               EUROPOS KOMISIJA
            Briuselis, 2019 11 28
            COM(2019) 608 final
            PRIEDAS
            prie
            Rekomendacijos dėl Tarybos sprendimo
            kuriuo atnaujinami derybiniai nurodymai deryboms dėl ekonominės partnerystės susitarimų (EPS) su Afrikos, Karibų ir Ramiojo vandenyno (AKR) šalimis ir regionais

               PRIEDAS

               Derybiniai nurodymai deryboms dėl ekonominės partnerystės susitarimų (EPS) su Afrikos, Karibų ir Ramiojo vandenyno (AKR) šalimis ir regionais

               1.Preambulė

               Be bendros nuorodos į Kotonu susitarimą ir jį pakeisiantį susitarimą, inter alia, daroma speciali nuoroda į:

               ·šalių įsipareigojimą skatinti ir spartinti AKR valstybių ekonominį, kultūrinį ir socialinį vystymąsi, siekiant prisidėti prie taikos, gerovės ir saugumo ir skatinti stabilią ir demokratinę politinę aplinką;

               ·šalių įsipareigojimą gerbti žmogaus teises, įskaitant pagrindines darbo teises, demokratinius principus ir teisinę valstybę, kurie yra esminiai AKR ir ES partnerystės elementai, ir užtikrinti gerą valdymą, kuris yra pagrindinis AKR ir ES partnerystės elementas;

               ·šalių įsipareigojimą laikytis tarptautiniu mastu pripažintų principų ir taisyklių, skirtų skatinti vienas kitą palaikančius prekybos ir darnaus vystymosi ryšius, įskaitant Darnaus vystymosi darbotvarkės iki 2030 m. (Darbotvarkės iki 2030 m.), jos darnaus vystymosi tikslų ir Paryžiaus susitarimo pagal JT bendrąją klimato kaitos konvenciją, rėmimą;

               ·šalių įsipareigojimą savo partnerystę grįsti tikslu mažinti ir galiausiai panaikinti skurdą, derinant su darnaus vystymosi ir laipsniškos AKR šalių integracijos į pasaulio ekonomiką tikslais; taigi, AKR ir ES ekonominį ir prekybinį bendradarbiavimą grįsti regioninės integracijos iniciatyvomis, taikomomis AKR šalyse;

               ·AKR ir ES ekonominio ir prekybos bendradarbiavimo tikslą skatinti sklandžią ir laipsnišką AKR valstybių integraciją į pasaulio ekonomiką, tinkamai atsižvelgiant į jų politinį pasirinkimą ir vystymosi prioritetus, visų pirma pačių valstybių skurdo mažinimo strategijas (t. y. skurdo mažinimo strategines programas), tokiu būdu skatinant jų darnų vystymąsi ir prisidedant prie skurdo panaikinimo AKR šalyse;

               ·šalių įsipareigojimą remti AKR valstybių grupės regioninės integracijos procesą ir skatinti regioninę integraciją kaip svarbiausią AKR šalių integracijos į pasaulio ekonomiką priemonę;

               ·šalių įsipareigojimą stiprinti ekonominį ir prekybinį bendradarbiavimą ir sukurti naują jų prekybos dinamiką, kad AKR šalys galėtų lengviau pereiti prie liberalizuotos pasaulio ekonomikos;

               ·šalių įsipareigojimą atsižvelgti į skirtingus AKR šalių ir regionų plėtros poreikius ir lygius;

               ·šalių įsipareigojimą laikytis savo įsipareigojimų, prisiimtų pagal Pasaulio prekybos organizacijos (PPO) susitarimus, ir įgyvendinti PPO tikslus;

               ·bendrą šalių tikslą stiprinti bendradarbiavimą visose su prekyba susijusiose srityse ir siekti laipsniško bei abipusio prekybos prekėmis ir paslaugomis liberalizavimo pagal PPO taisykles, atsižvelgiant į AKR šalių išsivystymo lygį ir ekonominius, socialinius ir aplinkosauginius apribojimus, su kuriais jos susiduria;

               ·šalių įsipareigojimus užtikrinti, kad pagal Kotonu susitarimą ir jį pakeisiantį susitarimą bei susitarimus, priimtus pagal ekonominės partnerystės susitarimus (EPS), dedamos pastangos vienos kitas papildytų.

               2.Susitarimų pobūdis ir taikymo sritis

               EPS tikslas – skatinti sklandžią ir laipsnišką AKR valstybių integraciją į pasaulio ekonomiką, deramai atsižvelgiant į jų politinį pasirinkimą ir vystymosi prioritetus, tokiu būdu skatinant jų darnų vystymąsi ir prisidedant prie skurdo panaikinimo AKR šalyse.

               Pagal Kotonu susitarimo 36 straipsnio 1 dalies nuostatas ir atitinkamą naujo AKR ir ES partnerystės susitarimo nuostatą, kai bus taikoma, derybomis siekiama sudaryti ekonominės partnerystės susitarimus (EPS) su AKR pogrupiais, apibrėžtais pagal Kotonu susitarimo 37 straipsnio 3 dalies nuostatas ir atitinkamą naujo AKR ir ES partnerystės susitarimo nuostatą, kai bus taikoma, atsižvelgiant į AKR šalių regioninės integracijos procesą.

               EPS siekiama skatinti glaudesnę šalių ekonominę integraciją, palaipsniui panaikinant prekybos tarp jų kliūtis ir stiprinant bendradarbiavimą visose su prekyba susijusiose srityse, visiškai laikantis PPO nuostatų.

               EPS turi atitikti Kotonu susitarimo ir jį pakeisiančio susitarimo tikslus ir principus, visų pirma Kotonu susitarimo II antraštinės dalies III dalies nuostatas. Todėl derantis dėl EPS visų pirma atsižvelgiama į skirtingą šalių išsivystymo lygį, taip pat į konkrečius ekonominius, socialinius ir aplinkosauginius AKR šalių apribojimus ir į gebėjimą prisitaikyti ir pritaikyti savo ekonomiką prie liberalizavimo proceso.

               3.Prekyba prekėmis

               3.1.Tikslas

               EPS siekiama sukurti laisvosios prekybos zonas tarp šalių, remiantis Kotonu susitarimo ir jį pakeisiančio susitarimo vystymosi tikslais, laikantis PPO nuostatų. Todėl laikoma, kad toliau išvardytos patekimo į rinką sąlygos taikomos tik šiems EPS.

               3.2.Importo muitai

               ·Importas į Europos Sąjungą

               EPS grindžiami patekimo į rinką sąlygomis, šiuo metu nustatytomis pagal Kotonu susitarimą ir jį pakeisiantį susitarimą, ir jas sustiprina. Derybų metu nustatoma konkreti tolesnio muitų tarifų panaikinimo tvarka, atsižvelgiant į esamus ir galimus AKR šalių eksporto interesus ir į prekybos liberalizavimo priemonių poveikį, visų pirma AKR regioninei integracijai.

               ·Importas į AKR šalis

               Atsižvelgiant į svarbiausią tikslą – skatinti vystymąsi vykdant regioninę ekonominę integraciją ir tinkamą politiką – derybomis siekiama 1) importo iš EB muitų panaikinimo pereinamuoju laikotarpiu iš esmės visai prekybai ir 2) visų mokesčių, kurių poveikis prilygsta muitams, panaikinimo įsigaliojus EPS.

               Tarifų panaikinimo tvarkaraštis ir galutinė produktų, kuriems taikomas AKR šalių prekybos liberalizavimas, aprėptis, atspindi ekonominius, socialinius ir aplinkosauginius apribojimus, su kuriais jos susiduria, ir jų pajėgumą pritaikyti savo ekonomiką prie liberalizavimo proceso. Todėl pereinamasis laikotarpis, atitinkantis Kotonu susitarimo, jį pakeisiančio susitarimo ir PPO taisyklių tikslus, taikomas lanksčiai, atsižvelgiant į konkrečius atitinkamų AKR šalių apribojimus. Toks pat lankstumas taikomas produktų aprėpčiai ir AKR šalių prisiimamų liberalizavimo įsipareigojimų tvarkaraščiui ir (arba) ritmui.

               Šiomis aplinkybėmis šalys kiekvienu konkrečiu atveju nagrinės galimą eksporto grąžinamųjų išmokų mechanizmų poveikį prekybos liberalizavimo procesui.

               Neatsižvelgiant į tai, kas išdėstyta, AKR šalys Europos Sąjungai bet kuriuo metu suteikia režimą, ne mažiau palankų nei didžiausio palankumo režimas. Tai netaikoma koncesijoms, kurias AKR šalys suteikia kitoms AKR šalims arba kitoms besivystančioms šalims pagal regioninius susitarimus arba kitas prekybos nuostatas, atitinkančias PPO reikalavimus.

               Vykstant deryboms, atsižvelgiant į Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 349 straipsnį ir pagal Kotonu susitarimą ir jį pakeisiantį susitarimą pasiektus susitarimus, atsižvelgiama į specifinius Europos Sąjungos atokiausių regionų interesus. Atsižvelgiant į tai, EPS visų pirma gali būti numatytos konkrečios priemonės, skirtos šių regionų produktams, kuriomis siekiama šių regionų integracijos į regionų vidaus prekybą trumpuoju laikotarpiu, laikantis PPO nuostatų.

               AKR šalys įsipareigoja bent jau automatiškai išplėsti Europos Sąjungai taikomą režimą visoms kitoms atitinkamo EPS šalims, pageidautina prieš prekybos liberalizavimą Europos Sąjungos atžvilgiu.

               Jei dėl prekybos liberalizavimo kyla didelių sunkumų, AKR šalys, pasikonsultavusios su Europos Sąjunga, gali laikinai nesilaikyti liberalizavimo tvarkaraščio ir prireikus koreguoti pažangos tempą siekiant galutinai sukurti laisvosios prekybos zoną, visiškai laikantis PPO nuostatų.

               AKR šalių prekybos liberalizavimo planai ir tvarkaraštis įtraukiami į EPS. Jame pateikiami atitinkami produktų sąrašai ir tarifų panaikinimo tvarkaraščiai. Šie sąrašai ir tvarkaraščiai galutinai patvirtinami per derybas.

               ·Baziniai muitai

               Baziniai muitai, kuriems turi būti taikomas sutartas mažinimas, yra didžiausio palankumo režimo muitai, kuriuos AKR šalys veiksmingai taiko EPS pasirašymo dieną. Jie apibrėžiami prie kiekvieno EPS pridedamame sąraše.

               3.3.Bendrosios nuostatos

               Eksporto muitai. Visi šalių tarpusavio prekybai taikomi eksporto muitai panaikinami pagal sutartą tvarkaraštį, ne vėliau kaip po dešimties metų.

               Kiekybiniai apribojimai ir lygiaverčio poveikio priemonės, taikomi šalių tarpusavio eksportui arba importui, įsigaliojus EPS panaikinami.

               Nacionalinis režimas ir fiskalinės priemonės. Į EPS įtraukiama standartinio nacionalinio režimo nuostata, kuria užtikrinama, kad šalių produktams būtų taikomos ne mažiau palankios sąlygos nei panašiems nacionalinės kilmės produktams. Visos jau taikomos diskriminacinės vidaus fiskalinės priemonės arba praktika įsigaliojus EPS bus panaikinti.

               Mokesčių išimties nuostata. Į EPS įtraukiama nuostata dėl mokesčių išimties pagal Kotonu susitarimo 52 straipsnį ir pagal jį pakeisiančio susitarimo atitinkamą mokesčių išimties nuostatą, kai bus taikoma.

               Įvairi sparta. Jei tai suderinama su atitinkamų AKR regionų integracijos tikslais, EPS numatoma įvairi prekybos liberalizavimo sparta, pagal atitinkamų AKR šalių išsivystymo lygį ir skirtingą regiono integracijos intensyvumą, atsižvelgiant į regiono vidaus integracijos procesą.

               Aprūpinimo maistu saugumo nuostata. Į susitarimą įtraukiamos nuostatos, kuriomis siekiama skatinti aprūpinimo maistu saugumą pagal PPO taisykles.

               Apsaugos priemonės. Laikantis atitinkamų PPO nuostatų, taikomos apsaugos priemonės.

               Antidempingas. Jei viena iš šalių nustato, kad kita šalis taiko žalingą dempingą ar subsidijavimą, kaip apibrėžta GATT nuostatose, ji gali imtis atitinkamų priemonių prieš tokią praktiką pagal GATT arba PPO taisykles ir praktiką. Šiomis aplinkybėmis Europos Sąjunga ypač atsižvelgia į konkrečią ekonominę ir socialinę atitinkamų AKR šalių padėtį.

               Neveikimas. Šalys susitaria, kad įsigaliojus regioninės grupės ir ES sudaromiems susitarimams nauji muitai nebus įvesti ir galiojantys muitai nebus padidinti, be to, nė viena šalis nenustatys jokių naujų kiekybinių apribojimų ir lygiaverčio poveikio priemonių.

               Skaidrumas. Abi pusės turės perduoti viena kitai savo muitų tarifų sąrašą ir visus vėlesnius jo pakeitimus.

               Išlyga dėl išimtinių atvejų. Į susitarimą įtraukiama standartinė išlyga dėl išimtinių atvejų, pagal kurią leidžiama imtis priemonių, pavyzdžiui, dėl viešosios tvarkos apsaugos, žmonių, gyvūnų ar augalų gyvybės ar sveikatos apsaugos, senkančių gamtos išteklių išsaugojimo ir t. t., su sąlyga, kad tokios priemonės taikomos laikantis PPO taisyklių.

               Prekių klasifikavimas. Klasifikuojant prekes, kuriomis šalys prekiauja tarpusavyje, taikoma Suderinta sistema.

               3.4.Kilmės taisyklės, administracinis bendradarbiavimas ir finansinė atsakomybė

               Derybos dėl kilmės taisyklių, administracinio bendradarbiavimo ir finansinės atsakomybės grindžiamos standartinėmis ES lengvatinėmis kilmės taisyklėmis ir galiojančiomis kiekvieno EPS kilmės taisyklėmis. Atsižvelgdama į tai, Europos Sąjunga įvertina kiekvieną konkretų prašymą dėl AKR valstybės (-ių) pateiktų kilmės taisyklių pakeitimų, kuriais siekiama supaprastinti esamas taisykles ir pagerinti dabartines AKR valstybių narių galimybes patekti į rinką.

               Susitarimu susitariančiosioms šalims suteikiami įgaliojimai imtis atitinkamų priemonių administracinio bendradarbiavimo trūkumo ar netinkamo valdymo atveju. Sprendžiant klausimą dėl renkant muitus patirtų nuostolių, susijusių su netinkamu lengvatinio importo valdymu, atitinkamos priemonės galėtų būti nustatytos remiantis horizontaliuoju Tarybos sprendimu.

               3.5.Muitinės, prekybos lengvinimas ir kovos su sukčiavimu priemonės

               Derybomis siekiama supaprastinti visus su importu ir eksportu susijusius reikalavimus ir procedūras, visų pirma susijusius su muitinės procesais, importo licencijų išdavimu, muitiniu vertinimu, tranzito taisyklėmis ir patikrinimu prieš išsiuntimą, remiantis aukščiausiais tarptautiniais standartais ir laikantis PPO prekybos lengvinimo susitarimo nuostatų. Į susitarimą įtraukiamas Protokolas dėl tarpusavio administracinės pagalbos muitinių veiklos srityje. Į jį taip pat įtraukiama kovos su sukčiavimu nuostata, kuria siekiama užkirsti kelią piktnaudžiavimui muitų tarifų lengvatomis.

               4.Prekyba paslaugomis ir investicijos

               4.1.Taikymo sritis

               Susitarime numatomas laipsniškas ir abipusis prekybos paslaugomis ir investicijų liberalizavimas, kuriuo siekiama užtikrinti panašų patekimo į rinką galimybių lygį, kuris atitiktų atitinkamas PPO taisykles, visų pirma GATS V straipsnį, atsižvelgiant į atitinkamų AKR šalių išsivystymo lygį. Susitarimuose nustatoma, kad dėl garso ir vaizdo paslaugų bus susitarta atskirai, konkrečiuose susitarimuose dėl šalių kultūrinio bendradarbiavimo ir partnerystės. Šiais susitarimais užtikrinama galimybė Europos Sąjungai ir jos valstybėms narėms, taip pat AKR šalims išsaugoti ir plėtoti jų gebėjimus apibrėžti ir įgyvendinti savo kultūros ir audiovizualinę politiką, kuria siekiama išsaugoti jų kultūrų įvairovę, kartu pripažįstant, išsaugant ir skatinant AKR šalių kultūros vertybes ir tapatybę, puoselėti kultūrų dialogą tobulinant šių šalių kultūros prekių ir paslaugų patekimo į rinką galimybes pagal Kotonu susitarimo 27 straipsnio nuostatas ir pagal jį pakeisiančio susitarimo atitinkamą nuostatą, kai bus taikoma.

               Šalys susitaria, kad, kai įsigalios regioninės grupės ir Europos Sąjungos susitarimai, nė viena šalis nepriims jokių naujų ar labiau diskriminacinių priemonių.

               Liberalizavimo procesas vyks asimetriškai. AKR šalims leidžiama taikyti tam tikrą lankstumą, atsižvelgiant į jų bendrą išsivystymo lygį, taip pat pagal sektorius ir sektorių dalis pagal GATS nuostatas, visų pirma susijusias su besivystančių šalių dalyvavimu liberalizavimo susitarimuose.

               Europos Sąjungai taikomas ne ilgesnis nei 10 metų pereinamasis laikotarpis.

               AKR taikomas pereinamasis laikotarpis, atitinkantis Kotonu susitarimo ir jį pakeisiančio susitarimo tikslus bei PPO taisykles, taikomas lanksčiai, atsižvelgiant į konkrečius atitinkamų AKR šalių apribojimus.

               EPS priklausančios AKR šalys įsipareigoja viena kitai taikyti bent jau tuos pačius susitarimus, kurie taikomi Europos Sąjungai.

               EPS dar kartą patvirtina įsipareigojimus, prisiimtus pagal Kotonu susitarimo 42 straipsnio nuostatas ir pagal jį pakeisiančio susitarimo atitinkamą nuostatą, kai bus taikoma.

               4.2.Praktinio pobūdžio nuostatos

               Kai tai pateisinama konkrečiais ekonominiais, socialiniais ir aplinkosauginiais apribojimais, su kuriais susiduria AKR šalys, derybos gali būti atidėtos. Tokiu atveju šalys reguliariai vertina padėtį derybose dėl EPS. Jos užtikrina, kad šių derybų parengiamasis etapas būtų aktyviai naudojamas deryboms pasirengti, visų pirma tinkamai remiant paslaugų plėtojimą pagal Kotonu susitarimo nuostatas, visų pirma pagal jo 41 straipsnio 5 dalį, ir pagal jį pakeisiančio susitarimo atitinkamą nuostatą, kai bus taikoma.

               5.EINAMIEJI MOKĖJIMAI IR KAPITALO JUDĖJIMAS

               EPS dar kartą patvirtina įsipareigojimus, prisiimtus pagal Kotonu susitarimo II priedo 12 straipsnio nuostatas ir pagal jį pakeisiančio susitarimo atitinkamą nuostatą, kai bus taikoma.

               Siekdamos stiprinti ir plėtoti finansų rinkas, šalys siekia derėtis dėl tolesnio kapitalo rinkų atvėrimo ne tik tiesioginėms investicijoms, kartu laikydamosi galiojančių susitarimų dėl pinigų ir atsižvelgdamos į poreikį sukurti tinkamą reguliavimo sistemą.

               Į susitarimus įtraukiama nuostata dėl galimo šio skyriaus persvarstymo siekiant užtikrinti pagal ekonominės partnerystės susitarimus ir kitus atitinkamus susitarimus prisiimtų įsipareigojimų, įskaitant įsipareigojimus pagal GATS, nuoseklumą.

               6.Su prekyba susijusios sritys

               6.1.Bendrosios nuostatos

               EPS dar kartą patvirtina atitinkamus įsipareigojimus, prisiimtus pagal Kotonu susitarimą
                  1
                ir jį pakeisiantį susitarimą, visų pirma susijusius su konkurencijos politika, intelektinės nuosavybės teisių apsauga (įskaitant geografines nuorodas), standartizavimu ir sertifikavimu, sanitarijos ir fitosanitarijos priemonėmis, prekyba ir aplinka, prekybos ir darbo standartais, vartotojų politika ir vartotojų sveikatos apsauga. Šios nuostatos persvarstomos atsižvelgiant į būsimų daugiašalių prekybos derybų rezultatus.

               6.2.Konkrečios sritys

               Be to, toliau nurodytoms sritims taikomos tokios nuostatos:

               Investicijos. Atsižvelgdamos į tikslą „mažinti ir galiausiai visiškai panaikinti skurdą, derinant su darnaus vystymosi tikslais“ (taip pat į Kotonu susitarimo 1, 29, 75–78 straipsnius ir II priedą ir į jį pakeisiančio susitarimo atitinkamą nuostatą, kai bus taikoma), šalys susitaria nustatyti reguliavimo sistemą, kuri palengvintų, sustiprintų ir skatintų abipusiai naudingas tvarias investicijas. Ši sistema grindžiama nediskriminavimo, atvirumo, skaidrumo ir stabilumo principais.

               Jei abi šalys identifikavo kaip derybų sritį, gali būti deramasi dėl investicijų apsaugos, pagal papildomus konkrečiai šaliai ar konkrečiam regionui skirtus derybinius nurodymus ir atsižvelgiant į geriausius rezultatus, dėl kurių susitarta tarptautiniuose arba dvišaliuose tarptautiniuose forumuose. Tomis nuostatomis turėtų būti užtikrinta stipri investuotojų ir investicijų apsauga, kartu visapusiškai išsaugant susitarimo šalių teisę reguliuoti savo teritorijose siekiant teisėtų politikos tikslų.

               Viešieji pirkimai. EPS siekiama užtikrinti visišką viešųjų pirkimų taisyklių ir metodų skaidrumą visais valdžios lygmenimis laikantis Sutarties dėl viešųjų pirkimų (PPO) principų. Be to, šalys sieks laipsniškai liberalizuoti savo viešųjų pirkimų rinkas remdamosi nediskriminavimo principu ir atsižvelgdamos į savo išsivystymo lygį.

               Standartai, techniniai reglamentai ir atitikties vertinimas. Į EPS turėtų būti įtrauktas išsamus skyrius dėl techninių prekybos kliūčių, kuris būtų grindžiamas PPO sutartimi dėl techninių prekybos kliūčių ir ja neapsiriboti.

               Sanitarijos ir fitosanitarijos standartai. Į EPS turėtų būti įtrauktas išsamus sanitarijos ir fitosanitarijos standartų skyrius, grindžiamas PPO sutartimi dėl sanitarinių ir fitosanitarinių priemonių taikymo.

               Duomenų apsauga. EPS tikslas – siekti, kad būtų pašalintos laisvo asmens duomenų judėjimo tarp šalių kliūtys, atsiradusios dėl nepakankamos asmens duomenų apsaugos, inter alia, keičiantis informacija ir ekspertais.

               Intelektinės nuosavybės teisės. EPS turėtų būti sukurtas tinkamas, subalansuotas ir veiksmingas apsaugos lygis ir numatytos civilinės ir sienos apsaugos užtikrinimo nuostatos, taikomos intelektinės nuosavybės teisių srityje, įskaitant geografines nuorodas.

               Prekyba ir konkurencija. EPS turėtų būti siekiama kuo labiau sumažinti konkurencijos iškraipymus taikant nuostatas, susijusias su konkurencijos politika, subsidijomis ir valstybinėmis įmonėmis. Šios nuostatos neturi trukdyti teikti viešąsias paslaugas.

               Prekyba ir darnus vystymasis. EPS turėtų būti taikomi atitinkami tarptautiniu mastu sutarti principai ir taisyklės dėl darbo (įskaitant lyčių nediskriminavimą) ir prekybos bei darnaus vystymosi aplinkosaugos aspektai, įskaitant tausią žvejybą ir su klimato kaita susijusius aspektus, visų pirma Paryžiaus susitarimą. Į EPS turėtų būti įtrauktos nuostatos dėl veiksmingo šių taisyklių įgyvendinimo ir stebėsenos, taip pat mechanizmas visiems ginčams tarp susitarimo šalių spręsti.

               Dialogas žemės ūkio klausimais. Atsižvelgiant į žemės ūkio sektoriaus svarbą socialiniam ir ekonominiam AKR šalių vystymuisi ir apsirūpinimo maistu saugumui, EPS gali būti numatytas dialogas žemės ūkio (žemės ūkio partnerystės) klausimais, kuris gali apimti tokius klausimus kaip biržos prekės ir regioninės vertės grandinės, naujų technologijų naudojimas ir tvarios maisto sistemos.

               6.3.Įgyvendinimas

               EPS taryba (žr. 8 punktą), kuriai padeda jungtinis susitarimo įgyvendinimo komitetas, sudarytas iš vyresniųjų techninių ekspertų, stebi, kaip įgyvendinamos šios nuostatos. Jungtinis susitarimo įgyvendinimo komitetas posėdžiauja reguliariai ir ne rečiau kaip kartą per metus. Jis rengia metines ataskaitas, kuriose įvertinama padaryta pažanga ir parengiamos rekomendacijos dėl tolesnių pasiekimų priemonių, įskaitant vystomojo bendradarbiavimo nuostatą pagal Kotonu susitarimo nuostatas ir jį pakeisiančio susitarimo atitinkamą nuostatą, kai bus taikoma.

               7.Papildomumas

               EPS ir AKR šalių partnerių vystymosi strategijos (visų pirma skurdo mažinimo strategijos dokumentai) turi vieni kitus papildyti. Visų pirma, kad būtų lengviau pasiekti EPS tikslus, AKR šalys įsipareigoja visapusiškai integruoti EPS į savo vystymosi strategijas, o ES – į atitinkamas savo vystomojo bendradarbiavimo strategijas. Tai apimtų paramą privačiojo sektoriaus vystymuisi, visų pirma mažosioms ir vidutinėms įmonėms (MVĮ), įskaitant lyčių aspektą. Jos įsipareigoja skirti pakankamai išteklių šiam tikslui pagal nacionalines ir regionines orientacines programas pagal atitinkamas Kotonu susitarimo nuostatas ir jį pakeisiančio susitarimo atitinkamą nuostatą, kai bus taikoma.

               8.Institucinė struktūra

               Kiekvienam EPS įsteigiama jungtinė EPS taryba, kuri atlieka šias funkcijas:

               –užtikrina tinkamą EPS veikimą;

               –vertina susitarimo šalių ekonominių ir prekybos ryšių raidą;

               –ieško tinkamų būdų užkirsti kelią problemoms, kurios gali kilti EPS reglamentuojamose srityse, ypač atsižvelgiant į EPS vystymosi tikslų įgyvendinimą;

               –keičiasi nuomonėmis ir teikia rekomendacijas visais bendro intereso klausimais, susijusiais su bendradarbiavimu ekonomikos ir prekybos srityje, įskaitant būsimus tinkamo EPS įgyvendinimo veiksmus ir, visų pirma, poreikį bendradarbiauti vystymosi klausimais pagal atitinkamas Kotonu susitarimo nuostatas ir jį pakeisiančio susitarimo atitinkamą nuostatą, kai bus taikoma.

               Pasikonsultavusios tarpusavyje šalys susitaria dėl jungtinės EPS tarybos posėdžių sudėties, dažnumo, darbotvarkės ir vietos.

               EPS taryba turi įgaliojimus priimti sprendimus dėl visų klausimų, kuriems taikomas EPS. Ji teikia ataskaitas Ministrų tarybai, įsteigtai pagal Kotonu susitarimo 15 straipsnio nuostatas ir jį pakeisiančio susitarimo atitinkamą nuostatą, kai bus taikoma, visai AKR valstybių grupei ir Europos Sąjungai bendrai rūpimais klausimais.

               EPS turėtų būti numatytos reguliarios konsultacijos ir komunikacija su pilietine visuomene.

               9.Baigiamosios nuostatos

               Į ekonominės partnerystės susitarimus įtraukiama:

               –skyrius dėl ginčų sprendimo ir nuostata dėl nevykdymo, įskaitant nuostatas, atitinkančias Kotonu susitarimo 96 ir 97 straipsnius ir jį pakeisiančio susitarimo atitinkamą nuostatą, kai bus taikoma. Ginčų sprendimo nuostatos dėl prekybos ar su prekyba susijusių klausimų neturės poveikio šalių teisėms ir prievolėms pagal PPO taisykles, visų pirma Susitarimą dėl ginčų sprendimo taisyklių ir tvarkos;

               –nuostata dėl būsimų pokyčių, numatant, kad, atsižvelgiant į regioninės integracijos pažangą, EPS gali būti išplečiami, visų pirma prisijungimu, arba sujungiami;

               –nuostata dėl jų įsigaliojimo, galiojimo trukmės (neribota), nutraukimo, reikalavimo pranešti apie denonsavimą ir nuostata dėl teritorinio taikymo.

               EPS tikslais AKR šalys – tai regioninė grupė arba jos valstybės narės, arba regioninė grupė ir jos valstybės narės, atsižvelgiant į atitinkamas jų kompetencijos sritis. EPS taip pat taikomi bet kokių valstybės, regionų ar vietos valdžios institucijų veiksmams šalių teritorijose.

               10.Derybų struktūra ir organizavimas

               Remiantis atitinkamomis Kotonu susitarimo nuostatomis ir jį pakeisiančio susitarimo atitinkama nuostata, kai bus taikoma, derybų laikotarpis taip pat naudojamas AKR šalių viešojo ir privačiojo sektorių gebėjimams stiprinti, siekiant sustiprinti jų gebėjimą apibrėžti ir įgyvendinti atitinkamas regionines ir daugiašales prekybos strategijas ir politiką. Tai apima priemones, skirtas konkurencingumui didinti, regioninėms organizacijoms stiprinti ir regioninės prekybos integracijos iniciatyvoms remti, kai tinkama, su parama biudžeto koregavimui ir fiskalinei reformai, taip pat infrastruktūrai atnaujinti ir investicijoms gerinti. Šias priemones stebi regioninės parengiamosios darbo grupės, kurias derybų pradžioje bendrai nustato derybose dėl EPS dalyvaujančios regioninės grupės ir Europos Sąjunga. Regioninės parengiamosios darbo grupės, inter alia, teikia pasiūlymus, kurie bus svarstomi Europos Sąjungos ir AKR šalių nacionalinio ir regioninio programavimo dialoge.

               Nustatomi tinkami mechanizmai siekiant užtikrinti, kad ES ir AKR šalių nevalstybiniai subjektai būtų informuojami ir su jais būtų konsultuojamasi dėl derybų turinio ir kad būtų užtikrintas vykstančių AKR ir ES dialogų koordinavimas.

                     (1)

                        Kotonu susitarimo 45–51 ir 78 straipsniai ir jį pakeisiančio susitarimo atitinkama nuostata, kai bus taikoma.

    ---documentbreak---

               EUROPOS KOMISIJA
            Briuselis, 2019 11 28
            COM(2019) 608 final
            Rekomendacija
            TARYBOS SPRENDIMAS
            kuriuo atnaujinami derybiniai nurodymai deryboms dėl ekonominės partnerystės susitarimų (EPS) su Afrikos, Karibų ir Ramiojo vandenyno (AKR) šalimis ir regionais

               AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS

               1.PASIŪLYMO APLINKYBĖS

               •Pasiūlymo pagrindimas ir tikslai

               2002–2014 m. ES derėjosi dėl ekonominės partnerystės susitarimų (EPS) su Afrikos, Karibų ir Ramiojo vandenyno (AKR) šalimis ir regionais. Šias derybas ES vedė remdamasi plataus masto įgaliojimais ir 2002 m. birželio 12 d. Tarybos priimtais derybiniais nurodymais (9930/02).

               Tačiau dėl tam tikrų aplinkybių, įskaitant ribotus partnerių pajėgumus, sudaryti ir šiuo metu įgyvendinami susitarimai daugiausia apima tik prekybą prekėmis. Kitos sritys (pvz., paslaugos, investicijos ir su prekyba susiję klausimai) į susitarimus nebuvo įtrauktos, tačiau buvo aiškiai paminėtos, kad jas būtų galima peržiūrėti ateityje, vadinamosiose peržiūros sąlygose. Tokia padėtis reiškia, kad dabartiniai EPS nėra visiškai pritaikyti prie 21-ojo amžiaus prekybos realijų ir ES bei atitinkamų šalių partnerių interesų. Todėl gali būti, kad artimiausiais metais šiuos susitarimus bus norima sustiprini ir į juos įtraukti taip pat ir paslaugų, investicijų, prekybos ir darnaus vystymosi, intelektinės nuosavybės teisių, konkurencijos politikos ir viešųjų pirkimų sritis.

               Šiuo metu AKR šalyse ir regionuose yra 31 šalis, įgyvendinanti septynis skirtingus EPS.

               Iš jų penkios Rytų ir Pietų Afrikos (RPA) šalys, šiuo metu įgyvendinančios tarpinį EPS (Mauricijus, Madagaskaras, Seišeliai, Zimbabvė ir nuo neseniai Komorai), paprašė pradėti derybas remiantis peržiūros sąlyga. Tikslas – sudaryti visapusišką susitarimą, kuris padėtų joms pasinaudoti pasaulinėmis vertės grandinėmis. 2019 m. spalio 2 d. Mauricijuje pradėtos derybos dėl tokio visapusiško susitarimo.

               Būsimos derybos su AKR šalimis ir regionais, įskaitant su RPA šalimis, bus vedamos remiantis 2002 m. Tarybos patvirtintais derybiniais nurodymais, pridedamais prie Tarybos įgaliojimo pradėti derybas. Galiojantys 2002 m. nurodymai jau yra visapusiški ir apima beveik visas su prekyba susijusias sritis. Vis dėlto šiandien, atsižvelgiant į prekybos raidą visame pasaulyje, jie yra iš dalies pasenę ir nepakankamai suderinti su naujausiomis ES politikos iniciatyvomis ir prioritetais, pavyzdžiui, su ES prekybos ir darnaus vystymosi politikos stiprinimo tikslu.

               Todėl Taryba paprašė atnaujinti 2002 m. priimtus derybinius nurodymus, kad šių nurodymų formuluotės ir turinys būtų suderinti su naujausiais pokyčiais ir politika su prekyba susijusiose srityse, visų pirma su 2015 m. Europos Komisijos komunikatu „Prekyba visiems“, taip pat su Darbotvarke iki 2030 m. ir jos 17 pagrindinių darnaus vystymosi tikslų bei su 2015 m. tarptautinės bendruomenės priimtu Paryžiaus susitarimu dėl kovos su klimato kaita.

               Todėl šia iniciatyva prisidedama prie komunikato „Prekyba visiems“ įgyvendinimo, kartu atsižvelgiant į vykstančias derybas dėl partnerystės susitarimo baigus galioti Kotonu susitarimui. Joje taip pat atsižvelgiama į Afrikos ir Europos tvarių investicijų ir darbo vietų kūrimo aljansą, kurį 2018 m. rugsėjo mėn. pradėjo Komisijos pirmininkas, ir į Išorės investicijų planą, kaip svarbų jos komponentą.

               Šios iniciatyvos tiesioginis tikslas – parengti Komisijai naujausius derybų dėl ekonominės partnerystės susitarimų su AKR šalimis ir regionais nurodymus, suderintus su dabartine ES derybų praktika, ir užtikrinti, kad bet kokios tolesnės derybos su AKR šalimis ir regionais atitiktų dabartinius prekybos iššūkius.

               Bendras tikslas – derėtis dėl naujausių ir modernių prekybos susitarimų su AKR šalimis ir regionais, kurie paskatins prekybą ir investicijas ir padės šioms šalims integruotis į pasaulio ekonomiką.

               •Suderinamumas su toje pačioje politikos srityje galiojančiomis nuostatomis

                  Aprašytieji tikslai atitinka Europos Sąjungos sutartį (toliau – ES sutartis), kurioje įtvirtinta, kad ES turėtų skatinti „visų šalių integraciją į pasaulio ekonomiką, įskaitant laipsnišką tarptautinės prekybos apribojimų panaikinimą“
                     1
                  .

                  Tikslai taip pat visiškai atitinka Kotonu susitarimo tikslus ir bendruosius principus, kurie remiami tuo susitarimu.

               •Suderinamumas su kitomis Sąjungos politikos sritimis

                  Tikslai dera su kitomis ES politikos sritimis.

               2.TEISINIS PAGRINDAS, SUBSIDIARUMO IR PROPORCINGUMO PRINCIPAI

               •Teisinis pagrindas

                  SESV 207 straipsnio 4 dalies pirma pastraipa kartu su 218 straipsnio 3 ir 4 dalimis.

                  Pagal 207 straipsnio 4 dalį sprendimus dėl derybų dėl 207 straipsnio 3 dalyje nurodytų susitarimų ir jų sudarymo Taryba priima kvalifikuota balsų dauguma.

                  Pagal SESV 218 straipsnio 3 dalį Komisija teikia rekomendacijas Tarybai, o Taryba priima sprendimą, kuriuo suteikiami įgaliojimai pradėti derybas.

                  Pagal SESV 218 straipsnio 4 dalį Taryba gali duoti nurodymus derybininkui ir paskirti specialų komitetą, su kuriuo privaloma konsultuotis vedant derybas.

                  Kalbant apie derybas dėl EPS, 2002 m. Taryba jau įgaliojo Komisiją pradėti derybas ir suteikė jai atitinkamus nurodymus. Tačiau, atsižvelgiant į prekybos raidą visame pasaulyje, derybinius nurodymus reikia atnaujinti, kad vedant derybas būtų galima tiksliau atsižvelgti į naujausias ES politikos iniciatyvas ir prioritetus. Tai reiškia, inter alia, kad nurodymuose reikės atsižvelgti į dabartinius ES siekius įtraukti į savo susitarimus tarptautiniu mastu sutartus principus ir taisykles dėl darbo ir aplinkos apsaugos aspektų, įskaitant nuorodas į Darnaus vystymosi darbotvarkę iki 2030 m. ir Paryžiaus susitarimą dėl kovos su klimato kaita. Galiojantys nurodymai taip pat neatspindi būtinybės priimti nuostatas dėl veiksmingo šių taisyklių įgyvendinimo ir stebėsenos, taip pat mechanizmo, kuris padėtų spręsti susitarimo šalių ginčus, susijusius su šia sritimi.

                  Todėl Komisija rekomenduoja Tarybai priimti sprendimą, pagrįstą SESV 207 straipsnio 4 dalies pirma pastraipa kartu su 218 straipsnio 3 ir 4 dalimis.

               •Subsidiarumo principas (neišimtinės kompetencijos atveju)

                  Pagal SESV 3 straipsnį bendra prekybos politika priklauso išimtinei ES kompetencijai. Atitinkamai subsidiarumo principas netaikomas (ES sutarties 5 straipsnio 3 dalis).

               •Proporcingumo principas

                  Komisijos rekomendacija atitinka proporcingumo principą.

               •Priemonės pasirinkimas

                  Europos Sąjungos Tarybos sprendimas, kuriuo atnaujinami derybiniai nurodymai deryboms dėl ekonominės partnerystės susitarimų (EPS) su Afrikos, Karibų ir Ramiojo vandenyno (AKR) šalimis ir regionais.

               3.EX POST VERTINIMO, KONSULTACIJŲ SU SUINTERESUOTOSIOMIS ŠALIMIS IR POVEIKIO VERTINIMO REZULTATAI

               •Galiojančių teisės aktų ex post vertinimas / tinkamumo patikrinimas

                  Į būsimą poveikio darniam vystymuisi vertinimą bus įtrauktas dabartinio laikinojo EPS su RPA šalimis įgyvendinimo ex post vertinimo skirsnis.

               •Konsultacijos su suinteresuotosiomis šalimis

               Nenumatyta jokių konkrečių konsultacijų su piliečiais ir suinteresuotosiomis šalimis, nes formuluočių atnaujinimas yra ribotas.

               Tačiau Komisija konsultuosis su piliečiais ir suinteresuotosiomis šalimis dėl atskirų derybų, kurios gali būti vedamos ateityje pagal atnaujintus derybinius nurodymus.

               Visų pirma būsimoms deryboms su RPA ekonominės partnerystės susitarimo valstybėmis bus pradėtas poveikio darniam vystymuisi vertinimas, siekiant plačiai konsultuotis su piliečiais ir suinteresuotosiomis šalimis tiek ES, tiek RPA regione, dėl galimo naujų prekybos temų, kurios bus įtrauktos į susitarimą, poveikio. Pradinės diskusijos pradėtos 2019 m. spalio mėn., o poveikio darniam vystymuisi vertinimas bus atliekamas tuo pat metu, kaip ir derybos, kad būtų galima įtraukti vertinimą į šį procesą.

               Poveikio darniam vystymuisi vertinimas yra sistemingo suinteresuotųjų šalių ir prekybos derybininkų dialogo platforma, kurioje per išsamias konsultacijas suteikiama galimybė dalyvauti visoms suinteresuotosioms šalims.

               Pagrindinės suinteresuotosios šalys, su kuriomis bus konsultuojamasi atliekant poveikio darniam vystymuisi vertinimą, apims viešąjį sektorių, nevyriausybines organizacijas, įmones, socialinius partnerius ir akademinę bendruomenę.

                  Išskyrus RPA ir ES EPS, šiuo etapu neplanuojama jokių tolesnių derybų dėl kitų esamų ekonominės partnerystės susitarimų stiprinimo arba išplėtimo. Vykdant tokią veiklą bus atliekami galimo poveikio vertinimai pagal konkretų regioną ir šalį ir išsamios konsultacijos su suinteresuotosiomis šalimis.

                  Komisija taip reguliariai konsultuojasi su suinteresuotosiomis šalimis, inter alia, Prekybos susitarimų ekspertų grupėje
                     2
                   ir vykdydama dialogą su pilietine visuomene
                     3
                  .

               •Tiriamųjų duomenų rinkimas ir naudojimas

                  Netaikoma.

               •Poveikio vertinimas

                  Šiuo etapu poveikio vertinimas nebūtinas, nes derybos dėl EPS su AKR šalimis ir regionais grindžiamos galiojančiu 2002 m. Tarybos įgaliojimu Komisijai vesti derybas. Derybų esmė nėra nauja politikos sritis, tęsiamos daug metų vykstančios derybos.

                  Be to, ex ante poveikio vertinimas paprastai atliekamas tik tuo atveju, jei reikia pagrįsti sprendimą pradėti derybas su tam tikrais prekybos partneriais, t. y. prieš Tarybai suteikiant įgaliojimą pradėti derybas. Šiuo atveju Taryba jau patvirtino, kad išsamesnėms deryboms su RPA vesti naujo įgaliojimo nereikia.

                  Kadangi galiojančių derybinių nurodymų pakeitimų taikymo sritis yra ribota, poveikis neturėtų būti didelis.

                  Kaip minėta konsultacijų su suinteresuotosiomis šalimis skirsnyje, Europos Komisija planuoja atlikti poveikio darniam vystymuisi vertinimą, skirtą naujoms deryboms su RPA, kurios bus pradėtos 2020 m. pradžioje. Į jį bus įtrauktas dabartinio EPS įgyvendinimo ex post vertinimo skirsnis. Tai suteiktų galimybę atlikti poveikio vertinimą, kuris būtų išsamesnis už įprastą poveikio darniam vystymuisi vertinimą. Toks pat požiūris galėtų būti taikomas visoms būsimoms deryboms dėl kitų esamų EPS stiprinimo.

               •Reglamentavimo tinkamumas ir supaprastinimas

                  Netaikoma.

               •Pagrindinės teisės

                  Šia iniciatyva visapusiškai laikomasi Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos, visų pirma jos 8 straipsnio dėl asmens duomenų apsaugos.

               4.POVEIKIS BIUDŽETUI

                  Ši iniciatyva poveikio biudžetui neturi.

               5.KITI ELEMENTAI

               •Įgyvendinimo planai ir stebėsena, vertinimas ir ataskaitų teikimo tvarka

                  Netaikoma.

               •Aiškinamieji dokumentai (direktyvoms)

                  Netaikoma.

               •Išsamus konkrečių pasiūlymo nuostatų paaiškinimas

                  Netaikoma.

               Rekomendacija

               TARYBOS SPRENDIMAS

               kuriuo atnaujinami derybiniai nurodymai deryboms dėl ekonominės partnerystės susitarimų (EPS) su Afrikos, Karibų ir Ramiojo vandenyno (AKR) šalimis ir regionais

               EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,

               atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 207 straipsnio 4 dalies pirmą pastraipą kartu su 218 straipsnio 3 ir 4 dalimis,

               atsižvelgdama į Europos Komisijos rekomendaciją,

               kadangi:

               (1)2002 m. birželio 12 d. Europos Sąjungos Taryba priėmė derybinius nurodymus deryboms dėl ekonominės partnerystės susitarimų (EPS) su Afrikos, Karibų ir Ramiojo vandenyno (AKR) šalimis ir regionais;

               (2)į su AKR šalimis ir regionais sudarytus EPS įtrauktos peržiūros sąlygos dėl būsimos šių susitarimų peržiūros;

               (3)atsižvelgiant į prekybos raidą visame pasaulyje, derybinius nurodymus reikia atnaujinti, kad vedant naujas derybas būtų galima tiksliau atsižvelgti į naujausias ES politikos iniciatyvas ir prioritetus,

               PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:

               1 straipsnis

               Komisijai suteikti derybiniai nurodymai deryboms dėl ekonominės partnerystės susitarimų (EPS) su Afrikos, Karibų ir Ramiojo vandenyno (AKR) šalimis ir regionais iš dalies keičiami taip, kaip išdėstyta priede.

               2 straipsnis

               Šis sprendimas skirtas Komisijai.

               Priimta Briuselyje

                     Tarybos vardu

                     Pirmininkas

                     (1)

                        ES sutarties 21 straipsnio 2 dalies e punktas.

                     (2)

                  http://ec.europa.eu/trade/trade-policy-and-you/expert-groups/

                     (3)

                  http://trade.ec.europa.eu/civilsoc/meetdetails.cfm?meet=11531


               EUROPOS KOMISIJA
            Briuselis, 2019 02 05
            COM(2019) 70 final
            Rekomendacija
            TARYBOS SPRENDIMAS
            kuriuo suteikiami įgaliojimai pradėti derybas dėl Europos Sąjungos ir Jungtinių Amerikos Valstijų susitarimo dėl tarpvalstybinės prieigos prie elektroninių įrodymų vykdant teisminį bendradarbiavimą baudžiamosiose bylose

               AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS

               1.
                     APLINKYBĖS

               Vis daugiau naudojantis socialiniais tinklais, internetiniu paštu, pranešimų mainų paslaugomis ir programomis palaikant ryšį, dirbant, bendraujant ir gaunant informaciją, taip pat kai tai daroma neteisėtais tikslais, didėja ir tarpvalstybinis duomenų srautas. Todėl atliekant nusikalstamų veikų tyrimus vis dažniau remiamasi elektroniniais įrodymais, kurie nėra viešai prieinami. Atsižvelgiant į tai, kad internetas neturi sienų, o paslaugos gali būti teikiamos iš bet kurios pasaulio vietos – tai gali daryti ir ne Europos bendrovės, tarpvalstybinės prieigos prie elektroninių įrodymų palengvinimas yra labai svarbus klausimas, susijęs su beveik visų rūšių nusikalstamumu. Visų pirma, dėl neseniai įvykdytų teroristinių išpuolių išryškėjo prioritetinis poreikis rasti būdų, kaip Europos Sąjungos valstybių narių prokurorai ir teisėjai galėtų greičiau ir veiksmingiau apsaugoti ir gauti elektroninius įrodymus.

               Šiuo metu atliekant daugiau nei pusę nusikalstamų veikų tyrimų reikalinga prieiga prie tarpvalstybinių elektroninių įrodymų. Elektroninių įrodymų prireikia atliekant apie 85 proc. nusikalstamų veikų tyrimų, o atliekant du trečdalius šių tyrimų reikia gauti įrodymų iš internetinių paslaugų teikėjų, įsisteigusių kitoje jurisdikcijoje. 2013–2018 m. prašymų, skirtų pagrindiniams internetinių paslaugų teikėjams, skaičius išaugo 84 proc. Šių rūšių duomenys yra labai svarbūs atliekant nusikalstamų veikų tyrimus, kad būtų galima nustatyti asmens tapatybę arba gauti informacijos apie jo veiklą.

               Elektroniniai įrodymai – įvairių rūšių elektroninio pavidalo duomenys, kurie yra svarbūs atliekant nusikalstamų veikų tyrimą ir baudžiamąjį persekiojimą ir yra dažnai saugomi internetinių paslaugų teikėjų serveriuose. Tokie duomenys apima turinio duomenis, pavyzdžiui, e. laiškus, tekstinius pranešimus, nuotraukas ir vaizdo įrašus, bei su turiniu nesusijusius duomenis, pavyzdžiui, duomenis apie abonentą arba su internetine paskyra susijusią srauto informaciją.

               Teisminių institucijų bendradarbiavimas yra įprastas institucijų bendradarbiavimo siekiant kovoti su visų rūšių nusikaltimais būdas. Šiuo metu pagrindinė priemonė, kurią valstybės narės naudoja prašydamos prieigos prie tarpvalstybinių elektroninių įrodymų daugumoje kitų Europos Sąjungos šalių, yra Europos tyrimo orderis.

               Trečiosioms šalims (ir Danijai bei Airijai, kurios nedalyvauja Europos tyrimo orderio sistemoje) Europos Sąjungos valstybės narės gali teikti savitarpio teisinės pagalbos prašymus. Dalyvauja kelios skirtingos abiejų šalių institucijos. Procedūros buvo sukurtos iki interneto atsiradimo, kai prašymų skaičius buvo kur kas mažesnis nei šiandien, o jų metu nereikėjo susidurti su elektroninių įrodymų kintamumu.

               Viena iš pagrindinių Europos Sąjungos valstybių narių (ir iš viso pasaulio) teikiamų savitarpio teisinės pagalbos prašymų dėl prieigos prie elektroninių įrodymų gavėjų yra Jungtinės Amerikos Valstijos, kuriose yra didžiausių paslaugų teikėjų pagrindinės buveinės. 2003 m. birželio 25 d. buvo pasirašytas Europos Sąjungos ir Jungtinių Amerikos Valstijų susitarimas dėl savitarpio teisinės pagalbos, jis įsigaliojo 2010 m. vasario 1 d. Susitarimas yra pagrindinė transatlantinė priemonė, skirta veiksmingam bendradarbiavimui baudžiamosios teisenos srityje užtikrinti ir kovoti su organizuotu nusikalstamumu bei terorizmu.

               Pirma bendra susitarimo peržiūra buvo atlikta 2016 m.
                  1
                Jos metu buvo padaryta išvada, kad susitarimas teikia papildomos naudos ES ir JAV savitarpio teisinės pagalbos santykiams ir iš esmės veikia gerai. Toliau bus dedamos pastangos siekiant pagerinti šį bendradarbiavimą. Valdžios institucijų teisminis bendradarbiavimas, taip pat ir su Jungtinėmis Amerikos Valstijomis, yra labai svarbus, tačiau atsižvelgiant į elektroninių įrodymų kintamumą, ši procedūra, vidutiniškai užtrunkanti 10 mėnesių, dažnai yra per lėta ir dėl to gali būti neproporcingai naudojami ištekliai. Be to, nors nepriklausomumas yra svarbus teisminio bendradarbiavimo atliekant konkretų tyrimą aspektas, vis dažniau vienintelė sąsaja su kita valstija yra duomenų arba paslaugų teikėjo vieta. Konkrečiai dėl elektroninių įrodymų 2016 m. bendroje peržiūroje valstybės narės skatinamos tiesiogiai bendradarbiauti su JAV paslaugų teikėjais, kad galėtų greičiau ir veiksmingiau apsaugoti ir gauti elektroninius įrodymus.

               Tiesioginis bendradarbiavimas su JAV paslaugų teikėjais atsirado kaip alternatyvi priemonė teisminiam bendradarbiavimui. Jis taikomas tik su turiniu nesusijusiems duomenims
                  2
                ir pagal JAV teisės aktus yra savanoriškas. Praktiškai Europos Sąjungos valstybės narės valdžios institucijos pagal nacionalines baudžiamojo proceso taisykles gali tiesiogiai kreiptis į paslaugų teikėją Jungtinėse Amerikos Valstijose su prašymais pateikti duomenis, prie kurių paslaugų teikėjas turi prieigą, paprastai duomenis apie jo teikiamų paslaugų naudotoją. Tai taikoma kai kuriems Jungtinėse Amerikos Valstijose įsisteigusiems paslaugų teikėjams, ir, kiek mažiau, Airijoje įsisteigusiems paslaugų teikėjams, kurie savanoriškai tiesiogiai atsako į valstybių narių teisėsaugos institucijų prašymus, jei prašymai teikiami dėl su turiniu nesusijusių duomenų.

               Pagal JAV teisės aktus
                  3
                JAV įsisteigę paslaugų teikėjai gali tiesiogiai bendradarbiauti su Europos valdžios institucijomis dėl su turiniu nesusijusių duomenų. Tačiau toks bendradarbiavimas yra savanoriškas. Todėl paslaugų teikėjai sukuria savo politiką, ar bendradarbiauti, ir kaip bendradarbiauti, arba dėl to sprendžia kiekvienu konkrečiu atveju. Be to, kad padažnėjo tiesioginis bendradarbiavimas su paslaugų teikėjais, Jungtinėse Amerikos Valstijose neseniai priimtuose sprendimuose ir teismo bylose buvo siekiama išsiaiškinti, ar JAV institucijos turi teisę prašyti pateikti paslaugų teikėjo, kurio pagrindinė buveinė yra Jungtinėse Amerikos Valstijose, užsienyje saugomus duomenis, įskaitant visų pirma „Microsoft Ireland“ bylą
                  4
               .

               Prašymų dėl savanoriško tiesioginio bendradarbiavimo skaičius sparčiai didėjo – 2017 m. jų buvo daugiau nei 124 000. Nors savanorišku tiesioginiu bendradarbiavimu užtikrinama greitesnė prieiga nei pagal savitarpio teisinę pagalbą, jis galimas tik dėl su turiniu nesusijusių duomenų. Be to, toks bendradarbiavimas gali būti nepatikimas, jo metu gali būti neužtikrinama, kad bus laikomasi tinkamų procedūrinių garantijų, jis yra įmanomas tik su ribotu skaičiumi paslaugų teikėjų, kurie visi taiko skirtingą politiką, nėra skaidrus, jam trūksta atskaitomybės. Dėl tokio susiskaidymo gali atsirasti teisinis netikrumas, kilti klausimų dėl baudžiamojo persekiojimo teisėtumo bei asmenų, su kuriais yra susiję tokie prašymai, pagrindinių teisių ir procesinių garantijų apsaugos. Be to, įvykdoma mažiau nei pusė visų paslaugų teikėjams skirtų prašymų
                  5
               .

               Kalbant apie galimus JAV institucijų abipusius prašymus paslaugų teikėjams Europos Sąjungoje, šiuo metu daugelyje valstybių narių pagal telekomunikacijų teisinę sistemą nacionaliniams telekomunikacijų paslaugų teikėjams draudžiama tiesiogiai atsakyti į užsienio institucijų prašymus, įskaitant prašymus dėl su turiniu nesusijusių duomenų. Be to, nėra jokio teisinio pagrindo, pagal kurį būtų leidžiamas tiesioginis bendradarbiavimas kituose ryšių sektoriuose. JAV institucijos tokius duomenis iš ES paslaugų teikėjų paprastai gali gauti tik pagal savitarpio teisinės pagalbos prašymą.

               2.
                     PASIŪLYMO TIKSLAI

               Europos Komisija 2015 m. balandžio mėn. Europos saugumo darbotvarkėje
                  6
                įsipareigojo peržiūrėti kliūtis, su kuriomis susiduriama atliekant nusikaltimų pasinaudojant kibernetine erdve tyrimus, visų pirma dėl tarpvalstybinės prieigos prie elektroninių įrodymų. 2018 m. balandžio 17 d. Komisija Europos Parlamentui ir Tarybai pateikė Reglamento dėl Europos elektroninių įrodymų baudžiamosiose bylose pateikimo ir saugojimo orderių
                  7
                ir Direktyvos, kuria nustatomos teisinių atstovų skyrimo įrodymams baudžiamosiose bylose rinkti suderintos taisyklės, pasiūlymus (toliau – pasiūlymai dėl elektroninių įrodymų)
                  8
               .

               Šių pasiūlymų tikslas – Europos Sąjungoje pagreitinti elektroninių įrodymų apsaugos ir gavimo tiesiogiai iš kitoje jurisdikcijoje įsisteigusių paslaugų teikėjų procesą. Pasiūlymai taikomi konkrečių rūšių paslaugų teikėjams, teikiantiems paslaugas Europos Sąjungoje. Paslaugų teikėjas teikia paslaugas Europos Sąjungoje, kai jis sudaro galimybę naudotojams vienoje arba daugiau valstybių narių naudotis jo paslaugomis ir kai šis paslaugų teikėjas turi esminį ryšį su Sąjunga, pavyzdžiui, kai jis turi įmonės padalinį valstybėje narėje arba teikia paslaugas dideliam skaičiui naudotojų toje valstybėje narėje. Europos Sąjungoje neįsisteigę paslaugų teikėjai privalo paskirti teisinį atstovą, kurio atžvilgiu gali būti priverstinai vykdomi įrodymų pateikimo orderiai.

               Europos Vadovų Taryba pabrėžė šio klausimo svarbą tiek viduje, tiek išorėje. 2018 m. spalio 18 d. Europos Vadovų Tarybos išvadose nurodyta, kad „siekiant tiek ES, tiek tarptautiniu lygmeniu veiksmingai kovoti su terorizmu ir kitu sunkių formų ir organizuotu nusikalstamumu, turėtų būti rasti sprendimai, kuriais būtų užtikrinta sparti ir efektyvi tarpvalstybinė prieiga prie e. įrodymų; iki šio teisėkūros ciklo pabaigos turėtų būti susitarta dėl Komisijos pasiūlymų dėl e. įrodymų ir prieigos prie finansinės informacijos, taip pat dėl pasiūlymų siekiant geriau kovoti su pinigų plovimu
                  9
               . Komisija taip pat turėtų skubiai pateikti derybų įgaliojimus, skirtus tarptautinėms deryboms dėl e. įrodymų.“

               Komisijos pasiūlymais dėl elektroninių įrodymų suteikiamas pagrindas tam, kad Europos Sąjungoje būtų taikomas koordinuotas ir nuoseklus požiūris ir Europos Sąjunga jį taikytų tarptautiniu lygmeniu, tinkamai atsižvelgiant į Europos Sąjungos taisykles, įskaitant taisykles dėl Europos Sąjungos valstybių narių ir jų piliečių nediskriminavimo. Nors Komisija savo pasiūlymų dėl elektroninių įrodymų poveikio vertinime jau pažymėjo, kad pasiūlymus būtų galima naudingai papildyti dvišaliais arba daugiašaliais susitarimais dėl tarpvalstybinės prieigos prie elektroninių įrodymų, įskaitant su šia prieiga susijusias apsaugos priemones, Komisija, prieš pradėdama derybas su trečiosiomis šalimis, nusprendė pirmiausia pasiūlyti priimti ES taisykles dėl tarpvalstybinės prieigos prie elektroninių įrodymų tinkamų sąlygų ir apsaugos priemonių.

               Tarptautiniu lygmeniu diskusijos vyksta vedant derybas dėl Europos Tarybos konvencijos dėl elektroninių nusikaltimų Antrojo papildomo protokolo
                  10
               . Tarpvalstybinė prieiga prie elektroninių įrodymų buvo reguliariai aptariama neseniai vykusiuose ES ir JAV teisingumo ir vidaus reikalų ministrų susitikimuose.

               Komisija drauge priima dvejus derybinius nurodymus pradėti derybas su Jungtinėmis Amerikos Valstijomis ir dalyvauti derybose dėl Europos Tarybos konvencijos dėl elektroninių nusikaltimų Antrojo papildomo protokolo. Nors abu procesai vyks skirtingu greičiu, jie yra skirti tarpusavyje susijusiems klausimams spręsti, tad vienose derybose prisiimti įsipareigojimai gali turėti tiesioginę įtaką lygiagrečiai vykstančioms deryboms.

               Nors pasiūlymuose dėl elektroninių įrodymų aptariama konkrečių rūšių paslaugų teikėjų, teikiančių paslaugas ES rinkoje, situacija, yra pavojus, kad įsipareigojimai prieštaraus trečiųjų šalių teisės aktams. Siekiant išspręsti šią įstatymų koliziją ir atsižvelgiant į tarptautinio mandagumo principą pasiūlymuose dėl elektroninių įrodymų yra nuostatų dėl specialių mechanizmų, taikomų tais atvejais, kai gavęs prašymą paslaugų teikėjas susiduria su pagal trečiosios šalies teisę prieštaraujančiais įsipareigojimais. Į šiuos mechanizmus įtraukiama peržiūros procedūra tokiai situacijai spręsti. ES ir JAV susitarimu turėtų būti siekiama išvengti pavojaus, kad Europos Sąjungos ir Jungtinių Amerikos Valstijų įsipareigojimai prieštaraus vieni kitiems.

               Pagrindiniai paslaugų teikėjai, turintys su baudžiamuoju procesu susijusių įrodymų, veikia JAV jurisdikcijoje. 1986 m. Saugomų ryšių įstatymu uždrausta atskleisti turinio duomenis, o su turiniu nesusiję duomenys gali būti teikiami savanoriškai. 2018 m. kovo 23 d. Jungtinių Amerikos Valstijų Kongreso priimtame Jungtinių Amerikos Valstijų CLOUD įstatyme (kuriuo paaiškinta teisėto duomenų naudojimo užsienyje tvarka) 1986 m. Saugomų ryšių įstatymo daliniu pakeitimu patikslinama, kad JAV paslaugų teikėjai privalo laikytis JAV išduotų orderių atskleisti turinio duomenis ir su turiniu nesusijusius duomenis, nepaisant to, kur tokie duomenys saugomi, taip pat ir Europos Sąjungoje. CLOUD įstatymu taip pat leidžiama sudaryti vykdomuosius susitarimus su užsienio vyriausybėmis, kurių pagrindu JAV paslaugų teikėjai galėtų teikti turinio duomenis tiesiogiai toms užsienio vyriausybėms. Duomenys, kuriems taikomas CLOUD įstatymas, yra saugomi duomenys ir perimami laidiniai arba elektroniniai ryšiai, o jame numatytos nusikalstamos veikos – sunkūs nusikaltimai. Vykdomiesiems susitarimams su užsienio vyriausybėmis taikomos tam tikros sąlygos, t. y. kad užsienio šalis būtų nustačiusi tinkamas apsaugos priemones, įskaitant priemones, skirtas prieigai prie duomenų, susijusių su JAV piliečiais, apriboti.

               Šios iniciatyvos tikslas yra spręsti konkretų teisinį klausimą dėl prieigos prie turinio duomenų ir su turiniu nesusijusių duomenų, kuriuos turi paslaugų teikėjai Europos Sąjungoje arba Jungtinėse Amerikos Valstijose, nustatant bendras taisykles. Sudarant tarptautinį susitarimą ši iniciatyva papildytų ES pasiūlymus dėl elektroninių įrodymų spręsdama įstatymų kolizijos klausimą, ypač dėl turinio duomenų, ir leisdama užtikrinti spartesnę prieigą prie elektroninių įrodymų. Ši rekomendacija apima derybinius nurodymus pradėti derybas dėl ES lygmens susitarimo su Jungtinėmis Amerikos Valstijomis dėl tarpvalstybinės prieigos prie elektroninių įrodymų. Europos Sąjunga yra suinteresuota sudaryti visapusišką susitarimą su Jungtinėmis Amerikos Valstijomis siekiant apsaugoti Europos teises bei vertybes, pavyzdžiui, privatumo ir asmens duomenų apsaugą, ir atsižvelgiant į mūsų pačių saugumo interesus.

               Kalbant apie turinio duomenis, dabartiniais JAV teisės aktais (1986 m. Saugomų ryšių įstatymas) JAV paslaugų teikėjams draudžiama atsakyti į užsienio teisėsaugos institucijų prašymus. Šiuo metu pagal JAV teisės aktus reikalaujama, kad trečiosios šalies savitarpio teisinės pagalbos prašymas gali būti vykdomas tik įrodžius, kad yra pakankamas pagrindas. Šiuo metu Europos Sąjungos valstybių narių paslaugų teikėjai negali atsakyti į tiesioginius trečiųjų šalių institucijų prašymus. ES ir JAV susitarimas prisidėtų prie pasiūlymų dėl elektroninių įrodymų tikslo ir veiksmingumo, visų pirma dėl turinio duomenų, kuriuos JAV paslaugų teikėjai saugo Jungtinėse Amerikos Valstijose. Jis sudarytų galimybę tiesiogiai bendradarbiauti su paslaugų teikėju sukurdamas veiksmingesnę teisinę sistemą teisminėms institucijoms, nes šiuo metu ES specialistai, norėdami gauti turinio duomenis pagal savitarpio teisinės pagalbos prašymus, susiduria su sunkumais.

               Kalbant apie su turiniu nesusijusius duomenis, daugėjant Jungtinėms Amerikos Valstijoms adresuojamų savitarpio teisinės pagalbos prašymų, JAV institucijos skatina ES teisėsaugos ir teismines institucijas su turiniu nesusijusių duomenų iš JAV paslaugų teikėjų prašyti tiesiogiai, o pagal JAV teisės aktus JAV įsisteigusiems paslaugų teikėjams leidžiama, tačiau neprivaloma atsakyti į tokius prašymus. ES ir JAV susitarimas suteiktų ES institucijoms daugiau tikrumo, aiškių procesinių garantijų ir sumažintų susiskaidymą dėl prieigos prie JAV paslaugų teikėjų turimų su turiniu nesusijusių duomenų. Jis taip pat leistų JAV institucijų abipusę prieigą prie ES paslaugų teikėjų turimų duomenų.

               Rekomendacija dėl Tarybos sprendimo yra pradėti Europos Sąjungos ir Jungtinių Amerikos Valstijų derybas, kad būtų sudarytas transatlantinis susitarimas dėl tarpvalstybinės prieigos prie elektroninių įrodymų, skirtų naudoti baudžiamajame procese, tiesiogiai iš paslaugų teikėjų. Juo siekiama bendradarbiavimo mechanizmus pritaikyti prie skaitmeninio amžiaus nustatant teismines ir teisėsaugos priemones, kuriomis siekiama perprasti dabartinius nusikaltėlių bendravimo būdus ir kovoti su šiuolaikinių formų nusikalstamumu.

               Europos Sąjungos ir Jungtinių Amerikos Valstijų susitarimas turėtų nemažai praktinių privalumų:

               ·jame būtų numatyta abipusė teisminių institucijų prieiga prie turinio duomenų;

               ·jame būtų aptariama prieiga prie su turiniu nesusijusių duomenų remiantis teisminių institucijų orderiais, užtikrinama ES ir JAV institucijų abipusė prieiga ir peržiūrimos tiesioginio bendradarbiavimo su paslaugų teikėjais sąlygos ir apsaugos priemonės;

               ·jis prisidėtų prie to, kad teisminės institucijos laiku gautų prieigą prie duomenų;

               ·juo būtų sprendžiamas įstatymų kolizijos pavojus;

               ·jis sumažintų taisyklių, procedūrų susiskaidymo pavojų ir suvienodintų teises ir apsaugos priemones per bendrus visų Europos Sąjungos valstybių narių derybų su Jungtinėmis Amerikos Valstijomis įgaliojimus užtikrinant Europos Sąjungos valstybių narių ir jų piliečių nediskriminavimą;

               ·jame būtų išaiškintas orderių paslaugų teikėjams privalomumas ir vykdymas bei išsamiai nurodyti teisminių institucijų įpareigojimai.

               Šis susitarimas turėtų priklausyti nuo patikimų pagrindinių teisių apsaugos mechanizmų. Šiais derybiniais nurodymais siekiama pagerinti institucijų, paslaugų teikėjų ir susijusių asmenų teisinį tikrumą užtikrinant proporcingumo principą, pagrindinių teisių apsaugą, skaidrumą ir teisminių institucijų bei paslaugų teikėjų atskaitomybę.

               3.
                     ATITINKAMOS POLITIKOS SRITYJE GALIOJANČIOS NUOSTATOS

               Dabartinę Europos Sąjungos teisinę sistemą sudaro Sąjungos bendradarbiavimo baudžiamosiose bylose priemonės, pvz., Direktyva 2014/41/ES dėl Europos tyrimo orderio baudžiamosiose bylose
                  11
                (toliau – ETO direktyva), Konvencija dėl Europos Sąjungos valstybių narių savitarpio pagalbos baudžiamosiose bylose
                  12
               , Reglamentas 2018/1727 dėl Eurojusto
                  13
               , Reglamentas (ES) 2016/794 dėl Europolo
                  14
               , Tarybos pamatinis sprendimas 2002/465/TVR dėl jungtinių tyrimo grupių
                  15
                ir siūlomas reglamentas dėl teroristinio turinio sklaidos internete prevencijos
                  16
               .

               2018 m. balandžio 17 d. Komisija Tarybai ir Europos Parlamentui pateikė Reglamento dėl Europos elektroninių įrodymų baudžiamosiose bylose pateikimo ir saugojimo orderių
                  17
                ir Direktyvos, kuria nustatomos teisinių atstovų skyrimo įrodymams baudžiamosiose bylose rinkti suderintos taisyklės, pasiūlymus
                  18
               . Išorėje Europos Sąjunga sudarė kelis dvišalius Sąjungos ir trečiųjų šalių susitarimus, pavyzdžiui, Europos Sąjungos ir Jungtinių Amerikos Valstijų susitarimą dėl savitarpio teisinės pagalbos
                  19
               . Šis susitarimas yra skirtas papildyti šiuos galiojančius susitarimus.

               Asmens duomenys, kuriems taikoma ši rekomendacija dėl Tarybos sprendimo, yra saugomi ir gali būti tvarkomi tik pagal Bendrąjį duomenų apsaugos reglamentą (BDAR)
                  20
               , o Europos Sąjungos institucijų – pagal Duomenų apsaugos direktyvą, skirtą policijos ir baudžiamosios teisenos institucijoms (Teisėsaugos tikslais naudojamų duomenų apsaugos direktyvą)
                  21
               . Susitarimas turėtų papildyti 2017 m. vasario 1 d. įsigaliojusį ES ir JAV susitarimą dėl duomenų apsaugos ir privatumo, dar vadinamą Bendruoju susitarimu, ir Jungtinių Amerikos Valstijų Kongreso 2016 m. vasario 24 d. priimtą JAV teisminio teisių gynimo įstatymą, pagal kurį JAV privatumo įstatyme numatyta apsauga taikoma ir ES piliečiams.

               Elektroninių ryšių duomenys, kuriems taikoma ši rekomendacija dėl Tarybos sprendimo, yra saugomi ir gali būti tvarkomi tik pagal Direktyvą 2002/58/EB (E. privatumo direktyvą)
                  22
               .

               Susitarime turėtų būti gerbiamos pagrindinės teisės, laisvės ir bendrieji ES teisės principai, įtvirtinti Europos Sąjungos sutartyse ir Pagrindinių teisių chartijoje, procesinės teisės, įskaitant teisę į veiksmingą teisinę gynybą ir teisingą bylos nagrinėjimą, nekaltumo prezumpciją ir teisę į gynybą, teisėtumo ir nusikalstamos veikos bei bausmės proporcingumo principus ir bet kokius teisėsaugos ar teisminių institucijų įsipareigojimus šioje srityje. Kalbant apie reikiamas asmens duomenų, Europos Sąjungos perduodamų JAV teisėsaugos institucijoms, apsaugos priemones, taikytinos ES ir JAV susitarimo dėl duomenų apsaugos ir privatumo nuostatos bus papildytos papildomomis apsaugos priemonėmis, kad būtų atsižvelgta į atitinkamų kategorijų duomenų neskelbtinumo lygį ir išskirtinius reikalavimus, taikomus tada, kai paslaugų teikėjai elektroninius įrodymus perduoda tiesiogiai.

               Susitarimas taip pat neturėtų pažeisti kitų galiojančių tarptautinių susitarimų dėl institucijų teisminio bendradarbiavimo baudžiamosiose bylose, pavyzdžiui, ES ir JAV susitarimo dėl savitarpio teisinės pagalbos. Jungtinių Amerikos Valstijų ir Europos Sąjungos dvišaliuose santykiuose susitarimas turėtų turėti pirmenybę bet kokio susitarimo ar sutarties, sudarytų derybose dėl Europos Tarybos konvencijos dėl elektroninių nusikaltimų Antrojo papildomo protokolo, atžvilgiu.

               Taryba turi suteikti įgaliojimus pradėti derybas, priimti derybinius nurodymus ir suteikti įgaliojimus pasirašyti ir sudaryti susitarimą, kaip nustatyta Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 218 straipsnio 3 ir 4 dalyse.

               Pagrindinės teisės

                  Susitarimas gali turėti įtakos kelioms pagrindinėms teisėms:

               ·asmens, prie kurio duomenų gaunama prieiga, teisėms, įskaitant teisę į asmens duomenų apsaugą, teisę į privataus ir šeimos gyvenimo, būsto neliečiamybės ir komunikacijos slaptumo gerbimą, teisę į saviraiškos ir susirinkimų laisvę, teisę į veiksmingą teisinę gynybą ir teisingą bylos nagrinėjimą, nekaltumo prezumpciją ir teisę į gynybą, teisėtumo ir nusikalstamos veikos bei bausmės proporcingumo principus;

               ·paslaugų teikėjo teisėms: teisei į laisvę užsiimti verslu, teisei į veiksmingą teisinę gynybą;

               ·asmenų teisėms į laisvę ir saugumą.

                  Atsižvelgiant į atitinkamą privatumo ir duomenų apsaugos acquis, į susitarimą turėtų būti įtrauktos pakankamos ir svarbios apsaugos priemonės, skirtos užtikrinti, kad šių asmenų teisės būtų apsaugotos atsižvelgiant į bendruosius ES teisės principus ir atitinkamą Europos Sąjungos Teisingumo Teismo praktiką.

                  ES ir JAV susitarimas turėtų būti suderinamas su Komisijos pasiūlymais dėl elektroninių įrodymų, įskaitant jų pakeitimus teisėkūros procedūros metu ir galutinę priimtą formą.

                  Siekiant išvengti įstatymų kolizijos ir pagerinti institucijų prieigą svarbią derybų dalį sudarys baudžiamojo proceso, kurio metu gali būti gaunami tokie duomenys, apibrėžtys, duomenų, kuriems taikomas susitarimas, rūšys, orderio išdavimo reikalavimai, teisminės teisių gynimo priemonės ir apsaugos priemonės bei atitinkamų nusikalstamų veikų apimtis. Apibrėžtys ir taikymo sritis turėtų būti suderinamos su kintančių ES vidaus elektroninių įrodymų taisyklių apibrėžtimis ir taikymo sritimi.

                  Komisija mano, kad Europos Sąjunga ir Jungtinės Amerikos Valstijos yra suinteresuotos sudaryti visapusišką susitarimą, nes juo būtų užtikrintas teisinis aiškumas abiejų šalių teisminėms bei teisėsaugos institucijoms ir išvengta paslaugų teikėjų prieštaraujančių teisinių įsipareigojimų. Taip pat tai yra vienintelis būdas išvengti to, kad ES piliečiams ir paslaugų teikėjams, atsižvelgiant į jų pilietybę, būtų taikomos skirtingos taisyklės.

                  Susitarime turėtų būtų išaiškintas orderių paslaugų teikėjams privalomumas ir vykdymo užtikrinimas bei apibrėžti teisminių institucijų įsipareigojimai.

                  Derybinių nurodymų 1–3 punktuose Komisija siūlo tris pagrindinius susitarimo tikslus, būtent: nustatyti bendras taisykles ir spręsti įstatymų koliziją, susijusią su vienos susitariančiosios šalies teisminės institucijos orderiais dėl turinio duomenų ir su turiniu nesusijusių duomenų, adresuotais paslaugų teikėjui, kuriam taikomi kitos susitariančiosios šalies teisės aktai; antra, remiantis tokiu orderiu leisti paslaugų teikėjui abipusiškumo pagrindu tiesiogiai perduoti elektroninius įrodymus prašančiajai institucijai, ir trečia, užtikrinti pagarbą pagrindinėms teisėms, laisvėms ir bendriesiems ES teisės principams, įtvirtintiems Europos Sąjungos sutartyse ir Pagrindinių teisių chartijoje.

                  Derybinių nurodymų 4 punkte Komisija siūlo, kad susitarimas turėtų būti taikomas baudžiamajam procesui, kuris apima ikiteisminio tyrimo ir teisminio nagrinėjimo etapus. Jis turi būti suderinamas su siūlomo Reglamento dėl Europos elektroninių įrodymų baudžiamosiose bylose pateikimo ir saugojimo orderių 3 straipsniu. Ir ikiteisminio tyrimo, ir teisminio nagrinėjimo etapu taikomos visos susijusių asmenų teisinės apsaugos priemonės, visų pirma, baudžiamosios teisės procesinės garantijos.

                  Derybinių nurodymų 5 punkte Komisija siūlo, kad susitarimu būtų nustatytos abipusės susitarimo šalių teisės ir pareigos.

                  Derybinių nurodymų 6 punkte Komisija siūlo, kad susitarime būtų nustatytos duomenų, kuriems jis taikomas, įskaitant turinio duomenis ir su turiniu nesusijusius duomenis, apibrėžtys ir rūšys. Turinio duomenys apima elektroninių mainų turinį ir yra laikomi labiausiai intervencine elektroninių įrodymų kategorija. Su turiniu nesusiję duomenys apima abonentų duomenis, kurie yra dažniausiai prašoma duomenų rūšis atliekant nusikalstamų veikų tyrimus, ir srauto duomenis, kurie apima informaciją apie elektroninių pranešimų siuntėjų ir gavėjų tapatybę ir metaduomenis, įskaitant susirašinėjimo laiką, dažnumą ir trukmę.

                  Derybinių nurodymų 7 punkte Komisija siūlo, kad susitarime reikėtų apibrėžti tikslią jo taikymo sritį dėl nusikalstamų veikų, kurioms taikomas susitarimas, ir sankcijų ribas. Jis turi būti suderinamas su siūlomo Reglamento dėl Europos elektroninių įrodymų baudžiamosiose bylose pateikimo ir saugojimo orderių 5 straipsnio 4 dalimi. Išduodančioji institucija turėtų būti įpareigota konkrečiu atveju užtikrinti, kad priemonė būtų reikalinga ir proporcinga, taip pat atsižvelgdama į nusikalstamos veikos, dėl kurios atliekamas tyrimas, sunkumą. Susitarime turėtų būti nustatytos tinkamos sankcijų, susijusių su turinio duomenimis ir su turiniu nesusijusiais duomenimis, ribos. Jis turėtų būti suderinamas su trejų metų riba, dėl kurios priemonės taikymo sritis ribojama apimant tik sunkesnius nusikaltimus ir pernelyg neribojant specialistų galimybių ją naudoti.

                  Derybinių nurodymų 8 punkte Komisija siūlo, kad susitarime būtų nustatytos sąlygos, kurias reikia įvykdyti, kad teisminė institucija galėtų priimti orderį, ir orderio įteikimo būdai. Jis turėtų būti suderinamas su siūlomo Reglamento dėl Europos elektroninių įrodymų baudžiamosiose bylose pateikimo ir saugojimo orderių 5 straipsniu dėl orderio išdavimo sąlygų.

                  Derybinių nurodymų 9 punkte Komisija siūlo, kad susitarime būtų nuostata, sudaranti galimybę įtariamiesiems ir kaltinamiesiems baudžiamajame procese pasinaudoti veiksmingomis teisminėmis teisių gynimo priemonėmis. Susitarime taip pat turėtų būti nustatyta, kokiomis aplinkybėmis paslaugų teikėjas turi teisę nesutikti su orderiu. Dėl susijusių asmenų šių nuostatų atskaitos scenarijus yra siūlomo Reglamento dėl Europos elektroninių įrodymų baudžiamosiose bylose pateikimo ir saugojimo orderių 17 straipsnis, kuriuo užtikrinama, kad asmenys, kuriems Europos įrodymų pateikimo orderis turi poveikį, turėtų veiksmingas teisių gynimo priemones pagal nacionalinę teisę, paprastai baudžiamajame procese. Duomenų subjektų teisinės gynybos priemonės taip pat apibrėžtos Direktyvoje (ES) 2016/680 ir Reglamente (ES) 2016/679. Kadangi orderis yra privaloma priemonė, jis taip pat gali turėti įtakos paslaugų teikėjų teisėms, visų pirma laisvei užsiimti verslu ir jos sąlygoms. Komisija siūlo, kad susitarime būtų numatyta paslaugų teikėjo teisė pareikšti tam tikrus reikalavimus išduodančiojoje valstybėje, pavyzdžiui, tuo atveju, jei orderis buvo priimtas ne teisminės institucijos arba tokios institucijos nebuvo patvirtintas.

                  Derybinių nurodymų 10 punkte Komisija siūlo, kad susitarime būtų apibrėžtas duomenų, kuriems taikomas orderis, pateikimo terminas. Jis turėtų būti suderinamas su siūlomo Reglamento dėl Europos elektroninių įrodymų baudžiamosiose bylose pateikimo ir saugojimo orderių 9 straipsniu, kuriuo adresatai įpareigojami atsakyti per įprastą 10 dienų terminą, o institucijos gali nustatyti trumpesnį terminą, kai tai pagrįsta.

                  Derybinių nurodymų 11 punkte Komisija siūlo, kad susitarimas neturėtų pažeisti kitų esamų tarptautinių susitarimų dėl institucijų teisminio bendradarbiavimo baudžiamosiose bylose, pavyzdžiui, ES ir JAV susitarimo dėl savitarpio teisinės pagalbos.

                  Derybinių nurodymų 12 punkte Komisija siūlo, kad Europos Sąjungos ir Jungtinių Amerikos Valstijų dvišaliuose santykiuose susitarimas turėtų pirmenybę Europos Tarybos konvencijos dėl elektroninių nusikaltimų ir bet kokio susitarimo ar sutarties, sudarytų derybose dėl Konvencijos Antrojo papildomo protokolo, atžvilgiu, jei vėlesnio susitarimo ar sutarties nuostatos apima šiame susitarime sprendžiamus klausimus.

                  Derybinių nurodymų 13 punkte Komisija siūlo, kad susitarimas būtų abipusis dėl asmenų, kurių duomenų negalima prašyti pagal šį susitarimą, kategorijų. Susitarime neturėtų būti diskriminuojami asmenys iš skirtingų Europos Sąjungos valstybių narių. Komisija mano, kad viena apsaugos priemonė, skirta šiam reikalavimui įgyvendinti, yra reikalavimas, kad šis susitarimas būtų taikomas visoje ES.

                  Nurodymų 14–16 punktuose numatytos duomenų apsaugos priemonės, būtinos šiam konkrečiam susitarimui. Derybinių nurodymų 14 punkte nurodyta, kad susitarime turėtų būti nustatyta, kad pagal nuorodą būtų taikomas ES ir JAV susitarimas dėl duomenų apsaugos ir privatumo, dar vadinamas Bendruoju susitarimu. 15 punkte Komisija nurodo, kad susitarimas turėtų papildyti Bendrąjį susitarimą papildomomis apsaugos priemonėmis, kuriomis atsižvelgiama į atitinkamų kategorijų duomenų slaptumo lygį ir išskirtinius reikalavimus, taikomus tada, kai paslaugų teikėjai tiesiogiai perduoda elektroninius duomenis, o ne kai juos viena kitai perduoda institucijos. 16 punkte nustatytos papildomos apsaugos priemonės, kurios Komisijos siūlymu yra reikalingos šiam susitarimui, įskaitant tikslo nurodymą, tikslo ribojimą, pranešimą ir tolesnį perdavimą.

                  Derybinių nurodymų 17 punkte nustatytos papildomos procesinės teisės, kurios Komisijos siūlymu bus reikalingos siekiant atsižvelgti į išskirtinius reikalavimus, taikomus tada, kai paslaugų teikėjai tiesiogiai perduoda elektroninius duomenis, o ne kai juos viena kitai perduoda institucijos. Jos apima reikalavimą, kad negalima prašyti pateikti duomenų, jei jie būtų naudojami baudžiamajame procese, kuriame gali būti skirta mirties bausmė, orderių proporcingumo principą ir specialias privilegijomis ir imunitetu apsaugotų duomenų apsaugos priemones. Teismo proceso išduodančiojoje valstybėje metu taip pat turi būti atsižvelgiama į tam tikrų profesijų, pavyzdžiui, advokatų, imunitetą ir privilegijas, taip pat pagrindinius adresato valstybės nacionalinio saugumo ar gynybos interesus. Šiuo atveju teisminės institucijos atliekama peržiūra yra papildoma apsaugos priemonė.

               Derybinių nurodymų 18–23 punktuose išdėstytose valdymo nuostatose Komisija siūlo, kad susitarime būtų numatytos reguliarios bendros susitarimo taikymo peržiūros ir sąlyga dėl jo trukmės. Taip pat siūloma, kad susitarime būtų nustatyta, jog šalys konsultuojasi tarpusavyje siekiant palengvinti bet kokių ginčų dėl susitarimo aiškinimo ar taikymo sprendimo priėmimo. Siedamos palengvinti peržiūros procesą abi šalys turėtų rinkti statistinius duomenis. Be to, derybiniuose nurodymuose siūloma, kad būsimame susitarime būtų nustatytos sustabdymo ir nutraukimo sąlygos, jei ginčo negalima išspręsti taikant konsultavimosi procedūrą.

               Rekomendacija

               TARYBOS SPRENDIMAS

               kuriuo suteikiami įgaliojimai pradėti derybas dėl Europos Sąjungos ir Jungtinių Amerikos Valstijų susitarimo dėl tarpvalstybinės prieigos prie elektroninių įrodymų vykdant teisminį bendradarbiavimą baudžiamosiose bylose

               EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,

               atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 218 straipsnio 3 ir 4 dalis,

               atsižvelgdama į Europos Komisijos rekomendaciją,

               1)
                     2018 m. balandžio 17 d. Komisija pateikė teisėkūros procedūra priimamo Reglamento dėl Europos elektroninių įrodymų baudžiamosiose bylose pateikimo ir saugojimo orderių ir Direktyvos, kuria nustatomos teisinių atstovų skyrimo įrodymams baudžiamosiose bylose rinkti suderintos taisyklės, pasiūlymus (toliau – pasiūlymai dėl elektroninių įrodymų)
                  23
               . 2018 m. gruodžio 7 d. Teisingumo ir vidaus reikalų tarybos posėdyje Taryba susitarė dėl bendro požiūrio į Komisijos reglamento pasiūlymą
                  24
               ;

               2)
                     derybos turėtų būti pradedamos siekiant sudaryti Sąjungos ir Jungtinių Amerikos Valstijų susitarimą dėl teisminių institucijų tarpvalstybinės prieigos prie paslaugų teikėjo turimų elektroninių įrodymų baudžiamajame procese;

               3)
                     susitarime turėtų būti numatytos reikiamos pagrindinių teisių ir laisvių apsaugos priemonės ir laikomasi Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijoje pripažintų principų, visų pirma Chartijos 7 straipsnyje pripažintos teisės į privatų ir šeimos gyvenimą, būsto neliečiamybę ir komunikacijos slaptumą, Chartijos 8 straipsnyje pripažintos teisės į asmens duomenų apsaugą, Chartijos 47 straipsnyje pripažintos teisės į veiksmingą teisinę gynybą ir teisingą bylos nagrinėjimą, Chartijos 48 straipsnyje pripažintos nekaltumo prezumpcijos ir teisės į gynybą bei Chartijos 49 straipsnyje pripažintų teisėtumo ir nusikalstamos veikos bei bausmės proporcingumo principų. Susitarimas turėtų būti taikomas atsižvelgiant į šias teises ir principus;

               4)
                     pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2018/1725
                  25
                42 straipsnio 1 dalį buvo konsultuojamasi su Europos duomenų apsaugos priežiūros pareigūnu, ir jis savo nuomonę pateikė …
                  26
               ;

               PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:

               1 straipsnis

               Komisija įgaliojama Sąjungos vardu vesti derybas dėl Sąjungos ir Jungtinių Amerikos Valstijų susitarimo dėl teisminių institucijų tarpvalstybinės prieigos prie paslaugų teikėjo turimų elektroninių įrodymų baudžiamajame procese.

               2 straipsnis

               Derybiniai nurodymai išdėstyti priede.

               3 straipsnis

               Derybos turėtų vykti konsultuojantis su specialiuoju komitetu, kurį paskirs Taryba.

               4 straipsnis

               Šis sprendimas skirtas Komisijai.

               Priimta Briuselyje

                     Tarybos vardu

                     Pirmininkas

                     (1)

                        2010 m. ES ir JAV savitarpio pagalbos susitarimo peržiūra, 2016 m. balandžio 7 d., 7403/16.

                     (2)

                        Turinio duomenys savanoriškai gali būti teikiami tik ekstremaliąja situacija laikomais atvejais, kai kyla bet kokio asmens mirties ir sunkaus kūno sužalojimo pavojus.

                     (3)

                        1986 m. Elektroninių ryšių ir privatumo įstatymo (toliau – ERPĮ) Nr. 41 2701 straipsnio 2 dalis.

                     (4)

                        Bylą 2018 m. vasario 27 d. nagrinėjo JAV Aukščiausiasis Teismas. 2018 m. balandžio 17 d. teismas bylą nutraukė šalims pranešus, kad buvo priimtas CLOUD įstatymas, sudarantis galimybę priimti naują orderį, kad iš „Microsoft“ būtų galima gauti prašomą informaciją.

                     (5)

                        Komisijos poveikio vertinimas, pridedamas prie elektroninių įrodymų paketo, 2018 m. balandžio 17 d., SWD(2018) 118 final.

                     (6)

                        Komisijos komunikatas Europos Parlamentui ir Tarybai „Europos saugumo darbotvarkė“, 2015 m. balandžio 28 d., COM(2015) 185 final.

                     (7)

                        Europos Parlamento ir Tarybos reglamento dėl Europos elektroninių įrodymų baudžiamosiose bylose pateikimo ir saugojimo orderių pasiūlymas, 2018 m. balandžio 17 d., COM(2018) 225 final.

                     (8)

                        Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos, kuria nustatomos teisinių atstovų skyrimo įrodymams baudžiamosiose bylose rinkti suderintos taisyklės, pasiūlymas 2018 m. balandžio 17 d., COM(2018) 226 final.

                     (9)

                        Vykstant deryboms su Europos Parlamentu ir Taryba pastaroji 2018 m. gruodžio 7 d. Teisingumo ir vidaus reikalų tarybos posėdyje susitarė dėl bendro požiūrio į Komisijos reglamento pasiūlymą.

                     (10)

                        2001 m. lapkričio 23 d. Europos Tarybos Budapešto konvencija dėl elektroninių nusikaltimų (Europos Tarybos sutarčių serija Nr. 185),
                  http://conventions.coe.int
                  .

                     (11)

                        2014 m. balandžio 3 d. Europos Parlamento ir Tarybos
                  direktyva 2014/41/ES
                   dėl Europos tyrimo orderio baudžiamosiose bylose, OL L 130, 2014 5 1, p. 1.

                     (12)

                  2000 gegužės 29 d. Tarybos aktas
                  , pagal Europos Sąjungos sutarties 34 straipsnį patvirtinantis Konvenciją dėl Europos Sąjungos valstybių narių savitarpio pagalbos baudžiamosiose bylose.

                     (13)

                        2018 m. lapkričio 14 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) 2018/1727 dėl Europos Sąjungos bendradarbiavimo baudžiamosios teisenos srityje agentūros (Eurojusto) ir kuriuo pakeičiamas ir panaikinamas Tarybos sprendimas 2002/187/TVR.

                     (14)

                        2016 m. gegužės 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos
                  reglamentas (ES) 2016/794
                   dėl Europos Sąjungos teisėsaugos bendradarbiavimo agentūros (Europolo), kuriuo pakeičiami ir panaikinami Tarybos sprendimai 2009/371/TVR, 2009/934/TVR, 2009/935/TVR, 2009/936/TVR ir 2009/968/TVR.

                     (15)

                        2002 m. birželio 13 d.
                  Tarybos pamatinis sprendimas 2002/465/TVR
                   dėl jungtinių tyrimo grupių.

                     (16)

                        Reglamento dėl teroristinio turinio sklaidos internete prevencijos pasiūlymas, 2018 m. rugsėjo 12 d., COM(2018) 640 final.

                     (17)

                        Europos Parlamento ir Tarybos reglamento dėl Europos elektroninių įrodymų baudžiamosiose bylose pateikimo ir saugojimo orderių pasiūlymas, 2018 m. balandžio 17 d., COM(2018) 225 final.

                     (18)

                        Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos, kuria nustatomos teisinių atstovų skyrimo įrodymams baudžiamosiose bylose rinkti suderintos taisyklės, pasiūlymas, 2018 m. balandžio 17 d., COM(2018) 226 final.

                     (19)

                        2009 m. spalio 23 d.
                  Tarybos sprendimas 2009/820/BUSP
                   dėl Europos Sąjungos ir Jungtinių Amerikos Valstijų susitarimo dėl ekstradicijos bei Europos Sąjungos ir Jungtinių Amerikos Valstijų susitarimo dėl savitarpio teisinės pagalbos sudarymo Europos Sąjungos vardu.

                     (20)

                        2016 m. balandžio 27 d. Europos Parlamento ir Tarybos
                  reglamentas (ES) 2016/679
                  dėl fizinių asmenų apsaugos tvarkant asmens duomenis ir dėl laisvo tokių duomenų judėjimo ir kuriuo panaikinama Direktyva 95/46/EB.

                     (21)

                        2016 m. balandžio 27 d. Europos Parlamento ir Tarybos
                  direktyva (ES) 2016/680
                  dėl fizinių asmenų apsaugos kompetentingoms institucijoms tvarkant asmens duomenis nusikalstamų veikų prevencijos, tyrimo, atskleidimo ar baudžiamojo persekiojimo už jas arba bausmių vykdymo tikslais ir dėl laisvo tokių duomenų judėjimo, ir kuriuo panaikinamas Tarybos pamatinis sprendimas 2008/977/TVR.

                     (22)

                        2002 m. liepos 12 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2002/58/EB dėl asmens duomenų tvarkymo ir privatumo apsaugos elektroninių ryšių sektoriuje (Direktyva dėl privatumo ir elektroninių ryšių) (OL L 201, 2002 7 31, p. 37), iš dalies pakeista 2009 m. lapkričio 25 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2009/136/EB, iš dalies keičiančia Direktyvą 2002/22/EB dėl universaliųjų paslaugų ir paslaugų gavėjų teisių, susijusių su elektroninių ryšių tinklais ir paslaugomis, Direktyvą 2002/58/EB dėl asmens duomenų tvarkymo ir privatumo apsaugos elektroninių ryšių sektoriuje ir Reglamentą (EB) Nr. 2006/2004 dėl nacionalinių institucijų, atsakingų už vartotojų apsaugos teisės aktų vykdymą, bendradarbiavimo.

                     (23)

                        Europos Parlamento ir Tarybos reglamento dėl Europos elektroninių įrodymų baudžiamosiose bylose pateikimo ir saugojimo orderių pasiūlymas, 2018 m. balandžio 17 d., COM(2018) 225 final. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos, kuria nustatomos teisinių atstovų skyrimo įrodymams baudžiamosiose bylose rinkti suderintos taisyklės, pasiūlymas, 2018 m. balandžio 17 d., COM(2018) 226 final.

                     (24)

                        Tarybos bendras požiūris dėl Europos Parlamento ir Tarybos reglamento dėl Europos elektroninių įrodymų baudžiamosiose bylose pateikimo ir saugojimo orderių, ST 15292 2018 INIT, 2018 m. gruodžio 12 d.

                     (25)

                        2018 m. spalio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) 2018/1725 dėl fizinių asmenų apsaugos Sąjungos institucijoms, organams, tarnyboms ir agentūroms tvarkant asmens duomenis ir dėl laisvo tokių duomenų judėjimo, kuriuo panaikinamas Reglamentas (EB) Nr. 45/2001 ir Sprendimas Nr. 1247/2002/EB (OL L 295, 2018 11 21, p. 39).

                     (26)

                        OJ C ….

    ---documentbreak---

               EUROPOS KOMISIJA
            Briuselis, 2019 02 05
            COM(2019) 70 final
            PRIEDAS
            prie
            Rekomendacijos dėl Tarybos sprendimo
            kuriuo suteikiami įgaliojimai pradėti derybas dėl Europos Sąjungos ir Jungtinių Amerikos Valstijų susitarimo dėl tarpvalstybinės prieigos prie elektroninių įrodymų vykdant teisminį bendradarbiavimą baudžiamosiose bylose

               PRIEDAS

               1.TIKSLAI

               Derybų metu Komisija turėtų siekti konkrečių tikslų, išsamiai nurodytų toliau, kartu užtikrindama, kad derybų rezultatas būtų suderinamas su Sąjungos vidaus taisyklėmis dėl elektroninių įrodymų, taip pat joms keičiantis Sąjungos teisėkūros institucijų teisėkūros procedūros metu ir galiausiai priėmus jų galutinę formą. Šios vidaus taisyklės bus Sąjungos derybinės pozicijos pagrindas.

               1.Nustatyti bendras taisykles ir spręsti įstatymų koliziją dėl orderių, skirtų gauti elektroninius įrodymus, t. y. turinio duomenis ir su turiniu nesusijusius duomenis, kuriuos vienos susitariančiosios šalies teisminė institucija adresuoja paslaugų teikėjui, kuriam taikomi kitos susitariančiosios šalies teisės aktai. Tai turėtų sumažinti praktikos ir teisės normų susiskaidymo pavojų ir sustiprinti Sąjungos ir Jungtinių Amerikos Valstijų teisinį tikrumą viena kitos atžvilgiu, kai baudžiamajame procese gaunami elektroniniai įrodymai.

               2.Sudaryti galimybes paslaugų teikėjui abipusiškumo pagrindu tiesiogiai perduoti elektroninius įrodymus prašančiajai institucijai, kaip nustatyta 1 pastraipoje.

               3.Užtikrinti pagarbą pagrindinėms teisėms, laisvėms ir bendriesiems ES teisės principams, įtvirtintiems Europos Sąjungos sutartyse ir Pagrindinių teisių chartijoje, įskaitant proporcingumo principą, asmenų, dėl kurių vyksta baudžiamasis procesas, procesines teises, nekaltumo prezumpciją ir teises į gynybą, taip pat privatumą ir asmens duomenų bei ryšių duomenų apsaugą, kai tokie duomenys tvarkomi, įskaitant perdavimą trečiųjų šalių teisėsaugos institucijoms, ir bet kokias teisėsaugos ar teisminių institucijų pareigas šioje srityje.

               Norint pasiekti 1 dalyje nurodytus tikslus, susitarime visų pirma turėtų būti aptariami toliau nurodyti aspektai.

               2.SUSITARIMO POBŪDIS IR TAIKYMO SRITIS

               1.Susitarimas turėtų būti taikomas baudžiamajam procesui, kuris apima ikiteisminio tyrimo ir teisminio nagrinėjimo etapus.

               2.Susitarimu turėtų būti sukurtos abipusės šalių teisės ir pareigos.

               3.Susitarime turėtų būti nurodytos duomenų, kuriems jis taikomas, įskaitant turinio duomenis ir su turiniu nesusijusius duomenis, apibrėžtys ir rūšys.

               4.Susitarime turėtų būti nustatyta tiksli jo taikymo sritis dėl nusikalstamų veikų, kurioms taikomas susitarimas, ir ribų.

               5.Susitarime turėtų būti nustatyta, kokias sąlygas reikia įvykdyti, kad teisminė institucija galėtų priimti orderį, ir nustatyti orderio įteikimo būdai.

               6.Susitarime turėtų būti nuostata, suteikianti duomenų subjektams veiksmingų teisminių teisių gynybos priemonių baudžiamajame procese. Susitarime taip pat turėtų būti nustatyta, kokiomis aplinkybėmis paslaugų teikėjas turi teisę nesutikti su orderiu.

               7.Susitarime turėtų būti nustatytas orderyje nurodytų duomenų pateikimo terminas.

               8.Jis taip pat neturėtų pažeisti kitų galiojančių tarptautinių susitarimų dėl institucijų teisminio bendradarbiavimo baudžiamosiose bylose, pavyzdžiui, ES ir JAV susitarimo dėl savitarpio teisinės pagalbos.

               9.Jungtinių Amerikos Valstijų ir Sąjungos dvišaliuose santykiuose susitarimas turėtų turėti pirmenybę Europos Tarybos konvencijos dėl elektroninių nusikaltimų ir bet kokio susitarimo ar sutarties, sudarytų derybose dėl Europos Tarybos konvencijos dėl elektroninių nusikaltimų Antrojo papildomo protokolo, atžvilgiu, jei vėlesnio susitarimo ar sutarties nuostatos apima šiame susitarime sprendžiamus klausimus.

               3.APSAUGOS PRIEMONĖS

               1.Susitarimas turėtų būti abipusis dėl asmenų, kurių duomenų negalima prašyti pateikti pagal šį susitarimą. Susitarime neturėtų būti diskriminuojami asmenys iš skirtingų valstybių narių.

               2.Susitarimu turėtų būti nustatyta, kad pagal nuorodą būtų taikomas 2017 m. vasario 1 d. įsigaliojęs ES ir JAV susitarimas dėl duomenų apsaugos ir privatumo, dar vadinamas Bendruoju susitarimu.

               3.Susitarimas turėtų papildyti Bendrąjį susitarimą papildomomis apsaugos priemonėmis, kuriomis atsižvelgiama į atitinkamų kategorijų duomenų slaptumo lygį ir išskirtinius reikalavimus, taikomus tada, kai paslaugų teikėjai tiesiogiai perduoda elektroninius duomenis, o ne kai jie perduodami tarp institucijų.

               4.Papildomos privatumo ir duomenų apsaugos priemonės, kurios bus peržiūrimos atsižvelgiant į susitarimo taikymo sritį, turėtų būti, be kita ko:

               (a)tikslų, kuriais gali būti prašoma pateikti asmens ir elektroninių ryšių duomenis ir kuriais jie gali būti perduodami, nurodymas;

               (b)reikalavimas, kad orderis būtų priimtas tik dėl asmens ir elektroninių ryšių duomenų, kurie yra būtini ir proporcingi tikslams, dėl kurių su šiais duomenimis susipažįstama;

               (c)reikalavimas, kad kitoms JAV institucijoms, kurios nėra saistomos Bendrojo susitarimo, naudojant ir atskleidžiant duomenis būtų pateikiamas pranešimas valstybės narės, kurioje paslaugų teikėjas yra įsisteigęs arba atstovaujamas, paskirtai kompetentingai teisminei institucijai ir gaunamas išankstinis šios institucijos leidimas, o duomenys gali būti naudojami ir atskleidžiami tik tuo atveju, jei užtikrinama, kad gaunančioji institucija pagal susitarimo nuostatas veiksmingai apsaugos asmens ir elektroninių ryšių duomenis. Kompetentinga teisminė institucija, svarstydama dėl tokio išankstinio leidimo, turėtų deramai atsižvelgti į visus svarbius veiksnius, įskaitant nusikalstamos veikos sunkumą ir pradinio duomenų perdavimo tikslą;

               (d)reikalavimas, kad į kitas trečiąsias šalis duomenys toliau būtų perduodami tik teisėsaugos institucijoms, atsakingoms už nusikalstamų veikų, įskaitant terorizmą, prevenciją, tyrimą, nustatymą ar baudžiamąjį persekiojimą už jas, ir kad tolesnio perdavimo atveju būtų pateikiamas pranešimas valstybės narės, kurioje paslaugų teikėjas yra įsisteigęs arba atstovaujamas, paskirtai kompetentingai teisminei institucijai ir gaunamas šios institucijos išankstinis leidimas. Kompetentinga teisminė institucija, spręsdama dėl tokio išankstinio leidimo, turėtų atsižvelgti į Bendrojo susitarimo 7 straipsnio 2 dalyje nurodytus veiksnius;

               (e)susitarime gali būti aptartos išskirtinės aplinkybės ir reikalingos apsaugos priemonės, kai duomenys toliau perduodami be išankstinio leidimo rimtos ir neišvengiamos grėsmės valstybės narės ar trečiosios šalies viešajam saugumui atveju;

               (f)pranešimas apie informacijos saugumo incidentą valstybės narės, kurioje paslaugų teikėjas yra įsisteigęs arba atstovaujamas, paskirtai kompetentingai institucijai turi būti pateikiamas pagal Bendrojo susitarimo 10 straipsnio 2 dalies sąlygas.

               5.Papildomos procesinių teisių apsaugos priemonės, kurios turi būti peržiūrimos atsižvelgiant į susitarimo taikymo sritį, turėtų būti, be kita ko:

               (a)tinkamos apsaugos priemonės, skirtos užtikrinti, kad negalima prašyti pateikti duomenų, kad jie būtų naudojami baudžiamajame procese, kuriame gali būti skirta mirties bausmė;

               (b)tinkamos sąlygos orderių dėl prieigos prie elektroninių duomenų reikalingumui ir proporcingumui užtikrinti, visų pirma atitinkamais atvejais atskiriant duomenų kategorijas;

               (c)asmenų, kuriems baudžiamojo proceso sistemoje taikomas duomenų orderis, procesines apsaugos priemonės;

               (d)specialios duomenų, apsaugotų privilegijomis ir imunitetais, apsaugos priemonės;

               (e)institucijoms ir paslaugų teikėjams taikomos konfidencialumo apsaugos priemonės, įskaitant susitarimus dėl informacijos neatskleidimo.

               4.SUSITARIMO VALDYMAS

               1.Susitarime turėtų būti nurodyta, kad šalys turėtų atlikti reguliarias bendras peržiūras dėl susitarimo taikymo ir išsiaiškinti, kaip jį taikyti kuo veiksmingiau. Šiuo tikslu, siekiant palengvinti peržiūros procesą abi šalys turėtų rinkti statistinius duomenis.

               2.Susitarime turėtų būti nuostata dėl jo galiojimo trukmės. Ar galiojimo trukmė turi būti neribota ar ribota, turi būti vertinama atsižvelgiant į derybų rezultatus. Bet kuriuo atveju reikėtų įtraukti nuostatą, pagal kurią reikalaujama laiku atlikti susitarimo peržiūrą.

               3.Susitarime turėtų būti nustatyta, kad šalys konsultuojasi tarpusavyje siekdamos palengvinti bet kokių ginčų dėl susitarimo aiškinimo ar taikymo sprendimą.

               4.Susitarime turėtų būti numatyta galimybė bet kuriai šaliai sustabdyti arba nutraukti susitarimą, jei ginčo negalima išspręsti pirmiau nurodytos konsultavimosi procedūros metu.

               5.Susitarime turėtų būti nuostata dėl jo teritorinio taikymo.

               6.Susitarimo tekstai bus autentiški visomis oficialiosiomis Sąjungos kalbomis.


               EUROPOS KOMISIJA
            Briuselis, 2019 06 05
            COM(2019) 538 final
            Rekomendacija
            TARYBOS SPRENDIMAS
            kuriuo nustatoma, kad Rumunija nesiėmė veiksmingų priemonių, kuriomis būtų atsižvelgiama į 2018 m. gruodžio 4 d. Tarybos rekomendaciją
            {SWD(2019) 533 final}

               Rekomendacija

               TARYBOS SPRENDIMAS

               kuriuo nustatoma, kad Rumunija nesiėmė veiksmingų priemonių, kuriomis būtų atsižvelgiama į 2018 m. gruodžio 4 d. Tarybos rekomendaciją

               EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,

               atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,

               atsižvelgdama į Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97
                  1
               , ypač į jo 10 straipsnio 2 dalies ketvirtą pastraipą,

               atsižvelgdama į Europos Komisijos rekomendaciją,

               kadangi:

               (1)2017 m. birželio mėn. ir 2018 m. birželio mėn. Taryba pagal Sutarties 121 straipsnio 4 dalį nustatė, kad pastebėtas didelis Rumunijos nukrypimas nuo vidutinio laikotarpio biudžeto tikslo arba nuo koregavimo plano, kuriuo to tikslo siekiama. Kiekvienu atveju, atsižvelgdama į nustatytą didelį nukrypimą, Taryba pateikė Rumunijai rekomendaciją imtis būtinų priemonių dideliam nukrypimui ištaisyti;

               (2)2018 m. gruodžio 4 d. Taryba padarė išvadą
                  2
               , kad Rumunija nesiėmė veiksmingų priemonių, kuriomis būtų atsižvelgiama į 2018 m. birželio 22 d. Tarybos rekomendaciją
                  3
               . Tuo remdamasi, 2018 m. gruodžio 4 d. Taryba pateikė Rumunijai patikslintą rekomendaciją
                  4
                imtis būtinų priemonių užtikrinti, kad 2018 m. grynųjų pirminių valdžios sektoriaus išlaidų nominalus augimas neviršytų 4,5 %, o tai atitiktų 1,0 % BVP metinį struktūrinį koregavimą. Rumunijai taip pat rekomenduota visas nenumatytas pajamas panaudoti deficitui mažinti, o biudžeto konsolidavimo priemonėmis užtikrinti ilgalaikį valdžios sektoriaus struktūrinio balanso pagerėjimą augimą skatinančiu būdu. Taryba Rumunijai nustatė 2019 m. balandžio 15 d. terminą, iki kurio reikėjo pateikti ataskaitą dėl priemonių, kurių imtasi atsižvelgiant į 2018 m. gruodžio 4 d. rekomendaciją;

               (3)2019 m. kovo 14 ir 15 d. Komisija surengė griežtesnės priežiūros vizitą į Rumuniją, per kurį vykdė stebėseną vietoje pagal Reglamento (EB) Nr. 1466/97 -11 straipsnio 2 dalį. Rumunijos valdžios institucijoms perdavusi preliminarias išvadas, kad jos galėtų pateikti savo pastabas, 2019 m. birželio 5 d. Komisija savo išvadas pateikė Tarybai. Tos išvados paskelbtos viešai. Komisijos ataskaitoje daroma išvada, kad Rumunijos valdžios institucijos neketina imtis veiksmų pagal 2018 m. gruodžio 4 d. Tarybos rekomendaciją. Valdžios institucijos Komisijai patvirtino, kad vyriausybė neketina laikytis rekomenduojamo struktūrinio koregavimo. Jos ir toliau daugiausia dėmesio skiria tam, kad būtų išlaikytas mažesnis už Sutartyje nustatytą 3 % BVP ribą nominalus deficitas, taip siekdamos išvengti Stabilumo ir augimo pakto korekcinės dalies taikymo. 2019 m. biudžete numatytas 2,8 % BVP kaupimo principu apskaičiuoto deficito tikslas. Remiantis vizito metu vyriausybės atliktais skaičiavimais, tas nominalus deficitas, palyginti su 2018 m., lemtų maždaug 0,1 % struktūrinį koregavimą, o tai gerokai mažiau nei pagal Tarybos rekomendaciją;

               (4)Tarybai nustačius terminą, 2018 m. balandžio 20 d. Rumunijos valdžios institucijos pateikė ataskaitą dėl veiksmų, kurių imtasi atsižvelgiant į 2018 m. gruodžio 4 d. Tarybos rekomendaciją. Ataskaitoje valdžios institucijos pakartojo, kad jų 2019 m. tikslai yra 2,8 % BVP nominalus deficitas ir tik nežymus struktūrinio deficito sumažėjimas. Ataskaitoje nurodytų priemonių fiskalinis poveikis yra kur kas mažesnis negu Tarybos rekomendacijoje nustatytas reikalavimas;

               (5)remiantis Komisijos 2019 m. pavasario prognoze, numatoma, kad 2019 m. grynųjų pirminių valdžios sektoriaus išlaidų augimas sieks 11,6 % ir gerokai viršys 4,5 % dydžio išlaidų kriterijų. Numatoma, kad 2019 m. struktūrinis balansas pablogės 0,7 % BVP ir susidarys 3,6 % BVP deficitas. Tai yra rekomenduoto struktūrinio pagerėjimo 1,0 % BVP, palyginti su 2018 m., priešingybė. Todėl abu rodikliai rodo, kad bus nukrypta nuo rekomenduojamo koregavimo. Išlaidų kriterijus rodo 2,1 % BVP nukrypimą. Struktūrinis balansas patvirtina šį vertinimą ir rodo šiek tiek mažesnį 1,7 % BVP nukrypimą. Struktūrinio balanso rodomo nukrypimo dydis yra mažesnis dėl nenumatytų pajamų ir didesnio BVP defliatoriaus. Atsižvelgiant į šiuos veiksnius, bendrame vertinime patvirtinamas nukrypimas nuo rekomenduojamo koregavimo;

               (6)palyginti su 2018 m., numatomas deficito padidėjimas, kaip ir ankstesniais metais, daugiausia susijęs su didėjančiomis viešojo sektoriaus darbuotojų darbo užmokesčio išlaidomis. Nuo tada, kai buvo paskelbta Komisijos 2018 m. rudens prognozė, kuria buvo grindžiama 2018 m. gruodžio 4 d. Tarybos rekomendacija, valdžios institucijos priėmė naujus telekomunikacijų, energetikos ir bankų sektorių mokesčius. Kita vertus, valdžios institucijos sumažino mokesčius statybų sektoriui ir padidino tam tikras socialines išmokas;

               (7)iš to, kas išdėstyta pirmiau, galima daryti išvadą, kad Rumunija nepakankamai atsižvelgė į 2018 m. gruodžio 4 d. Tarybos rekomendaciją. Fiskalinės pastangos yra daug mažesnės negu 2019 m. rekomenduotas 1,0 % BVP metinis struktūrinis koregavimas, atitinkantis 4,5 % neviršijantį grynųjų pirminių valdžios sektoriaus išlaidų nominalų augimą 2019 m.,

               PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:

               1 straipsnis

               Rumunija nesiėmė veiksmingų priemonių, kuriomis būtų atsižvelgiama į 2018 m. gruodžio 4 d. Tarybos rekomendaciją.

               2 straipsnis

               Šis sprendimas skirtas Rumunijai.

               Priimta Briuselyje

                     Tarybos vardu

                     Pirmininkas

                     (1)

                        OL L 209, 1997 8 2, p. 1.

                     (2)

                        OL L 323, 2018 12 19, p. 16.

                     (3)

                        OL C 223, 2018 6 27, p. 3.

                     (4)

                        OL C 460, 2018 12 21, p. 1.