               30.11.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 408/43

         P7_TA(2014)0258
   Bendrų vizų išdavimo apribojimų nustatymas Rusijos pareigūnams, susijusiems su Sergejaus Magnickio byla
   2014 m. balandžio 2 d. Europos Parlamento rekomendacija Tarybai dėl bendrų vizų išdavimo apribojimų nustatymo Rusijos pareigūnams, susijusiems su Sergejaus Magnitskio byla (2014/2016(INI))
   (2017/C 408/06)

      Europos Parlamentas,

               —

               atsižvelgdamas į SESV 215 straipsnį,

               —

               atsižvelgdamas į ALDE frakcijos vardu Guy‘aus Verhofstadto ir Kristiinos Ojuland parengtą rekomendacijos Tarybai pasiūlymą dėl bendrų vizų išdavimo apribojimų nustatymo Rusijos piliečiams, susijusiems su Sergejaus Magnitskio byla (B7-0473/2013),

               —

               atsižvelgdamas į savo 2012 m. vasario 2 d. rekomendaciją Tarybai dėl nuoseklios politikos dėl režimų, kuriems ES taiko ribojamąsias priemones (1),

               —

               atsižvelgdamas į savo 2012 m. spalio 23 d. rekomendaciją Tarybai dėl bendrų vizų išdavimo apribojimų nustatymo Rusijos pareigūnams, susijusiems su Sergejaus Magnitskio byla (2),

               —

               atsižvelgdamas į 2013 m. kovo 20 d. Komisijos pirmininko pavaduotojos ir Sąjungos vyriausiosios įgaliotinės užsienio reikalams ir saugumo politikai Catherine Ashton pareiškimą dėl S. Magnitskio bylos Rusijos Federacijoje,

               —

               atsižvelgdamas į 2013 m. liepos 12 d. Komisijos pirmininko pavaduotojos ir Sąjungos vyriausiosios įgaliotinės Catherine Ashton atstovo pareiškimą dėl Sergejaus Magnitskio bylos,

               —

               atsižvelgdamas į 2014 m. sausio 28 d. Europos Tarybos Parlamentinės Asamblėjos rezoliuciją ir rekomendaciją dėl Sergejaus Magnitskio žudikų nebaudžiamumo atmetimo,

               —

               atsižvelgdamas į Jungtinių Valstijų sprendimus nustatyti kelionių apribojimus tam tikriems pareigūnams, susijusiems su Sergejaus Magnitskio byla, ir kai kurių kitų šalių ketinimus priimti panašų sprendimą,

               —

               atsižvelgdamas į savo 2013 m. gruodžio 11 d. rezoliuciją dėl Metinės ataskaitos dėl žmogaus teisių ir demokratijos pasaulyje 2012 m. ir Europos Sąjungos politikos šioje srityje (3),

               —

               atsižvelgdamas į Darbo tvarkos taisyklių 121 straipsnio 3 dalį,

               —

               atsižvelgdamas į Užsienio reikalų komiteto pranešimą (A7-0215/2014),

               A.

               kadangi Sergejaus Magnitskio sulaikymas ir mirtis kalėjime yra svarbus žmogaus teisių ir pagrindinių laisvių nepaisymo, kurį įrodo nemažai dokumentų, Rusijoje atvejis, dėl kurio kyla abejonių dėl šios šalies teisminių institucijų nepriklausomumo ir nešališkumo ir primenama, kiek daug Rusijoje yra dokumentais įrodytų teisinės valstybės principo laikymosi trūkumų;

               B.

               kadangi dviejuose nepriklausomuose tyrimuose, kuriuos atliko atitinkamai Žmogaus teisių stebėjimo Maskvos sulaikymo centruose viešosios priežiūros komisija ir Rusijos Prezidentinė pilietinės visuomenės kūrimo ir žmogaus teisių taryba, buvo atskleista, kad Sergejus Magnitskis buvo laikomas nežmoniškomis sąlygomis, patyrė sąmoningą aplaidumą ir kankinimą;

               C.

               kadangi Rusija, kaip kelių tarptautinių organizacijų, pvz., Europos Tarybos, Europos saugumo ir bendradarbiavimo organizacijos ir Jungtinių Tautų, narė įsipareigojo saugoti ir puoselėti žmogaus teises, pagrindines laisves ir teisinės valstybės principą ir kadangi Europos Sąjunga nuolat siūlė papildomą pagalbą ir savo patirtį, kad padėtų Rusijai modernizuotis ir tvirtai laikytis savo konstitucinės ir teisinės tvarkos, laikantis Europos Tarybos standartų;

               D.

               kadangi Rusijos klausimu vis labiau reikia tvirtos, nuoseklios ir išsamios ES politikos, kurią remtų visos valstybės narės ir kuri apimtų pagalbą ir paramą, pagrįstą tvirta ir teisinga kritika, įskaitant, jeigu reikia, sankcijas ir ribojamąsias priemones;

               E.

               kadangi vizų išdavimo apribojimai ir kitos ribojamosios priemonės yra ne tikrosios įprastos teisminės sankcijos, bet politinis ES susirūpinimo ženklas platesnei tikslinei auditorijai, taigi ir toliau yra reikalinga ir teisėta užsienio politikos priemonė;

               F.

               kadangi vyriausiajai įgaliotinei nepavyko įtraukti šio klausimo į Užsienio reikalų tarybos darbotvarkę ir kadangi nebuvo imtasi jokių oficialių tolesnių veiksmų, susijusių su 2012 m. spalio 26 d. Europos Parlamento rekomendacija;

               1.

               teikia Tarybai šias rekomendacijas:

                           a)

                           sudaryti bendrą ES sąrašą pareigūnų, atsakingų už Sergejaus Magnitskio mirtį, už tai, kad vėliau jos aplinkybes slėpė teisėsaugos institucijos, ir už toliau tebesitęsiantį priekabiavimą prie jo motinos ir našlės;

                           b)

                           visoje ES nustatyti ir taikyti draudimą šiems pareigūnams išduoti vizas ir įšaldyti bet kokį jų ar jų šeimos narių Europos Sąjungoje turimą finansinį turtą;

                           c)

                           sudaryti sąlygas reguliariai persvarstyti siūlomą asmenų, kuriems draudžiama išduoti vizas, sąrašą;

                           d)

                           atsižvelgiant į 2012 m. priimtą Sergejaus Magnitskio teisinės valstybės atskaitomybės aktą, į visoje ES taikomą asmenų, kuriems draudžiama išduoti vizas, sąrašą įtraukti, be kita ko, šiuos asmenis ir įšaldyti bet kokį jų ES turimą finansinį turtą:
                           ALISOV, Igor, gim. 1968 m. kovo 11 d.;
                           DROGANOV, Aleksey, (dar žinomas kaip DROGANOV, Alexei) gim. 1975 m. spalio 11 d.;
                           EGOROVA, Olga, gim. 1955 m. birželio 29 d.;
                           GAUS, Alexandra, gim. 1975 m. kovo 29 d.;
                           GERASIMOVA, Anastasia, gim. 1982 m. sausio 22 d.;
                           GRIN, Victor, gim. 1951 m. sausio 1 d.;
                           KARPOV, Pavel, gim. 1977 m. rugpjūčio 27 d.;
                           KHIMINA, Yelena (dar žinoma kaip KHIMINA, Elena), gim. 1953 m. vasario 11 d.;
                           KLYUEV, Dmitry (dar žinomas kaip KLYUEV, Dmitriy arba KLYUEV, Dmitri), gim. 1967 m. rugpjūčio 10 d.;
                           KOMNOV, Dmitriy (dar žinomas kaip KOMNOV, Dmitri), gim. 1977 m. gegužės 17 d.;
                           KRIVORUCHKO, Aleksey (dar žinomas kaip KRIVORUCHKO, Alex arba KRIVORUCHKO, Alexei), gim. 1977 m. rugpjūčio 25 d.;
                           KUZNETSOV, Artem (dar žinomas kaip KUZNETSOV, Artyom), gim. 1975 m. vasario 28 d.;
                           LOGUNOV, Oleg, gim. 1962 m. vasario 4 d.;
                           MAYOROVA, Yulya (dar žinoma kaip MAYOROVA, Yulia), gim. 1979 m. balandžio 23 d.;
                           PAVLOV, Andrey (dar žinomas kaip Pavlov, Andrei), gim. 1977 m. rugpjūčio 7 d.
                           PECHEGIN, Andrey (dar žinomas kaip PECHEGIN, Andrei), gim. 1965 m. rugsėjo 24 d.;
                           PODOPRIGOROV, Sergei, gim. 1974 m. sausio 8 d.;
                           PONOMAREV, Konstantin, gim. 1971 m. rugpjūčio 14 d.;
                           PROKOPENKO, Ivan Pavlovitch, gim. 1973 m. rugsėjo 28 d.;
                           REZNICHENKO, Mikhail, gim. 1985 m. vasario 20 d.;
                           SAPUNOVA, Marina, gim. 1971 m. birželio 19 d.;
                           SHUPOLOVSKY, Mikhail, gim. 1983 m. rugsėjo 28 d.;
                           SILCHENKO, Oleg, gim. 1977 m. birželio 25 d.;
                           STASHINA, Yelena (dar žinoma kaip STASHINA, Elena arba STASHINA, Helen), gim. 1963 m. lapkričio 5 d.;
                           STEPANOVA, Olga, gim. 1962 m. liepos 29 d.;
                           STROITELEV, Denis, gim. 1973 m. sausio 23 d.;
                           TAGIEV, Fikhret, gim. 1962 m. balandžio 3 d.;
                           TOLCHINSKIY, Dmitry (dar žinomas kaip TOLCHINSKY, Dmitriy arba TOLCHINSKIY, Dmitri), gim. 1982 m. gegužės 11 d.;
                           UKHNALYOVA, Svetlana (dar žinoma kaip UKHNALEV, Svetlana arba UKHNALEVA, Svetlana V.), gim. 1973 m. kovo 14 d.;
                           URZHUMTSEV, Oleg, gim. 1968 m. spalio 22 d.;
                           VINOGRADOVA, Natalya, gim. 1973 m. birželio 16 d.;
                           VORONIN, Victor, gim. 1958 m. vasario 11 d.;

                           e)

                           primygtinai raginti Rusiją pradėti patikimą, išsamų ir nepriklausomą tyrimą dėl Sergejaus Magnitskio mirties kardomojo kalinimo įstaigoje ir patraukti visus atsakingus asmenis baudžiamojon atsakomybėn;

                           f)

                           raginti Rusiją nutraukti teismo procesą po mirties prieš Sergejų Magnitskį ir nebeversti jo motinos ir žmonos dalyvauti šiame procese;

               2.

               paveda Pirmininkui perduoti šią rekomendaciją Tarybai, Komisijai, valstybių narių vyriausybėms ir Rusijos Valstybės Dūmai bei vyriausybei.

      (1)  OL C 239 E, 2013 8 20, p. 11.

      (2)  OL C 68 E, 2014 3 7, p. 13.

      (3)  Priimti tekstai, P7_TA(2013)0575.


title: 2017 m. lapkričio 20 d. Tarybos rekomendacija dėl absolventų karjeros stebėjimo (Tekstas svarbus EEE. )

text:
               9.12.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 423/1

         TARYBOS REKOMENDACIJA
   2017 m. lapkričio 20 d.
   dėl absolventų karjeros stebėjimo
   (Tekstas svarbus EEE)
   (2017/C 423/01)
   EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
   atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 165 ir 166 straipsnius,
   atsižvelgdama į Europos Komisijos pasiūlymą,
   kadangi:

               (1)

               švietimo ir mokymo įstaigų absolventų įsidarbinamumas yra rūpimas klausimas daugelyje valstybių narių, visų pirma dėl to, kad po 2008 m. kilusios finansų krizės dar nėra visiškai pasiektas iki krizės Sąjungoje buvęs neseniai aukštąsias mokyklas baigusių asmenų užimtumo lygis (1), o profesinio rengimo ir mokymo (PRM) programų absolventų užimtumo lygis įvairiose valstybėse narėse nevienodas;

               (2)

               todėl Valstybių narių užimtumo politikos gairėse 2015 m. (2) valstybės narės buvo raginamos, bendradarbiaujant su socialiniais partneriais, skatinti našumą ir įsidarbinimo galimybes tinkamai užtikrindamos reikiamas žinias, įgūdžius ir kompetencijas;

               (3)

               norint pasiekti šį tikslą, būtina turėti geros kokybės informacijos apie tai, kokios veiklos absolventai imasi įgiję kvalifikaciją arba baigę švietimo ir mokymo programas, kad būtų galima suprasti absolventų įsidarbinamumo tam tikruose regionuose ar ekonomikos sektoriuose problemų priežastis arba konkrečių aukštojo mokslo arba profesinio rengimo ir mokymo dalykų absolventų įsidarbinamumo problemų priežastis ir surasti šių įsidarbinamumo problemų sprendimo būdus. Tokios informacijos vertė pabrėžta ir Europos aukštojo mokslo erdvės kokybės užtikrinimo standartuose ir gairėse (ESG) (3), ir Europos profesinio mokymo kokybės užtikrinimo orientacinėje sistemoje (EQAVET) (4);

               (4)

               vis dėlto, kadangi daugelyje Sąjungos šalių duomenų apie aukštųjų mokyklų ir profesinio rengimo ir mokymo įstaigų absolventų rezultatus rinkimo, analizavimo ir naudojimo sistemos nėra gerai išplėtotos, studentus reikia geriau informuoti, kad jie galėtų priimti informacija grindžiamus sprendimus dėl studijų krypties arba kad būtų galima rengti švietimo programas arba formuoti Vyriausybės politiką;

               (5)

               be to, perėjimas į darbo rinką daugiausia priklauso nuo ekonominių aplinkybių, kvalifikacijos lygio ir studijų srities. Tam įtaką taip pat daro ir socialiniai bei demografiniai veiksniai ir socialinė bei ekonominė šeimos padėtis (5). Todėl, norint visapusiškai spręsti šią problemą, labai svarbu rinkti duomenis apie šių įvairių veiksnių poveikį;

               (6)

               nors daugelis valstybių narių kuria stebėjimo sistemas, žiniomis ir gerąja patirtimi keičiamasi ribotai, o tarpusavio mokymosi veikla yra ribota;

               (7)

               kadangi jau surinktų palyginamų duomenų aprėptis ribota, o nacionaliniu lygmeniu surinktų duomenų neįmanoma palyginti su kitose valstybėse narėse surinktais duomenimis, sudėtinga, sprendžiant pagal šalių ir regionų tendencijų ar rezultatų skirtumus, daryti bet kokias išvadas;

               (8)

               po viešų konsultacijų (6) dėl Sąjungos aukštojo mokslo modernizavimo darbotvarkės paaiškėjo, kad nuogąstaujama dėl to, kad absolventai, mokydamiesi aukštosiose mokyklose, neįgyja žinių, įgūdžių ir kompetencijų, kurių jiems reikia norint įsitvirtinti greitai besikeičiančioje švietimo ir darbo aplinkoje, ir kad kai kuriose valstybėse narėse vis dar esama nuolatinių įgūdžių pasiūlos ir paklausos neatitikčių;

               (9)

               valstybės narės paragino imtis veiksmų Sąjungos lygmeniu, kuriais būtų siekiama gerinti informacijos apie įsidarbinamumą, įgūdžių pasiūlos ir paklausos neatitiktis ir darbo rinkos poreikius srautą. Visų pirma 2015 m. Tarybos ir Komisijos Europos bendradarbiavimo švietimo ir mokymo srityje strateginės programos („ET 2020“) įgyvendinimo bendroje ataskaitoje (7) siūloma propaguoti aukštojo mokslo aktualumą darbo rinkoje ir visuomenėje, be kita ko, veiksmingiau renkant duomenis apie darbo rinkos poreikius bei jų įgyvendinimo rezultatus ir juos numatant, pavyzdžiui, stebint aukštųjų mokslo absolventų karjeros raidą;

               (10)

               2015 m. Rygos išvadose dėl naujų vidutinės trukmės laikotarpio siektinų rezultatų PRM srityje 2015–2020 m. laikotarpiu valstybės narės taip pat įsipareigojo užtikrinti nuolatinį informavimą ir grįžtamąjį ryšį ir imtis veiksmų, pavyzdžiui, naudotis duomenimis apie PRM įstaigų absolventų įsidarbinamumą ir duomenų apie mokymąsi, patekimą į darbo rinką ir karjeros raidą rinkiniais, ir taip stiprinti nacionaliniu lygmeniu veikiančių subjektų gebėjimus naudotis apie absolventus surinktais duomenimis siekiant pritaikyti mokymo programas, profesinius profilius ir PRM kvalifikacijų turinį prie naujų ekonominių ir techninių reikalavimų;

               (11)

               vėliau rezoliucijoje dėl socialinio bei ekonominio vystymosi ir įtraukumo skatinimo ES pasitelkiant švietimą: švietimo ir mokymo indėlis į 2016 m. Europos semestrą (8) valstybės narės pabrėžė, kaip svarbu pirmumo tvarka spręsti įgūdžių pasiūlos ir paklausos neatitikčių bei gebėjimų trūkumo problemas;

               (12)

               ši rezoliucija buvo grindžiama ankstesniu darbu. 2014 m. Tarybos išvadose dėl verslumo švietimo ir mokymo srityje (9) valstybės narės susitarė vertinant verslumo ugdymo ir mokymo kokybę ir veiksmingumą, jei įmanoma, pasinaudoti informacija apie absolventų profesinį kelią;

               (13)

               2013 m. Tarybos išvadose dėl aukštojo mokslo socialinio aspekto (10) valstybės narės susitarė sudaryti palankesnes sąlygas teikti informaciją apie su švietimu ir darbo rinka susijusias galimybes ir rezultatus;

               (14)

               2012 m. Tarybos išvadose dėl švietimo ir mokymo įstaigų absolventų įsidarbinimo galimybių (11) valstybės narės taip pat susitarė nustatyti lyginamąjį standartą, pagal kurį iki 2020 m. dirbančių 20–34 metų amžiaus absolventų, palikusių švietimo ir mokymo sistemą ne anksčiau kaip likus trejiems metams iki ataskaitinių metų, dalis turėtų siekti 82 %, ir stebėti dirbančių švietimo bei mokymo įstaigų absolventų dalį, siekiant sutvirtinti švietimo ir mokymo ir užimtumo sąsajų politikos formavimo duomenų bazę, o valstybės narės ir Komisija susitarė rinkti kokybinę informaciją ir gerosios patirties pavyzdžius, kad būtų galima papildyti kiekybinę stebėseną ir sutvirtinti faktais grindžiamo politikos formavimo pagrindą;

               (15)

               todėl Komunikate „Nauja Europos įgūdžių darbotvarkė“ (12) Europos Komisija pirmenybę teikė su įgūdžiais susijusių duomenų rinkimo ir informacijos sklaidos gerinimui, siekiant užtikrinti, kad profesijos pasirinkimas būtų sėkmingesnis, pasiūlydama aukštųjų mokyklų absolventų karjeros stebėsenos iniciatyvą, kuria valstybėms narėms būtų padedama patobulinti informaciją apie absolventų perėjimą į darbo rinką. Atsižvelgiant į tai, šioje rekomendacijoje pateikiamas papildomasis požiūris į valstybių narių iniciatyvas, o įsipareigojamai yra savanoriško pobūdžio,

         REKOMENDUOJA VALSTYBĖMS NARĖMS:
   atsižvelgiant į atitinkamus nacionalinės ir Sąjungos teisės aktus, visų pirma į Direktyvą 95/46/EB dėl asmens duomenų apsaugos (13), turimus išteklius ir nacionalines aplinkybes ir glaudžiai bendradarbiaujant su visais atitinkamais suinteresuotaisiais subjektais:

               1.

               Didinti duomenų apie absolventų (14) ir atitinkamais atvejais asmenų, kurie iš aukštojo mokslo ir profesinio rengimo ir mokymo sistemos pasitraukia nebaigę aukštųjų mokyklų arba PRM įstaigų, veiklą prieinamumą ir gerinti tokių duomenų kokybę, be kita ko, iki 2020 m. daryti pažangą diegiant absolventų karjeros stebėjimo sistemas, kuriomis būtų galima:

                           a)

                           iš švietimo, mokesčių, demografinių ir socialinės apsaugos duomenų bazių rinkti atitinkamus nuasmenintus administracinius statistinius duomenis;

                           b)

                           pripažįstant kokybinių duomenų svarbą asmenims pereinant į darbo rinką arba į tolesnį švietimo ir mokymo etapą, taip pat vėlesnėms jų karjeros galimybėms, švietimo sistemos lygmeniu ir, atitinkamais atvejais, instituciniu lygmeniu rengti tęstinius absolventų karjeros tyrimus; ir

                           c)

                           suteikti galimybę valdžios institucijoms susieti įvairių šaltinių nuasmenintus duomenis, kad būtų galima susidaryti bendrą vaizdą apie absolventų rezultatus.

      Renkamų duomenų turinys

               2.

               Pripažįstant šios Tarybos rekomendacijos siekį gerinti duomenų palyginamumą, valstybės narės turėtų rinkti duomenis šiose srityse:

                           a)

                           socialinę-biografinę ir socialinę-ekonominę informaciją;

                           b)

                           informaciją apie švietimą ir mokymą;

                           c)

                           informaciją apie įsidarbinimą arba tolesnį švietimo ir mokymo etapą;

                           d)

                           švietimo ir mokymo sistemos aktualumą darbui arba mokymuisi visą gyvenimą;

                           e)

                           karjeros raidą.

      Tęstiniai absolventų karjeros tyrimai

               3.

               Skatinti aktyvų, reprezentatyvų ir nuolatinį dalyvavimą tęstiniuose absolventų karjeros tyrimuose ir, jei įmanoma, atlikti absolventų, kurie migravo siekdami įgyti išsisavinimą ir mokytis arba baigę švietimo ir mokymo programas, karjeros stebėjimą.

      Europos bendradarbiavimas

               4.

               Dalyvauti ekspertų tinklo, kuris skatina valstybių narių bendradarbiavimą ir jų tarpusavio mokymąsi, susijusį su karjeros stebėjimo sistemomis ir jų tolesniu plėtojimu, veikloje. Šis tinklas ieškos galimybių, kaip parengti palyginamus duomenis ir bendras apibrėžtis, kaip nurodyta 2 punkte. Kalbant apie tęstinius tyrimus, nurodytus 3 ir 9 punktuose, tinklas ieškos galimybių, kaip parengti bendruosius principus, apsvarstys, koks turėtų būti optimalus tęstinių tyrimų dažnis, ir kaip stebėti migravusių absolventų karjerą.

               5.

               Šis tinklas turės būti organizuojamas atsižvelgiant į esamas bendradarbiavimo pagal programą „ET 2020“ valdymo struktūras, nedarant poveikio jokioms kitoms galbūt ją pakeisiančioms naujoms struktūroms.

      Rezultatų platinimas ir panaudojimas

               6.

               Imtis veiksmų siekiant užtikrinti, kad absolventų karjeros stebėjimo analizės rezultatai būtų laiku, reguliariai ir plačiai platinami bei naudojami, siekiant:

                           a)

                           stiprinti būsimų ir esamų studentų bei absolventų profesinį orientavimą;

                           b)

                           padėti rengti ir atnaujinti mokymo programas, kad būtų įgyjama daugiau reikalingų įgūdžių ir sudaroma daugiau galimybių įsidarbinti;

                           c)

                           didinti įgūdžių pasiūlos ir paklausos atitiktis, kad vietos, regionų ir nacionaliniu lygmenimis būtų galima didinti konkurencingumą bei diegti daugiau inovacijų ir išspręsti kvalifikuotų darbuotojų trūkumo klausimą;

                           d)

                           pasirengti kintantiems užimtumo, švietimo ir socialiniams poreikiams ir juos numatyti; ir

                           e)

                           padėti formuoti politiką nacionaliniu ir Sąjungos lygmenimis.

      Finansavimas

               7.

               Užtikrinti absolventų karjeros stebėjimo iniciatyvų tęstinumą skiriant pakankamai daugiamečių išteklių ir prireikus naudojantis nacionaliniais arba Europos Sąjungos finansavimo šaltiniais, pavyzdžiui, programos „Erasmus+“ arba Europos struktūrinių ir investicijų fondų lėšomis, atsižvelgiant į esamus jų išteklius, teisinį pagrindą ir 2014–2020 m. prioritetus ir nedarant poveikio deryboms dėl kitos daugiametės finansinės programos.

      Ataskaitų teikimas

               8.

               Per dvejus metus nuo šios rekomendacijos priėmimo, o vėliau – reguliariai per ekspertų tinklą vertinti šios rekomendacijos įgyvendinimo pažangą ir teikti Komisijai šio vertinimo ataskaitas.

         REKOMENDUOJA KOMISIJAI:

               9.

               Plėtoti Europos tretinį išsilavinimą (15) įgijusių absolventų karjeros tyrimo bandomąjį etapą, kuriuo siekiama didinti palyginamos informacijos apie absolventų užimtumą ir socialinius rezultatus prieinamumą, atsižvelgiant į galimybių studijos EUROGRADUATE (16) rezultatus ir valstybių narių patirtį įgyvendinant jų absolventų karjeros stebėjimo sistemas. Per trejus metus nuo šios rekomendacijos priėmimo ekspertų tinklui pateikti ataskaitą apie šio bandomojo tyrimo rezultatus. Jeigu bandomasis etapas bus sėkmingas, Komisija konsultuosis su valstybėmis narėmis, ar Europos tretinį išsilavinimą įgijusių absolventų karjeros tyrimą pradėti įgyvendinti visa apimtimi.

               10.

               Prireikus padėti stiprinti gebėjimus, kad remiantis gerosios patirties pavyzdžiais būtų sukurtos absolventų karjeros stebėjimo sistemos. Profesinio rengimo ir mokymo atveju tai apims išsamią padėties visose valstybėse narėse apžvalgą, kurioje bus nagrinėjamos bendradarbiavimo Sąjungos lygmeniu galimybės ir, jei bus manoma, kad tai yra būtina, apžvalga galėtų būti panaudota kaip pagrindas siekiant išnagrinėti galimybes atlikti Europos profesinio rengimo ir mokymo absolventų karjeros tyrimą. Stiprinant gebėjimus taip pat bus remiamas valdžios institucijų, profesinio rengimo ir mokymo paslaugų teikėjų bei profesinio orientavimo tarnybų bendradarbiavimas siekiant gerinti absolventų karjeros stebėjimo duomenų prieinamumą, palyginamumą ir patikimumą.

               11.

               Skatinti tarpusavio mokymąsi ir keitimąsi geriausia patirtimi, stiprinti bendradarbiavimą įkuriant ir remiant ekspertų tinklą ir bendradarbiauti su kitomis atitinkamomis ekspertų grupėmis, tarptautinėmis organizacijomis ir ES institucijomis bei agentūromis.

               12.

               Užtikrinti, kad absolventų karjeros stebėjimo analizės rezultatais galėtų naudotis valstybės narės ir suinteresuotieji subjektai.

               13.

               Prireikus padėti naudotis Europos Sąjungos finansavimo šaltiniais, pavyzdžiui, programos „Erasmus+“ arba Europos struktūrinių ir investicijų fondų lėšomis, atsižvelgiant į jų finansinius pajėgumus, teisinį pagrindą, sprendimų priėmimo procedūras ir 2014–2020 m. prioritetus ir nedarant poveikio deryboms dėl kitos daugiametės finansinės programos.

               14.

               Per penkerius metus nuo šios rekomendacijos priėmimo pateikti Tarybai jos įgyvendinimo ataskaitą.

      Priimta Briuselyje, 2017 m. lapkričio 20 d.

            Tarybos vardu

            Pirmininkė

         M. REPS

      (1)  COM(2015) 690 final.

      (2)  2015 m. spalio 5 d. Tarybos sprendimas (ES) 2015/1848 dėl valstybių narių užimtumo politikos gairių 2015 m. (OL L 268, 2015 10 15, p. 28).

      (3)  ISBN 952-5539-04-0.

      (4)  2009 m. birželio 18 d. Europos Parlamento ir Tarybos rekomendacija dėl Europos profesinio mokymo kokybės užtikrinimo orientacinės sistemos sukūrimo (OL C 155, 2009 7 8, p. 1).

      (5)  Lyties ir migrantų kilmės poveikio perėjimui iš mokymo įstaigos į darbo rinką klausimu žr. 2015 m. EBPO ir Europos Sąjungos leidinio Indicators of Immigration Integration 2015 – Settling In (Imigracijos integracijos rodikliai 2015 m. Įsikūrimas) 13 skyrių.

      (6)  SWD(2016) 0195 final.

      (7)  OL C 417, 2015 12 15, p. 25.

      (8)  2016 m. vasario 24 d. Tarybos ir Taryboje posėdžiavusių valstybių narių Vyriausybių atstovų rezoliucija dėl socialinio bei ekonominio vystymosi ir įtraukumo skatinimo ES pasitelkiant švietimą: švietimo ir mokymo indėlis į 2016 m. Europos semestrą (OL C 105, 2016 3 19, p. 1).

      (9)  OL C 17, 2015 1 20, p. 2.

      (10)  OL C 168, 2013 6 14, p. 2.

      (11)  OL C 169, 2012 6 15, p. 11.

      (12)  COM(2016) 381 final.

      (13)  1995 m. spalio 24 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 95/46/EB dėl asmenų apsaugos tvarkant asmens duomenis ir dėl laisvo tokių duomenų judėjimo (OL L 281, 1995 11 23, p. 31).

      (14)  Šioje Tarybos rekomendacijoje terminu „absolventas“ apibūdinamas asmuo, įgijęs bet kurios pakopos aukštąjį išsilavinimą arba baigęs bet kurio lygio profesinio rengimo ir mokymo programą (EKS 4 arba aukštesnis lygis). Vis dėlto pripažįstama, kad kai kurios valstybės narės imasi iniciatyvų stebėti ir mokyklas nebaigusių asmenų karjerą.

      (15)  EKS 5 ir aukštesnis lygis.

      (16)  Galimybių studija EUROGRADUATE apima tik aukštojo mokslo duomenis.


               30.11.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 408/46

         P7_TA(2014)0259
   Jungtinių Tautų Generalinės Asamblėjos 69-oji sesija
   2014 m. balandžio 2 d. Europos Parlamento rekomendacija Tarybai dėl Jungtinių Tautų Generalinės Asamblėjos 69-osios sesijos (2014/2017(INI))
   (2017/C 408/07)

      Europos Parlamentas,

               —

               atsižvelgdamas į Europos Sąjungos sutartį (ES sutartį), visų pirma į jos 21 ir 34 straipsnius,

               —

               atsižvelgdamas į pasiūlymą dėl rekomendacijos Tarybai, kurį pateikė Alexander Graf Lambsdorff ALDE frakcijos vardu, dėl Jungtinių Tautų Generalinės Asamblėjos 69-osios sesijos (B7-0014/2014),

               —

               atsižvelgdamas į Jungtinių Tautų Generalinės Asamblėjos 68-ąją sesiją,

               —

               atsižvelgdamas į savo 2013 m. birželio 11 d. rekomendaciją Tarybai dėl Jungtinių Tautų Generalinės Asamblėjos 68-osios sesijos (1),

               —

               atsižvelgdamas į ES prioritetus Jungtinių Tautų Generalinės Asamblėjos 68-ojoje sesijoje, kuriuos Taryba patvirtino 2013 m. birželio 24 d. (2),

               —

               atsižvelgdamas į 2011 m. gegužės 3 d. Jungtinių Tautų Generalinės Asamblėjos rezoliuciją dėl Europos Sąjungos dalyvavimo Jungtinių Tautų veikloje (3) ir į Europos Parlamento 2011 m. gegužės 11 d. rezoliuciją „ES – pasaulinio masto veikėja. Jos vaidmuo daugiašalėse organizacijose“ (4),

               —

               atsižvelgdamas į savo 2010 m. lapkričio 25 d. rezoliuciją dėl 10-ųjų JT Saugumo Tarybos rezoliucijos Nr. 1325 (2000) dėl moterų, taikos ir saugumo metinių (5),

               —

               atsižvelgdamas į savo 2011 m. liepos 7 d. rezoliuciją dėl ES išorės politikos, kuria remiamas demokratijos diegimas (6),

               —

               atsižvelgdamas į 2013 m. birželio 24 d. JT Saugumo Tarybos rezoliuciją Nr. 2106 dėl pastangų kovoti su seksualinio smurto vykdytojų nebaudžiamumu stiprinimo ir į ankstesnes rezoliucijas šiuo klausimu (7),

               —

               atsižvelgdamas į savo 2013 m. balandžio 18 d. rekomendaciją Tarybai dėl JT principo „atsakomybė užtikrinti apsaugą“ (8),

               —

               atsižvelgdamas į savo 2013 m. spalio 8 d. rezoliuciją „Korupcija viešajame ir privačiajame sektoriuose: poveikis žmogaus teisėms trečiosiose šalyse“ (9),

               —

               atsižvelgdamas į savo 2013 m. vasario 7 d. rezoliuciją dėl Jungtinių Tautų žmogaus teisių tarybos 22-osios sesijos (10),

               —

               atsižvelgdamas į Darbo tvarkos taisyklių 121 straipsnio 3 dalį ir į 97 straipsnį,

               —

               atsižvelgdamas į Užsienio reikalų komiteto pranešimą ir Vystymosi komiteto nuomonę (A7-0250/2014),

               A.

               kadangi įsipareigojimas užtikrinti veiksmingą daugiašališkumą, kurio pagrindas yra Jungtinės Tautos, yra neatsiejamas ES išorės politikos aspektas, grindžiamas įsitikinimu, kad, norint pasiekti bendrus tikslus ir išspręsti su pasaulinėmis krizėmis, uždaviniais ir grėsmėmis susijusius klausimus, reikalinga veiksminga daugiašalė sistema;

               B.

               kadangi ES ir jos valstybės narės kartu įneša didžiausią finansinį indėlį į JT sistemą, kurią sudaro įprastas biudžetas, programos ir JT fondai bei taikos palaikymo biudžetas;

               C.

               kadangi tvirta ir stabili ES ir JT partnerystė yra labai svarbi JT atliekamam darbui pagal visus tris ramsčius – taiką ir saugumą, žmogaus teises ir vystymąsi, taip pat įtvirtinant ES, kaip pasaulinės veikėjos, vaidmenį;

               D.

               kadangi žmogaus teisės ir demokratija yra vertybės, kuriomis grindžiama Europos Sąjunga ir Europos išorės veiksmų principai ir tikslai; kadangi pagarba žmogaus teisių visuotinumui ir nedalumui, jų gynimas ir apsauga yra Europos vienybės ir nedalomumo pagrindas;

               E.

               kadangi, kaip nurodyta Pasaulio banko ataskaitoje „Turn Down the Heat“, iš dabartinių teršalų išmetimo mažinimo trajektorijų matyti, kad tikėtina, jog per 20–30 metų temperatūra atšils 2 oC, o iki 2100 m. – 4 oC; kadangi JT generalinis sekretorius Ban Ki-Moon pakvietė valstybių vadovus į 2014 m. rugsėjo mėn. vyksiantį aukščiausiojo lygio susitikimą klimato kaitos klausimais, siekiant nustatyti aiškius įsipareigojimus dėl tolesnių su klimato kaita susijusių veiksmų;

               F.

               kadangi, būdama didžiausia pasaulyje paramos teikėja, ES remia ir aktyvesnes pastangas iki 2015 m. pasiekti Tūkstantmečio vystymosi tikslus, ir bendrą požiūrį, kuriuo siekiama panaikinti skurdą ir užtikrinti tvarų vystymąsi;

               G.

               kadangi Moterų padėties komisijos 58-osios sesijos prioritetinė tema bus iššūkiai ir laimėjimai įgyvendinant su moterimis ir mergaitėmis susijusius Tūkstantmečio vystymosi tikslus;

               H.

               kadangi dėl korupcijos viešajame ir privačiajame sektoriuose nuolat atsiranda ir didėja nelygybė bei diskriminacija, trukdančios vienodomis sąlygomis naudotis pilietinėmis, politinėmis, ekonominėmis, socialinėmis ir kultūrinėmis teisėmis, ir įrodyta, jog korupcija ir žmogaus teisių pažeidimai yra susiję su piktnaudžiavimu valdžia, atskaitomybės trūkumu ir įvairių formų diskriminacija;

               I.

               kadangi principo „atsakomybė užtikrinti apsaugą“ plėtojimas yra svarbus žingsnis siekiant numatyti ir užkardyti genocidą, karo nusikaltimus, etninį valymą ir nusikaltimus žmoniškumui bei imtis veiksmų dėl šių reiškinių; kadangi šį principą reikėtų taikyti kuo nuosekliau ir vienodžiau;

               J.

               kadangi ir narių patvirtintų Kampalos pakeitimų, ir agresijos nusikaltimų priskyrimo Tarptautinio baudžiamojo teismo jurisdikcijai ratifikavimas dar labiau padės panaikinti šių nusikaltimų kaltininkų nebaudžiamumą;

               K.

               kadangi tais atvejais, kai taikomas principas „atsakomybė užtikrinti apsaugą“, labai svarbu atskirti karinių subjektų ir humanitarinės pagalbos teikėjų įgaliojimus, kad būtų apsaugotas suvokimas apie visų humanitarinės pagalbos teikėjų neutralumą ir nešališkumą ir nekiltų pavojus veiksmingam paramos ir pagalbos teikimui;

               1.

               teikia Tarybai šias rekomendacijas:

         Žmogaus teisės, demokratija ir teisinė valstybė

               a)

               aktyviai skatinti imtis konkrečių tolesnių veiksmų ir įgyvendinti 2012 m. rugsėjo 24 d. aukšto lygio posėdžio teisės viršenybės principo nacionaliniu ir tarptautiniu lygmenimis klausimu deklaraciją bei ištirti, kokiu mastu teisės viršenybės principą būtų galima susieti su vykstančiais Tūkstantmečio vystymosi tikslų po 2015 m. svarstymais;

               b)

               stiprinti tarptautines pastangas, kuriomis siekiama užtikrinti, kad visos JT konvencijose įtvirtintos žmogaus teisės būtų laikomos visuotinėmis, nedalomomis, tarpusavyje priklausomomis ir susijusiomis ir kad būtų užtikrintas jų laikymasis; skatinti įtraukti žmogaus teises ir pagrindines laisves į visus JT veiklos aspektus;

               c)

               siekti stiprinti visuotinio periodinio vertinimo procesą šiuo tikslu teikiant rekomendacijas per dvišalius ir daugiašalius dialogus su JT valstybėmis narėmis, visų pirma per dialogus žmogaus teisių klausimais; padėti sukurti aplinką, suteikiančią galimybę nevyriausybinėms organizacijoms (NVO) įvairiais etapais prisidėti prie visuotinio periodinio vertinimo proceso;

               d)

               skatinti pilietinę visuomenę kuo platesniu mastu prisidėti prie įvairių JT žmogaus teisių mechanizmų, be kita ko, prie visuotinio vertinimo proceso įvairiais jo etapais; siekiant kovoti su spaudimu arba net represijomis, kartu atidžiai stebint galimas šios rūšies bylas, susijusias su NVO ir pilietine visuomene, teikti paramą žmogaus teisių institucijų gebėjimų stiprinimui;

               e)

               pakartoti, kad visapusiškai palaiko Tarptautinį baudžiamąjį teismą, ir toliau atidžiai stebėti bet kokius mėginimus pakenkti Romos statuto teisėtumui, visuotinumui ir vientisumui; aktyviai įtraukti šioje sistemoje dar nedalyvaujančias valstybes siekiant, kad jos greitai pasirašytų ir ratifikuotų minėtą statutą; siekti, kad valstybės, įskaitant ES valstybes nares, ratifikuotų 2010 m. Kampalos pakeitimus dėl agresijos nusikaltimų;

               f)

               aktyviai siekti, kad visos JT valstybės narės ratifikuotų JT konvenciją prieš korupciją ir JT konvenciją prieš tarptautinį organizuotą nusikalstamumą; dėti daugiau pastangų siekiant baigti derybas dėl Bendrosios konvencijos dėl tarptautinio terorizmo; remti pasiūlymą sukurti JT specialiojo pranešėjo finansinių nusikaltimų, korupcijos ir žmogaus teisių klausimais pareigybę;

               g)

               raginti JT Generalinės Asamblėjos narius vieną iš didžiausių prioritetų tarptautinių finansų ir vystymosi institucijų darbotvarkėse teikti visiškam įmonių atskaitomybės skaidrumui ir kovai su korupcija, pinigų plovimu, mokesčių rojais, neteisėtais finansiniais srautais ir žalingais mokestiniais dariniais;

               h)

               pabrėžti, kad vystymosi pažanga bus tvari tik jeigu bus užtikrintas geras valdymas, atskaitingos demokratinės institucijos ir jeigu bus laikomasi teisinės valstybės principų; todėl užtikrinti, kad naujojoje programoje būtų atspindėtas aiškus demokratinio valdymo įsipareigojimas;

               i)

               siekiant užkirsti kelią tolesniam žmogaus teisių pažeidimų plitimui, skatinti žiaurumų ir kitų rimtų pažeidimų prevenciją pertvarkant Jungtinių Tautų žmogaus teisių tarybą į ankstyvojo perspėjimo ir prevencijos mechanizmą, kad ji nebūtų tik į įvykius reaguojanti institucija;

               j)

               pradėti įgyvendinti konkrečias temines iniciatyvas, kuriomis būtų skatinama prisiimti atsakomybę už žmogaus teisių pažeidimus ir imtis atitinkamų veiksmų pagrindinėms žmogaus teisių problemoms spręsti, įskaitant pastangas siekti mirties bausmės panaikinimo ir apsaugoti į pažeidžiamą padėtį patekusių asmenų, pavyzdžiui, vaikų, moterų, LGBTI asmenų ar čiabuvių tautų, teises;

               k)

               pasmerkti nuolatinius žmogaus teisių pažeidimus Irano Islamo Respublikoje;

      Kankinimas

               l)

               pakartoti, kaip svarbu kovoti su kankinimu ir kitokiu netinkamu elgesiu ir kad ES teikia pirmenybę šiam klausimui, ypač kiek tai sietina su vaikais; pratęsti specialiojo pranešėjo įgaliojimus dar trejiems metams ir užtikrinti, kad būtų imamasi aktyvių veiksmų pastarosioms rezoliucijoms dėl kankinimo įgyvendinti; parodyti bendrą įsipareigojimą panaikinti kankinimą ir remti aukas, visų pirma toliau prisidedant arba prireikus pradedant prisidėti prie JT savanoriško kankinimo aukų fondo ir Specialiojo fondo, sukurto pagal Konvencijos prieš kankinimą ir kitokį žiaurų, nežmonišką ar žeminantį elgesį ir baudimą fakultatyvinį protokolą;

      Mirties bausmė

               m)

               toliau kovoti su mirties bausmės vykdymu ir tvirtai remti jos moratoriumą kaip žingsnį jos panaikinimo linkme; toliau siekti panaikinti mirties bausmę visame pasaulyje; primygtinai paraginti valstybes, kuriose vis dar vykdoma mirties bausmė, paskelbti aiškius ir tikslius duomenis apie tai, kiek mirties bausmės nuosprendžių paskirta ir įvykdyta;

      LGBTI teisės

               n)

               pareikšti susirūpinimą dėl pastaruoju metu daugėjančių diskriminacinių įstatymų ir praktikos bei dėl smurto prieš asmenis dėl jų seksualinės orientacijos ir lytinės tapatybės; skatinti atidžiai stebėti padėtį Nigerijoje ir Ugandoje, kur priėmus naujus įstatymus kyla rimta grėsmė seksualinių mažumų laisvei; dar kartą patvirtinti, kad remia nuolatines Vyriausiojo žmogaus teisių komisaro pastangas kovoti su šiais diskriminaciniais įstatymais ir praktika bei apskritai JT darbą šiuo klausimu; rekomenduoti aktyviai dalyvauti kovojant su mėginimais susilpninti šias teises;

      Ginkluoti nepilotuojami orlaiviai

               o)

               remti tarptautines pastangas skatinti skaidresnį ir labiau atskaitingą ginkluotų nepilotuojamų orlaivių naudojimą pagal nusistovėjusią tarptautinę teisinę sistemą, taip pat toliau remti tikslinių žudynių tyrimus; toliau padėti vykdyti tikslinių žudynių tyrimus ir imtis tolesnių veiksmų JT specialiųjų pranešėjų neteisminio, neatidėliotino ir savavališko mirties bausmės vykdymo bei kovos su terorizmu klausimais pateiktoms rekomendacijoms įgyvendinti;

         Taika ir saugumas

               p)

               siekiant suteikti Jungtinėms Tautoms veiksmingesnių padėties švelninimo priemonių, remti taikos stiprinimo ir taikos palaikymo misijas, jei reikia, teikiant didesnę ES paramą (techninę, finansinę, siunčiant įrangą arba ES pajėgas);

               q)

               užtikrinti, kad taikos palaikymo įgaliojimai atspindėtų ilgalaikius valstybės, institucijų stiprinimo ir paramos demokratijai poreikius, taip sutelkiant dėmesį į visapusišką požiūrį, kad būtų galima panaikinti konflikto ir valstybės silpnumo priežastis;

               r)

               bendradarbiauti stiprinant regioninių organizacijų pajėgumus ir vaidmenį taikos palaikymo, konfliktų prevencijos, civilinių ir karinių krizių valdymo bei konfliktų sprendimo srityse;

               s)

               iš visų ginkluoto konflikto šalių reikalauti visapusiškai laikytis pagal tarptautinės teisės aktus prisiimtų įsipareigojimų ir, be kita ko, sudaryti sąlygas netrukdomai gauti humanitarinę pagalbą;

               t)

               užtikrinti, kad įgyvendinant laikotarpio po 2015 m. vystymosi programą būtų skatinama įtvirtinti ilgalaikę taiką panaikinant pagrindinius konflikto veiksnius, kad būtų sudarytos vystymuisi ir naudojimuisi teisėmis palankios ir reikalingos sąlygos;

               u)

               sutelkti dėmesį į terorizmo – tiek valstybės, tiek kitaip remiamo – nutraukimą;

               v)

               užtikrinti, kad 2014 m. būtų surengta 2012 m. neįvykusi JT konferencija dėl Artimųjų Rytų zonos be masinio naikinimo ginklų sukūrimo, dėl kurios buvo susitarta 2010 m. Sutarties dėl branduolinio ginklo neplatinimo peržiūros konferencijoje;

               w)

               remti Jungtinių Tautų Generalinės Asamblėjos rezoliucijas dėl nusodrintojo urano ginklų ir parengti ES bendrąją poziciją, kuri geriau atspindėtų pakartotinius Parlamento raginimus prevenciškai paskelbti visuotinį moratoriumą ir pasiekti visuotinį sutarimą dėl galimo pavojaus civilių gyventojų sveikatai, sudėtinės pokonfliktinio valdymo naštos ir su šių ginklų naudojimu susijusių finansinių išlaidų;

               x)

               užtikrinti, kad 2015 m. persvarstant JT taikos stiprinimo struktūrą būtų skatinamas principas „atsakomybė užtikrinti apsaugą“ ir moterų atliekamas vaidmuo stiprinant taiką;

         Atsakomybė užtikrinti apsaugą

               y)

               siekti įtvirtinti principą „atsakomybė užtikrinti apsaugą“ kaip tarptautinę normą, kartu išlaikant subtilią atitinkamų valstybių ir tarptautinės bendruomenės vaidmenų pusiausvyrą, ir visų pirma pagal šį principą turėtų būti siekiama konflikto prevencijos, o ginkluotųjų pajėgų naudojimas turėtų būti kraštutinė priemonė;

               z)

               šiuo požiūriu užtikrinti, kad atsakomybė už genocido ir masinių žiaurumų prevenciją ir nutraukimą pirmiausia tektų atitinkamai valstybei, bet ir kad tarptautinė bendruomenė atliktų tam tikrą vaidmenį, dėl kurio nebereikėtų remtis suverenumu;

               aa)

               raginti vadovautis pagrindine samprata, kad, norint užtikrinti prevenciją, reikia atitinkamai paskirstyti susijusių valstybių ir tarptautinės bendruomenės atsakomybę ir skatinti jas bendradarbiauti;

               ab)

               bendradarbiaujant su visais tarptautiniais partneriais užtikrinti, kad galimi tolesni principo „atsakomybė užtikrinti apsaugą“ sampratos pokyčiai visapusiškai atitiktų tarptautinės humanitarinės teisės aktus ir su jais derėtų;

               ac)

               siekti įtraukti civilių gyventojų apsaugą į Jungtinėms Tautoms prižiūrint vykdomų taikos palaikymo misijų įgaliojimų sritį;

         Moterys ir vaikai

               ad)

               dar kartą patvirtinti įsipareigojimą įgyvendinti JT Saugumo Tarybos rezoliucijas dėl moterų, taikos ir saugumo (11), kuriose pripažįstama, kad karas daro neproporcingai didelį poveikį moterims, tačiau taip pat tai, kad jų vaidmuo valdant ir sprendžiant konfliktus bei užtikrinant ilgalaikę taiką yra labai svarbus;

               ae)

               aktyviai remti ir skatinti visapusiškai įgyvendinti JT rezoliuciją Nr. 2016 dėl kovos su nebaudžiamumu su konfliktais susijusio seksualinio smurto atvejais ir užtikrinti tolesnės atskaitomybės, prevencinių priemonių, prevencinių priemonių, seksualinių nusikaltimų bei išnaudojimo prevencinių priemonių ir paramos šių nusikaltimų aukoms stiprinimą;

               af)

               pirmenybę teikti vaikų santuokų panaikinimui;

               ag)

               užtikrinti, kad moterims būtų atstovaujama visais taikos proceso etapais ir kad jos būtų įtraukiamos į prevencinės diplomatijos, ankstyvojo perspėjimo ir saugumo stebėsenos, taip pat į tyrimo komisijų konfliktams pasibaigus procesus;

               ah)

               užtikrinti, kad daug dėmesio būtų skiriama mergaičių švietimui;

               ai)

               aktyviai dalyvauti 58-ojoje Moterų padėties komisijos sesijoje, kad nebūtų pakenkta JT Pekino veiksmų platformos acquis nuostatoms, pavyzdžiui, susijusioms su galimybėmis mokytis ir gydytis kaip su pagrindinėmis žmogaus teisėmis; griežtai pasmerkti kaip karo taktiką prieš moteris naudojamą seksualinį smurtą, įskaitant tokius nusikaltimus kaip masinis žaginimas, seksualinė vergovė, priverstinė prostitucija, įvairūs persekiojimo dėl lyties būdai, įskaitant moterų lyties organų žalojimą, prekybą žmonėmis, ankstyvas ir priverstines santuokas, žudymus dėl garbės ir visas kitas panašaus sunkumo seksualinio smurto formas; pasirašyti ir ratifikuoti Europos Tarybos konvenciją dėl smurto prieš moteris ir smurto šeimoje prevencijos ir kovos su juo;

               aj)

               paraginti valstybes nares ratifikuoti trečiąjį JT vaiko teisių konvencijos fakultatyvinį protokolą, kuris suteiks galimybę vaikams teikti savo skundus komitetui;

         Vystymosi po 2015 m. darbotvarkė

               ak)

               pripažinti, kad siekiant Tūkstantmečio vystymosi tikslų (TVT) padaryta didelė ir svarbi pažanga; kuo geriau pasinaudoti pasirengimo 2015 m. rugsėjo mėn. vyksiančiam Aukščiausiojo lygio susitikimui laikotarpio po 2015 m. darbotvarkės klausimais etapu, siekiant užtikrinti ES valstybių narių veiksmų, susijusių su pirmenybinėmis sritimis ir tikslais, kuriuos ES nori pasiekti, suderinamumą ir koordinavimą, kad būtų išvengta dėl pernelyg plataus tikslų sąrašo atsirandančio nenuoseklumo ir neaiškumo; pabrėžti, kad ypatingas dėmesys turi būti skiriamas mažiausiai išsivysčiusių šalių, šalių, kuriose vyksta konfliktai, ir pokonfliktinių šalių reikmėms; užtikrinti besivystančių šalių atsakomybę už šiuos tikslus;

               al)

               pabrėžti, kad pasaulinės pastangos pasiekti TVT iki 2015 m. termino likusiu laikotarpiu turėtų būti sustiprintos ir sutelktos į sritis, kuriose šis procesas labiausiai atsilieka;

               am)

               užtikrinti, kad naujojoje bendroje integruotoje programoje skurdo panaikinimas liktų vienas iš prioritetų kartu su kova su nelygybe ir tvaraus vystymosi, aprūpinimo maistu ir lyčių lygybės skatinimu;

               an)

               siekti patvirtinti bendrą, išsamią ir integruotą laikotarpio po 2015 m. Tūkstantmečio vystymosi tikslų programą ir joje nustatyti aiškius kriterijus, apimančius pagrindinius vystymosi ir tvarumo klausimus; užtikrinti universalų ir pasaulinį šios programos pobūdį ir kad ja būtų skatinamas visuotinis klestėjimas, žmogaus teisės ir gerovė;

               ao)

               vadovautis žmogaus teisėmis grindžiamu požiūriu ir užtikrinti, kad žmogaus teisių visuotinumas būtų vienas iš pagrindinių po 2015 m. taikytinos programos aspektų;

               ap)

               paraginti sukurti nuoseklų ir išsamų tarptautinį požiūrį į laikotarpio po 2015 m. finansavimą, kuris būtų prognozuojamai teikiamas visiems tvaraus vystymosi aspektams, ir, atsižvelgiant į 2013 m. gruodžio mėn. Tarybos išvadas, toliau skatinti JT sistemoje svarstyti alternatyvius finansavimo šaltinius ir kitus pagalbos teikimo būdus, ypač privačias investicijas ir nefinansines priemones;

               aq)

               užtikrinti, kad naujiems plataus užmojo vystymosi tikslams būtų skirtas ne mažiau plataus užmojo novatoriškas vystymosi finansavimas;

               ar)

               atsižvelgiant į tai, kad pasauliniu lygmeniu aplinkos apsaugos ir vystymosi klausimai paprastai sprendžiami atskirai, ieškoti naujų būdų šiam suskaidymui įveikti ir užmegzti šių glaudžiai susijusių sričių ryšius, be kita ko, instituciniu požiūriu;

               as)

               priminti 2010 m. Kankūne vykusioje klimato kaitos konferencijoje (ŠK 16) išsivysčiusių šalių prisiimtą įsipareigojimą iki 2020 m. kasmet teikti naują ir papildomą 100 mlrd. USD finansavimą su klimato kaita susijusioms besivystančių šalių reikmėms; pažymėti, kad šiuo finansavimu turėtų būti užtikrintas suderintas paramos paskirstymas prisitaikymo prie klimato kaitos ir jos švelninimo priemonėms;

         Kita

      Privatumas skaitmeniniame amžiuje

               at)

               imtis visų reikiamų teisinių ir administracinių priemonių siekiant visapusiškai įgyvendinti Jungtinių Tautų Generalinės Asamblėjos rezoliucijoje (12) pateiktas rekomendacijas, kad būtų užtikrinama, jog piliečiai internete ir neprisijungę prie interneto turėtų tokias pačias teises, ir visų pirma peržiūrėti procedūras, praktiką bei teisės aktus ir įdiegti nepriklausomus bei veiksmingus priežiūros mechanizmus, pabrėžiant duomenų apsaugos svarbą;

               au)

               siekiant dar kartą patvirtinti ES įsipareigojimą šiuo klausimu pasauliniu mastu, aktyviai skatinti visas JT valstybes nares imtis konkrečių veiksmų šiai rezoliucijai įgyvendinti;

      Sutartis dėl prekybos ginklais

               av)

               aktyviai skatinti visas JT valstybes nares, įskaitant ES valstybes nares, skubiai pasirašyti ir ratifikuoti Sutartį dėl prekybos ginklais, siekiant sudaryti sąlygas tarptautinei bendruomenei veiksmingai spręsti klausimus, susijusius su neigiamu nepakankamo skaidrumo ir netinkamai reguliuojamos prekybos įprastiniais ginklais, šaudmenimis ir pavojingomis technologijomis, kuri pasaulyje skatina ginkluotus konfliktus ir kuria naudojamasi žmogaus teisėms pažeidinėti, poveikiu; įtraukti kitas susijusias valstybes, regionines ir tarptautines organizacijas bei pilietinę visuomenę, atitinkamai siekiant skatinti toliau plėsti Sutarties dėl prekybos ginklais taikymo sritį;

      ES Jungtinėse Tautose

               aw)

               aktyviai remti išsamią Jungtinių Tautų sistemos, ypač jos Saugumo Tarybos, reformą siekiant didinti jos teisėtumą, atstovavimą regionams, atskaitomybę ir veiksmingumą; siekti ilgalaikio ES tikslo turėti vietą išplėstoje JT Saugumo Taryboje;

               ax)

               gerinti valstybių narių pozicijų koordinavimą ir EIVT bei valstybių narių bendradarbiavimą ir užtikrinti ES, kaip pasaulinio masto veikėjos, veiksmų nuoseklumą siekiant greitai ir visapusiškai imtis veiksmų ir pateikiant vieningą žinią; šiuo požiūriu skatinti EIVT, visų pirma pasitelkiant ES delegacijas Ženevoje ir Niujorke, didinti ES veiksmų nuoseklumą;

               ay)

               remti parlamentų ir regioninių asamblėjų JT sistemoje atliekamą vaidmenį ir pasaulinį parlamentarizmą;

               az)

               toliau sėkmingai bendradarbiauti remiant daugiašališkumą ir pasaulinį valdymą ir pabrėžti, kokia svarbi ES ir JTVP strateginė partnerystė, kurios 10 metų sukaktis paminėta 2014 m. vasario mėn.;

               ba)

               didinti informuotumą apie tai, kad 2015 m. bus paskelbti Europos vystymosi metais, kurie suteiks visiškai naują galimybę didinti Europos visuomenės žinias apie pasaulinio lygmens iššūkius ir naujų vystymosi tikslų, dėl kurių reikia susitarti, svarbą;

      Klimato kaita

               bb)

               pažymėti, jog pasaulinės problemos lieka neišspręstos ir veikiausiai didės, o klimato kaita ir aplinkos blogėjimas kelia grėsmę, kad siekiant TVT padaryta pažanga sustos; todėl 2014 m. JT aukščiausiojo lygio susitikime klimato kaitos klausimais stiprinti veiksmus, skirtus kovai su klimato kaita, siekiant sukurti tvirtą pagrindą, kuris 2015 m. Jungtinių Tautų bendrosios klimato kaitos konvencijos šalių konferencijoje turėtų poveikio sėkmingoms deryboms ir tvariai pažangai, daromai siekiant mažinti išmetamą dujų kiekį ir stiprinti prisitaikymo strategijas; rodyti pavyzdį ir patvirtinti plataus užmojo privalomą kovos su klimato kaita politikos sistemą, taip pat laiku nustatyti aukščiausiojo lygio susitikimo tikslus, kad būtų galima daryti teigiamą įtaką deryboms;

               bc)

               aktyviai dalyvauti diskusijose dėl termino „pabėgėlis dėl klimato kaitos“, įskaitant galimą teisinę šio termino apibrėžtį tarptautiniuose teisės aktuose arba teisiškai privalomame tarptautiniame susitarime;

               bd)

               2014 m. rugsėjo mėn. vyksiančioje trečiojoje pasaulinėje konferencijoje pakartoti, kad ES palaiko mažas besivystančias salų valstybes;

         Sirija

               be)

               siekti surasti tvarų politinį Sirijos problemos sprendimo būdą, kuris padėtų sustabdyti smurtą ir skatintų teisėtus Sirijos gyventojų lūkesčius atitinkantį perėjimą prie demokratijos; remti visapusišką konferencijos „Ženeva I“ išvadų įgyvendinimą ir, turint omenyje konferencijos „Ženeva II“ svarbą, nes ji yra išskirtinis forumas, suteikiantis galimybę konflikto šalims vesti tiesiogines derybas taikos ir perėjimo prie demokratijos klausimais, tęsti konferencijos „Ženeva II“ procesą;

               bf)

               siekti įtraukti į konferenciją „Ženeva II“ visus atitinkamus pasaulinius ir regioninius veikėjus taip pripažįstant, kad per Sirijos krizę daug įvairių veikėjų atlieka lemiamą vaidmenį;

               bg)

               surengti tarptautinę konferenciją Sirijos pabėgėlių krizės klausimu ir joje daugiausia dėmesio skirti humanitarinės pagalbos veiksmams, pirmenybę teikiant paramos šio regiono priimančiosioms šalims teikimui ir ES įsitraukimo į diplomatinius veiksmus, skirtus šiam konfliktui užbaigti, didinimui;

               bh)

               siekti nedelsiant įgyvendinti Jungtinių Tautų Saugumo Tarybos rezoliuciją Nr. 2139 dėl humanitarinės padėties Sirijoje, kad galiausiai būtų sudarytos palankesnės sąlygos saugiai, netrukdomai ir greitai pasiekti visus žmones, kuriems reikalinga pagalba, įskaitant pagalbos teikimą nepaisant konfliktų vietovių ir valstybių sienų; užtikrinti, kad cheminiai ginklai iš Sirijos būtų šalinami, perkeliami ir sunaikinami visiškai skaidriais būdais;

               bi)

               skatinti tarptautinį bendradarbiavimą Sirijos cheminių ginklų sunaikinimo klausimu ir paraginti visapusiškai įgyvendinti 2013 m. rugsėjo 27 d. Cheminio ginklo uždraudimo organizacijos vykdomosios tarybos sprendimą;

               bj)

               remti visas pastangas užtikrinti atskaitomybę už žmogaus teisių ir tarptautinės humanitarinės teisės aktų pažeidimus Sirijoje ir aktyviai skatinti Saugumo Tarybą padėties Sirijoje klausimą perduoti Tarptautiniam baudžiamajam teismui;

         Pietų Sudanas

               bk)

               skatinti visas šalis laikytis 2014 m. sausio 23 d. pasirašyto karo veiksmų nutraukimo (paliaubų) susitarimo, įskaitant nuostatas, pagal kurias iš konflikto dalyvių reikalaujama susilaikyti nuo išpuolių prieš civilius gyventojus ir užtikrinti, kad humanitarinę pagalbą teikiantys darbuotojai galėtų saugiai patekti į nuo konflikto nukentėjusias Pietų Sudano teritorijas; pabrėžti, kad šis susitarimas yra tik pirmasis žingsnis siekiant taikos ir susitaikymo, kartu atsižvelgiant į padėtį Pietų Sudane, įskaitant politinę kovą dėl vadovavimo šaliai, dėl kurios kyla vis daugiau etninių grupių susirėmimų ir perkelta daugiau kaip 650 000 asmenų;

               bl)

               remti Pietų Sudano valstybės kūrimo darbotvarkę, taip pat tikro susitaikymo ir įtraukios taikos procesą, siekiant užtikrinti ilgalaikį stabilumą; pasiūlyti pagalbą sprendžiant korupcijos, kuri trukdo užtikrinti laisvą ir teisingą demokratiją, stabilumą, tvarų vystymąsi ir ekonomikos augimą, klausimą;

               bm)

               pasmerkti plačiai paplitusius žmogaus teisių pažeidimus ir nusižengimus; palankiai vertinti ir remti ES specialiojo įgaliotinio Afrikos Kyšulyje Alexanderio Rondoso, JT specialiosios atstovės Hilde Johnson ir Afrikos Sąjungos pastangas ir stiprinti JT misijos Pietų Sudano Respublikoje pajėgumus atlikti tyrimus žmogaus teisių srityje;

               bn)

               pasmerkti išpuolius prieš pagalbą teikiančius asmenis ir pasikėsinimus į turtą, kišimąsi į teikiamą humanitarinę pagalbą ir didelio masto atsargų plėšimus Pietų Sudane, nes tai labai trukdo pasiekti civilius gyventojus, kuriems reikia pagalbos;

               bo)

               paraginti nepriklausomą tarptautinę tyrimo komisiją ištirti visus tariamus nuo konflikto pradžios padarytus žmogaus teisių ir tarptautinės humanitarinės teisės aktų pažeidimus; primygtinai paraginti patraukti atsakomybėn atsakingus asmenis;

         Centrinės Afrikos Respublika

               bp)

               užtikrinti gerą bendradarbiavimą ir tarptautinių pastangų, reikalingų Centrinės Afrikos Respublikos padėčiai stabilizuoti, papildomumą bei siekti patvirtinti visapusišką požiūrį į šią daugialypę krizę; remti politinio perėjimo procesą ir padėti sukurti veikiančias demokratines institucijas, kurios galėtų kovoti su žmogaus teisių pažeidimais, apsaugoti piliečius, nutraukti smurtą ir numalšinti šalyje susidariusią religinę įtampą; toliau teikti reikiamą finansinę paramą, kad būtų galima užtikrinti perspektyvią ekonominę plėtrą; imtis veiksmų, kuriais būtų siekiama reaguoti į precedento neturinčią humanitarinę krizę, teikiant tinkamą finansinę paramą;

               bq)

               remti tarptautinės bendruomenės, visų pirma Afrikos Sąjungos, JT ir Prancūzijos bei Centrinės Afrikos valdžios institucijų pastangas stabilizuoti šią valstybę; skubiai įgyvendinti 2014 m. sausio 20 d. ES sprendimą dėl Europos Sąjungos karinės operacijos Centrinės Afrikos Respublikoje pradžios ir juo vadovaujantis paspartinti pajėgų dislokavimo procedūras;

         Izraelio ir Palestinos konfliktas

               br)

               remti vykstantį derybų procesą ir dabartines pastangas surasti šio konflikto sprendimo būdus, kartu siekiant Palestinos susitaikymo proceso, kad būtų suvienyti Vakarų Krante, Rytų Jeruzalėje ir Gazos Ruože gyvenantys palestiniečiai;

               bs)

               užtikrinti, kad Jungtinių Tautų Generalinė Asamblėja, bendradarbiaudama su ES ir JAV, pateiktų visas priemones, reikalingas dviejų valstybių sprendimo, grindžiamo 1967 m. nustatytomis sienomis, pagal kurį Jeruzalė yra abiejų valstybių sostinė, Izraelio valstybė turi saugias ir pripažintas sienas ir taikiai bei saugiai sugyvena su nepriklausoma, demokratine ir perspektyvia kaimynine Palestinos valstybe, tvarumui ir veiksmingumui užtikrinti;

               2.

               paveda Pirmininkui perduoti šią rekomendaciją Sąjungos vyriausiajai įgaliotinei ir Komisijos pirmininko pavaduotojai, ES specialiajam įgaliotiniui žmogaus teisių klausimais, Tarybai ir susipažinti – Komisijai.

      (1)  Priimti tekstai, P7_TA(2013)0234.

      (2)  Europos Sąjungos Tarybos dokumentas Nr. 11521/13.

      (3)  Jungtinių Tautų Generalinės Asamblėjos rezoliucija A/RES/65/276.

      (4)  OL C 377 E, 2012 12 7, p. 66.

      (5)  OL C 99 E, 2012 4 3, p. 56.

      (6)  OL C 33 E, 2013 2 5, p. 165.

      (7)  Jungtinių Tautų Saugumo Tarybos rezoliucija S/RES/2106(2013).

      (8)  Priimti tekstai, P7_TA(2013)0180.

      (9)  Priimti tekstai, P7_TA(2013)0394.

      (10)  Priimti tekstai, P7_TA(2013)0055.

      (11)  JT Saugumo Tarybos rezoliucijos S/RES/1325(2000), S/RES/1820(2008), S/RES/1888(2009), S/RES/1889(2009), S/RES/1960(2010), S/RES/2106(2013) ir S/RES/2122(2013).

      (12)  Jungtinių Tautų Generalinės Asamblėjos rezoliucija A/C.3/68/L.45/Rev.1.


title: 2018 m. spalio 4 d. Europos Centrinio Banko rekomendacija, skirta Europos Sąjungos Tarybai dėl Lietuvos banko išorės auditoriaus (ECB/2018/23)

text:
               12.10.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 370/1

      EUROPOS CENTRINIO BANKO REKOMENDACIJA
      2018 m. spalio 4 d.
      skirta Europos Sąjungos Tarybai dėl Lietuvos banko išorės auditoriaus
      (ECB/2018/23)
      (2018/C 370/01)
      EUROPOS CENTRINIO BANKO VALDANČIOJI TARYBA,
      atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,
      atsižvelgdama į Europos centrinių bankų sistemos ir Europos Centrinio Banko statutą, ypač į jo 27 straipsnio 1 dalį,
      kadangi:

                  (1)

                  Europos Centrinio Banko (ECB) ir valstybių narių, kurių valiuta yra euro, nacionalinių centrinių bankų sąskaitų auditą atlieka nepriklausomi išorės auditoriai, kuriuos rekomenduoja ECB valdančioji taryba ir tvirtina Europos Sąjungos Taryba;

                  (2)

                  dabartinio Lietuvos banko išorės auditoriaus UAB „PricewaterhouseCoopers“ įgaliojimai baigėsi po 2017 finansinių metų audito;

                  (3)

                  Europos Centrinio Banko rekomendacija ECB/2018/15 (1) ECB rekomendavo UAB „Deloitte Lietuva“ skirti Lietuvos banko išorės auditoriumi 2018–2021 finansiniams metams. UAB „Deloitte Lietuva“ nepriėmė šio paskyrimo, todėl būtina paskirti išorės auditorių nuo 2018 finansinių metų;

                  (4)

                  Lietuvos bankas išorės auditoriumi 2018–2021 finansiniams metams pasirinko UAB „Ernst & Young Baltic“,

            PRIĖMĖ ŠIĄ REKOMENDACIJĄ:
      Rekomenduojama UAB „Ernst & Young Baltic“ skirti Lietuvos banko išorės auditoriumi 2018–2021 finansiniams metams.

         Priimta Frankfurte prie Maino 2018 m. spalio 4 d.

               ECB Pirmininkas

            Mario DRAGHI

         (1)  2018 m. gegužės 18 d. Europos Centrinio Banko rekomendacija ECB/2018/15, skirta Europos Sąjungos Tarybai dėl Lietuvos banko išorės auditoriaus (OL C 181, 2018 5 28, p. 1).


title: 2018 m. spalio 15 d. Tarybos rekomendacija dėl didesnių saistančių įsipareigojimų, prisiimtų vykdant nuolatinį struktūrizuotą bendradarbiavimą (PESCO), vykdymo eiliškumo ir konkretesnių tikslų nustatymo

text:
               16.10.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 374/1

      TARYBOS REKOMENDACIJA
      2018 m. spalio 15 d.
      dėl didesnių saistančių įsipareigojimų, prisiimtų vykdant nuolatinį struktūrizuotą bendradarbiavimą (PESCO), vykdymo eiliškumo ir konkretesnių tikslų nustatymo
      (2018/C 374/01)
      EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
      atsižvelgdama į Europos Sąjungos sutartį, ypač į jos 46 straipsnio 6 dalį,
      atsižvelgdama į prie Europos Sąjungos sutarties ir Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo pridėtą protokolą Nr. 10 dėl nuolatinio struktūrizuoto bendradarbiavimo, nustatyto Europos Sąjungos sutarties 42 straipsniu,
      atsižvelgdama į 2017 m. gruodžio 11 d. Tarybos sprendimą (BUSP) 2017/2315, kuriuo nustatomas nuolatinis struktūrizuotas bendradarbiavimas (PESCO) ir nustatomas dalyvaujančių valstybių narių sąrašas (1),
      atsižvelgdama į Sąjungos vyriausiojo įgaliotinio užsienio reikalams ir saugumo politikai pasiūlymą,
      kadangi:

                  (1)

                  Sprendimo (BUSP) 2017/2315 4 straipsnio 2 dalies b punkte nustatyta, kad Taryba turi priimti sprendimus ir rekomendacijas, kuriuose būtų nurodytas to sprendimo priede išdėstytų didesnių saistančių įsipareigojimų vykdymo eiliškumas dviejų nuoseklių pradinių etapų metu (2018–2020 m. ir 2021–2025 m.) ir kiekvieno etapo pradžioje patikslinti konkretesni priede išdėstytų didesnių įsipareigojimų įgyvendinimo tikslai;

                  (2)

                  2018 m. kovo 6 d. Tarybos rekomendacijos dėl PESCO įgyvendinimo veiksmų gairėse (2) nustatyta, jog tikslinga, kad Taryba priimtų rekomendaciją dėl įsipareigojimų vykdymo eiliškumo; joje taip pat turėtų būti apibrėžti bendrai sutarti rodikliai, kurie padėtų dalyvaujančioms valstybėms narėms vykdyti įsipareigojimus ir įvertinti šioje srityje padarytą pažangą;

                  (3)

                  PESCO sekretoriatas, kurio paslaugas bendrai teikia Europos išorės veiksmų tarnyba, įskaitant Europos Sąjungos karinį štabą (EUMS), ir Europos gynybos agentūra (EGA), pagal Sprendimo (BUSP) 2017/2315 7 straipsnį, iki 2018 m. kovo mėn. pabaigos pateikė pradinę grįžtamąją informaciją, susijusią su dalyvaujančių valstybių narių 2017 m. gruodžio mėn. pateiktuose nacionaliniuose įgyvendinimo planuose pateiktos informacijos rūšimi, išsamumu ir struktūra; šį reikalavimą Taryba savo 2018 m. kovo 6 d. rekomendacijoje;

                  (4)

                  2018 m. birželio 25 d. Taryba priėmė sprendimą (BUSP) 2018/909, kuriuo nustatomas bendras PESCO projektų valdymo taisyklių rinkinys (3). Tą pačią dieną Taryba priėmė išvadas, kuriose nurodė, jog tikisi, kad bus priimta Tarybos rekomendacija dėl PESCO dalyvaujančių valstybių narių prisiimtų didesnių saistančių įsipareigojimų vykdymo eiliškumo ir konkretesnių tikslų nustatymo;

                  (5)

                  Tarybos bus paprašyta 2018 m. lapkričio mėn. susitarti dėl pirmosios visapusiškos suderintos metinės peržiūros gynybos srityje (toliau – CARD) įgyvendinimo, kuris turės būti pradėtas 2019 m. rudenį;

                  (6)

                  todėl Taryba turėtų priimti rekomendaciją dėl didesnių saistančių įsipareigojimų, prisiimtų vykdant nuolatinį struktūrizuotą bendradarbiavimą, vykdymo eiliškumo ir konkretesnių tikslų nustatymo,

            PRIĖMĖ ŠIĄ REKOMENDACIJĄ:
      I.   Tikslai ir taikymo sritis

                  1.

                  Šios rekomendacijos tikslas – užtikrinti bendrą požiūrį ir sudaryti sąlygas dalyvaujančioms valstybėms narėms įvykdyti didesnius saistančius įsipareigojimus, išdėstytus Sprendimo (BUSP) 2017/2315 priede, ir sudaryti palankesnes sąlygas to sprendimo 6 straipsnyje nurodytam metinio vertinimo procesui, kuris grindžiamas visais atitinkamais duomenimis, įskaitant veiksmų gaires, kai taikytina, atspindinčias tarpinius tikslus ir orientyrus. Tuos duomenis dalyvaujančios valstybės narės turėtų pateikti kasmet pagal to sprendimo 3 straipsnį peržiūrimuose ir atnaujinamuose nacionaliniuose įgyvendinimo planuose (toliau – NĮP). NĮP taip pat turėtų būti taikomos Tarybos sprendime 2013/488/ES (4) išdėstytos saugumo taisyklės. Dalyvaujančios valstybės narės, padedamos PESCO sekretoriato, turėtų užtikrinti skaidrumą ir toliau plėtoti su PESCO susijusios prašomos ir pateikiamos informacijos ir kitų su gynyba susijusių iniciatyvų, įskaitant CARD, darnumą bei nuoseklumą. Turėtų būti toliau plėtojamas ir didinamas įvairių su gynyba susijusių iniciatyvų darnumas, be kita ko, kiek tai susiję su valstybių narių ataskaitomis, atsižvelgiant į PESCO pirmojo etapo (2018–2020) pabaigoje nustatytą patirtį.

                  2.

                  Atsižvelgiant į Sprendimo (BUSP) 2017/2315 priede išdėstytus įsipareigojimus ir jų nekeičiant bei nenustatant naujų įsipareigojimų, šioje rekomendacijoje pateikiamos gairės dėl tų įsipareigojimų vykdymo eiliškumo 2018–2020 m. bei 2021–2025 m. etapais ir nustatomi konkretesni tikslai kiekvieno įsipareigojimo atžvilgiu, įskaitant įsipareigojimus, kurie turi būti įvykdyti anksčiau nei 2020 m. Šioje rekomendacijoje taip pat pateikiami pažangos rodikliai siekiant padėti dalyvaujančioms valstybėms narėms planuoti didesnių saistančių įsipareigojimų įvykdymą ir sudaryti palankesnes sąlygas šioje srityje padarytai pažangai įvertinti.

                  3.

                  II dalyje nurodyti konkretesni tikslai, kurie taip pat apima konkrečių įsipareigojimų vykdymo pažangos rodiklius (kai taikytina), sudarys sąlygas dalyvaujančioms valstybėms narėms struktūriškai ir skaidriai planuoti didesnių saistančių įsipareigojimų vykdymą ir pateikti išsamią ir įvertinamą informaciją apie padarytą kiekvieno jų NĮP nustatyto įsipareigojimo vykdymo pažangą.

                  4.

                  Tikslas – ne vėliau kaip 2020 m. pabaigoje pasiekti pirmuosius konkrečius rezultatus, susijusius su didesnių saistančių įsipareigojimų vykdymu, ir parengti patikimą planavimo procesą siekiant užtikrinti nuolatinę pažangą vykdant šiuos įsipareigojimus pasibaigus pirmajam etapui. Pirmojo etapo pabaigoje, pagal Sprendimo (BUSP) 2017/2315 4 straipsnio 2 dalies c punktą Taryba, atsižvelgdama į įgyvendinant PESCO pasiektus rezultatus, prireikus atnaujins ir sugriežtins tame sprendime išdėstytus didesnius saistančius įsipareigojimus, kad būtų atspindėti Sąjungos pajėgumai ir veiklos poreikiai bei kintanti saugumo aplinka. Toks sprendimas bus grindžiamas strateginės peržiūros procesu, kurio metu vertinamas atskirų dalyvaujančių valstybių narių PESCO įsipareigojimų vykdymas. Todėl kito etapo pradžioje Taryba atsižvelgdama į Sprendimo (BUSP) 2017/2315 4 straipsnio 2 dalies c punktą turėtų priimti antrą, prireikus atnaujintą ir sugriežtintą, konkretesnių tikslų rinkinį 2021–2025 m. etapui.

            II.   Įsipareigojimų vykdymo eiliškumo nustatymas nurodant konkretesnius tikslus
      1–5 įsipareigojimai

                  5.

                  1 įsipareigojimas: Dalyvaujančios valstybės narės savo NĮP turėtų pateikti tikslius finansinius duomenis apie realių bendrų gynybos išlaidų raidą, palyginti su ankstesniais metais (5), įskaitant absoliučias sumas, rodančias planuojamą įprastą išlaidų padidėjimą. Šiuo atžvilgiu dalyvaujančios valstybės narės savo NĮP taip pat turėtų pateikti nacionaliniu lygmeniu patvirtintas išlaidų prognozes kitiems metams. Tos dalyvaujančios valstybės narės, kurios taip pat yra NATO narės ir kurių išlaidų lygis atitinka atitinkamas NATO gaires dėl gynybos išlaidų arba jį viršija, turėtų savo plane nurodyti, ar ketina išlaikyti šį gynybos išlaidų lygį ar jį pakeisti. Remiantis NĮP pateikta informacija, vyriausiojo įgaliotinio metinėje ataskaitoje pagal Sprendimo (BUSP) 2017/2315, 6 straipsnio 3 dalį taip pat bus pateikta išsami dalyvaujančių valstybių narių gynybos išlaidų raidos apžvalga.

                  6.

                  2 įsipareigojimas: kiekviena dalyvaujanti valstybė narė savo NĮP turėtų pateikti tikslius finansinius duomenis apie tai, kaip ketina prisidėti prie bendro investicijų gynybos srityje 20 % kriterijaus (6) įgyvendinimo. Toje informacijoje turėtų būti pateikta realaus padidėjimo, palyginti su ankstesniais metais, prognozė, nurodant kaip viso gynybos biudžeto procentinę dalį. Pateikti duomenys turėtų apimti investicijas į gynybos srities viešuosius pirkimus ir mokslinius tyrimus bei technologinę plėtrą (toliau – MTTP). Tos dalyvaujančios valstybės narės, kurių išlaidų lygis jau atitinka (bendrą) kriterijų arba jį viršija, turėtų nurodyti, ar ketina išlaikyti tą išlaidų lygį ar jį pakeisti.

                  7.

                  3 įsipareigojimas: dalyvaujančios valstybės narės savo NĮP turėtų pateikti išsamią informaciją apie tai, kaip ir kokiomis priemonėmis siekia padidinti bendrų ir bendradarbiavimu grindžiamų strateginių gynybos pajėgumų srities projektų skaičių, apimtį ir poveikį, taip pat nurodyti biudžeto duomenis ir konkrečius projektus, kuriuos vykdant naudojamasi arba buvo pasinaudota Sąjungos finansine parama. Šiuo atžvilgiu kiekviena dalyvaujanti valstybė narė turėtų pateikti tikslius finansinius duomenis apie tai, kaip ketina realiai prisidėti prie Europos bendradarbiavimu grindžiamiems įrangos viešiesiems pirkimams taikomo bendro kriterijaus (35 % bendrų įrangos išlaidų) įgyvendinimo ir Europos bendradarbiavimu grindžiamiems gynybos srities moksliniams tyrimams ir technologijoms taikomo bendro kriterijaus (20 % bendrų gynybos srities mokslinių tyrimų ir technologijų išlaidų) įgyvendinimo. Tos dalyvaujančios valstybės narės, kurios jau yra pasiekusios tuos išlaidų lygius, turėtų nurodyti, ar ketina išlaikyti tuos išlaidų lygius ar juos pakeisti.

                  8.

                  4 įsipareigojimas: kiekviena dalyvaujanti valstybė narė savo NĮP turėtų aiškiai pateikti tikslius finansinius duomenis apie tai, kaip prisidės siekdamos užtikrinti, kad būtų skirta 2 % bendrų gynybos išlaidų (bendro kriterijaus), ir kokią visų gynybos išlaidų dalį sudaro išlaidos gynybos srities moksliniams tyrimams ir technologijoms, įskaitant išlaidų prognozes, kad būtų padedama vykdyti faktinės kasmetinės pažangos stebėseną.

                  9.

                  5 įsipareigojimas: kiekvienais metais dalyvaujančios valstybės narės raginamos naudotis savo NĮP, kad būtų dalijamasi patirtimi, susijusia su planavimu ir prisidėjimu prie 1–4 įsipareigojimų vykdymo, atsižvelgiant į tikslesnius pirmiau išdėstytus tikslus. 2020 m. pabaigoje bus atliekama šių įsipareigojimų peržiūra remiantis NĮP pateiktais duomenimis apie išlaidas, siekiant prireikus pritaikyti tų įsipareigojimų rodiklius ir tikslus; šią peržiūrą patvirtins Taryba.

            6–11 įsipareigojimai

                  10.

                  6 įsipareigojimas: ne vėliau kaip 2020 m. dalyvaujančios valstybės narės aktyviau naudosis Sąjungos pajėgumų plėtojimo priemonėmis, pavyzdžiui, Pajėgumų plėtojimo planu (PPP) ir CARD, kuriais siekiama prisidėti prie nacionalinio sprendimų priėmimo proceso ir planavimo gynybos srityje, ir dalyvaus jas įgyvendinant, taip pat aktyviau plėtos bendradarbiavimu grindžiamą gynybos pajėgumų veiklą Europos Sąjungoje. Šiuo tikslu dalyvaujančios valstybės narės savo NĮP turėtų nurodyti, kaip jos įgyvendina Sąjungos pajėgumų plėtojimo prioritetus, išplaukiančius iš PPP, be kita ko, nustatydamos nacionalinius prioritetus, ir išdėstyti su atitinkamais prioritetais susijusius savo planus bei tikslus, kurie turi būti pasiekti artimiausiais metais.

                  11.

                  7 įsipareigojimas: ne vėliau kaip 2020 m. kiekviena dalyvaujanti valstybė narė turėtų būti kuo geriau pasinaudojusi turimomis priemonėmis ir procesais, kad pateiktų visą atitinkamą informaciją, kurios prašoma pagal CARD, be kita ko, pasitelkiant dvišalius dialogus. Dalyvaujančios valstybės narės turėtų būti atsižvelgusios į patirtį, įgytą vykdant CARD bandomąjį patikrinimą, ir savo NĮP turėtų pateikti informaciją apie jų paramą suderintos metinės peržiūros gynybos srityje bandomajam patikrinimui, ir, kiek įmanoma, pirmajam visam metinės peržiūros gynybos srityje ciklui 2019–2020 m., įskaitant naudojimąsi CARD ataskaitoje pateiktomis rekomendacijomis kaip atskaitos tašku nacionaliniame ir daugianacionaliniame kontekste siekiant priimti atitinkamus sprendimus.

                  12.

                  8 įsipareigojimas: iki 2020 m. pabaigos dalyvaujančios valstybės narės kuo geriau pasinaudos tiek gynybos srities mokslinių tyrimų parengiamųjų veiksmų (2017–2019 m.), tiek Europos gynybos pramonės plėtros programos (EGPPP) (2019–2020 m.) rezultatais ir užtikrins su jais susijusius tolesnius veiksmus siekiant įgyvendinti bendradarbiavimu grindžiamus projektus, kurių ES pridėtinė vertė nustatyta. Siekiant remti pajėgumų prioritetus, išplaukiančius iš PPP, ir atsižvelgti į CARD, dalyvaujančios valstybės narės savo NĮP turėtų nurodyti, kokiuose bendradarbiavimu grindžiamuose pajėgumų plėtojimo projektuose jos dalyvauja ir (arba) ketina dalyvauti, kuriuos vykdant teikiamas arba numatomas bendras finansavimas Sąjungos finansinės paramos lėšomis. Be to, tiek, kiek įmanoma, jos turėtų nurodyti nacionalinių investicijų gynybos srityje dalį, kurią jos įsipareigojo arba ketina įsipareigoti skirti tiems bendradarbiavimu grindžiamiems projektams.

                  13.

                  9 įsipareigojimas: dalyvaujančios valstybės narės turėtų išvardyti atitinkamus pagal PPP PESCO ir kitose srityse šiuo metu vykdomus bendradarbiavimu grindžiamus pajėgumų plėtojimo projektus ir nurodyti, kada numato pradėti ir užbaigti reikalavimų derinimą. Numatoma pajėgumų reikalavimų derinimo pradžia taip pat turėtų būti nurodyta planuojamų ir ketinamų įgyvendinti projektų atveju. Tai turėtų būti padaryta ateinančių metų atžvilgiu, visų pirma daugiausia dėmesio skiriant pajėgumų spragų, nustatytų pasitelkiant PPP ir atsižvelgiant į suderintą metinę peržiūrą gynybos srityje, panaikinimui.

                  14.

                  10 įsipareigojimas: dalyvaujančios valstybės narės turėtų savo NĮP nurodyti tuos pajėgumus ir įrenginius, kurie buvo pasiūlyti ir suteikti bendrai naudotis kitoms dalyvaujančioms valstybėms narėms, nurodydamos tokius konkrečius pavyzdžius kaip mokymas ir pratybos, karinės bazės ir logistinė parama, be kita ko, operacijų atveju, kad taip pat būtų skatinama naudotis bendradarbiavimo duomenų baze (toliau – CODABA) siekiant remti dalyvaujančias valstybes nares dalijantis informacija apie jų gynybos planus ir programas pajėgumų plėtojimo srityje. Be to, dalyvaujančios valstybės narės savo NĮP galėtų nurodyti, kokiais pajėgumais, įskaitant kitų dalyvaujančių valstybių narių pasiūlytą infrastruktūrą, galėtų būti remiamasi vykdant bendradarbiavimą. NĮP turėtų būti nurodyta, kaip vykdant tokį bendradarbiavimą galėtų būti optimizuoti turimi ištekliai ir padidintas jų bendras veiksmingumas, be kita ko, pateikiant informaciją, jei tokios turima, apie galimą lėšų taupymą ir artimiausiems metams planuojamą finansinį mastą, išreikštą absoliučiomis sumomis.

                  15.

                  11 įsipareigojimas: dalyvaujančios valstybės narės savo NĮP turėtų nurodyti, kaip jos ketina stiprinti bendradarbiavimą kibernetinės gynybos srityje, be kita ko, įgyvendinant esamas iniciatyvas arba vykdant naują bendradarbiavimu grindžiamą veiklą, ir nurodant dalyvavimo daugianacionalinėse kibernetinėse pratybose mastą. Ne vėliau kaip 2020 m. kiekviena dalyvaujanti valstybė narė turėtų būti nurodžiusi savo ketinimą dalyvauti PESCO projekte kibernetinės gynybos srityje ir suteikusi paramą kitoms dalyvaujančioms valstybėms narėms kibernetinių grėsmių klausimais, pavyzdžiui, dalijantis informacija. Ne vėliau kaip 2020 m. kiekviena dalyvaujanti valstybė narė taip pat turėtų nurodyti savo išteklius, kuriuos ji suteikė bendradarbiavimui, vykdomam EGA kontekste arba įgyvendinant naują kibernetinės gynybos platformą Europos saugumo ir gynybos koledžo sistemoje, ir kurie buvo panaudoti siekiant sustiprinti kibernetinės gynybos mastą.

            12–14 įsipareigojimai

                  16.

                  12 įsipareigojimas: ne vėliau kaip 2020 m. dalyvaujančios valstybės narės turėtų:

                              a)

                              vadovaudamosi ES karinio greitojo reagavimo koncepcija užbaigti kurti greitojo reagavimo duomenų bazę, kad ji pradėtų veikti kaip naudinga karinio planavimo priemonė, kuria būtų prisidedama užtikrinant ES tikslų mastą. Prisidėdamos prie šios greitojo reagavimo duomenų bazės ir nedarydamos poveikio jokiems nacionaliniams konstituciniams reikalavimams, susijusiems su sprendimais dėl dislokavimo, dalyvaujančios valstybės narės praneš apie savo galimą įnašą, susijusį su greitai dislokuojamais dariniais, pajėgumais ir atitinkama paramos infrastruktūra, kurie galėtų būti greitai dislokuoti ar panaudoti karinėje bendros saugumo ir gynybos politikos (toliau – BSGP) misijoje ar operacijoje siekiant remti ES tikslų mastą. Tuo tikslu kiekviena dalyvaujanti valstybė narė turėtų atnaujinti duomenų bazę metinės karinio greitojo reagavimo koordinavimo konferencijos metu pateikdama savo turimų karinių darinių ir pajėgumų sąrašą. Šis nustatytas procesas aprėpia sausumos, jūrų ir oro erdvės duomenų bazes ir apima informaciją apie pajėgumų ir pajėgų parengties lygį, kai taikytina. Nedarant poveikio klasifikavimo reikalavimams, ši greitojo reagavimo duomenų bazės dalis turėtų būti prieinamam dalyvaujančioms valstybėms narėms, kad būtų remiamas gebėjimas atlikti pirminį galimybės pradėti karinę BSGP misiją ar operaciją vertinimą. Dalyvaujančių valstybių narių NĮP turėtų būti atspindėti jų įnašai, skirti šiai duomenų bazei;

                              b)

                              būti įvertinusios galimybę greitai prisiimti politinį įsipareigojimą nacionaliniu lygmeniu, atsižvelgiant į savo konstitucinius reikalavimus, be kita ko, pasitelkusios galimą savo nacionalinės sprendimų priėmimo procedūros peržiūrą siekiant ją patobulinti, jeigu ji dar neatlikta. Jei taikytina, sprendimų priėmimo procedūrų pratybos greitojo reagavimo scenarijų atveju pasitelkus POLEX rūšies pratybas ir atitinkamas išvadas taip pat turėtų būti išsamiai atspindėtos NĮP;

                              c)

                              būti suteikusios svarią paramą pagal savo galimybes ir pajėgumus BSGP karinėms operacijoms ir misijoms siekiant visiškai patenkinti poreikių paraiškose nustatytus poreikius ir tokiu būdu sąžiningai prisidėti prie atitinkamų pajėgų suformavimo, ir nurodžiusios tai savo NĮP;

                              d)

                              patvirtinti savo reikšmingus ir reguliarius indėlius į ES kovines grupes iš esmės bent prieš ketverius metus ir parengti bei apmokyti savo dalyvaujančias pajėgas bei pajėgumus pagal ES kovinių grupių koncepciją ir ES kovinių grupių parengimo vadovą. Šiuo tikslu kiekviena dalyvaujanti valstybė narė turėtų į savo NĮP įtraukti ES kovinių grupių sąrašo du kartus per metus atliekamus atnaujinimus;

                              e)

                              būti reikšmingai prisidėjusios prie ES karinio mobilumo veiksmų plano įgyvendinimo ir PESCO projektų šioje srityje, laikantis nacionalinio suverenumo, sprendimų priėmimo principų, teisės aktų, be kita ko, kuo greičiau, tačiau ne vėliau kaip 2024 m. įgyvendinant keturias priemones nacionaliniu lygmeniu, kaip susitarta 2018 m. birželio 25 d. Tarybos išvadose dėl saugumo ir gynybos, visų pirma tų išvadų 18 punkte. Jos taip pat turėtų siekti ne vėliau kaip 2019 m. pabaigoje įgyvendinti minėtas pirmąsias priemones, be kita ko, parengti nacionalinius karinio mobilumo įgyvendinimo planus. Tie nacionaliniai įnašai turėtų būti išsamiai apibūdinti NĮP.

                  17.

                  13 įsipareigojimas: pajėgų sąveikumo srityje dalyvaujančios valstybės narės turėtų:

                              a)

                              naudotis ES kovinių grupių parengimo vadovu, įskaitant ES kovinių grupių pajėgų darinio bendrus vertinimo ir patvirtinimo kriterijus, kurie yra suderinti su NATO standartais, kartu išlaikant nacionalinį sertifikavimą. Dalyvaujančios valstybės narės savo NĮP turėtų nurodyti, kaip jos apmoko ir sertifikuoja savo pajėgas, pavyzdžiui, rengdamos ES kovinių grupių pratybų programą, skirtą pasirengimo etapui, ir vykdydamos galutines taktines pratybas (LIVEX) kaip kovinių grupių sertifikavimo paketo dalį;

                              b)

                              savo NĮP nurodyti, kaip jos ketina susitarti dėl bendrų techninių ir operatyvinių standartų, kuriais turės vadovautis visų dalyvaujančių valstybių narių pajėgos, kartu pripažįstant poreikį užtikrinti ES ir NATO veiksmų sąveikumą bei darnumą ir užtikrinti, kad būtų sudarytos tinkamos išankstinės sąlygos maksimaliam sąveikumui, kad visos dalyvaujančios valstybės narės galėtų įvykdyti savo įsipareigojimus;

                              c)

                              nurodyti savo NĮP dabartinį dalyvavimą ir ketinimą, kai įmanoma, sustiprinti dalyvavimą atitinkamose Europinėse daugianacionalinėse struktūrose, visų pirma tose, kuriomis gali naudotis Sąjunga, ir padidinti joms skirtus įnašus.

                  18.

                  14 įsipareigojimas: dalyvaujančios valstybės narės turėtų įsitraukti į plataus užmojo požiūrio į bendrą BSGP karinių operacijų ir misijų finansavimą rengimą siūlydamos galimybes, papildančias tai, kas pagal Tarybos sprendimą (BUSP) 2015/528 (7), kuris šiuo metu peržiūrimas, bus nustatyta kaip bendros išlaidos. Dalyvaujančių valstybių narių prašoma pateikti pasiūlymus šiuo klausimu iki 2018 m. pabaigos. Ne vėliau kaip 2020 m. pradžioje dalyvaujančios valstybės narės turėtų būti išnagrinėjusios tokius pasiūlymus, kad būtų atitinkamai palengvintas sprendimų priėmimas Taryboje.

            15–17 įsipareigojimai

                  19.

                  15 įsipareigojimas: ne vėliau kaip 2020 m. dalyvaujančios valstybės narės turėtų būti padidinusios pajėgumų plėtojimo projektų, kuriais prisidedama prie spragų, kurios nustatytos PPP ir apibūdintos Sąjungos pajėgumų plėtojimo prioritetuose, įskaitant susijusias strateginės padėties studijas ir naudojantis CARD, panaikinimo, skaičių ir apimtį. Nustatant Sąjungos pajėgumų plėtojimo prioritetus, išplaukiančius iš PPP peržiūros, taip pat turi būti atsižvelgiama į prioritetinius pajėgumų trūkumus ir didelio poveikio pajėgumų tikslus. Dalyvaujančios valstybės narės turėtų pateikti savo atitinkamus planus ateinantiems metams nurodydamos savo bendradarbiavimu grindžiamų projektų skaičių ir numatomą apimtį finansiniais terminais ir pateikti informaciją apie savo nacionalinius projektus, kurie padės panaikinti pajėgumų trūkumus, nustatytus pagal PPP. Dalyvaujančios valstybės narės taip pat turėtų pasidalinti savo vertinimais dėl tų projektų svarbos didinant Europos strateginę autonomiją ir stiprinant Europos gynybos pramoninę ir technologinę bazę (EGPTB). Dėl tų veiksmų, kurie apima pramonės arba technologijų dimensiją, dalyvaujančios valstybės narės turėtų nurodyti, kurį Europos pramonės ar technologijų sektorių planuojama sustiprinti.

                  20.

                  16 įsipareigojimas: ne vėliau kaip 2020 m. dalyvaujančios valstybės narės savo NĮP turėtų atspindėti atitinkamus sprendimus ir veiksmų, kurių buvo imtasi nacionaliniu lygmeniu, siekiant Europos bendradarbiavimu grindžiamą požiūrį laikyti prioritetu vykdant būsimus projektus, skirtus pajėgumų spragoms, nustatytoms nacionaliniu lygmeniu, panaikinti. Aktyvus naudojimasis CODABA galėtų palengvinti to įsipareigojimo įgyvendinimą. 2019–2020 m. dalyvaujančios valstybės narės savo NĮP turėtų pateikti numatomų bendradarbiavimu grindžiamų projektų ir daugianacionalinės veiklos siekiant panaikinti nacionaliniu lygmeniu nustatytus trūkumus sąrašą ir pasidalyti planais, kaip jos šiuo atžvilgiu ketina pasinaudoti bendradarbiavimu grindžiamu požiūriu.

                  21.

                  17 įsipareigojimas: kadangi visos dalyvaujančios valstybės narės prisideda prie vieno ar daugiau PESCO projektų, NĮP turėtų būti išsamiai apibūdintas visas įnašas išteklių ir ekspertinių žinių atžvilgiu, kurį jos suteikia arba ketina suteikti, taip pat nurodyta, kaip planuojama tuo įnašu padaryti strateginį poveikį.

            18–20 įsipareigojimai

                  22.

                  18 įsipareigojimas: ne vėliau kaip 2020 m. dalyvaujančios valstybės narės turėtų užtikrinti, kad EGA būtų geriausiai išnaudojama kaip Europos jungtinių pajėgumų plėtojimo forumas. Tuo tikslu dalyvaujančios valstybės narės savo NĮP turėtų nurodyti projektus, kuriuose jos dalyvauja, ir per EGA skiriamų susijusių finansinių išteklių apimtį, naudodamosi 2018 m. duomenimis kaip atskaitos tašku ir nurodydamos numatomą veiklą 2019 m. ir 2020 m., įskaitant pajėgumų sritis ir planuojamos veiklos rūšį. Valstybių narių prašoma savo NĮP nurodyti, kaip ir kokiais atvejais jos Bendradarbiavimo ginkluotės srityje jungtinę organizaciją (toliau – OCCAR) laiko tinkamiausia bendradarbiavimu grindžiamos programos valdančiąja organizacija, ir pateikti informaciją apie priimtus sprendimus dėl daugianacionalinių programų valdymo organizacijų atrankos, kuriais OCCAR buvo pripažinta kaip geriausias pasirinkimas. Tai neturi jokio poveikio Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2009/81/EB (8) taikymui.

                  23.

                  19 įsipareigojimas: ne vėliau kaip 2020 m. dalyvaujančios valstybės narės turėtų įrodyti, kad jų bendradarbiavimu grindžiamais projektais pajėgumų srityje, įskaitant PESCO projektus pajėgumų srityje, prisidedama prie gynybos pramonės konkurencingumo, veiksmingumo ir inovatyvumo skatinimo visoje Sąjungoje.

                              a)

                              NĮP turėtų būti konkrečiai nurodyta, kaip atitinkama pramonės politika, jeigu tokios esama, orientuoja bendradarbiavimu grindžiamus pajėgumų plėtojimo projektus, kad jais būtų užkertamas kelias bereikalingam dubliavimui, nurodant sustiprintas pramonines sritis ir tas sritis, kuriose užkirstas kelias dubliavimui;

                              b)

                              dalyvaujančios valstybės narės pateiks ataskaitas apie savo bendradarbiavimu grindžiamas programas, kurios bendrai finansuojamos Sąjungos pagal EGPPP laikantis 8 įsipareigojimo.

                  24.

                  20 įsipareigojimas:

                              a)

                              ne vėliau kaip 2020 m. dalyvaujančios valstybės narės turėtų įrodyti, kad jų bendradarbiavimo programomis suteikiama naudos subjektams, kurie sukuria pridėtinę vertę ES teritorijoje (pvz., aspektai, susiję su pasiektais rezultatais ir intelektinės nuosavybės teisėmis, technologiniais patobulinimais, rinkos galimybių sukūrimu). NĮP turėtų atitinkamai būti nurodyti atitinkami subjektai, kuriems bendradarbiavimo programos teikia naudą, ir susijęs poveikis Europos gynybos pramoninei ir technologinei bazei (EGPTB).

                              b)

                              Dalyvaujančios valstybės narės įrodys, kad 2018–2020 m. jų įgyvendintos įsigijimo strategijos daro teigiamą poveikį EGPTB. Tai galėtų būti nurodyta pateikiant absoliučią investicijų į gynybą apimtį ir santykinę dalį, skirtą Sąjungos viduje parengtiems ir įgyvendintiems sprendimams. Visų pirma NĮP turėtų būti pateikta informacija apie pajėgumų ir technologijų sritis, dėl kurių susitarta PPP, ir įsigijimo strategija, susijusi su pajėgumų projektais, kurie apima pramonės aspektą.

            III.   Tolesni veiksmai

                  25.

                  Priėmus šią rekomendaciją dalyvaujančios valstybės narės peržiūrės ir atitinkamai atnaujins savo NĮP ir perduos juos PESCO sekretoriatui ne vėliau kaip 2019 m. sausio 10 d. vadovaujantis Sprendimo (BUSP) 2017/2315 3 straipsnio 2 dalimi, atsižvelgiant į jo 6 straipsnio 3 dalyje nurodytą vertinimo procesą. Pagal 2018 m. kovo 6 d. PESCO įgyvendinimo veiksmų gairių 14 punktą ir atsižvelgiant į šią rekomendaciją, PESCO sekretoriatas atnaujins NĮP naudojamą šabloną.

                  26.

                  Vyriausiasis įgaliotinis turėtų atsižvelgti į šią rekomendaciją rengdamas metinę ataskaitą dėl PESCO, kuria bus remiamasi vertinant, kaip kiekviena dalyvaujanti valstybė narė vykdo didesnius saistančius įsipareigojimus, ir kuri turi būti pateikta pagal PESCO įgyvendinimo veiksmų gairių 14–16 punktus.

                  27.

                  Ši rekomendacija bus peržiūrėta ir prireikus atnaujinta kito etapo pradžioje 2021 m.

         Priimta Liuksemburge 2018 m. spalio 15 d.

               Tarybos vardu

               Pirmininkė

            F. MOGHERINI

         (1)  OL L 331, 2017 12 14, p. 57.

         (2)  OL C 88, 2018 3 8, p. 1.

         (3)  2018 m. birželio 25 d. Tarybos sprendimas (BUSP) 2018/909, kuriuo nustatomas bendras PESCO projektų valdymo taisyklių rinkinys (OL L 161, 2018 6 26, p. 37).

         (4)  2013 m. rugsėjo 23 d. Tarybos sprendimas 2013/488/ES dėl ES įslaptintos informacijos apsaugai užtikrinti skirtų saugumo taisyklių (OL L 274, 2013 10 15, p. 1).

         (5)  Remiantis Europos gynybos agentūros gynybos duomenų apibrėžčių sąrašu (EDA201807105).

         (6)  2007 m. lapkričio mėn. EGA ministrų sudėties valdančioji taryba patvirtino keturis bendrus investicijų kriterijus: įrangos viešiesiems pirkimams (įskaitant MTTP ir mokslinius tyrimus bei technologijas) taikomą kriterijų (20 % bendrų gynybos išlaidų); Europos bendradarbiavimu grindžiamiems įrangos viešiesiems pirkimams taikomą kriterijų (35 % bendrų įrangos išlaidų); gynybos srities moksliniams tyrimams ir technologijoms taikomą kriterijų (2 % bendrų gynybos išlaidų); Europos bendradarbiavimu grindžiamiems gynybos srities moksliniams tyrimams ir technologijoms taikomą kriterijų (20 % bendrų gynybos srities mokslinių tyrimų ir technologijų išlaidų).

         (7)  2015 m. kovo 27 d. Tarybos sprendimas (BUSP) 2015/528, kuriuo nustatomas Europos Sąjungos karinio ar gynybinio pobūdžio operacijų bendrųjų sąnaudų finansavimo administravimo mechanizmas (ATHENA) ir kuriuo panaikinamas Sprendimas 2011/871/BUSP (OL L 84, 2015 3 28, p. 39).

         (8)  2009 m. liepos 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2009/81/EB dėl darbų, prekių ir paslaugų pirkimo tam tikrų sutarčių, kurias sudaro perkančiosios organizacijos ar subjektai gynybos ir saugumo srityse, sudarymo tvarkos derinimo ir iš dalies keičianti direktyvas 2004/17/EB ir 2004/18/EB (OL L 216, 2009 8 20, p. 76).