – ESI fondai) programas. Kaip numatyta Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1303/2013 (4) 23 straipsnyje, Komisija gali paprašyti valstybės narės peržiūrėti savo partnerystės sutartį ir susijusias programas bei pasiūlyti jų pakeitimus, jei tai būtina siekiant remti atitinkamų Tarybos rekomendacijų įgyvendinimą. Kaip naudotųsi šia nuostata, Komisija išsamiau nurodė priemonių, kuriomis ESI fondų veiksmingumas siejamas su patikimu ekonomikos valdymu, taikymo gairėse;

                  (5)

                  šiuo metu Danijai taikoma Stabilumo ir augimo pakto prevencinė dalis. 2019 m. konvergencijos programoje Vyriausybė numato, kad nominalus deficitas 2019 m. ir 2020 m. sudarys 0,1 % bendrojo vidaus produkto (BVP). Remiantis perskaičiuotu struktūriniu balansu (5), vidutinės trukmės biudžeto tikslas, t. y. 0,5 % BVP struktūrinis deficitas, programos laikotarpiu iki 2025 m. ir toliau yra viršijamas. 2019 m. konvergencijos programoje numatoma, kad valdžios sektoriaus bendrosios skolos santykis su BVP 2019 m. sumažės iki 33,4 % ir 2020 m. išliks stabilus, o paskui vėl didės – iki 37,8 % 2025 m. Makroekonominis scenarijus, kuriuo grindžiamos tos biudžeto projekcijos, yra tikėtinas programos laikotarpiu. Remiantis Komisijos 2019 m. pavasario prognoze numatoma, kad struktūrinis balansas bus 0,9 % BVP perteklius 2019 m. ir 1,0 % BVP perteklius 2020 m., taigi viršys vidutinės trukmės biudžeto tikslą. Rizika yra susijusi su pajamų trūkumu dėl kintančių komponentų, ypač dėl pensijų fondų pelno mokesčio. Apskritai Taryba mano, kad pagal prognozę Danija 2019 m. ir 2020 m. turėtų laikytis Stabilumo ir augimo pakto nuostatų;

                  (6)

                  Danijos mokslinių tyrimų ir inovacijų sistemai būdingas aukštas investicijų lygis, stipri žmogiškųjų išteklių bazė ir mokslinė kompetencija. Tačiau Danijoje mokslinių tyrimų ir inovacijų veiklą vykdo palyginti nedidelis skaičius subjektų, pavyzdžiui, didelės įmonės ir fondai, daugiausia veikiantys farmacijos ir biotechnologijų sektoriuose, todėl mokslinių tyrimų ir inovacijų sistema gali tapti neatspari išorės sukrėtimams. Taigi panašu, kad padėtį galima pagerinti investuojant į labai novatoriškų įmonių veiklos plėtrą;

                  (7)

                  siekiant Danijoje skatinti tvarų ir integracinį augimą, labai svarbu užtikrinti darbo jėgos pasiūlą demografinių ir technologinių pokyčių laikais, taip pat spręsti darbuotojų, ypač kvalifikuotų darbuotojų ir IRT specialistų, trūkumo problemą. Panašu, kad teigiamą poveikį kvalifikuotų darbuotojų pasiūlai padarytų reformos ir investicijos, kuriomis didinamas profesinio rengimo ir mokymo programų patrauklumas ir dalyvavimas jose. Šią problemą spręsti galėtų padėti ir nuolatinės investicijos į suaugusiųjų mokymąsi bei mokymąsi visą gyvenimą ir į skaitmeninius įgūdžius. Be to, būtų naudinga sutelkti dėmesį į marginalizuotų ir palankių sąlygų neturinčių grupių geresnį integravimą į darbo rinką. Tai visų pirma susiję su žemą išsilavinimą turinčiu jaunimu, migrantų kilmės asmenimis, sumažėjusio darbingumo asmenimis ir neįgaliaisiais. Be to, problemų tebekelia ir migrantų kilmės vaikų mokymosi rezultatai;

                  (8)

                  nepaisant geros kelių kokybės, kelių eismo spūstys didėja, ypač aplink didelius miestus. Be to, reikia mažinti transporto sektoriaus priklausomybę nuo iškastinio kuro, tai reiškia, kad yra galimybių investuoti į darniojo transporto infrastruktūrą, kad sumažėtų transporto sektoriaus priklausomybė nuo iškastinio kuro ir būtų sprendžiama kelių eismo spūsčių problema, taip pat į alternatyviųjų degalų infrastruktūros plėtrą. Kadenciją baigianti Vyriausybė parengė planą, kaip sumažinti spūstis aplink didesnius miestus. Tas planas, pagal kurį 2020–2030 m. turi būti skirta 112 mlrd. Danijos kronų (beveik 6 % BVP), dar nepriimtas;

                  (9)

                  nors Danijos ekonomikos našumas tebėra vienas aukščiausių Sąjungoje, jau kelis dešimtmečius našumo augimas mažėja. Eksportuojančių įmonių našumas auga sparčiau nei nuo užsienio įmonių konkurencijos apsaugotų įmonių našumas. Danija ėmėsi priemonių, kad paskatintų įmonių, veikiančių į vidaus rinką orientuotų paslaugų sektoriuose, našumo augimą, tačiau našumo augimas ir konkurencija šiuose sektoriuose vis dar atsilieka nuo kitų. Danija įgyvendino priemones, kad padidintų konkurenciją finansų sektoriuje, ir toliau įgyvendina viešųjų paslaugų strategiją;

                  (10)

                  panašu, kad po kelerius metus trukusio didelio augimo būsto kainos yra pervertintos, visų pirma pagrindinių miestų zonose. Vis dėlto 2018 m. būsto kainos didėjo nuosaikiau. Be to, nors namų ūkių skolos ir disponuojamųjų pajamų santykis nuolat mažėja, jis vis dar yra didžiausias Sąjungoje. Hipotekos paskolų su kintamosiomis palūkanomis, taip pat sustabdyto paskolų grąžinimo dalis palaipsniui mažėja, tačiau tebėra didelė. Panašu, kad naujomis makroprudencinėmis priemonėmis apribotas naujų hipotekos paskolų, kurių skolos ir pajamų santykis bei paskolos ir turto vertės santykis yra labai didelis, didėjimas. Danijos valdžios institucijos pastaruosius kelerius metus taip pat aktyvavo bankų anticiklinį kapitalo rezervą ir įgyvendino priemones bankų atsparumui didinti, taip pat priėmė nekilnojamojo turto mokesčio reformą (įsigalios 2021 m.), kuria atsisakoma procikliškos nekilnojamojo turto mokesčio sistemos. Vis dėlto labai aukšti skolos ir pajamų santykiai, didelis įsiskolinimas ir didelis palūkanų normų jautrumas kartu su pervertintomis būsto kainomis kelia riziką ekonominiam ir finansiniam stabilumui, todėl padėtį reikia nuolat stebėti;

                  (11)

                  didžiausiai šalies finansų įstaigai įsivėlus į didelį pinigų plovimo skandalą, pinigų plovimo ir terorizmo finansavimo prevencija tapo Danijos prioritetu. Danijos Parlamentas pasiekė politinius susitarimus dėl priežiūros stiprinimo, taip pat dėl naujo kovos su pinigų plovimu dokumentų rinkinio, apimančio kovos su pinigų plovimu ir terorizmo finansavimu strategiją. Strategija grindžiama aštuoniais ramsčiais, tarp kurių – priežiūros institucijų, finansinės žvalgybos padalinio ir kitų susijusių suinteresuotųjų subjektų bendradarbiavimo stiprinimas. Tačiau problemų tebėra, ir finansų priežiūros institucijai vis dar reikia priimti papildomų priemonių ir gairių, kaip stiprinti priežiūrą šiose srityse. Šias priemones, kai jos bus priimtos, reikėtų veiksmingai įgyvendinti.

                  (12)

                  tam tikrus rekomendacijose nustatytus trūkumus, visų pirma 2019 m. šaliai skirtos ataskaitos D priede nurodytose srityse, turėtų padėti pašalinti 2021–2027 m. Sąjungos fondų programavimas. Tai suteiktų Danijai galimybę nustatytuose sektoriuose kuo geriau panaudoti tuos fondus, atsižvelgiant į regioninius skirtumus;

                  (13)

                  per 2019 m. Europos semestrą Komisija atliko išsamią Danijos ekonominės politikos analizę ir ją paskelbė 2019 m. šaliai skirtoje ataskaitoje. Be to, ji įvertino 2019 m. konvergencijos programą, 2019 m. nacionalinę reformų programą, taip pat veiksmus, kurių Danija ėmėsi atsižvelgdama į ankstesniais metais jai skirtas rekomendacijas. Komisija įvertino ne tik jų svarbą tvariai Danijos fiskalinei ir socialinei bei ekonominei politikai, bet ir tai, kaip jie atitinka Sąjungos taisykles ir gaires, nes būtina stiprinti bendrą Sąjungos ekonomikos valdymą Sąjungos lygio priemonėmis prisidedant prie būsimų nacionalinių sprendimų;

                  (14)

                  atsižvelgdama į šį vertinimą, Taryba išnagrinėjo 2019 m. konvergencijos programą ir laikosi nuomonės (6), kad Danija turėtų laikytis Stabilumo ir augimo pakto,

            REKOMENDUOJA Danijai 2019 m. ir 2020 m. imtis šių veiksmų:

         1.

            Vykdant su investicijomis susijusią ekonominę politiką sutelkti dėmesį į švietimą ir įgūdžius, mokslinius tyrimus ir inovacijas, kad inovacijų bazė būtų išplėsta įtraukiant daugiau įmonių, taip pat į darnųjį transportą, kad būtų išspręsta kelių eismo spūsčių problema.

         2.

            Užtikrinti veiksmingą kovos su pinigų plovimu sistemos priežiūrą ir vykdymą.

         Priimta Briuselyje 2019 m. liepos 9 d.

               Tarybos vardu

               Pirmininkas

            M. LINTILÄ

         (1)  OL L 209, 1997 8 2, p. 1.

         (2)  2011 m. lapkričio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 1176/2011 dėl makroekonominių disbalansų prevencijos ir naikinimo (OL L 306, 2011 11 23, p. 25).

         (3)  OL C 320, 2018 9 10, p. 16.

         (4)  2013 m. gruodžio 17 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 1303/2013, kuriuo nustatomos Europos regioninės plėtros fondui, Europos socialiniam fondui, Sanglaudos fondui, Europos žemės ūkio fondui kaimo plėtrai ir Europos jūros reikalų ir žuvininkystės fondui bendros nuostatos ir Europos regioninės plėtros fondui, Europos socialiniam fondui, Sanglaudos fondui ir Europos jūros reikalų ir žuvininkystės fondui taikytinos bendrosios nuostatos ir panaikinamas Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1083/2006 (OL L 347, 2013 12 20, p. 320).

         (5)  Pagal ciklą pakoreguotas balansas atėmus vienkartines ir laikinąsias priemones, Komisijos perskaičiuotas taikant bendrai sutartą metodiką.

         (6)  Pagal Reglamento (EB) Nr. 1466/97 9 straipsnio 2 dalį.


title: 2019 m. liepos 9 d. Tarybos rekomendacija dėl 2019 m. Vokietijos nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2019 m. Vokietijos stabilumo programos

text:
               5.9.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 301/24

      TARYBOS REKOMENDACIJA
      2019 m. liepos 9 d.
      dėl 2019 m. Vokietijos nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2019 m. Vokietijos stabilumo programos
      (2019/C 301/05)
      EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
      atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 121 straipsnio 2 dalį ir 148 straipsnio 4 dalį,
      atsižvelgdama į 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei koordinavimo (1), ypač į jo 5 straipsnio 2 dalį,
      atsižvelgdama į 2011 m. lapkričio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 1176/2011 dėl makroekonominių disbalansų prevencijos ir naikinimo (2), ypač į jo 6 straipsnio 1 dalį,
      atsižvelgdama į Europos Komisijos rekomendaciją,
      atsižvelgdama į Europos Parlamento rezoliucijas,
      atsižvelgdama į Europos Vadovų Tarybos išvadas,
      atsižvelgdama į Užimtumo komiteto nuomonę,
      atsižvelgdama į Ekonomikos ir finansų komiteto nuomonę,
      atsižvelgdama į Socialinės apsaugos komiteto nuomonę,
      atsižvelgdama į Ekonominės politikos komiteto nuomonę,
      kadangi:

                  (1)

                  2018 m. lapkričio 21 d. Komisija priėmė metinę augimo apžvalgą, kuria pradedamas 2019 m. Europos ekonominės politikos koordinavimo semestras. Ji tinkamai atsižvelgė į 2017 m. lapkričio 17 d. Europos Parlamento, Tarybos ir Komisijos paskelbtą Europos socialinių teisių ramstį. 2019 m. kovo 21 d. Europos Vadovų Taryba patvirtino metinėje augimo apžvalgoje nustatytus prioritetus. 2018 m. lapkričio 21 d. Komisija pagal Reglamentą (ES) Nr. 1176/2011 taip pat priėmė įspėjimo mechanizmo ataskaitą, kurioje Vokietija nurodyta kaip viena iš valstybių narių, dėl kurių reikės parengti nuodugnią apžvalgą. Tą pačią dieną Komisija taip pat priėmė rekomendaciją dėl Tarybos rekomendacijos dėl euro zonos ekonominės politikos; tą rekomendaciją Europos Vadovų Taryba patvirtino 2019 m. kovo 21 d.2019 m. balandžio 9 d. Taryba priėmė rekomendaciją dėl euro zonos ekonominės politikos (3) (2019 m. euro zonai skirta rekomendacija), kurioje pateiktos penkios rekomendacijos euro zonai (rekomendacijos euro zonai);

                  (2)

                  kaip valstybė narė, kurios valiuta yra euro, atsižvelgdama į glaudžias ekonominės ir pinigų sąjungos šalių ekonomikos sąsajas, Vokietija turėtų užtikrinti, kad 2019 m. euro zonai skirta rekomendacija, kaip nurodyta toliau išdėstytose 1 ir 2 rekomendacijose, būtų visiškai ir laiku įgyvendinta. Visų pirma, investicijų priemonės ir darbo užmokesčio augimo rėmimas padės įgyvendinti pirmą rekomendaciją euro zonai dėl euro zonos perbalansavimo, o mokesčių naštos perkėlimas nuo darbo jėgos prie kitų šaltinių padės įgyvendinti trečią rekomendaciją euro zonai, susijusią su darbo rinkos veikimu;

                  (3)

                  2019 m. vasario 27 d. paskelbta 2019 m. Vokietijai skirta ataskaita. Joje įvertinta Vokietijos pažanga, padaryta įgyvendinant 2018 m. liepos 13 d. Tarybos priimtas šaliai skirtas rekomendacijas (4), veiksmai, kurių šalis ėmėsi atsižvelgdama į ankstesniais metais jai skirtas rekomendacijas, ir Vokietijos pažanga siekiant nacionalinių tikslų pagal strategiją „Europa 2020“. Į ją įtraukti ir nuodugnios apžvalgos pagal Reglamento (ES) Nr. 1176/2011 5 straipsnį rezultatai, kurie taip pat buvo paskelbti 2019 m. vasario 27 d. Remdamasi savo analize, Komisija padarė išvadą, kad Vokietijoje yra susidarę makroekonominiai disbalansai. Visų pirma lėtai mažėjantis einamosios sąskaitos perteklius tebėra didelis ir turi tarpvalstybinių pasekmių. Dėl atsigavusios vidaus paklausos 2018 m. perteklius šiek tiek sumažėjo ir numatoma, kad vėlesniais metais jis toliau palaipsniui mažės, nors ir išliks didesnis už makroekonominio disbalanso procedūroje nustatytą ribą. Perteklius rodo, kad tiek viešajame, tiek privačiajame sektoriuose vidaus investicijų lygis, palyginti su santaupomis, yra pernelyg mažas. Imtasi priemonių privačiosioms ir viešosioms investicijoms didinti, ir jos labai padidėjo. Dėl to augimą labiau skatino vidaus paklausa. Vis dėlto buvo galima tikėtis, kad bendrojo vidaus produkto (BVP) dalimi išreikštos investicijos ir vartojimas būtų padidėję labiau dėl palankių finansavimo sąlygų, nepanaudotų viešųjų investicijų (visų pirma savivaldybių lygmeniu) ir turimų fiskalinio manevravimo galimybių. Įtemptomis darbo rinkos sąlygomis darbo užmokesčio augimas šiek tiek didėjo, tačiau realiojo darbo užmokesčio augimas tebėra nedidelis;

                  (4)

                  2019 m. nacionalinę reformų programą Vokietija pateikė 2019 m. balandžio 16 d., o 2019 m. stabilumo programą – 2019 m. balandžio 17 d. Siekiant atsižvelgti į jų tarpusavio sąsajas, abi programos vertintos vienu metu;

                  (5)

                  į atitinkamas konkrečioms šalims skirtas rekomendacijas atsižvelgta sudarant 2014–2020 m. Europos struktūrinių ir investicijų fondų (toliau – ESI fondai) programas. Kaip numatyta Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1303/2013 (5) 23 straipsnyje, Komisija gali paprašyti valstybės narės peržiūrėti savo partnerystės sutartį ir susijusias programas bei pasiūlyti jų pakeitimus, jei tai būtina siekiant remti atitinkamų Tarybos rekomendacijų įgyvendinimą. Kaip naudotųsi šia nuostata, Komisija išsamiau nurodė priemonių, kuriomis ESI fondų veiksmingumas siejamas su patikimu ekonomikos valdymu, taikymo gairėse;

                  (6)

                  šiuo metu Vokietijai taikoma Stabilumo ir augimo pakto prevencinė dalis. 2019 m. stabilumo programoje Vyriausybė numato 2019–2023 m. pasiekti ½–¾ % BVP biudžeto perteklių. Remiantis perskaičiuotu struktūriniu balansu (6), vidutinės trukmės biudžeto tikslas, t. y. 0,5 % BVP struktūrinis deficitas, programos laikotarpiu ir toliau bus viršijamas. 2019 m. stabilumo programoje numatoma, kad valdžios sektoriaus bendrosios skolos santykis su BVP 2019 m. bus mažesnis už Sutartyje nustatytą 60 % BVP pamatinę vertę ir laipsniškai mažės – iki 51¼ % 2023 m. Makroekonominis scenarijus, kuriuo grindžiamos tos biudžeto projekcijos, yra palankus. Remiantis Komisijos 2019 m. pavasario prognoze numatoma, kad 2019 m. struktūrinis balansas pasieks 1,1 % BVP perteklių, o 2020 m. – 0,8 % BVP perteklių, taigi viršys vidutinės trukmės biudžeto tikslą. Prognozuojama, kad valdžios sektoriaus bendroji skola toliau užtikrintai mažės. Apskritai Taryba mano, kad pagal prognozę 2019 m. ir 2020 m. Vokietija turėtų laikytis Stabilumo ir augimo pakto nuostatų. Kartu, laikantis vidutinės trukmės biudžeto tikslo, būtų svarbu pasinaudoti fiskaline ir struktūrine politika siekiant tvariai padidinti privačiąsias ir viešąsias investicijas, ypač regionų ir savivaldybių lygmenimis;

                  (7)

                  2018 m. viešosios ir privačiosios investicijos sparčiai didėjo, tačiau investicijų santykis tebėra mažesnis už euro zonos vidurkį. 2018 m. viešųjų investicijų nominalusis augimas sudarė 7,7 %, o realusis augimas – 3,8 %, tačiau vis dar reikia dėti daugiau pastangų, kad būtų pašalintas didelis investicijų trūkumas, visų pirma investicijų į infrastruktūrą ir švietimą. Per pastaruosius trejus metus (po neigiamo augimo laikotarpio) realiųjų viešųjų investicijų augimas buvo teigiamas. Vien tik 2018 m. nominaliosios investicijos savivaldybių lygmeniu išaugo beveik penktadaliu. Tai rodo, kad Vyriausybė siekia skatinti investicijas. Tačiau investicijos savivaldybių lygmeniu tebebuvo mažesnės už nusidėvėjimą. KfW savivaldybių grupės 2019 m. duomenimis, iki 2018 m. susidaręs investicijų trūkumas sudarė 4 % BVP Šie pokyčiai, taip pat teigiama biudžeto būklė rodo, kad esama galimybių didinti investicijas visais valdžios lygmenimis, visų pirma regionų ir savivaldybių lygmenimis. Investicijas į viešąją infrastruktūrą vis dar stabdo pajėgumų ir planavimo apribojimai savivaldybių lygmeniu. Priimta priemonių šiems apribojimams įveikti, tačiau jos vis dar nedavė tvarių apčiuopiamų rezultatų. Be to, yra galimybių pagerinti skaitmenines viešąsias paslaugas ir viešuosius pirkimus. Privačiosios investicijos pastebimai padidėjo, bet ne į visų rūšių turtą. Kadangi buvo naudojami rekordiškai dideli pajėgumai, investicijos į įrangą sparčiai augo. Toliau sparčiai auga investicijos į būstą. Tačiau dabar pranešama apie statybų sektoriaus pajėgumų apribojimus ir didėjančias kainas. Realusis negyvenamosios paskirties pastatų statybų augimas buvo vangus, o tai rodo, kad esminės infrastruktūros plėtojimas galėjo nepatenkinti visų ekonomikos poreikių;

                  (8)

                  viešosios išlaidos švietimui toliau sudarė 4,1 % BVP 2017 m., t. y. mažiau už 4,6 % Sąjungos vidurkį. 9,3 % bendrų valdžios sektoriaus išlaidų teko švietimui, t. y. taip pat mažiau už 10,2 % Sąjungos vidurkį. 2017 m. išlaidos švietimui ir moksliniams tyrimams toliau sudarė 9 % BVP, taigi nesiekė 10 % nacionalinio tikslo. Realiosios išlaidos švietimui padidėjo, tačiau dėl demografinių pokyčių nemažas investicijų trūkumas dar padidėjo. Teisės aktų pakeitimai, kuriais, be žemių skirtų (Digitalpakt) išteklių, federalinei Vyriausybei leidžiama tiesiogiai investuoti į skaitmeninį švietimą, teikia vilčių, tačiau dar reikia sulaukti rezultatų. Tokioms problemoms kaip didėjantis moksleivių skaičius, mokytojų trūkumas, skaitmeninimas ir tolesnis ankstyvojo ugdymo ir priežiūros paslaugų plėtojimas spręsti reikės atitinkamo viešojo finansavimo. Siekiant padidinti Vokietijos potencialų augimą ir prisitaikyti prie technologinių pokyčių, būtina padidinti išlaidas švietimui ir moksliniams tyrimams bei inovacijoms;

                  (9)

                  pastaraisiais metais Vokietija padarė pažangą didindama savo mokslinių tyrimų ir technologinės plėtros (MTTP) intensyvumą, daugiausia dėl to, kad padidėjo didelių bendrovių išlaidos MTTP, visų pirma vidutinio lygio ir (arba) aukštųjų technologijų gamybos sektoriuose, ypač automobilių sektoriuje. Mažųjų ir vidutinių įmonių (MVĮ) MTTP intensyvumas yra gerokai mažesnis už Sąjungos vidurkį ir toliau nuo jo atsilieka. MVĮ paprastai gauna mažiau naudos iš bendradarbiavimo su viešaisiais mokslinių tyrimų institutais nei didelės bendrovės. Šie du veiksniai kenkia verslo inovacijoms – jų ilgalaikė tendencija yra mažėjimas. Papildomos investicijos į MTTP yra būtinos ne tik siekiant padidinti inovacijų pajėgumus ekonomikoje ir didinti našumą, bet ir sudaryti palankesnes sąlygas pereiti prie mažo anglies dioksido kiekio technologijų ir žiedinės ekonomikos, visų pirma susijusių su darniuoju transportu, ekologiškomis energetikos technologijomis, ekologinėmis inovacijomis ir perdirbimu, taip pat toliau didinti viešojo mokslinių tyrimų sektoriaus veiklos rezultatus ir jo indėlį į šių tikslų įgyvendinimą;

                  (10)

                  Vokietijos ekonomikos skaitmeninimas vyksta lėtai, o MVĮ vis dar vangiai diegia skaitmenines technologijas. Vokietija atsilieka diegdama itin aukšto pralaidumo (gigabitų spartos) plačiajuostį ryšį nacionaliniu lygmeniu, ypač kaimo vietovėse, kur didesnės investicijos galėtų pagerinti našumo augimą. Tik 9 % Vokietijos namų ūkių (2018 m. viduryje) yra įsidiegę sparčiuosius šviesolaidžio tinklus, palyginti su 30 % ES vidurkiu. Vietoj to, rinkos senbuviai ir toliau yra linkę rinktis esamų varinių kabelių tinklų tobulinimu (vektorizavimu) grindžiamą technologinį sprendimą. Nors daug paslaugų priklauso nuo labai spartaus ryšio, 2017 m. 23 700 verslo parkų nebuvo prijungti prie šviesolaidinio tinklo, 28 % visų įmonių neturėjo prieigos prie bent 50 megabitų tinklų. Tokio ryšio trūkumas stabdo investicijas, visų pirma MVĮ, kurių daugelis yra įsikūrusios kaimo vietovėse ir priemiesčiuose. Viešosios intervencinės priemonės, susijusios su itin didelės spartos (≥ 100 Mbps) plačiajuosčio ryšio infrastruktūros diegimu kaimo vietovėse, tebėra labai svarbi, ir būtų galima išnagrinėti įvairias galimybes, ne tik subsidijų teikimą. Skaitmeninių viešųjų paslaugų ir e. sveikatos srities rezultatai gerokai prastesni už Sąjungos vidurkį. 2018 m. tik 43 % Vokietijos interneto naudotojų naudojosi e. valdžios paslaugomis (palyginti su 64 % Sąjungos vidurkiu). Kalbant apie e. sveikatą, 7 % Vokietijos gyventojų naudojosi internetu teikiamomis sveikatos priežiūros ir rūpybos paslaugomis (palyginti su 18 % Sąjungos vidurkiu). E. receptus išrašo 19 % bendrosios praktikos gydytojų (palyginti su 50 % Sąjungos vidurkiu);

                  (11)

                  siekiant Vokietijoje spręsti judumo ir oro kokybės problemas, taip pat remti klimato kaitos švelninimą ir prisitaikymą prie jos, reikia daugiau investuoti į transporto infrastruktūrą ir švarius judumo sprendimus. Per pastaruosius penkerius metus kelių transporto išmetamų šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekis išaugo. Oro kokybė Vokietijoje kelia didelį susirūpinimą, ypač miestuose, kur dėl eismo srautų išmetama apie 60 % išmetamo kenksmingo NOx kiekio. Kalbant apie krovininį transportą, galėtų būti naudingi labiau išplėtoti įvairiarūšio transporto sprendimai. Automobiliai vis dar yra dažniausiai kasdien naudojama transporto priemonė kelionėms į darbą ir atgal, o vidutinis eismo spūstyse praleidžiamas laikas sudaro apie 30 val. per metus. Apskaičiuota, kad transporto spūstys ir automobilių stovėjimo vietų paieška per metus kainuoja 110 mlrd. EUR, arba apie 4 % Vokietijos BVP. Nors naujų užregistruotų transporto priemonių, kuriose naudojamas alternatyvus kuras, skaičius labai padidėjo, jų tebėra nedaug. Vis dar labai menkai išnaudojamos dalijimosi automobiliu paslaugos ir pakeleivių vežimo paslaugos. Taip pat reikės didelių viešųjų ir privačiųjų investicijų, atsižvelgiant į naujas baterijų ir svarbiausių žaliavų tiekimo grandines;

                  (12)

                  Vokietijos elektros energijos tinklai lėtai prisitaiko prie atsinaujinančiosios energijos gamybos ir vis dar reikia didelių investicijų į perdavimo ir paskirstymo tinklus. Dėl didelio vėlavimo įgyvendinti daugelį projektų Vokietijos ir Europos elektros energijos tinklai ir elektros energijos rinkos patyrė didelių išlaidų. Iki 2018 m. antrojo ketvirčio įgyvendinta tik apie 800 km iš 1 800 km tinklų projektų, nurodytų 2009 m. Energetikos tinklo plėtros įstatyme, iš dalies dėl visuomenės pasipriešinimo. Dėl vėlavimo plėsti tinklą padidės perkrovos išlaidos ir atsiras daugiau rinkos veikimo iškraipymų tiek Vokietijoje, tiek už jos ribų. Investicijos į energetikos tinklus, kuriomis skatinamas sektorių susiejimas, įvairinimas ir tinkama tinklo infrastruktūra, yra labai svarbios energetikos sistemos lankstumui ir geresniam įvairių ekonomikos sektorių integravimui siekiant energetikos ir klimato srities tikslų;

                  (13)

                  būstas Vokietijoje tapo mažiau įperkamas. Nuo 2015 m. tiek nuomos, tiek būsto kainos augo greičiau už jų ilgalaikius vidurkius, ypač dideliuose miestuose. 2017 m. Vokietijoje 20 % 65 metų ir vyresnių žmonių teko pernelyg didelė būsto išlaidų našta (t. y. visos būsto išlaidos sudarė daugiau kaip 40 % jų disponuojamųjų pajamų), palyginti su 10 % 65 metų ir vyresnių europiečių. Mažiausias pajamas gaunančių gyventojų būsto išlaidų našta buvo 10 procentinio punkto didesnė už 35,3 % ES vidurkį. Vyriausybė ėmėsi tam tikrų priemonių, įskaitant vadinamojo kainų stabdžio, kuriuo ribojamas nuomos kainų augimas (Mietpreisbremse), įgyvendino naujo nekilnojamojo turto įsigijimo paramos schemą (Baukindergeld), taip pat pakeitė pagrindinį įstatymą, kad būtų sudarytos sąlygos federaliniu lygmeniu teikti finansinę paramą socialinio būsto statybai. Nepaisant to, naujų būstų vis dar pastatoma daug mažiau už paklausą ir gerokai mažiau už Vyriausybės nustatytą tikslą – 375 000 vienetų per metus. Gali prireikti papildomų priemonių, pavyzdžiui, paspartinti socialinių būstų statybą, pagerinti transporto galimybes, taip pat pertvarkyti žemės naudojimo ir statybos reglamentavimą;

                  (14)

                  Vokietija gavo daug naudos integruodamasi į vidaus rinką ir atlieka svarbų vaidmenį ją toliau plėtojant. Tačiau konkurencijos kliūtys Vokietijos verslo paslaugų sektoriuje tebėra didelės, palyginti su kitomis valstybėmis narėmis. Tai susiję su įvairiomis sritimis, įskaitant reglamentuojamąsias profesijas, pavyzdžiui, architektūros, inžinerijos ir teisinių paslaugų, kuriose yra reglamentavimo apribojimų, pvz., veiklos rūšių išskirtinis numatymas ir kainų bei mokesčių reguliavimas, kurie varžo konkurenciją. Tačiau nereguliuojamoms verslo paslaugoms bendroje verslo aplinkoje taip pat taikoma daugiau apribojimų, palyginti su kitomis valstybėmis narėmis. Verslo paslaugų reguliavimo pokyčiai siekiant padidinti konkurenciją padidintų investicijų ir ekonominės veiklos efektyvumą ir rezultatyvumą;

                  (15)

                  nors ankstesniais metais atlikta tam tikrų Vokietijos mokesčių sistemos patobulinimų, per pastaruosius metus padaryta nedidelė pažanga siekiant ją pertvarkyti, kad būtų skatinamos vidaus privačiosios investicijos ir augimas. Mokesčių sistema tebėra sudėtinga ir iškraipo sprendimų, pvz., dėl dalyvavimo darbo rinkoje, investavimo ir finansavimo, priėmimą, nors galėtų suteikti veiksmingesnių paskatų investuoti ir vartoti. Didžiausia pažanga padaryta darbo jėgos apmokestinimo srityje, tačiau duomenys to dar neatspindi. Vis dar yra galimybių mažinti iškraipomąjį poveikį turintį darbo jėgos apmokestinimą, mokesčių naštą perkeliant nuo darbo jėgos prie kitų pajamų šaltinių, kurie labiau remtų integracinį ir tvarų augimą. 2018 m. darbuotojų (tiek gaunančių vidutinį, tiek mažą darbo užmokestį) darbo užmokesčio apmokestinimas (mokesčių pleištas) išliko vienas didžiausių Sąjungoje. Darbuotojų socialinio draudimo įmokos yra ypač didelės, palyginti su kitomis šalimis, socialinio draudimo įmokos iš esmės sudaro apytikriai du trečdalius mokesčių pleišto, o pajamų mokestis – vieną trečdalį. Savo ruožtu, pajamos iš aplinkosaugos mokesčių, išreikštos BVP dalimi, yra vienos mažiausių Sąjungoje. Kapitalo sąnaudos ir efektyvusis vidutinis įmonių pelno mokesčio tarifas (jis įvairiuose regionuose skiriasi) yra vieni didžiausių Sąjungoje. Efektyvusis vidutinis įmonių pelno mokesčio tarifas sudarė 28,8 % (nacionalinis vidurkis), palyginti su 20 % Sąjungos vidurkiu. Dėl įmonių pelno mokesčio, vietos prekybos mokesčio ir solidarumo mokesčio sąveikos įmonių pelno mokesčio sistema yra sudėtinga, reikalauja didelių mokesčių administravimo sąnaudų ir iškraipo investicijų lygį ir vietą. Be to, įmonių pelno mokestis iškraipo finansavimo sprendimus, didindamas finansavimo skolinantis patrauklumą, ir, 2017 m. duomenimis, yra trečias pagal dydį Sąjungoje. Sumažinus nuosavo kapitalo išlaidas, galėtų padidėti privačiosios investicijos ir sustiprėti gana menkai išvystyta rizikos kapitalo rinka;

                  (16)

                  darbo rinka tebėra stipri, tačiau tam tikrų grupių darbo rinkos potencialas nepakankamai išnaudojamas. 2018 m. ketvirtą ketvirtį 20–64 m. asmenų užimtumo lygis išaugo iki 79,9 % ir buvo vienas iš aukščiausių Sąjungoje. Iki 2019 m. pradžios nedarbas sumažėjo iki rekordiškai žemo lygio – 3,2 %. Vis labiau išryškėja didelis laisvų darbo vietų skaičius ir darbo jėgos trūkumas, dėl to kai kuriuose regionuose ir sektoriuose labai mažėja gamyba. Vis dėlto tam tikrų grupių, pavyzdžiui, moterų ir migrantų kilmės asmenų, darbo rinkos potencialas nėra pakankamai išnaudojamas. Vokietijoje labai daug moterų – 46,7 % – dirba ne visą darbo dieną. Darbo jėgos mokesčių našta, įskaitant mažesnį darbo užmokestį gaunančių asmenų patiriamą naštą, Vokietijoje tebėra palyginti didelė. Specialios susituokusių porų bendro pajamų apmokestinimo (Ehegattensplitting) taisyklės mažina papildomas šeimos pajamas uždirbančių asmenų paskatas dirbti, ypač daugiau valandų. Migrantų kilmės asmenų užimtumo lygis yra gerokai mažesnis nei vietos kilmės asmenų, ypač didelis atotrūkis tarp moterų. Imtasi priemonių pabėgėlių integracijai į darbo rinką remti, tačiau tebėra neišspręstų problemų, be kita ko, susijusių su tuo, kad jie neturi pakankamų vokiečių kalbos žinių, neturi kvalifikacijos arba ji negali būti pripažįstama, rūpinasi vaikais ir giminaičiais, jiems trūksta patirties, susijusios su Vokietijos darbo rinkos neformaliomis taisyklėmis;

                  (17)

                  Vokietijoje labiau nei kitose valstybėse narėse juntamas kūdikių bumo kartos asmenų išėjimas į pensiją. Ilguoju laikotarpiu šie demografiniai pokyčiai apsunkins Vokietijos viešųjų finansų būklę, galėtų sukelti pavojų pensijų adekvatumui ir galėtų apsunkinti šiuo metu nedidelės dalies vyresnio amžiaus gyventojų (65 m. ir vyresnių), kuriems gresia skurdas arba socialinė atskirtis, padėtį. Numatoma, kad iki 2040 m. Vokietija bus viena iš šalių, kuriose išlaidos socialinio draudimo pensijoms, palyginti su BVP, padidės daugiausia Sąjungoje (1,9 procentinio punkto BVP), o socialinio draudimo pensijų naudos rodiklis sumažės 4,4 procentinio punkto, iki 37,6 %, kaip nurodyta 2018 m. ataskaitoje dėl senėjimo (Europos Komisija, 2018 m.). Po naujausių pensijų reformų išmokos tam tikroms grupėms padidėjo, tačiau nėra aišku, ar pasiektos socialinės išmokos atitinka jų dideles fiskalines išlaidas. Vyriausybė taip pat nustatė dvi ribas (doppelte Haltelinie): iki 2025 m. didžiausia pensijų įmokos norma turi būti 20 %, o minimalių pajamų pakeitimo norma – 48 %. Numatoma, kad norint išlaikyti šias ribas reikės didelių fiskalinių pervedimų – jaunesnėms kartoms teks dar didesnė našta. Be to, mažas pajamas gaunančių darbuotojų pajamų išėjus į pensiją adekvatumas tebėra problema;

                  (18)

                  nepaisant didėjančio darbo jėgos trūkumo, realiojo darbo užmokesčio augimas išlieka nedidelis, o nominalusis darbo užmokestis 2018 m. padidėjo 3,1 %. Be to, kalbant apie bendrą užimtumo lygį, iš esmės didėjo geriau apmokamo darbo visą darbo dieną vietų užimtumo lygis ir mažėjo nedidelė darbo ne visą darbo dieną dalis, todėl 2018 m. bendras darbo užmokestis augo, taip pat šiek tiek labiau nei našumas. Kolektyvinių derybų mastas toliau mažėjo (2 procentiniais punktais nuo 2016 m. iki 2017 m.) iki 49 % vakaruose ir 34 % rytuose. Sektorių aprėptis labai skiriasi: viešajame sektoriuje ir pramonės sektoriuje aprėptis didesnė, o paslaugų sektoriuje – kur kas mažesnė. Apskritai nuo 2015 m. nustatytas minimalus darbo užmokestis buvo naudingas mažas pajamas gaunantiems darbuotojams. Labai padidėjo valandinis darbo užmokestis pačioje darbo užmokesčio skalės apačioje, ypač dviejų mažiausių darbo užmokesčio decilių. Tačiau mažas pajamas gaunančių darbuotojų dalis (ji 2017 m. sudarė 22,5 %) tebėra gerokai didesnė už Sąjungos vidurkį. Žmonių, dirbančių tik smulkius darbus, skaičius 2010–2018 m. laikotarpiu sumažėjo 6,8 %, o užimtumas, kuriam taikomas socialinio draudimo reikalavimas, per tą patį laikotarpį padidėjo apie 18,1 %. Pagerinus sąlygas, kuriomis skatinamas darbo užmokesčio augimas, būtų remiama vidaus paklausa ir prisidedama prie euro zonos perbalansavimo;

                  (19)

                  Vokietijoje aukštynkryptis socialinis judumas švietimo srityje yra žemas. Remiantis nacionaliniais šaltiniais, padaryta nedidelė pažanga mažinant socialinės ir ekonominės padėties poveikį švietimo rezultatams. Vokietija sėkmingai integruoja neseniai atvykusius migrantus ir pabėgėlius į švietimo ir mokymo sistemą. Tačiau migrantų kilmės asmenims paprastai kyla didesnių problemų nei vietos kilmės besimokantiesiems (pvz., mokyklos nebaigusių asmenų skaičius ir sunkumai ieškant pameistrystės vietų). Klasės tampa vis labiau nevienalytės, taigi reikia dėti daug pastangų siekiant sustiprinti mokytojo profesiją, nes mokytojų jau dabar labai trūksta. Darbuotojų, visų pirma 6,2 mln. žmonių, kuriems trūksta pagrindinių skaitymo ir rašymo įgūdžių, dalyvavimas suaugusiųjų mokymosi programose kelia susirūpinimą dėl darbuotojų ateities rezultatų darbo rinkoje;

                  (20)

                  nors žmonių, kuriems gresia skurdas arba socialinė atskirtis, skaičius nuo 2014 m. (tada jis buvo didžiausias) sumažėjo, lygių galimybių srityje tebėra problemų. Visų pirma skurdo arba socialinės atskirties rizika, kylanti žemos kvalifikacijos darbuotojų vaikams, 2017 m. buvo 67 procentiniais punktais didesnė nei rizika aukštos kvalifikacijos darbuotojų vaikams. Šis skirtumas yra gerokai didesnis už Sąjungos vidurkį (53,9 procentinio punkto);

                  (21)

                  tam tikrus rekomendacijose nustatytus trūkumus, visų pirma 2019 m. šaliai skirtos ataskaitos D priede nurodytose srityse, turėtų padėti pašalinti 2021–2027 m. Sąjungos fondų programavimas. Tai suteiktų Vokietijai galimybę optimaliai panaudoti šiuos fondus nustatytuose sektoriuose, atsižvelgiant į regioninius skirtumus;

                  (22)

                  per 2019 m. Europos semestrą Komisija atliko išsamią Vokietijos ekonominės politikos analizę ir ją paskelbė 2019 m. šaliai skirtoje ataskaitoje. Be to, ji įvertino 2019 m. stabilumo programą, 2019 m. nacionalinę reformų programą ir tolesnius veiksmus, kurių Vokietija ėmėsi atsižvelgdama į ankstesniais metais jai skirtas rekomendacijas. Komisija įvertino ne tik jų svarbą tvariai Vokietijos fiskalinei ir socialinei bei ekonominei politikai, bet ir tai, kaip jie atitinka Sąjungos taisykles ir gaires, nes būtina stiprinti bendrą Sąjungos ekonomikos valdymą Sąjungos lygio priemonėmis prisidedant prie būsimų nacionalinių sprendimų;

                  (23)

                  atsižvelgdama į šį vertinimą, Taryba išnagrinėjo 2019 m. stabilumo programą ir laikosi nuomonės (7), kad Vokietija turėtų laikytis Stabilumo ir augimo pakto;

                  (24)

                  atsižvelgdama į Komisijos nuodugnios apžvalgos ir šio vertinimo rezultatus, Taryba išnagrinėjo 2019 m. nacionalinę reformų programą ir 2019 m. stabilumo programą. Jos rekomendacijos pagal Reglamento (ES) Nr. 1176/2011 6 straipsnį pateiktos toliau išdėstytose 1 ir 2 rekomendacijose, Šiomis rekomendacijomis taip pat prisidedama prie 2019 m. euro zonai skirtos rekomendacijos, ypač pirmosios rekomendacijos euro zonai, įgyvendinimo. Toliau pateiktoje 1 rekomendacijoje nurodyta fiskaline politika prisidedama, inter alia, prie dėl einamosios sąskaitos pertekliaus atsiradusių disbalansų šalinimo,

            REKOMENDUOJA Vokietijai 2019 m. ir 2020 m. imtis šių veiksmų:

         1.

            Laikantis vidutinės trukmės biudžeto tikslo, pasinaudoti fiskaline ir struktūrine politika siekiant tvariai padidinti privačiąsias ir viešąsias investicijas, visų pirma regionų ir savivaldybių lygmenimis. Vykdant su investicijomis susijusią ekonominę politiką sutelkti dėmesį į švietimą; mokslinius tyrimus ir inovacijas; skaitmeninimą ir itin didelio pralaidumo plačiajuosčio ryšio diegimą; darnųjį transportą bei energetikos tinklus ir įperkamą būstą, atsižvelgiant į regioninius skirtumus. Mokesčių naštą perkelti nuo darbo jėgos prie šaltinių, kurie darytų mažesnį neigiamą poveikį integraciniam ir tvariam augimui. Stiprinti verslo paslaugų ir reglamentuojamųjų profesijų konkurenciją.

         2.

            Mažinti paskatas nedirbti daugiau valandų, taip pat mažinti didelį mokesčių pleištą, visų pirma mažai uždirbančių ir papildomas šeimos pajamas uždirbančių asmenų atveju. Imtis priemonių, kuriomis siekiama užtikrinti ilgalaikį pensijų sistemos tvarumą ir kartu išsaugoti adekvatumą. Stiprinti sąlygas, kurios skatintų didesnį darbo užmokesčio augimą, kartu atsižvelgiant į socialinių partnerių vaidmenį. Gerinti palankių sąlygų neturinčių grupių švietimo rezultatus ir įgūdžių lygį.

         Priimta Briuselyje 2019 m. liepos 9 d.

               Tarybos vardu

               Pirmininkas

            M. LINTILÄ

         (1)  OL L 209, 1997 8 2, p. 1.

         (2)  OL L 306, 2011 11 23, p. 25.

         (3)  OL C 136, 2019 4 12, p. 1.

         (4)  OL C 320, 2018 9 10, p. 19.

         (5)  2013 m. gruodžio 17 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 1303/2013, kuriuo nustatomos Europos regioninės plėtros fondui, Europos socialiniam fondui, Sanglaudos fondui, Europos žemės ūkio fondui kaimo plėtrai ir Europos jūros reikalų ir žuvininkystės fondui bendros nuostatos ir Europos regioninės plėtros fondui, Europos socialiniam fondui, Sanglaudos fondui ir Europos jūros reikalų ir žuvininkystės fondui taikytinos bendrosios nuostatos ir panaikinamas Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1083/2006 (OL L 347, 2013 12 20, p. 320).

         (6)  Pagal ciklą pakoreguotas balansas atėmus vienkartines ir laikinąsias priemones, Komisijos perskaičiuotas taikant bendrai sutartą metodiką.

         (7)  Pagal Reglamento (EB) Nr. 1466/97 5 straipsnio 2 dalį.