     LT

LT        LT
 ---pagebreak---                    EUROPOS KOMISIJA

                                                  Briuselis, 2011.3.2
                                                  SEK(2011) 243 galutinis

                      KOMISIJOS REKOMENDACIJA TARYBAI

      dėl Europos atominės energijos bendrijos (Euratomo) ir Australijos Vyriausybės
     susitarimo dėl bendradarbiavimo taikaus branduolinės energijos naudojimo srityje
                                       patvirtinimo

LT                                                                                LT
 ---pagebreak---                             KOMISIJOS REKOMENDACIJA TARYBAI

           dėl Europos atominės energijos bendrijos (Euratomo) ir Australijos Vyriausybės
          susitarimo dėl bendradarbiavimo taikaus branduolinės energijos naudojimo srityje
                                            patvirtinimo

     A.        AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS

     1.        ĮŽANGA

     Dabartinis Euratomo ir Australijos susitarimas nustos galioti 2012 m. pradžioje. Australija yra
     viena iš pagrindinių ES branduolinėse elektrinėse naudojamo urano tiekėjų, todėl siekiant
     sukurti stabilią teisinę sistemą, kuria grindžiami ryšiai šioje srityje, reikia užtikrinti, kad toks
     susitarimas galiotų ir toliau.

     Galiojantis susitarimas taikomas tik branduolinių medžiagų perdavimui iš Australijos į
     Europos atominės energijos bendriją. Todėl, laikydamasi su Taryba suderintų nurodymų,
     Komisija išplėtė susitarimo taikymo sritį, kad jis būtų taikomas medžiagų, įrangos ir
     technologijų perdavimui.

     Kai kurios ES valstybės narės su Australija yra pasirašiusios dvišalius susitarimus, tačiau šiuo
     Euratomo susitarimu užtikrinama, kad visoms valstybėms narėms ir jų operatoriams būtų
     sudaromos lygios sąlygos ir kad pavienėms ES valstybėms narėms nereikėtų su Australija
     sudaryti tiek daug dvišalių susitarimų.

     Susitarimu bus nustatyta bendra politinio, techninio ir pramoninio bendradarbiavimo sistema
     ir taip sudarytos sąlygos plačiai bendradarbiauti taikaus branduolinės energijos naudojimo
     srityje. Juo bus sukurta susitariančiųjų šalių – Australijos Vyriausybės ir Euratomo – valdžios
     institucijoms ir pramoninės veiklos vykdytojams taikoma teisinė sistema ir taip bus sudarytos
     palankesnės sąlygos bendradarbiauti minėtoje srityje.

     2.        SUSITARIMO SVARBA

     Euratomas suinteresuotas pasirašyti šį susitarimą, nes Australija yra viena iš jo pagrindinių
     gamtinio urano tiekėjų. Lengvinant prekybą branduolinės energetikos srityje prisidedama prie
     Bendrijos energijos tiekimo saugumo ir energijos šaltinių įvairinimo politikos įgyvendinimo.
     Sudaryti šį susitarimą svarbu visų pirma dėl komercinių poreikių. Australija yra trečia
     pasaulyje urano gavybos srityje – joje per metus išgaunama maždaug 8 000 t urano (19 %
     pasaulinės urano produkcijos). Urano išteklių Australija turi daugiausiai pasaulyje – 23 %
     visų pasaulio išteklių. Per metus išgaunama ir eksportuojama vidutiniškai apie 10 000 t urano
     oksido (8 500 t urano).

     Australija uraną parduoda tik gaminti elektros energijai – tam užtikrinti nustatytos saugumo
     kontrolės priemonės. Australija yra pasirašiusi Sutartį dėl branduolinio ginklo neplatinimo
     kaip branduolinio ginklo neturinti valstybė. Pagal Sutartį dėl branduolinio ginklo neplatinimo
     parengtas jos susitarimas dėl saugumo kontrolės priemonių įsigaliojo 1974 m., be to,
     Australija buvo pirmoji valstybė pasaulyje, kurioje įsigaliojo (1998 m.) su tuo susijęs

LT                                                    2                                                     LT
 ---pagebreak---      Papildomas protokolas. Australija reikalauja, kad iš jos perkančios valstybės ne tik laikytųsi
     šių tarptautinių susitarimų, bet ir būtų su ja sudariusios susitarimą dėl bendradarbiavimo
     branduolinės energetikos srityje.

     Be to, sudarydamos šį susitarimą, Australija, Bendrija ir Europos Sąjungos valstybių narių
     vyriausybės dar kartą patvirtina savo įsipareigojimus griežtinti ir griežtai taikyti saugumo
     kontrolės, eksporto kontrolės ir fizinės saugos priemones.

     3.       BENDROJI SUSITARIMO STRUKTŪRA

     Susitarimo tikslas – Euratomo ir Australijos bendradarbiavimas taikaus branduolinės
     energijos naudojimo srityje. Bendradarbiaujama (III straipsnis) daugiausiai branduolinės
     saugos, branduolinių medžiagų tiekimo, technologijų perdavimo, įrangos perdavimo, taip pat
     radiacinės saugos, saugumo kontrolės priemonių, radioaktyviųjų izotopų naudojimo srityse.
     Šis susitarimas parengtas remiantis 1981 m. susitarimu, kuris buvo taikomas tik branduolinių
     medžiagų perdavimui iš Australijos Euratomui. Persvarstytas susitarimas yra iš esmės
     dvikryptis.

     Šiame susitarime atnaujintos pasenusios nuostatos ir, kiek įmanoma, konsoliduotas
     susitarimo, jo priedų ir pridedamų notų, kuriomis pasikeista, tekstas. Galiojančio Australijos
     Vyriausybės ir Europos atominės energijos bendrijos susitarimo ir notų, kuriomis pasikeista,
     nuostatos dėl ginklų neplatinimo, saugumo kontrolės priemonių, fizinės saugos, perdavimo ir
     pakartotinio perdavimo, taip pat konsultacijų ir administracinės tvarkos, konfidencialumo ir
     ginčų sprendimo nepakeistos.

     Siekiant patenkinti abiejų susitariančiųjų šalių pageidavimą išplėsti susitarimo taikymo sritį ir
     atsižvelgiant į tokius naujausius pokyčius, kaip Bendrijos plėtra, į naująjį susitarimą taip pat
     įtraukta papildomų nuostatų, kurias susijusios Euratomo valstybės narės ir Australijos
     Vyriausybė laiko svarbiomis.

     Laikantis susitarimo struktūros, jame toliau apibrėžiami objektai, kuriems taikomas šis
     susitarimas (IV straipsnis) – įvairių rūšių branduolinės ir nebranduolinės medžiagos, taip pat
     išsamiai aprašomos branduolinių medžiagų, nebranduolinių medžiagų ir įrangos prekybos
     sąlygos (VI straipsnis). Susitarime pateikiamos nuostatos, kuriose nustatomi branduolinių
     medžiagų perdavimo kriterijai, taip pat konfliktinių situacijų sprendimo būdai. Pabrėžiama,
     kad branduolinės medžiagos turi būti naudojamos tik taikiais tikslais, laikantis atitinkamų
     susitarimų dėl saugumo kontrolės priemonių (Bendrijoje pagal Euratomo sutartį nustatytų
     Euratomo saugumo kontrolės priemonių, taip pat TATENA susitarimų dėl saugumo kontrolės
     priemonių ir jų papildomų protokolų1). Branduolinės medžiagos turėtų būti vežamos laikantis
     Tarptautinės branduolinių medžiagų fizinės saugos konvencijos nuostatų2.

     Be to, susitarime dar kartą patvirtinami laisvo branduolinių medžiagų judėjimo Bendrijoje
     principai. Išsamiai aptariami intelektinės nuosavybės klausimai (IX straipsnis), taip pat
     keitimosi informacija tvarka (X straipsnis). Siekiant užtikrinti sklandų susitarimo
     įgyvendinimą, įtrauktas specialus straipsnis dėl konsultacijų ir arbitražo (XV straipsnis), jeigu
     kiltų klausimų dėl tinkamo susitarimo taikymo. Iš pradžių susitarimas galios 30 metų, t. y.
     tiek, kiek 1981 m. susitarimas (XVIII straipsnis).

     1
            INFCIRC/540.
     2
            INFCIRC/274/Rev.l.

LT                                                  3                                                    LT
 ---pagebreak---      B.       REKOMENDACIJA

     Komisija laikosi nuomonės, kad siūlomas priimti Europos atominės energijos bendrijos ir
     Australijos Vyriausybės susitarimas dėl bendradarbiavimo taikaus branduolinės energijos
     naudojimo srityje:

     – atitinka 2010 m. birželio 9 d. Tarybos pateiktus derybų nurodymus;

     – atitinka galiojančio susitarimo supaprastinimo, atnaujinimo ir išplėtimo tikslus;

     – įtvirtina aiškų abiejų susitariančiųjų šalių įsipareigojimą siekti ginklų neplatinimo ir aukšto
       branduolinės saugos lygio ir taip užtikrinti, kad branduolinė energija būtų naudojama
       taikiai ir saugiai;

     – atitinka Bendrijos energijos tiekimo saugumo politiką;

     – padės toliau stiprinti labai gerus ES ir Australijos ryšius su energetikos politika susijusio
       bendradarbiavimo srityje.

     Todėl Komisija rekomenduoja Tarybai remiantis Europos atominės energijos bendrijos
     steigimo sutarties 101 straipsnio antra pastraipa patvirtinti priede pateiktą Europos atominės
     energijos bendrijos ir Australijos Vyriausybės susitarimą dėl bendradarbiavimo taikaus
     branduolinės energijos naudojimo srityje.

LT                                                  4                                                    LT
 ---pagebreak---                                                PRIEDAS
           AUSTRALIJOS VYRIAUSYBĖS IR EUROPOS ATOMINĖS ENERGIJOS
          BENDRIJOS (EURATOMO) SUSITARIMAS DĖL BENDRADARBIAVIMO
             TAIKAUS BRANDUOLINĖS ENERGIJOS NAUDOJIMO SRITYJE
     Australijos Vyriausybė ir Europos atominės energijos bendrija (Euratomas, toliau – Bendrija),

     NORĖDAMOS stiprinti bendradarbiavimą taikaus branduolinės energijos naudojimo srityje;

     ATSIŽVELGDAMOS į tai, kad 1981 m. rugsėjo 21 d. Briuselyje pasirašyto Australijos
     Vyriausybės ir Europos atominės energijos bendrijos susitarimo dėl branduolinės medžiagos
     perleidimų iš Australijos į Europos atominės energijos bendriją taikymo sritis yra ribota ir kad
     šis susitarimas nustoja galioti 2012 m.;

     PATVIRTINDAMOS Australijos Vyriausybės, Bendrijos ir jos valstybių narių vyriausybių
     tvirtą įsipareigojimą siekti branduolinių ginklų neplatinimo, įskaitant susijusių saugumo
     kontrolės priemonių ir eksporto kontrolės tvarkos, pagal kurią Australija ir Bendrija
     bendradarbiauja taikaus branduolinės energijos naudojimo srityje, griežtinimą ir veiksmingą
     taikymą;

     PATVIRTINDAMOS, kad Australijos Vyriausybė, Bendrija ir jos valstybių narių vyriausybės
     remia Tarptautinės atominės energijos agentūros (toliau – TATENA) tikslus ir jos saugumo
     kontrolės priemonių sistemą;

     PATVIRTINDAMOS Australijos Vyriausybės, Bendrijos ir jos valstybių narių tvirtą
     įsipareigojimą laikytis 1980 m. kovo 3 d. Niujorke ir Vienoje pasirašytos ir apskritai 1987 m.
     vasario 8 d., o Australijoje – 1987 m. spalio 22 d. įsigaliojusios Branduolinių medžiagų
     fizinės saugos konvencijos;

     KADANGI Australija ir visos Bendrijos valstybės narės yra 1968 m. liepos 1 d. Vašingtone,
     Londone ir Maskvoje pasirašytos ir 1970 m. kovo 5 d. įsigaliojusios Sutarties dėl branduolinio
     ginklo neplatinimo susitariančiosios šalys;

     PAŽYMĖDAMOS, kad branduolinio saugumo kontrolės priemonės taikomos visose
     Bendrijos valstybėse narėse ir pagal Europos atominės energijos bendrijos steigimo sutartį
     (toliau – Euratomo sutartis), ir pagal Bendrijos, jos valstybių narių ir TATENA sudarytus
     susitarimus dėl saugumo kontrolės priemonių;

     PAŽYMĖDAMOS, kad Australijos ir visų Bendrijos valstybių narių vyriausybės dalyvauja
     Branduolinių tiekėjų grupės veikloje;

     PAŽYMĖDAMOS, kad reikėtų atsižvelgti į Australijos Vyriausybės ir kiekvienos Bendrijos
     valstybės narės vyriausybės Branduolinių tiekėjų grupėje prisiimtus įsipareigojimus;

     PRIPAŽINDAMOS branduolinių medžiagų, įrangos,                  nebranduolinių    medžiagų     ir
     technologijų laisvo judėjimo Bendrijoje principą;

LT                                                  5                                                   LT
 ---pagebreak---      SUTIKDAMOS, kad susitarimas turėtų atitikti pagal Pasaulio prekybos organizacijos
     susitarimus Europos Sąjungos ir Australijos Vyriausybės prisiimtus tarptautinius
     įsipareigojimus;

     PAKARTODAMOS, kad Australijos Vyriausybė ir Bendrijos valstybių narių vyriausybės yra
     įsipareigojusios laikytis savo dvišalių susitarimų dėl taikaus branduolinės energijos
     naudojimo;

     SUSITARĖ:

                                              I straipsnis

                                              Apibrėžtys

     Jeigu nenurodyta kitaip, šiame susitarime:

     1.      šalutinis produktas – speciali dalioji medžiaga, gauta vienu arba keliais eiliškais arba
             neeiliškais procesais iš branduolinės medžiagos, kuri perduota pagal šį susitarimą;

     2.      kompetentinga institucija:

             –     iš Australijos Vyriausybės pusės – Australijos branduolinių medžiagų saugos ir
                   ginklų neplatinimo tarnyba,

             –     iš Bendrijos pusės – Europos Komisija

             arba kita valdžios institucija, apie kurią susijusi susitariančioji šalis bet kuriuo metu
             raštu praneša kitai susitariančiajai šaliai.

     3.      įranga – TATENA dokumento INFCIRC/254/Rev.9/Part 1 B priedo 1, 3, 4, 5, 6 ir 7
             skirsniuose išvardyti objektai;

     4.      intelektinė nuosavybė – intelektinė nuosavybė, kaip nustatyta 1967 m. liepos 14 d.
             Stokholme pasirašytos Pasaulinės intelektinės nuosavybės organizacijos steigimo
             konvencijos su pakeitimais, padarytais 1979 m. rugsėjo 28 d., 2 straipsnyje; ji gali
             apimti ir kitus susitariančiųjų šalių bendrai nustatytus dalykus;

     5.      karinė paskirtis – be kita ko, tiesioginis branduolinės energijos naudojimas kariniais
             tikslais, pavyzdžiui, branduoliniai ginklai ar kiti branduoliniai sprogstamieji užtaisai
             (įskaitant mokslinius tyrimus ir plėtrą arba tokiuose branduoliniuose ginkluose ar
             kituose branduoliniuose sprogstamuosiuose užtaisuose skirto naudoti tričio gamybą),
             kariniai branduoliniai varomieji įtaisai, šaudmenys, įskaitant nuskurdintojo urano
             šaudmenis, kariniai branduoliniai raketiniai varikliai ar kariniai branduoliniai
             reaktoriai, tačiau neįskaitant netiesioginio naudojimo, pavyzdžiui, energijos karinei
             bazei tiekimo iš civilinio elektros energijos tinklo ar diagnozavimui karo ligoninėje
             skirtų radioaktyviųjų izotopų gamybos;

     6.      nebranduolinė medžiaga:

             –     deuteris, sunkusis vanduo (deuterio oksidas) ir bet kuris kitas deuterio
                   junginys, kuriame deuterio ir vandenilio atomų santykis viršija 1:5 000, skirtas
                   naudoti TATENA dokumento INFCIRC/254/Rev.9/Part 1 (Branduolinių

LT                                                  6                                                    LT
 ---pagebreak---                    medžiagų perdavimo gairių) B priedo 1.1 dalyje apibrėžtame branduoliniame
                   reaktoriuje,

             –     branduolinės        klasės     grafitas      –      TATENA          dokumento
                   INFCIRC/254/Rev.9/Part 1 (Branduolinių medžiagų perdavimo gairių) B
                   priedo 1.1 dalyje apibrėžtame branduoliniame reaktoriuje skirtas naudoti
                   grafitas, kurio grynumas didesnis nei 5 milijonosios dalelės boro ekvivalento, o
                   tankis didesnis kaip 1,50 gramo kubiniam centimetrui;

     7.      branduolinė medžiaga – žaliava arba speciali dalioji medžiaga, kaip apibrėžta
             1956 m. spalio 23 d. Jungtinių Tautų būstinėje pasirašyto ir 1957 m. liepos 29 d.
             įsigaliojusio TATENA statuto (toliau – TATENA statutas) XX straipsnyje. Bet kuris
             TATENA valdytojų tarybos pagal TATENA statuto XX straipsnį priimtas
             sprendimas, kuriuo iš dalies keičiamas žaliavomis arba specialiosiomis daliosiomis
             medžiagomis laikomų medžiagų sąrašas, pagal šį susitarimą įsigalioja tik kai
             susitariančiosios šalys viena kitai raštu praneša, kad su tokiu sprendimu sutinka;

     8.      susitariančiosios šalys – Australijos Vyriausybė ir Bendrija;

             Bendrija:

             –     Euratomo sutartimi įsteigtas juridinis asmuo, taip pat

             –     teritorija, kurioje taikoma Euratomo sutartis;

     9.      asmenys – fiziniai asmenys, įmonės ar kiti subjektai, kuriems galioja atitinkamai
             susitariančiųjų šalių jurisdikcijai priklausančiose teritorijose taikomi įstatymai ir kiti
             teisės aktai, tačiau neįskaitant šio susitarimo susitariančiųjų šalių;

     10.     technologija –    technologija,    kaip   apibrėžta    TATENA       dokumento
             INFCIRC/254/Rev.9/Part 1 (Branduolinių medžiagų perdavimo gairių) A priede.

                                              II straipsnis

                                                 Tikslas

     Šio susitarimo tikslas – sukurti susitariančiųjų šalių bendradarbiavimo taikaus branduolinės
     energijos naudojimo srityje pagrindą, remiantis abipusės naudos ir abipusiškumo principais ir
     nepažeidžiant kiekvienos susitariančiosios šalies atitinkamos kompetencijos.

                                              III straipsnis

                                       Bendradarbiavimo sritis

     1.      Branduolinės medžiagos, įranga, nebranduolinės medžiagos arba branduolinės
             medžiagos, pagamintos kaip šalutiniai produktai, naudojamos tik taikiais tikslais;
             pagal karinę paskirtį jos nenaudojamos.

     2.      Kaip numatoma pagal šį susitarimą, susitariančiosios šalys gali bendradarbiauti, inter
             alia, šiose srityse:

             a)    branduolinių medžiagų, nebranduolinių medžiagų ir įrangos tiekimo;

LT                                                  7                                                     LT
 ---pagebreak---           b)   technologijų perdavimo, įskaitant su šiuo straipsniu susijusios informacijos
               teikimą, su sąlyga, kad pavienės Bendrijos valstybės narės yra pareiškusios
               pageidavimą tokį perdavimą vykdyti pagal šį susitarimą;

          c)   įrangos, kuri, kaip nustatė susitariančiosios šalys, yra sukurta, sumontuota arba
               naudojama remiantis ar naudojantis iš kitos susitariančiosios šalies gauta
               informacija ir kuri minėtojo nustatymo metu priklauso vienos iš susitariančiųjų
               šalių jurisdikcijai, perdavimo;

          d)   įrangos ir aparatų viešojo pirkimo;

          e)   galimybės naudotis ir naudojimosi įranga ir įrenginiais;

          f)   panaudoto kuro ir radioaktyviųjų atliekų tvarkymo;

          g)   branduolinės saugos ir radiacinės saugos;

          h)   saugumo kontrolės priemonių, taip pat branduolinių medžiagų ir įrenginių
               fizinės saugos;

          i)   radioaktyviųjų izotopų ir spinduliuotės naudojimo žemės ūkyje, pramonėje ir
               medicinoje;

          j)   urano išteklių geologinių ir geofizinių tyrimų, plėtros, gavybos, tolesnio
               perdirbimo ir naudojimo;

          k)   branduolinės kriminalistinės ekspertizės;

          l)   taikaus branduolinės energijos naudojimo reguliavimo aspektų; taip pat

          m)   kitose su šio susitarimo objektu susijusiose srityse, jeigu jose vykdomos
               atitinkamos susitariančiųjų šalių programos.

     3.   Laikantis papildomų nuostatų, kurias susitariančiosios šalys turi suderinti,
          bendradarbiavimo sritis išplečiama taip, kad apimtų branduolinių mokslinių tyrimų ir
          plėtros veiklą, kuria suinteresuotos abi susitariančiosios šalys.

     4.   Šio straipsnio 2 dalyje nurodytose srityse bendradarbiaujama gali būti tokiais būdais:

          a)   rengiami simpoziumai ir seminarai;

          b)   rengiami bendri projektai ir steigiamos bendros įmonės;

          c)   bendriems projektams įgyvendinti steigiamos dvišalės darbo grupės;

          d)   teikiamos branduolinio kuro ciklo paslaugos, įskaitant urano konversiją ir
               izotopinį sodrinimą;

          e)   vykdoma su branduolinio kuro ciklu susijusi prekyba ir komercinės operacijos;

          f)   perduodama sektoriaus įranga ir sektoriaus technologijos; taip pat

          g)   bendradarbiaujama kitais, susitariančiųjų šalių raštu nustatytais būdais.

LT                                              8                                                  LT
 ---pagebreak---      5.    Šio straipsnio 2 dalyje nurodytose konkrečiose srityse prireikus gali būti
           bendradarbiaujama pagal Australijos juridinio asmens ir Bendrijos juridinio asmens
           susitarimus; tokiu atveju atitinkama kompetentinga institucija praneša kitai
           kompetentingai institucijai, kad toks juridinis asmuo yra tinkamai įgaliotas taip
           bendradarbiauti. Į visus tokius susitarimus įtraukiamos nuostatos dėl intelektinės
           nuosavybės teisių apsaugos, jeigu tokių teisių yra arba jos sukuriamos.

                                                IV straipsnis

                                            Susitarimo objektai

     1.    Šis susitarimas taikomas:

           a)     Branduolinei medžiagai, nebranduolinei medžiagai arba įrangai, kurią viena
                  susitariančioji šalis ar atitinkami jos asmenys tiesiogiai arba per trečiąją
                  valstybę perduoda kitai susitariančiajai šaliai ar atitinkamiems jos asmenims.

                  Tokiai branduolinei medžiagai, nebranduolinei medžiagai arba įrangai šis
                  susitarimas taikomas, kai ji patenka į gaunančiosios susitariančiosios šalies
                  jurisdikcijai priklausančią teritoriją. Perduodančioji susitariančioji šalis raštu
                  praneša gaunančiajai susitariančiajai šaliai apie numatomą perdavimo
                  operaciją, o gaunančioji susitariančioji šalis raštu patvirtina, kad tokiam
                  objektui bus taikomas šis susitarimas. Siūlomas gavėjas, jei tai nėra
                  gaunančioji susitariančioji šalis, yra gaunančiosios susitariančiosios šalies
                  teritorinei jurisdikcijai priklausantis įgaliotas asmuo.

           b)     Cheminiais ar fizikiniais procesais arba izotopų atskyrimu paruoštai visų formų
                  branduolinei medžiagai su sąlyga, kad laikoma, jog tokiu būdu paruoštos
                  branduolinės medžiagos kiekiui šis susitarimas taikomas tik tokiu pat santykiu,
                  koks yra jai paruošti naudoto branduolinės medžiagos, kuriai taikomas šis
                  susitarimas, kiekio ir bendro tam naudoto branduolinės medžiagos kiekio
                  santykis.

           c)     Visų kartų branduolinei medžiagai, pagamintai taikant neutroninį švitinimą, su
                  sąlyga, kad laikoma, jog tokiu būdu paruoštos branduolinės medžiagos kiekiui
                  šis susitarimas taikomas tik tokiu santykiu, koks yra branduolinės medžiagos,
                  kuriai taikomas šis susitarimas ir kuri, naudojama minėtajai medžiagai gaminti,
                  prisideda prie jos gamybos, kiekis.

           d)     Branduolinei medžiagai, gaminamai, perdirbamai ar naudojamai įrangoje,
                  jeigu:

                  i) tos branduolinės medžiagos gamyba, perdirbimas ar naudojimas iš esmės
                  arba visiškai priklauso nuo nebranduolinės medžiagos, kuriai taikomas šis
                  susitarimas, taip pat;

                  ii) tos branduolinės medžiagos gamyba, perdirbimas ar naudojimas visiškai
                  priklauso nuo įrangos3, kuriai taikomas šis susitarimas, taip pat;

     3
          Šiame straipsnyje įranga yra tik dokumento INFCIRC/254/Rev.9/Part 1 B priedo 1.1, 3, 4, 5, 6, 7 dalyse
          nurodyta įranga, neįskaitant jos sudedamųjų dalių.

LT                                                     9                                                           LT
 ---pagebreak---                   iii) po konsultacijų su gaunančiąja susitariančiąja šalimi perduodančioji
                  susitariančioji šalis nustatė, kad įranga3 yra sukurta, sumontuota, pagaminta
                  arba naudojama remiantis ar naudojantis pagal šį susitarimą perduota
                  technologija.

           e)     Branduolinei medžiagai, kuriai taikytas 1981 m. rugsėjo 21 d. Briuselyje
                  pasirašytas Susitarimas dėl branduolinės medžiagos perleidimų iš Australijos į
                  Europos atominės energijos bendriją.

           f)     Pagal dvišalius susitarimus iš Bendrijos valstybių narių į Australiją perduotai
                  branduolinei medžiagai, apie kurią šio susitarimo įsigaliojimo metu pranešta
                  Bendrijai.

           g)     Branduolinei medžiagai, branduoliniais tikslais išgautai iš rūdų ar koncentratų,
                  išskyrus urano rūdos koncentratus, kurie tiesiogiai arba per trečiąją valstybę
                  perduodami iš vienos susitariančiosios šalies į kitą ir kurių naudojimas
                  branduolinei medžiagai išgauti, kaip pranešė perduodančioji susitariančioji
                  šalis, yra susijęs su susitarimu4.

     2.    Šio straipsnio 1 dalyje nurodytai branduolinei medžiagai, nebranduolinei medžiagai
           arba įrangai šio susitarimo nuostatos taikomos tol, kol taikant nustatytas
           administracinės tvarkos procedūras nusprendžiama, kad:

           a)     toks objektas pakartotinai perduotas pagal šio susitarimo VII straipsnio 5 ir 6
                  dalis gaunančiosios susitariančiosios šalies jurisdikcijai nepriklausančiose
                  teritorijose;

           b)     branduolinė medžiaga nebetinka naudoti bet kuriai VII straipsnio 1 dalyje
                  nurodytų saugumo kontrolės priemonių atžvilgiu svarbiai branduolinei veiklai
                  vykdyti arba tos branduolinės medžiagos praktiškai nebeįmanoma atgauti.
                  Siekdamos nustatyti, kada branduolinė medžiaga, kuriai taikomas šis
                  susitarimas, tampa nebetinkama naudoti arba jos praktiškai nebeįmanoma
                  atgauti siekiant ją perdirbti taip, kad ji būtų tinkama naudoti kuriai nors
                  saugumo kontrolės priemonių atžvilgiu svarbiai branduolinei veiklai vykdyti,
                  abi susitariančiosios šalys sutinka su tuo, ką pagal TATENA pasirašyto
                  atitinkamo susitarimo dėl saugumo kontrolės priemonių nuostatas dėl saugumo
                  kontrolės priemonių galiojimo nutraukimo nustato TATENA;

           c)     nebranduolinė medžiaga ir įranga nebetinka naudoti branduoliniais tikslais;
                  arba

           d)     susitariančiosios šalys bendrai nustato, kad jai šis susitarimas turėtų būti
                  nebetaikomas.

     3.    Technologijų perdavimui šis susitarimas taikomas tose Bendrijos valstybėse narėse,
           kurios savo rašytiniame pranešime Europos Komisijai yra pareiškusios pageidavimą
           tokį perdavimą vykdyti pagal šį susitarimą. Prieš vykdant kiekvieną tokią perdavimo

     4
          Jeigu tokiai branduolinei medžiagai negalima taikyti visų VII straipsnyje nustatytų sąlygų, ji
          nenaudojama tol, kol susitariančiosios šalys surengia konsultacijas ir nusprendžia, kokias saugumo
          kontrolės ir fizinės saugos priemones taikyti.

LT                                                   10                                                        LT
 ---pagebreak---              operaciją, atitinkama (-os) valstybė(s) narė(s) ir Europos Komisija turėtų iš anksto
             pasikeisti pranešimais su Australijos Vyriausybe.

                                              V straipsnis

                                              Sodrinimas

     Prieš sodrinant bet kurią branduolinę medžiagą, kuriai taikomas šis susitarimas, iki
     dvidešimties (20) ar daugiau izotopo U 235 procentų, turi būti gautas abiejų susitariančiųjų
     šalių rašytinis sutikimas, taip pat apie tai pranešta agentūrai TATENA. Duodant sutikimą
     apibūdinamos iki dvidešimties (20) ar daugiau procentų prisodrinto urano galimo naudojimo
     sąlygos. Susitariančiosios šalys gali nustatyti tvarką, kuri padėtų palengvinti įgyvendinti šią
     nuostatą.

                                              VI straipsnis

              Branduolinių medžiagų, nebranduolinių medžiagų ar įrangos prekyba

     1.      Vykdant bendradarbiavimo veiklą, branduolinės medžiagos, nebranduolinės
             medžiagos ar įranga perduodamos laikantis atitinkamų Bendrijos, jos valstybių narių
             ir Australijos tarptautinių įsipareigojimų, susijusių su taikiu branduolinės energijos
             naudojimu, kaip nurodyta VII straipsnyje.

     2.      Susitariančiosios šalys, kiek praktiškai įmanoma, padeda viena kitai, kai kuri nors iš
             susitariančiųjų šalių arba asmenys Bendrijoje ar Australijos Vyriausybės jurisdikcijai
             priklausantys asmenys vykdo branduolinių medžiagų, nebranduolinių medžiagų arba
             įrangos viešąjį pirkimą.

     3.      Šiame susitarime numatytas bendradarbiavimas tęsiamas priklausomai nuo to, ar abi
             susitariančiąsias šalis tenkina, kaip taikoma pagal Euratomo sutartį Bendrijos
             nustatyta saugumo kontrolės priemonių ir kontrolės sistema ir Australijos
             Vyriausybės nustatyta branduolinėms medžiagoms, nebranduolinėms medžiagoms ar
             įrangai taikoma saugumo kontrolės priemonių ir kontrolės sistema.

     4.      Šio susitarimo nuostatos nenaudojamos laisvam branduolinių medžiagų,
             nebranduolinių medžiagų, įrangos ir technologijų judėjimui Bendrijos teritorijoje
             apsunkinti.

     5.      Branduolinės medžiagos perduodamos ir atitinkamos paslaugos teikiamos
             sąžiningomis komercinėmis sąlygomis. Įgyvendinant šią dalį nepažeidžiama
             Euratomo sutartis ir pagal ją priimti teisės aktai, taip pat Australijos įstatymai ir kiti
             teisės aktai.

     6.      Atsižvelgiant į VII straipsnio 5 ir 6 dalis, bet kurie objektai ar technologijos, kuriems
             taikomas šis susitarimas, pakartotinai perduodami už susitariančiųjų šalių
             jurisdikcijai priklausančių teritorijų ribų tik laikantis pavienių Bendrijos valstybių
             narių vyriausybių ir Australijos Vyriausybės įsipareigojimų, prisiimtų branduolines
             medžiagas tiekiančių valstybių grupėje (Branduolinių tiekėjų grupėje). Visų pirma
             pakartotiniam bet kurių objektų, kuriems taikomas šis susitarimas, perdavimui
             taikomos TATENA dokumente INFCIRC/254/Rev. 9/Part 1 nustatytos Branduolinių
             medžiagų perdavimo gairės.

LT                                                  11                                                    LT
 ---pagebreak---                                          VII straipsnis

                Branduolinės medžiagos, kurioms taikomas šis susitarimas

     1.   Branduolinėms medžiagoms, kurioms taikomas šis susitarimas, taikomos šios
          sąlygos:

          a)   Bendrijoje – Euratomo saugumo kontrolės priemonės pagal Euratomo sutartį ir
               TATENA saugumo kontrolės priemonės pagal toliau nurodytus susitarimus dėl
               saugumo kontrolės priemonių, atsižvelgiant į tai, kad jie gali būti persvarstyti ir
               pakeisti, taip pat laikantis Sutarties dėl branduolinio ginklo neplatinimo:

               i)     1973 m. balandžio 5 d. Briuselyje pasirašytas ir 1977 m. vasario 21 d.
                      įsigaliojęs Branduolinio ginklo neturinčių Bendrijos valstybių narių,
                      Europos atominės energijos bendrijos ir Tarptautinės atominės energijos
                      agentūros susitarimas (paskelbtas kaip TATENA dokumentas
                      INFCIRC/193);

               ii)    1978 m. liepos mėn. pasirašytas ir 1981 m. rugsėjo 12 d. įsigaliojęs
                      Prancūzijos, Europos atominės energijos bendrijos ir Tarptautinės
                      atominės energetikos agentūros susitarimas (paskelbtas kaip TATENA
                      dokumentas INFCIRC/290);

               iii)   1976 m. rugsėjo 6 d. Vienoje pasirašytas ir 1978 m. rugpjūčio 14 d.
                      įsigaliojęs Jungtinės Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystės,
                      Europos atominės energijos bendrijos ir Tarptautinės atominės energijos
                      agentūros susitarimas dėl saugumo kontrolės priemonių taikymo
                      Jungtinėje Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystėje
                      atsižvelgiant į Sutartį dėl branduolinio ginklo neplatinimo (paskelbta kaip
                      TATENA dokumentas INFCIRC/263);

               iv)    remiantis TATENA dokumentu INFCIRC/540 (pataisytu) 1998 m.
                      rugsėjo 22 d. sudaryti ir 2004 m. balandžio 30 d. įsigalioję papildomi
                      protokolai (Sugriežtinta saugumo kontrolės priemonių sistema, II dalis);

          b)   Australijoje – TATENA saugumo kontrolės priemonės pagal 1974 m. liepos
               10 d. įsigaliojusį Australijos ir Tarptautinės atominės energijos agentūros
               susitarimą dėl saugumo kontrolės priemonių taikymo atsižvelgiant į Sutartį dėl
               branduolinio ginklo neplatinimo (TATENA dokumentas INFCIRC/217),
               kurios papildomos 1997 m. rugsėjo 23 d. Vienoje pasirašytais ir 1998 m.
               gruodžio 12 d. įsigaliojusiais Australijos ir Tarptautinės atominės energijos
               agentūros susitarimo dėl saugumo kontrolės priemonių taikymo atsižvelgiant į
               Sutartį dėl branduolinio ginklo neplatinimo papildomais protokolais (paskelbta
               kaip TATENA dokumentas INFCIRC/217/Add.1).

     2.   Jeigu bet kurio iš šio straipsnio 1 dalyje nurodytų susitarimų su TATENA taikymas
          Bendrijoje arba Australijoje dėl bet kurių priežasčių sustabdomas ar nutraukiamas,
          atitinkama susitariančioji šalis sudaro susitarimą su TATENA, kuriame numatomas
          veiksmingumas ir aprėptis, lygiaverčiai šio straipsnio 1 dalies a arba b punktų
          nuostatose nurodytuose susitarimuose dėl saugumo kontrolės priemonių numatytam
          veiksmingumui ir aprėpčiai, arba, jeigu tai neįmanoma,

LT                                             12                                                    LT
 ---pagebreak---           a)    Bendrija, kiek yra susijusi, taiko saugumo kontrolės priemones, grindžiamas
                Euratomo saugumo kontrolės priemonių sistema, pagal kurią numatytas
                veiksmingumas ir aprėptis, lygiaverčiai šio straipsnio 1 dalies a punkto
                nuostatoje nurodytuose susitarimuose dėl saugumo kontrolės priemonių
                numatytam veiksmingumui ir aprėpčiai, arba, jeigu tai neįmanoma,

          b)    susitariančiosios šalys sudaro susitarimus dėl saugumo kontrolės priemonių
                taikymo, kuriuose numatomas veiksmingumas ir aprėptis, lygiaverčiai šio
                straipsnio 1 dalies a arba b punktų nuostatose nurodytuose susitarimuose dėl
                saugumo kontrolės priemonių numatytam veiksmingumui ir aprėpčiai.

     3.   Fizinės saugos priemonės visada taikomos tokiu lygmeniu, kuris atitinka bent
          TATENA dokumento INFCIRC/254/Rev.9/Part 1 (Branduolinių medžiagų
          perdavimo gairių) C priede nustatytus kriterijus; taikydamos fizinės saugos
          priemones, Bendrijos valstybės narės, prireikus Europos Komisija, taip pat Australija
          atsižvelgia ne tik į šį dokumentą, bet ir į savo įsipareigojimus, prisiimtus pagal
          1980 m. kovo 3 d. pasirašytą Branduolinių medžiagų fizinės saugos konvenciją,
          įskaitant visus jos pakeitimus, kurie galioja kiekvienai susitariančiajai šaliai, ir
          TATENA dokumente INFCIRC/225/Rev.4 (pataisyta; Branduolinių medžiagų fizinė
          sauga) pateiktas rekomendacijas. Vežimui taikomos 1980 m. kovo 3 d. pasirašytos
          Tarptautinės branduolinių medžiagų fizinės saugos konvencijos, įskaitant visus jos
          pakeitimus, kurie galioja kiekvienai susitariančiajai šaliai, ir TATENA
          Radioaktyviųjų medžiagų saugaus vežimo taisyklių (TATENA saugos standartų
          serija Nr. TS-R-1) nuostatos.

     4.   Branduolinei saugai ir atliekų tvarkymui taikoma 1994 m. birželio 17 d. Vienoje
          pasirašyta ir 1996 m. spalio 24 d. įsigaliojusi Branduolinės saugos konvencija
          (TATENA dokumentas INFCIRC/449), 1997 m. rugsėjo 5 d. Vienoje pasirašyta ir
          2001 m. birželio 18 d. įsigaliojusi Jungtinė panaudoto kuro tvarkymo saugos ir
          radioaktyviųjų atliekų tvarkymo saugos konvencija (TATENA dokumentas
          INFCIRC/546), 1986 m. rugsėjo 26 d. Vienoje pasirašyta ir 1987 m. vasario 26 d.
          įsigaliojusi Konvencija dėl pagalbos įvykus branduolinei avarijai arba kilus
          radiologiniam pavojui (TATENA dokumentas INFCIRC/336), taip pat 1986 m.
          rugsėjo 26 d. Vienoje pasirašyta ir 1986 m. spalio 27 d. įsigaliojusi Konvencija dėl
          greito pranešimo apie branduolinę avariją (TATENA dokumentas INFCIRC/335).

     5.   Branduolinės medžiagos, kurioms taikomas šis susitarimas, už gaunančiosios
          susitariančiosios šalies jurisdikcijai priklausančios teritorijos ribų perduodama tik iš
          anksto gavus rašytinį perduodančiosios susitariančiosios šalies sutikimą, išskyrus šio
          straipsnio 6 dalyje nurodytą atvejį.

     6.   Šiam susitarimui įsigaliojus, susitariančiosios šalys viena kitai pateikia trečiųjų
          valstybių, į kurias kitai susitariančiajai šaliai leidžiama pagal šio straipsnio 5 dalį
          pakartotinai perduoti medžiagą, sąrašą. Kiekviena susitariančioji šalis praneša kitai
          susitariančiajai šaliai apie savo trečiųjų valstybių sąrašo pakeitimus.

LT                                              13                                                   LT
 ---pagebreak---                                             VIII straipsnis

                                             Perdirbimas

     Susitariančiosios šalys sutinka, kad branduolinis kuras, kuriame yra branduolinių medžiagų,
     kurioms taikomas šis susitarimas, būtų perdirbamas, jeigu laikomasi A priede nustatytų
     sąlygų.

                                             IX straipsnis

                                        Intelektinė nuosavybė

     Susitariančiosios šalys pagal dokumentais pagrįstus jų susitarimus ir atitinkamus tarptautinius
     susitarimus, taip pat Australijoje ir Europos Sąjungoje, Bendrijoje ar jos valstybėse narėse
     galiojančius įstatymus ir kitus teisės aktus užtikrina tinkamą ir veiksmingą bendradarbiaujant
     pagal šį susitarimą sukurtos intelektinės nuosavybės ir perduotų technologijų apsaugą.

                                              X straipsnis

                                        Keitimasis informacija

     1.      a)    Susitariančiosios šalys gali sudaryti sąlygas viena kitai ir asmenims Bendrijoje
             arba Australijos Vyriausybės jurisdikcijai priklausantiems asmenims susipažinti su jų
             turima informacija klausimais, kuriems taikomas šis susitarimas.

             b)    Iš bet kurios trečiosios šalies gautos informacijos, kurios pagal nustatytas
                   sąlygas teikti negalima, teikimui šis susitarimas netaikomas.

             c)    Informacija, kurią perduodančioji susitariančioji šalis laiko komerciškai
                   vertinga, teikiama tik laikantis susitariančiųjų šalių nustatytų nuostatų ir
                   sąlygų.

     2.      a)    Susitariančiosios šalys skatina Australijos Vyriausybės jurisdikcijai
             priklausančius asmenis ir asmenis Bendrijoje keistis informacija klausimais, kuriems
             taikomas šis susitarimas, ir sudaro tam palankesnes sąlygas.

             b)    Tokių asmenų turima informacija teikiama tik gavus jų sutikimą ir laikantis jų
                   nustatytų nuostatų ir sąlygų.

     3.      Susitariančiosios šalys imasi visų tinkamų atsargumo priemonių, kad būtų išlaikytas
             informacijos, gautos taikant šį susitarimą, konfidencialumas.

                                             XI straipsnis

                                        Susitarimo vykdymas

     1.      Šio susitarimo nuostatos vykdomos gera valia taip, kad nebūtų trukdoma ar
             vilkinama Australijoje ir Bendrijoje vykdoma branduolinė veikla arba į ją neleistinai
             kišamasi, taip pat laikantis apdairaus valdymo principų, kurie yra būtini siekiant
             ekonomiškai ir saugiai vykdyti branduolinę veiklą.

LT                                                 14                                                  LT
 ---pagebreak---      2.   Šio susitarimo nuostatos netaikomos siekiant komercinio ar pramoninio pranašumo,
          nepažeidžia nė vienos iš susitariančiųjų šalių ar įgaliotų asmenų nacionalinių ar
          tarptautinių komercinių ar pramoninių interesų, neprieštarauja nė vienos iš
          susitariančiųjų šalių ar Bendrijos valstybių narių vyriausybių branduolinei politikai,
          netrukdo skatinti branduolinę energiją naudoti taikiais ir su sprogdinimu nesusijusiais
          tikslais, taip pat nekliudo objektų, kuriems taikomas šis susitarimas, arba kuriems,
          kaip pranešta, šį susitarimą numatoma taikyti, judėjimui atitinkamoje susitariančiųjų
          šalių jurisdikcijai priklausančioje teritorijoje arba tarp Australijos Vyriausybės ir
          Bendrijos.

     3.   Branduolinių medžiagų, kurioms taikomas šis susitarimas, apskaita grindžiama
          branduolinių medžiagų pakeičiamumu, taip pat branduolinėms medžiagoms
          taikomais proporcingumo ir ekvivalentiškumo principais, kaip nustatyta pagal
          administracinę tvarką, parengtą remiantis šio susitarimo XII straipsniu.

     4.   Bet kuris šio susitarimo I, IV, VI ir VII straipsniuose paminėtų TATENA
          informacinių aplinkraščių pakeitimas pagal šį susitarimą įsigalioja tik kai
          susitariančiosios šalys diplomatiniais kanalais raštu praneša viena kitai, kad su tokiu
          pakeitimu sutinka.

                                         XII straipsnis

                                     Administracinė tvarka

     1.   Abiejų susitariančiųjų šalių kompetentingos institucijos nustato administracinę
          tvarką, kad užtikrintų efektyvų šio susitarimo nuostatų vykdymą.

     2.   Bet kuri pagal šio straipsnio 1 dalį nustatyta administracinė tvarka gali būti iš dalies
          keičiama kaip raštu bendrai nustato kompetentingos institucijos.

                                         XIII straipsnis

                                         Taikytina teisė

     1.   Šiame susitarime numatomas bendradarbiavimas vykdomas laikantis Australijoje ir
          Europos Sąjungoje galiojančių įstatymų ir kitų teisės aktų, taip pat susitariančiųjų
          šalių sudarytų tarptautinių susitarimų. Bendrijoje taikytina teisė apima Euratomo
          sutartį ir pagal ją priimtus teisės aktus.

     2.   Kiekviena susitariančioji šalis privalo kitai susitariančiajai šaliai užtikrinti, kad
          Australijoje šio susitarimo nuostatas pripažintų ir jų laikytųsi visos jos valstybinės
          įmonės ir visi jos jurisdikcijai priklausantys asmenys, o Bendrijoje – visi asmenys
          Bendrijoje, kuriems pagal šį susitarimą suteiktas įgaliojimas.

LT                                              15                                                   LT
 ---pagebreak---                                           XIV straipsnis

                                     Nuostatų nesilaikymas

     1.   Jeigu kuri nors iš susitariančiųjų šalių arba bet kuri Bendrijos valstybė narė pažeidžia
          bet kurią esminę susitarimo nuostatą, kita susitariančioji šalis, įspėjusi raštu, gali
          visiškai ar iš dalies sustabdyti arba nutraukti bendradarbiavimą pagal šį susitarimą.

     2.   Prieš kuriai nors iš susitariančiųjų šalių imantis tokių veiksmų, susitariančiosios šalys
          konsultuojasi, siekdamos nuspręsti, ar reikia imtis taisomųjų priemonių, ir, jei tokių
          priemonių reikia, kokių taisomųjų priemonių imtis ir koks turi būti jų įgyvendinimo
          grafikas.

     3.   Šio straipsnio 1 dalyje nurodytų veiksmų imamasi tik jei per susitariančiųjų šalių
          nustatytą laiką nepavyksta įgyvendinti priemonių, dėl kurių priimtas sprendimas,
          arba jeigu, praėjus pagrįstam laikotarpiui, nepavyksta rasti sprendimo. Tokiais
          atvejais perduodančioji susitariančioji šalis turi teisę reikalauti grąžinti branduolinę
          medžiagą, kuriai taikomas šis susitarimas.

     4.   Branduolinio ginklo neturinčiai Bendrijos valstybei narei arba Australijai
          susprogdinus branduolinį sprogstamąjį užtaisą, būtų taikomos pirmiau minėtos
          nuostatos.

                                          XV straipsnis

                                   Konsultacijos ir arbitražas

     1.   Kurios nors iš susitariančiųjų šalių prašymu susitariančiųjų šalių atstovai prireikus
          susitinka pasikonsultuoti taikant šį susitarimą kylančiais klausimais, apžvelgti jo
          taikymą ir aptarti šiame susitarime nenumatytą papildomą bendradarbiavimo tvarką.
          Tokios konsultacijos gali vykti ir laiškais. Susitariančiosios šalys konsultuojasi prieš
          pradėdamos naujus sodrinimo ar perdirbimo projektus, susijusius su branduolinėmis
          medžiagomis, kurioms taikomas šis susitarimas.

     2.   Visi dėl šio susitarimo aiškinimo ar taikymo kylantys ginčai, kurių susitariančiosios
          šalys neišsprendžia derybomis ar kitu būdu, kurios nors iš susitariančiųjų šalių
          prašymu teikiami spręsti iš trijų arbitrų sudarytam arbitražo teismui. Kiekviena
          susitariančioji šalis paskiria po arbitrą, o abu paskirti arbitrai parenka trečiąjį, kuris
          nėra nė vienos iš susitariančiųjų šalių pilietis; šis trečiasis arbitras skiriamas
          pirmininku. Jeigu per trisdešimt dienų nuo kreipimosi į arbitražą kuri nors iš
          susitariančiųjų šalių arbitro nepaskiria, kita ginčo šalis gali paprašyti, kad arbitro
          nepaskyrusiai susitariančiajai šaliai arbitrą paskirtų Tarptautinio Teisingumo Teismo
          pirmininkas. Jeigu per trisdešimt dienų nuo tada, kai abi susitariančiosios šalys
          paskiria arbitrus, trečiasis arbitras neparenkamas, kuri nors iš susitariančiųjų šalių
          gali paprašyti, kad trečiąjį arbitrą paskirtų Tarptautinio Teisingumo Teismo
          pirmininkas. Kvorumą sudaro arbitražo teismo narių dauguma, o visi sprendimai
          priimami visų arbitražo teismo narių balsų dauguma. Teismas nustato arbitražo
          tvarką. Teismo sprendimai abiem susitariančiosioms šalims privalomi ir yra jų
          įgyvendinami. Arbitrų atlygis nustatomas taip pat, kaip Tarptautinio Teisingumo
          Teismo ad hoc teisėjų.

LT                                               16                                                    LT
 ---pagebreak---      3.      Sprendžiant ginčus naudojama šio susitarimo versija anglų kalba.

                                             XVI straipsnis

                                         Papildomos nuostatos

     Laikoma, kad bet kurio galiojančio dvišalio Australijos ir Bendrijos valstybių narių susitarimo
     dėl bendradarbiavimo branduolinės energetikos srityje nuostatomis šis susitarimas
     papildomas; kai taikoma, šio susitarimo nuostatos turi viršenybę prieš minėtąsias nuostatas.

                                             XVII straipsnis

                                               Pakeitimai

     1.      Kurios nors iš susitariančiųjų šalių prašymu susitariančiosios šalys gali konsultuotis
             dėl galimų šio susitarimo pakeitimų, ypač siekiant atsižvelgti į tarptautinius pokyčius
             branduolinio saugumo kontrolės priemonių srityje.

     2.      Susitariančiosioms šalims sutarus, šis susitarimas gali būti iš dalies keičiamas.

     3.      Bet kuris pakeitimas įsigalioja pasikeitus diplomatinėmis notomis susitariančiųjų
             šalių nustatytą dieną.

     4.      Šio susitarimo priedas yra neatsiejama šio susitarimo dalis ir gali būti iš dalies
             keičiamas pagal šį straipsnį.

                                            XVIII straipsnis

                                        Įsigaliojimas ir trukmė

     1.      Šis susitarimas įsigalioja tą dieną, kai susitariančiosios šalys paskutinį kartą raštu
             praneša viena kitai, kad jų vidaus procedūros, reikalingos, kad šis susitarimas
             įsigaliotų, yra baigtos.

     2.      Šis susitarimas galioja pradinį trisdešimties metų laikotarpį. Vėliau šio susitarimo
             galiojimas automatiškai pratęsiamas papildomiems dešimties metų laikotarpiams,
             nebent, likus bent šešiems mėnesiams iki bet kurio tokio papildomo laikotarpio
             pabaigos, viena iš susitariančiųjų šalių kitai susitariančiajai šaliai praneša ketinanti
             nutraukti susitarimą.

     3.      Net jei šis susitarimas ar koks nors bendradarbiavimas pagal jį dėl bet kurios
             priežasties sustabdomas, nutraukiamas ar nustoja galioti, III, IV, V, VI, VII, VIII, IX,
             X, XI, XII ir XIII straipsniuose nustatyti įpareigojimai toliau galioja tol, kol bet kuri
             branduolinė medžiaga, nebranduolinė medžiaga arba įranga, kuriai taikomi šie
             straipsniai, lieka kitos susitariančiosios šalies teritorijoje, priklauso jos jurisdikcijai
             arba yra bet kurioje vietoje jos kontroliuojama, arba tol, kol pagal IV straipsnio
             nuostatas susitariančiosios šalys bendrai nustato, kad tokia branduolinė medžiaga
             nebetinka naudoti arba jos praktiškai nebeįmanoma atgauti siekiant ją perdirbti taip,
             kad ji būtų tinkama naudoti kuriai nors saugumo kontrolės priemonių atžvilgiu
             svarbiai branduolinei veiklai vykdyti.

     4.      Šiuo susitarimu pakeičiama:

LT                                                  17                                                     LT
 ---pagebreak---               a)    1981 m. rugsėjo 21 d. Briuselyje pasirašytas Australijos Vyriausybės ir
                    Europos atominės energijos bendrijos susitarimas dėl branduolinės medžiagos
                    perleidimų iš Australijos į Europos atominės energijos bendriją;

              b)    su 1981 m. rugsėjo 21 d. pasirašytu Australijos Vyriausybės ir Europos
                    atominės energijos bendrijos (EURATOMO) susitarimu dėl branduolinės
                    medžiagos perleidimų susijęs 1993 m. rugsėjo 8 d. Briuselyje įvykęs
                    pasikeitimas notomis, kuriuo nustatomas įgyvendinimo susitarimas dėl
                    pasikeitimo tarptautiniais įsipareigojimais;

              c)    su 1981 m. rugsėjo 21 d. pasirašytu Australijos Vyriausybės ir Europos
                    atominės energijos bendrijos (EURATOMO) susitarimu dėl branduolinės
                    medžiagos perleidimų susijęs 1993 m. rugsėjo 8 d. Briuselyje įvykęs
                    pasikeitimas notomis, kuriuo nustatomas įgyvendinimo susitarimas dėl
                    plutonio perdavimo; taip pat

              d)    pasikeitimas notomis, kuriuo nustatomas Australijos Vyriausybės ir Europos
                    atominės energijos bendrijos (EURATOMO) įgyvendinimo susitarimas dėl
                    plutonio perdavimo pagal Australijos Vyriausybės ir EURATOMO susitarimą
                    dėl branduolinės medžiagos perleidimų iš Australijos į EURATOMĄ ir kuris
                    pridedamas prie 1981 m. rugsėjo 21 d. pridėtinio rašto Nr. 2 ir 1993 m. rugsėjo
                    8 d. įgyvendinimo susitarimo dėl plutonio perdavimo.

     Priimta keliais egzemplioriais ... m. ... ... d. [vieta] anglų, bulgarų, čekų, danų, estų, graikų,
     ispanų, italų, latvių, lenkų, lietuvių, maltiečių, olandų, portugalų, prancūzų, rumunų, slovakų,
     slovėnų, suomių, švedų, vengrų ir vokiečių kalbomis. Visi tekstai autentiški.

     TAI PATVIRTINDAMI, toliau nurodyti tinkamai įgalioti asmenys pasirašė šį susitarimą.

     Europos atominės energijos bendrijos vardu           Australijos Vyriausybės vardu

     [parašas]                                            [parašas]

LT                                                  18                                                    LT
 ---pagebreak---                                                 A PRIEDAS

                                               PERDIRBIMAS

     Kadangi susitarimo VIII straipsnyje nustatyta, kad branduolinės medžiagos, kurioms taikomas
     šis susitarimas perdirbamos tik šiame priede nustatytomis sąlygomis,

     šio susitarimo susitariančiosios šalys,

     pripažindamos, kad, siekiant sumažinti branduolinių medžiagų platinimo pavojų, plutoniui
     atskirti, saugoti, vežti ir naudoti reikalingos specialios priemonės;

     pripažindamos, kad perdirbimas reikšmingas užtikrinant efektyvų energijos vartojimą,
     tvarkant panaudotame kure esančias medžiagas ar naudojant jas kitais taikiais, su sprogdinimu
     nesusijusiais tikslais, įskaitant mokslinius tyrimus;

     siekdamos numatomu ir praktišku būdu įgyvendinti šiame priede nustatytas suderintas
     sąlygas, atsižvelgiant į jose nustatytą įsipareigojimą užtikrinti, kad ir toliau būtų siekiama
     ginklų neplatinimo tikslo, taip pat į ilgalaikius poreikius, susijusius su susitariančiųjų šalių
     vykdomomis branduolinio kuro ciklo programomis;

     pasiryžusios ir toliau remti tarptautinių saugumo kontrolės priemonių ir kitų su perdirbimu ir
     plutoniu susijusių priemonių, įskaitant apsaugos nuo branduolinio ginklo platinimo ir
     veiksmingos fizinės saugos stiprinimo priemones, plėtojimą,

     susitarė:

                                                1 straipsnis

     Branduolinės medžiagos, kurioms taikomas šis susitarimas, gali būti perdirbamos laikantis šių
     sąlygų:

                 a)   medžiagos perdirbamos siekiant panaudoti energiją arba tvarkyti panaudotame
                      kure esančias medžiagas pagal branduolinio kuro ciklo programą, kaip
                      konsultuodamosi bendrai nustatė kompetentingos institucijos;

                 b)   tokią veiklą vykdyti numatanti susitariančioji šalis pateikia siūlomos
                      branduolinio kuro ciklo programos aprašą, įskaitant išsamią informaciją apie
                      politiką, taip pat su perdirbimu ir plutonio saugojimu, naudojimu ir vežimu
                      susijusią teisinę ir reguliavimo sistemą;

                 c)   atgautas plutonis saugomas ir naudojamas pagal šio straipsnio a punkte
                      nurodytą branduolinio kuro ciklo programą; taip pat

                 d)   medžiagos perdirbamos ir atgautas plutonis naudojamas kitais taikiais, su
                      sprogdinimu nesusijusiais tikslais, įskaitant mokslinius tyrimus, tik laikantis
                      sąlygų, kurias po konsultacijų pagal šio priedo 2 straipsnį raštu bendrai nustatė
                      susitariančiosios šalys.

LT                                                   19                                                   LT
 ---pagebreak---                                               2 straipsnis

     Susitariančiųjų šalių konsultacijos surengiamos per 40 dienų nuo kurios nors iš susitariančiųjų
     šalių prašymo gavimo, siekiant:

             a)    apžvelgti šio priedo nuostatų taikymą;

             b)    apsvarstyti šio priedo 1 straipsnyje nurodytos branduolinio kuro ciklo
                   programos pakeitimus;

             c)    apsvarstyti, kaip patobulinti tarptautines saugumo kontrolės priemones ir kitus
                   kontrolės metodus, įskaitant naujų ir visuotinai pripažįstamų tarptautinių
                   mechanizmų, susijusių su perdirbimu ir plutoniu, nustatymą; arba

             d)    apsvarstyti pasiūlymus dėl perdirbimo ir atgauto plutonio naudojimo,
                   saugojimo ir vežimo kitais taikiais, su sprogdinimu nesusijusiais tikslais,
                   įskaitant mokslinius tyrimus.

LT                                                 20                                                  LT


title: 2005 m. gegužės 27 d. Komisijos rekomendacija, dėl euro monetų autentiškumo tikrinimo ir apyvartai netinkamų euro monetų tvarkymo (pranešta dokumentu Nr. C(2005) 1540)

text:
               15.7.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 184/60

      KOMISIJOS REKOMENDACIJA

   2005 m. gegužės 27 d.
   dėl euro monetų autentiškumo tikrinimo ir apyvartai netinkamų euro monetų tvarkymo
   (pranešta dokumentu Nr. C(2005) 1540)
   (2005/504/EB)
   EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA,
   atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį ir ypač į jos 211 straipsnį,
   kadangi:

               (1)

               2001 m. birželio 28 d. Tarybos reglamente (EB) Nr. 1338/2001 (1), kuriame nustatomos priemonės, būtinos eurams apsaugoti nuo klastojimo, reikalaujama, kad kredito ir visos kitos įstaigos, savo profesionalia veikla susijusios su banknotų ir monetų rūšiavimu ir platinimu visuomenėje, įskaitant tas, kurių veiklą sudaro įvairių valiutų banknotų ir monetų keitimas, pavyzdžiui valiutos keityklos, įpareigojamos pašalinti iš apyvartos visus jų gautus euro banknotus ir monetas, kurie, jų turimomis žiniomis arba esant pakankamam pagrindui, yra vertinami kaip suklastoti, ir perduoti juos kompetentingoms nacionalinėms institucijoms.

               (2)

               Bendro metodo, užtikrinančio, kad suklastotos monetos būtų aptinkamos ir išimamos iš apyvartos, nėra. Todėl atsiranda pavojus, kad suklastotos monetos ir kiti į euro monetas panašūs objektai dėl sukčiavimo ar klaidos patekę į apyvartą, bus toliau naudojami, ir tokiu būdu klaidins visuomenę ir pridarys žalos.

               (3)

               Tikrinant monetų autentiškumą automatinio rūšiavimo būdu, atmetami įvairūs objektai, įskaitant suklastotas monetas ir tikras apyvartai netinkamas euro monetas. Tikras, naudoti netinkamas monetas įmonės ar asmenys perduoda kompetentingoms institucijoms.

               (4)

               Nėra bendrų taisyklių, nustatančių kokiu būdu nacionalinės institucijos turėtų tvarkyti tokias tikras netinkamas apyvartai monetas ir jas kompensuoti, todėl tokių monetų kompensavimo tvarka euro zonos šalyse skiriasi.

               (5)

               Norint palengvinti Reglamento (EB) Nr. 1338/2001 6 straipsnio įgyvendinimą, reikia numatyti, kokia tvarka būtų tikrinamas apyvartoje esančių euro monetų autentiškumas ir suklastotų monetų, į euro monetas panašių objektų bei apyvartai netinkamų euro monetų išėmimas iš apyvartos.

               (6)

               Norint sukurti vienodas tikrų apyvartai netinkamų euro monetų tvarkymo sąlygas, būtina numatyti tokių monetų tvarkymo, kompensavimo ar keitimo tvarkos gaires,

         REKOMENDUOJA:
   I DALIS
   SĄVOKŲ APIBRĖŽIMAI IR REKOMENDUOJAMA PRAKTIKA
   1 straipsnis
   Sąvokų apibrėžimai
   Šioje rekomendacijoje vartojami tokie apibrėžimai:

               a)

               „euro monetų autentiškumo tikrinimas“ reiškia euro monetų autentiškumo tikrinimo procesą, atliekant automatinį elektromechaninį ar rankinį rūšiavimą. Šio proceso metu atskiriamos suklastotos monetos, tikros apyvartai netinkamos monetos, į euro monetas panašios užsienio monetos ir kiti metaliniai objektai, pavyzdžiui, medaliai ar žetonai;

               b)

               „apyvartai netinkamos euro monetos“ reiškia tikras apyvartoje esančias euro monetas, turinčias defektų, arba monetas, kurių techniniai parametrai ir atpažinimo ypatybės (matmenys, svoris, spalva, rūdijimas, briaunos pažeidimas) pasikeitė dėl palyginus ilgo buvimo apyvartoje arba atsitiktinai, bei tyčia pakeistas, o ne suklastotas monetas. Šiame dokumente netinkamomis techninių specifikacijų atžvilgiu laikomos monetos, jei bent vienas matmens nuokrypis nuo tai monetai būdingų ypatybių yra bent 0,3 milimetro ir (arba) svoris skiriasi 5 %.

         2 straipsnis
   Rekomenduojama praktika
   Valstybės narės, vadovaudamosi šios rekomendacijos II dalyje pateiktomis nuostatomis, turėtų vykdyti arba prižiūrėti jų teritorijoje cirkuliuojančių euro monetų autentiškumo tikrinimą.
   Valstybės narės, laikydamosi šios rekomendacijos III dalies nuostatų, turėtų nustatyti bendras apyvartai netinkamų euro monetų tvarkymo, kompensavimo ar keitimo taisykles.
   II DALIS
   EURO MONETŲ AUTENTIŠKUMO TIKRINIMAS
   3 straipsnis
   Reikalavimai taikomi autentiškumo tikrinimui ir bandymams
   Reikėtų tikrinti bent šio nominalo euro monetų autentiškumą: 2 eurų, 1 euro, 50 centų.
   Autentiškumo tikrinimas turėtų būti atliekamas centralizuotai ir (arba) turėtų būti monetų tvarkymo proceso dalis. Šiuo tikslu valstybės narės turėtų palaikyti ryšį su kredito įstaigomis ir kitais profesionaliais grynųjų pinigų tvarkytojais, kad būtų įgyvendinama monetų autentiškumo tikrinimo tvarka, numatyta šios rekomendacijos 4–6 straipsniuose.
   Euro monetų, kurių autentiškumas turėtų būti tikrinamas kiekvienais metais kiekvienoje valstybėje narėje, kiekis turėtų sudaryti bent 10 % kiekvieno nominalo galutinio grynojo kiekio, išleisto toje valstybėje narėje iki praėjusiųjų metų pabaigos. Siekiant garantuoti tinkamo euro monetų kiekio autentiškumo tikrinimą, valstybės narės, atsižvelgdamos į rekomendacijos 4–6 straipsnius, turėtų tikrinti tinkamą kredito įstaigų ir kitų profesionalių grynųjų pinigų tvarkytojų skaičių.
   4 straipsnis
   Monetų rūšiuoklių veikimo tikrinimas
   Monetų rūšiuoklių veikimas turėtų būti tikrinamas atliekant monetų atpažinimo testą, prieš kurį, jei būtina, turėtų būti atliekamas rūšiavimo patikrinimas:

               1)

               Rūšiavimo patikrinimas atliekamas siekiant išsiaiškinti, ar įrenginys sugeba teisingai rūšiuoti visų nominalų euro monetas. Tai yra taikoma, kai nėra nacionalinių taisyklių, reglamentuojančių rūšiavimo pajėgumus.
               Rūšiavimo patikrinimui atlikti reikia bent šimto kiekvieno tikrinamo nominalo euro monetų. Visų nominalų monetos yra sumaišomos ir tris kartus rūšiuojamos monetų rūšiuokliu.
               Kiekvieno bandymo metu atpažintų monetų santykis turėtų būti bent 98 % tikrinamų monetų. Tais atvejais, kai tikros euro monetos, naudojamos rūšiavimo ir monetų atpažinimo testuose, minimaliai atitinka joms keliamus reikalavimus, atpažintų monetų santykis gali būti mažesnis.
               Visos monetų rūšiuoklio atmestos tikros monetos turėtų būti dar kartą tikrinamos. Po trijų bandymų iš eilės monetų rūšiuoklis turėtų atpažinti visas tikras monetas.

               2)

               Monetų atpažinimo testo tikslas – patikrinti, ar mašina gali atmesti į euro monetas panašius objektus, neatitinkančius euro monetų specifikacijų, ypač ar atmetamos suklastotos monetos.
               Atpažinimo testui atlikti reikia visų nominalų suklastotų monetų pavyzdžių, bei medžiagų, naudojamų gaminti į monetas panašiems objektams ir ne euro monetoms, apibrėžimo. Šiuo tikslu reikėtų naudoti įvairius suklastotų monetų tipus, saugomus Nacionaliniuose monetų tyrimo centruose ar Europos techniniame ir moksliniame centre. Europos techninis ir mokslinis centras, bendradarbiaudamas su Nacionaliniais monetų tyrimo centrais, klasifikuoja ir papildo esamų suklastotų monetų tipus.
               Šios suklastotos monetos yra sumaišomos su atitinkamu skaičiumi tikrų monetų, apibrėžtų bendradarbiaujant su Europos techniniu ir moksliniu centru, o monetų rūšiuoklis tris kartus tikrina jų autentiškumą. Visos suklastotos monetos turėtų būti atmetamos kiekvieno bandymo metu.

               3)

               Atsižvelgiant į nacionalines taisykles, kiekvienas monetų rūšiuoklis, naudojamas monetų autentiškumo tikrinimui tose įstaigose, kurios yra atrenkamos vadovaujantis 3 straipsniu, turėtų būti tikrinimas bent kartą per metus, laikantis šiame straipsnyje numatytos tvarkos.

         5 straipsnis
   Nacionalinio monetų analizės centro ar Europos techninio ir mokslinio centro monetų rūšiuoklių papildomo tikrinimo galimybės
   Norint, kad monetų rūšiuoklių gamintojai gautų indikacijas, būtinas pradiniam įrangos sureguliavimui, būtų galima atlikti bandymus konkrečiuose Nacionaliniuose monetų analizės centruose ir Europos techniniame ir moksliniame centre, arba, laikantis dvišalių sutarčių, gamintojo patalpose. Šie bandymai turėtų būti atliekami laikantis konfidencialumo sąlygų ir tvarkos, numatytos bendradarbiaujant su Europos techniniu ir moksliniu centru.
   Atlikus bandymus Nacionaliniame monetų analizės centre ar Europos techniniame ir moksliniame centre, ataskaita būtų pateikiama susijusiam subjektui, o ataskaitos kopija būtų saugoma Europos techniniame ir moksliniame centre. Ataskaita būtų saugoma bent trejus metus ir būtų naudojama palyginimo tikslais.
   Ataskaitoje turėtų būti nurodomi bent šie duomenys: testuoto įrenginio identifikavimo numeris, testo rezultatai ir bendrasis įvertinimas, testui naudotų pavyzdžių tikslus turinys, atpažinimo kriterijai, data bei įgalioto asmens parašas.
   Nacionalinis monetų analizės centras ir Europos techninis ir mokslinis centras registre saugo jų teritorijoje testuotų monetų rūšiuoklių testų rezultatus. Bendrą monetų rūšiuoklių, sėkmingai praėjusių testus, numatytus antrame šio straipsnio paragrafe, sąrašą galima gauti Nacionaliniame monetų analizės centre arba Europos techniniame ir moksliniame centre ir naudoti kaip orientyrą.
   6 straipsnis
   Auditas ir ataskaitų pateikimas
   Valstybės narės turėtų stebėti, ar pagal 3 straipsnį atrinktos institucijos pajėgia tikrinti euro monetų autentiškumą remdamosi bent šiais kriterijais:

               —

               ar yra raštu išdėstyta politika ir organizuota tvarka atpažinti suklastotas euro monetas, apyvartai netinkamas euro monetas ir į euro monetas panašius objektus,

               —

               ar paskirtas kvalifikuotas personalas, gebantis įgyvendinti politiką,

               —

               ar techniniai ištekliai yra tinkami ir ar yra gamintojo pradinė ataskaita apie monetų rūšiuoklių rezultatus,

               —

               ar yra raštu išdėstytas eksploatacijos planas, kuriame numatoma, kaip išlaikyti pradinius rūšiavimo įrenginių rezultatus,

               —

               ar yra bent minimali raštu išdėstyta tvarka, numatanti įvairius euro monetų rūšiavimo, suklastotų ar įtariamai suklastotų euro monetų perdavimo kompetentingoms nacionalinėms institucijoms per trumpą laiką, procesus,

               —

               ar fiksuojamas monetų, kurių autentiškumas buvo patikrintas, kiekis.

         Atliekant 3 straipsnyje numatytą patikrinimą, galima atlikti neformalų auditą laikantis nacionalinių taisyklių, ir parengti ataskaitą, paremtą anksčiau išvardytais kriterijais.
   Kiekviena valstybė narė turėtų kasmet Europos techniniam ir moksliniam centrui pranešti apie autentiškumo tikrinimo veiklą, taip pat apie kontrolę ir auditą, bei monetų, kurių autentiškumas buvo patikrintas, skaičių ir kiekvienos kategorijos atmestų objektų bei kiekvieno rūšiuoto apyvartoje esančio nominalo santykį.
   III DALIS
   APYVARTAI NETINKAMŲ EURO MONETŲ TVARKYMAS
   7 straipsnis
   Apyvartai netinkamų euro monetų kompensavimas ar keitimas
   Kiekviena valstybė narė turėtų numatyti, kokia apyvartai netinkamų monetų, kurių nominalas turėtų būti nustatytas, nepriklausomai nuo to, kokia monetos nacionalinė pusė, kompensavimo arba prireikus keitimo tvarka taikoma asmenims ir įmonėms, įsteigtoms toje valstybėje narėje ar už euro zonos ribų. Valstybės narės turėtų numatyti vienodą apyvartai netinkamų monetų kompensavimo tvarką, kad monetas būtų galima perduoti neatsižvelgiant į tai, kokioje šalyje jos buvo išimtos iš apyvartos, remiantis 12 straipsnyje numatytu įvertinimu.
   Valstybės narės gali nuspręsti nekompensuoti tyčia pakeistų tikrų euro monetų, jei tai prieštarauja nacionalinei praktikai arba tradicijoms (nepagarba karaliaus atvaizdui, monetas leidžiančiai institucijai, t. t.).
   8 straipsnis
   Monetų tvarkymo mokestis
   Iš esmės turėtų būti taikomas netinkamų monetų kompensavimo ar keitimo mokestis. Šis mokestis turėtų būti vienodas visoje euro zonoje ir turėtų sudaryti 5 % nominalios perduodamų monetų vertės.
   1 paragrafe paminėtas mokestis nebūtų taikomas kiekvieno nominalo netinkamų apyvartai monetų kilogramui, kurį kiekvienais metais pateiktų vienas monetas tvarkantis subjektas.
   Vadovaujantis 10 straipsniu, papildomas 15 % mokestis nuo kiekvienos dėžutės ar maišelio nominalios vertės gali būti taikomas, jei dėžutėje ar maišelyje yra suklastotų ar neteisingai surūšiuotų monetų, ne euro monetų ar neaiškaus nominalo euro monetų ar esama kitų neatitikimų, kai tokiems neatitikimams ištirti reikia daugiau pastangų.
   Valstybės narės gali numatyti, kad mokestis už tvarkymą nėra taikomas tais atvejais, kai monetas perduodantys subjektai nuolat ir glaudžiai bendradarbiauja su valdžios institucijomis išimant iš apyvartos netinkamas euro monetas.
   Transporto ir kitas susijusias išlaidas dengia monetas perduodantis subjektas.
   Perduodant suklastotas monetas valdžios institucijoms, monetų tvarkymo ar kitokie mokesčiai neturėtų būti taikomi monetas perduodantiems subjektams.
   9 straipsnis
   Apyvartai netinkamų monetų pakavimas
   Monetas perduodantis subjektas jas turėtų surūšiuoti pagal nominalą ir sudėti į standartinius maišelius ar dėžutes, laikydamasis atskirose valstybėse narėse, į kurias prašymas adresuojamas, priimtų standartų. Šių standartų nesilaikymas gali reikšti, kad monetas bus atsisakyta priimti.
   Kai nėra nustatytų nacionalinių pakavimo standartų, maišeliuose ar dėžutėse turi būti:

               —

               500 2 EUR ar 1 EUR nominalo monetų,

               —

               1 000 0,50, 0,20 ar 0,10 EUR centų nominalo monetų,

               —

               2 000 0,05, 0,02 ar 0,01 EUR centų nominalo monetų.

         Ant kiekvienos dėžutės ar maišelio turėtų būti aiškiai pažymėtas monetas perduodantis subjektas, perduodamų monetų vertė ir nominalas, svoris, pakavimo data ir maišelio ar dėžutės numeris. Monetas perduodantis subjektas turėtų pateikti perduodamų maišelių ar dėžučių sąrašą.
   Jei perduodamų apyvartai netinkamų euro monetų kiekis yra mažesnis nei nurodyta pirmiau išvardytuose standartuose, apyvartai netinkamos euro monetos turėtų būti surūšiuotos pagal nominalą ir gali būti pristatomos standartų neatitinkančioje pakuotėje.
   10 straipsnis
   Valstybių narių atliekami patikrinimai
   1.   Valstybės narės turėtų tikrinti perduodamų apyvartai netinkamų monetų:

               —

               deklaruojamą kiekį kiekviename maišelyje ar dėžutėje,

               —

               autentiškumą, siekiant užtikrinti, kad nėra suklastotų monetų,

               —

               regimąjį vaizdą, siekiant užtikrinti, kad laikomasi 7 straipsnio nuostatų.

         2.   Pristatomų monetų svorio tikrinimas turėtų būti atliekamas sveriant kiekvieną maišelį ar dėžutę. Pakuotės svorio nuokrypis gali sudaryti nuo – 2 % iki + 1 % standartinės pakuotės nominalaus svorio, numatyto 9 straipsnio antroje pastraipoje. Kai nacionaliniai standartai skiriasi nuo pirmiau paminėtų pakavimo normų, reikėtų taikyti analogišką kontrolės principą. Be to, reikėtų tikrinti, ar maišelyje arba dėžutėje nėra ryškių nuokrypių.
   Jei maišelio ar dėžutės svorio nuokrypis yra didesnis nei leistina, visas maišelio ar dėžutės turinys turi būti tikrinamas.
   3.   Autentiškumo ir regimojo vaizdo patikrinimai gali būti atliekami pavyzdžių atrankos būdu. Tipinis pavyzdys turi sudaryti bent 10 % 2 EUR, 1 EUR, 0,50, 0,20 ir 0,10 EUR centų nominalo pateiktų monetų kiekio.
   4.   Autentiškumo tikrinimas turėtų būti atliekamas panaudojant pavyzdžius, minėtus 3 dalyje, tokia tvarka:

               i)

               atliekant mechaninį ar automatinį rūšiavimą, monetų rūšiuokliai turėtų būti sureguliuojami laikantis šios rekomendacijos II dalyje numatytos tvarkos;

               ii)

               kitais atvejais taikomi Nacionalinių monetų analizės centrų kriterijai.

         Jei aptinkama bent viena suklastota moneta, būtina tikrinti visų maišelyje ar dėžutėje esančių monetų autentiškumą.
   5.   Regimojo vaizdo patikrinimai atliekami naudojant pavyzdžius, paminėtus 3 dalyje, kad būtų nustatoma ar maišelis arba dėžutė atitinka reikalavimus, t. y. ar nėra blogai surūšiuotų monetų, ne euro monetų, ar neaiškaus nominalo euro monetų. Jei reikalavimus neatitinkančių monetų dalis maišelyje ar dėžutėje yra didesnė už 1 %, tuomet tą maišelį arba dėžutę reikėtų dar kartą tikrinti, o nekompensuotinų monetų dalį nustatyti šiais metodais:

               i)

               visos kiekviename maišelyje ar dėžutėje esančios monetos yra rūšiuojamos rankiniu būdu, laikantis kompetentingų nacionalinių institucijų nustatyta tvarkos;

               ii)

               tikrinamas 10 % visų maišelyje ar dėžutėje esančių monetų, atskirai nuo 3 dalyje numatyto kiekio, regimasis vaizdas. Bendra nekompensuotinų monetų dalis, apskaičiuojama remiantis dviem pavyzdžiais, yra taikoma visam maišelio ar dėžutės turiniui.

         11 straipsnis
   Informacijos srautas ir komunikacija
   Valstybės narės turėtų kasmet pranešti Komisijai bei Ekonomikos ir finansų komitetui apie apyvartai netinkamų euro monetų kompensavimą arba keitimą. Reikėtų nurodyti tokių monetų kiekį ir jų nominalą. Be to, Komisija rengs reguliarias ataskaitas ir teiks jas Ekonomikos ir finansų komitetui.
   Valstybės narės turėtų užtikrinti, kad informacija apie kompensavimo ar keitimo paslaugas bei tvarką, pavyzdžiui pakuotės standartus, taikomus mokesčius, būtų skelbiama atitinkamuose tinklalapiuose ar leidiniuose.
   IV DALIS
   BAIGIAMOSIOS NUOSTATOS
   12 straipsnis
   Įvertinimas
   Praėjus trims metams po šios rekomendacijos paskelbimo, dabartinės taisyklės bus įvertintos atsižvelgiant į įgytą patirtį, inter alia, apyvartai netinkamų monetų kompensavimo ar keitimo sąlygų, numatytų 7 straipsnyje, suvienodinimą, galimybę panaikinti 8 straipsnyje numatytas mokesčio netaikymo sąlygas, apyvartai netinkamų monetų kompensavimo mechanizmo tarp valstybių narių numatymo galimybes ir teisės aktų poreikį.
   13 straipsnis
   Adresatai
   Ši rekomendacija yra skirta Tarybos reglamento (EB) Nr. 974/98 (2) 1 straipsnyje išvardytoms dalyvaujančioms valstybėms narėms.

      Priimta Briuselyje, 2005 m. gegužės 27 d.

            Komisijos vardu

         Siim KALLAS

            Pirmininko pavaduotojas

      (1)  OL L 181, 2001 7 4, p. 6.

      (2)  OL L 139, 1998 5 11, p. 1.


				|

		52014PC0206

			Rekomendacija TARYBOS SPRENDIMAS įgalioti Komisiją Europos Sąjungos vardu pradėti derybas dėl Žvejybos partnerystės susitarimo su Mozambiku protokolo atnaujinimo /* COM/2014/0206 final - 2014/ () */

			   	AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS
1.           AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS
Europos Sąjunga ir Mozambiko Respublika
pasirašė Žvejybos susitarimo protokolą, kuris taikomas nuo
2012 m. vasario 1 d. Protokolas, kuriuo ES laivams suteikiamos
žvejybos galimybės ir nustatomas finansinis įnašas, nustos galioti
2015 m. gruodžio 31 d.
Komisija siūlo pradėti derybas
dėl naujo protokolo, kuriame būtų numatytos dabartinės
valstybių narių laivyno galimybės ir poreikiai ir kuris
atitiktų 2012 m. kovo 19 d. Tarybos išvadas dėl Komisijos
komunikato dėl bendros žuvininkystės politikos išorės aspekto.
Tarybos prašoma patvirtinti prie šios
rekomendacijos pridedamus derybinius nurodymus.
2.           REKOMENDACIJA
Atsižvelgdama į tai, kas išdėstyta,
Komisija rekomenduoja:
– Tarybai įgalioti Komisiją
pradėti ir vesti derybas dėl Žvejybos partnerystės susitarimo su
Mozambiko Respublika protokolo atnaujinimo;
– paskirti Komisiją Sąjungos
derybininke šiuo klausimu;
– Komisijai vesti šias derybas konsultuojantis
su specialiuoju komitetu pagal Sutartyje dėl Europos Sąjungos veikimo
išdėstytas nuostatas;
– Tarybai patvirtinti prie šios rekomendacijos
pridedamus derybinius nurodymus.
Rekomendacija
Rekomendacija
TARYBOS SPRENDIMAS
įgalioti Komisiją Europos
Sąjungos vardu pradėti derybas dėl Žvejybos partnerystės
susitarimo su Mozambiku protokolo atnaujinimo
EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl
Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 218 straipsnio 3 ir 4 dalis;
atsižvelgdama į Komisijos
rekomendaciją;
kadangi reikėtų pradėti derybas
siekiant sudaryti Žvejybos partnerystės susitarimo su Mozambiko Respublika
naują protokolą,
PRIĖMĖ ŠĮ
SPRENDIMĄ:
1 straipsnis
Komisija įgaliojama Europos Sąjungos
vardu derėtis dėl Žvejybos partnerystės susitarimo su Mozambiko
Respublika protokolo atnaujinimo.
2 straipsnis
Derybos vedamos konsultuojantis su Tarybos
Išorės žuvininkystės politikos darbo grupe ir laikantis priede
pateikiamų derybinių nurodymų.
3 straipsnis
Šis sprendimas skirtas Komisijai.
Priimta Briuselyje
                                                                       Tarybos
vardu
                                                                       Pirmininkas
PRIEDAS
Rekomendacija dėl
TARYBOS SPRENDIMO
įgalioti Komisiją Europos
Sąjungos vardu pradėti derybas dėl Žvejybos partnerystės
susitarimo su Mozambiku protokolo atnaujinimo
Derybiniai nurodymai
–
Derybų tikslas – atnaujinti Europos
Sąjungos ir Mozambiko Respublikos žvejybos partnerystės susitarimo
protokolą pagal 2012 m. kovo 19 d. Tarybos išvadas dėl
2011 m. liepos 13 d. Komisijos komunikato dėl bendros
žuvininkystės politikos išorės aspekto.
–
Naujuoju protokolu siekdama skatinti tausią ir
atsakingą žvejybą, Komisija šiose derybose sieks tokių
tikslų:
·
užtikrinti Europos Sąjungos laivyno laivams
galimybę įplaukti į Mozambiko Respublikos išskirtinę
ekonominę zoną (IEZ) ir gauti reikalingus leidimus, kad minėtoje
IEZ Europos Sąjungos laivyno laivai galėtų vykdyti žvejybos
veiklą;
·
tinkamai atsižvelgti į geriausias turimas
mokslines rekomendacijas ir atitinkamus valdymo planus, kuriuos patvirtino
regioninės žuvininkystės valdymo organizacijos (RŽVO), kad
būtų užtikrintas ir sustiprintas žvejybos veiklos, susijusios tik su
esamais ištekliais, aplinkosauginis tvarumas, atsižvelgiant į vietinio
laivyno pajėgumus, ypač į tai, kad susiję ištekliai
priklauso labai migruojančioms žuvų rūšims;
·
siekti gauti atitinkamą šių žvejybos
išteklių dalį, visiškai atitinkančią ES laivynų
interesus, kai šie ištekliai domina ir kitus užsienio laivynus;
·
užtikrinti, kad galimybės vykdyti šią
žvejybą būtų grindžiamos panašiais kriterijais, kurie taikomi
pagal dabartinį protokolą, atsižvelgiant į pastarųjų
metų pokyčius ir naujausius turimus mokslinius vertinimus;
·
tęsti dialogą siekiant stiprinti
sektoriaus politiką, kad būtų skatinamas atsakingos
žuvininkystės politikos įgyvendinimas atsižvelgiant į šalies
vystymosi tikslus, visų pirma, kiek tai susiję su žvejybos veiklos
valdymu, kontrole, stebėsena ir priežiūra, ir į mokslines
rekomendacijas;
·
įtraukti nuostatą, susijusią su žmogaus
teisių ir demokratijos principų pažeidimų pasekmėmis;
·
kuo labiau atsižvelgti į ES atokiausių
regionų, ekonominiu ir socialiniu požiūriu susijusių su žvejybos
veikla Mozambike, interesus.
–
Kad nenutrūktų žvejybos veikla, į
naująjį protokolą turėtų būti įtraukta
nuostata dėl laikino taikymo nuo kitos dienos, kai pasibaigia dabartinio
protokolo galiojimas.
–
Protokole visų pirma turėtų
būti apibrėžta:
·
Europos Sąjungos laivams skirtinos žvejybos
galimybės pagal kategorijas,
·
finansinė kompensacija ir jos mokėjimo
sąlygos, ir
·
sektorinės paramos įgyvendinimo sistema.


title: Rekomendacija Tarybos Rekomendacija siekiant ištaisyti perviršinio valdžios sektoriaus deficito padėtį Kipre

text:
     LT

LT        LT
 ---pagebreak---              EUROPOS KOMISIJA

                                              Briuselis, 2010.6.15
                                              SEK(2010) 741 galutinis

                                 Rekomendacija

                       TARYBOS REKOMENDACIJA

     siekiant ištaisyti perviršinio valdžios sektoriaus deficito padėtį Kipre

LT                                                                              LT
 ---pagebreak---                                              Rekomendacija

                                        TARYBOS REKOMENDACIJA

                siekiant ištaisyti perviršinio valdžios sektoriaus deficito padėtį Kipre

     EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,

     Atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 126 straipsnio 7 dalį,

     atsižvelgdama į Europos Komisijos rekomendaciją,

     kadangi:

     (1)    Pagal Sutarties 126 straipsnį valstybės narės turi vengti perviršinio valdžios sektoriaus
            deficito.

     (2)    Stabilumo ir augimo pakto pagrindinis tikslas yra patikimi valstybės finansai –
            priemonė sudaryti geresnes sąlygas kainų stabilumui ir smarkiam tvariam augimui,
            leidžiančiam kurti naujas darbo vietas.

     (3)    2005 m. Stabilumo ir augimo pakto reforma siekiama sustiprinti jo veiksmingumą ir
            ekonominius pagrindus bei užtikrinti valstybės finansų ilgalaikį tvarumą. Ja buvo
            siekiama užtikrinti, kad visuose perviršinio deficito procedūros (PDP) etapuose būtų
            visų pirma atsižvelgta į ekonomikos ir biudžeto aplinkybes. Taip Stabilumo ir augimo
            pakte numatyta struktūra, kuria palaikoma vyriausybės politika, skirta greitai grįžti
            prie patikimos biudžeto būklės, atsižvelgiant į ekonominę padėtį.

     (4)    [2010 m. liepos 13 d.] Taryba pagal Sutarties 126 straipsnio 6 dalį nusprendė, kad
            Kipre yra susidaręs perviršinis deficitas.

     (5)    Pagal Sutarties 126 straipsnio 7 dalį ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 1467/97 dėl
            perviršinio deficito procedūros įgyvendinimo paspartinimo ir paaiškinimo1 (kuris yra
            Stabilumo ir augimo pakto dalis) 3 straipsnį Taryba atitinkamai valstybei narei turi
            pateikti rekomendacijas kaip per nurodytą laikotarpį ištaisyti perviršinio deficito
            padėtį. Rekomendacijoje turi būti nustatytas ne ilgesnis kaip šešių mėnesių laikotarpis,
            per kurį atitinkama valstybė narė turi imtis veiksmingų priemonių perviršiniam
            deficitui ištaisyti, taip pat nustatomas terminas perviršiniam deficitui ištaisyti, o tai
            turėtų būti padaryta per metus nuo tokio deficito nustatymo, nebent atsirastų ypatingų
            aplinkybių. Sprendžiant, ar yra ypatingų aplinkybių, reikėtų atsižvelgti į Reglamento
            (EB) Nr. 1467/97 2 straipsnio 3 dalyje paaiškintus svarbius veiksnius. Be to,
            rekomendacijoje ištaisyti perviršinį deficitą Taryba turėtų reikalauti, kad struktūrinis

     1
            OL L 209, 1997 8 2, p. 6.

LT                                                  2                                                   LT
 ---pagebreak---            balansas, t. y. pagal ciklą pakoreguotas balansas atmetus vienkartines ir kitas
           laikinąsias priemones, per metus pagerėtų mažiausiai 0,5 % BVP.

     (6)   Atsižvelgiant į tai, kad dėl 2005 m. Stabilumo ir augimo pakto reformos galimas
           lankstesnis PDP taikymas, laikoma, kad Kipro atveju egzistuoja ypatingos aplinkybės.
           2009 m. pirmą kartą per 35 metus ekonominė veikla susitraukė. Ekonomikos
           nuosmukis rodė smarkų vidaus paklausos sumažėjimą ir nepalankią išorės aplinką.
           Visų pirma dėl didelio namų ūkių įsiskolinimo ir griežtesnių skolinimo sąlygų, darbo
           rinkos perspektyvų blogėjimo ir neigiamo pasitikėjimo poveikio sumažėjo privatus
           vartojimas. Tuo pat metu sumažėjus būsto paklausai iš užsienio, esant nedideliam
           pajėgumų panaudojimo lygiui ir vykstant įmonių balanso restruktūrizavimui, įvyko
           didelė korekcija investicijų srityje. Be to, dėl finansų krizės ir pasaulio ekonominės
           veiklos sulėtėjimo, visų pirma, dėl daug prastesnių pagrindinių prekybos partnerių
           (Jungtinės Karalystės, euro zonos, Rusijos) augimo perspektyvų staiga sumažėjo
           prekių ir paslaugų, ypač turizmo, eksportas. 2009 m. deficitą lėmė tiek ekonomikos
           nuosmukis, tiek skatinamosios priemonės, kurių ėmėsi Kipro valdžios institucijos,
           laikydamosi EEAP. Susiklosčius ypatingoms aplinkybėms Taryba gali leisti perviršinį
           deficitą ištaisyti vidutinės trukmės laikotarpiu.

     (7)   Prieš krizę, ekonomikos pakilimo laikotarpiu, dėl turto bumo ir didelių mokestinių
           pajamų Kiprui pavyko sukaupti biudžeto perteklių ir 2008 m. sumažinti savo
           bendrosios skolos santykį iki 48,4 % BVP (nuo 70,2 % 2004 m.). Tačiau 2009 m.
           ekonomikos krizė stipriai prislėgė valstybės finansus. Todėl biudžeto balansas iš 0,9 %
           BVP pertekliaus 2008 m. virto 6,1 % BVP deficitu 2009 m. Tai taip pat lėmė įvairios
           diskrecinės priemonės, kurių imtasi reaguojant į ekonomikos nuosmukį (laikantis
           EEAP), ir gana didelis bendras žymiai mažiau mokesčiais pagrįsto BVP augimo
           pobūdžio poveikis. Pagal 2010 m. kovo mėn. Finansų ministerijos pateiktą PDP
           pranešimą numatoma, kad 2010 m. deficitas toliau didės iki 6,2 % BVP. Tačiau
           Komisijos tarnybų 2010 m. pavasario prognozės biudžeto projekcijos rodo, kad
           2010 m. biudžeto deficitas sudarys apie 7 % BVP. Galimos nebiudžetinės priemonės,
           kurios vis dar svarstomos, o informacija apie jų sąlygas ir įgyvendinimo laiką yra
           netiksli arba jos iš viso nėra, nebuvo įtrauktos.

     (8)   Atsižvelgiant į ypatingas aplinkybes ir EEAP, rekomenduojamas vidutinis metinis
           fiskalinių priemonių poveikis. Taikant fiskalines priemones reikėtų atsižvelgti į visus
           veiksnius, svarbius siekiant fiskalinės politikos tikslų, pradedant valdžios sektoriaus
           deficito ir bendrosios skolos lygiu, taip pat kitus rodiklius, kaip antai: einamosios
           sąskaitos padėtis, neapibrėžtųjų įsipareigojimų lygis finansų sektoriuje, palūkanų
           mokėjimai, rizikos priedai ir numatomi su visuomenės senėjimu susijusių išlaidų
           pokyčiai vidutinės trukmės laikotarpiu. Apskaičiuojant vidutinį metinį fiskalinių
           priemonių poveikį, remiamasi Komisijos tarnybų 2010 m. pavasario prognozėje
           nurodytu 2011 m. deficitu. Tuomet bendras fiskalinių priemonių poveikis, kurio reikia
           norint iki nustatyto termino pasiekti 3 % nominalų deficitą, apskaičiuojamas darant
           prielaidą, kad gamybos apimties atotrūkis palaipsniui išnyks iki 2015 m.

     (9)   Atsižvelgiant į tai, tikslinga numatyti perviršinio deficito padėties ištaisymą per
           vidutinės trukmės laikotarpį iki 2012 m. termino. Visų pirma, atsižvelgiant į didelį
           išorės ir vidaus disbalansą, kad koregavimas būtų patikimas ir tvarus, reikėtų, kad
           Kipro valdžios institucijos 2010 m. stiprintų fiskalinę strategiją dabartinėms išlaidoms
           kontroliuoti skirtomis priemonėmis, 2010 m. sumažintų deficitą iki mažesnės negu
           6 % BVP ribos ir laiku imtųsi veiksmų išlaidomis pagrįstai konsolidavimo strategijai

LT                                                3                                                   LT
 ---pagebreak---             nustatyti. Tuo tikslu Kipro valdžios institucijos turėtų užtikrinti, kad 2010–2012 m.
            laikotarpiu vidutinis metinis fiskalinių priemonių poveikis sudarytų 1¾ % BVP;
            nurodyti priemones, reikalingas perviršiniam deficitui ištaisyti iki 2012 m., jei bus
            palankios ciklo sąlygos, ir greičiau mažinti deficitą, jei ekonominės ar biudžeto
            sąlygos būtų geresnės, negu šiuo metu tikimasi. Stabilumo programoje, pateiktoje
            Komisijai ir Tarybai 2010 m. balandžio 1 d., Kipras įsipareigojo sumažinti deficitą iki
            4,5 % BVP 2011 m. ir iki 3,4 % BVP 2012 m. Todėl šioje rekomendacijoje Kiprui
            nurodomos papildomos pastangos, palyginti su pradiniu Kipro valdžios institucijų
            planu, yra laikomos įmanomomis ir būtinomis. Biudžeto konsolidavimas turėtų taip
            pat padėti sugrįžti prie bendrosios valdžios sektoriaus skolos santykio mažėjimo
            tendencijų ir pakankamai greitai priartinti jį prie pamatinės vertės atkuriant tinkamą
            pirminio pertekliaus lygį.

     (10)   Pastaraisiais metais Kipro biudžeto sistema pagerėjo įdiegus Finansų valdymo
            apskaitos sistemą (FVAS). Nuo 2006 m. Kipras taip pat laipsniškai diegė trejų metų
            vidutinės trukmės biudžeto sistemą (VTBS), o nuo 2007 m. biudžeto sudarymas
            grindžiamas programomis ir rezultatais. Vis dėlto naujoji sistema dar tik laipsniškai
            įgyvendinama ir numatoma, kad ji visiškai veiks tik 2012 m. Taigi, jos poveikis galėtų
            pasireikšti tik vidutinės trukmės laikotarpiu. Naujosios sistemos įgyvendinimas laiku
            būtų itin svarbus siekiant, kad valstybės finansų konsolidavimas būtų sėkmingas ir
            tvarus. Dėl dabartinės praktikos, kai tais pačiais metais buvo priimami papildomi
            biudžetai, einamosios išlaidos buvo didesnės už numatytas perskirstyti lėšas. Tikimasi,
            kad kai bus visiškai įgyvendinta naujoji biudžeto sudarymo sistema, tokia praktika
            išnyks ir biudžeto sudarymo procesas bus efektyvesnis ir padės apriboti ministerijų
            išlaidas pagal nustatytas ribas. Dėl naujo biudžeto sudarymo proceso taip pat atsirastų
            patikimas išlaidų perskirstymo pagrindas siekiant daugiau lėšų skirti augimą
            skatinančiai veiklai.

     (11)   Ilgalaikis visuomenės senėjimo poveikis biudžetui gerokai didesnis už ES vidurkį
            pirmiausia dėl palyginti smarkaus pensijų išlaidų, išreikštų procentine BVP dalimi,
            didėjimo per ateinančius dešimtmečius iš dalies dėl to, kad pensijų sistema tebėra
            kuriama. Dėl 2009 m. balandžio mėn. patvirtintos pensijų reformos turėtų šiek tiek
            sumažėti pensijų išlaidų augimas ir, kas daug svarbiau, turėtų padidėti socialinio
            draudimo įmokų tarifai. Įgyvendinant reformą, turėtų pagerėti ilgalaikis pensijų
            sistemos balansas ir sumažėti tvarumui kylanti rizika, tačiau tai nedaro poveikio
            bendram vertinimui. Dėl 2009 m. biudžeto būklės visuomenės senėjimo poveikis
            biudžetui didina tvarumo atotrūkį. Vidutinės trukmės laikotarpiu pagerinus pirminį
            balansą ir įgyvendinant tolesnes priemones, kuriomis būtų ribojamas didelis su
            visuomenės senėjimu susijusių išlaidų, ypač išlaidų pensijoms ir sveikatos priežiūrai,
            didėjimas, mažėtų valstybės finansų tvarumui kylanti rizika, kurią 2009 m. tvarumo
            ataskaitoje2 Komisija įvertino kaip didelę.

     (12)   2010 m. balandžio mėn. Kipro valdžios institucijų pateiktais duomenimis, 2009 m.
            bendroji valdžios sektoriaus skola buvo 56,2 % BVP. Šį padidėjimą daugiausia lėmė
            stiprus pirminio balanso pablogėjimas ir skolą didinantis „sniego gniūžtės“ efektas,

     2
            2009 m. lapkričio 10 d. Tarybos išvadose dėl viešųjų finansų tvarumo „Taryba ragina valstybes nares
            būsimose savo stabilumo ir konvergencijos programose sutelkti dėmesį į tvarumo siekiu pagrįstas
            strategijas“ ir „prašo Komisijos kartu su Ekonominės politikos komitetu ir Ekonomikos ir finansų
            komitetu toliau plėtoti ilgalaikio viešųjų finansų tvarumo vertinimo metodikas, kad jos būtų parengtos
            iki kitos tvarumo ataskaitos“, kuri numatyta 2012 m.

LT                                                       4                                                           LT
 ---pagebreak---             pasireiškęs mažėjant nominaliajam BVP. Atsargų ir srautų koregavimas taip pat turėjo
            neigiamo poveikio skolos lygiui, sudariusio maždaug 1 procentinį punktą BVP, dėl
            valstybės turto susikaupimo metų pabaigoje siekiant įvykdyti skolinius
            įsipareigojimus, kurių terminas sueina 2010 m. sausio pradžioje, ir dėl grynųjų pinigų
            ir mokėtinų sumų skirtumų. Kipras pranešė apie 2010 m. planuojamą 62 % BVP
            dydžio skolą, viršijančią 60 % BVP Sutartyje nustatytą pamatinę vertę (2010 m.
            balandžio mėn. stabilumo programoje numatomas šiek tiek mažesnis skaičius (61 %)
            ir tolesnis padidėjimas iki 63,2 % BVP 2011 m.). Atsižvelgiant į makroekonominiam
            scenarijui ir biudžeto tikslams kylančią neigiamą riziką, skolos santykio raida gali būti
            mažiau palanki, negu planuota. Komisijos tarnybų 2010 m. pavasario prognozėje
            numatoma, kad dėl pablogėjusio pirminio balanso 2010 m. skola dar išaugs iki 62,3 %
            BVP, o 2011 m. – iki 67,6 %.

     (13)   Siekiant vykdyti griežtesnę priežiūrą pagal PDP, reikės reguliariai ir laiku stebėti
            pažangą, padarytą įgyvendinant fiskalinio konsolidavimo strategiją. Todėl būsimose
            atnaujintose Kipro stabilumo programose šiam klausimui galėtų būti skirtas atskiras
            skyrius.

     (14)   Apskritai, Tarybos nuomone, biudžeto konsolidavimo priemonėmis turėtų būti
            užtikrinta, kad valdžios sektoriaus balansas nuolat gerėtų, siekiant gerinti valstybės
            finansų kokybę ir stiprinti ekonomikos augimo potencialą,

     PRIĖMĖ ŠIĄ REKOMENDACIJĄ:

     (1)     Pripažįstant, kad Kipro biudžeto būklę 2009 m. lėmė priemonės, kurių vertė 2009 m.
             sudarė apie 1½ % BVP ir kurios yra tinkamas atsakas į ekonomikos nuosmukį ir
             atitiko Europos ekonomikos atkūrimo planą, bei nevaržomas savaiminių
             stabilizatorių veikimas, Kipro valdžios institucijos esamą perviršinio deficito padėtį
             turėtų ištaisyti kuo skubiau ir ne vėliau kaip iki 2012 m.

     (2)     Kipro valdžios institucijos valdžios sektoriaus biudžeto deficitą patikimai ir tvariai
             turėtų sumažinti iki mažesnės nei 3 % BVP vertės, imdamosi veiksmų vidutinės
             trukmės laikotarpiu. Konkrečiai šiuo tikslu Kipro valdžios institucijos turėtų:
            (a)    imtis būtinų priemonių, kad sumažintų 2010 m. deficitą iki žemesnės negu 6 %
                   BVP ribos ir nustatytų išlaidomis pagrįstą konsolidavimo strategiją, siekiant
                   sumažinti deficitą iki mažesnės už pamatinę vertės iki 2012 m;

            (b)    šiuo tikslu 2010–2012 m. laikotarpiu užtikrinti bent 1¾ % BVP dydžio metines
                   vidutines fiskalines priemones, kurios taip pat turėtų padėti atstatyti valdžios
                   sektoriaus bendrosios skolos santykio mažėjimo tendencijas ir pakankamai
                   greitai priartinti jį prie pamatinės vertės atkuriant tinkamą pirminio pertekliaus
                   lygį;

            (c)    nustatyti ir ryžtingai įgyvendinti priemones, reikalingas perviršiniam deficitui
                   ištaisyti iki 2012 m., jei bus palankios ciklo sąlygos, ir greičiau mažinti
                   deficitą, jei ekonominės ar biudžeto sąlygos būtų geresnės, negu šiuo metu
                   tikimasi.

     (3)     Kad sumažintų koregavimo riziką, Kipras turėtų stiprinti vidutinės trukmės biudžeto
             sistemos privalomąjį pobūdį ir atidžiau stebėti, kaip visus metus laikomasi biudžeto
             tikslų.

LT                                                  5                                                   LT
 ---pagebreak---      (4)      Gerinti ilgalaikį valstybės finansų tvarumą, įgyvendinant reformų priemones,
              kuriomis būtų kontroliuojamos pensijų ir sveikatos priežiūros išlaidos, kad būtų
              apribotas numatomas su visuomenės senėjimu susijusių išlaidų didėjimas.

     (5)      Be to, Kipro valdžios institucijos, neapsiribodamos vien tik fiskalinėmis
              priemonėmis, įskaitant geresnes ekonomines sąlygas, turėtų pasinaudoti visomis
              galimybėmis sparčiau mažinti bendrosios skolos santykį, priartinant jį prie pamatinės
              vertės.

     (6)      Taryba Kipro vyriausybei nustato [2011 m. sausio 13 d.] terminą, iki kurio būtina
              imtis veiksmingų priemonių ir nurodyti konkrečias priemones, kurios bus reikalingos
              siekiant ištaisyti perviršinį deficitą. Veiksmingos priemonės bus vertinamos
              atsižvelgiant į ekonomikos pokyčius, palyginti su Komisijos tarnybų 2010 m.
              pavasario prognozėje pateikta ekonomine perspektyva.

     Apie pažangą, padarytą įgyvendinant šias rekomendacijas, Kipro valdžios institucijos turėtų
     informuoti atskirame būsimų atnaujintų stabilumo programų skyriuje, kol perviršinio deficito
     procedūra bus nutraukta.

     Be to, Taryba pabrėžia, kad, siekiant tinkamai valdyti biudžetą ekonomikos nuosmukio metu,
     svarbu įgyvendinti vidutinės trukmės tikslą. Todėl ji ragina Kipro valdžios institucijas
     užtikrinti, kad, ištaisius perviršinį deficitą, būtų išlaikytas biudžeto konsolidavimas siekiant
     biudžeto būklės vidutinės trukmės tikslo – struktūrinio biudžeto balanso. Pagerinti biudžeto
     tikslų laikymąsi ir ryžtingiau riboti išlaidas vidutinės trukmės laikotarpiu galima būtų visiškai
     įgyvendinus, kaip numatyta, veiksmingą daugiametę biudžeto sistemą.

     Ši rekomendacija skirta Kipro Respublikai.

     Priimta Briuselyje,

                                                  Tarybos vardu
                                                  Pirmininkas

LT                                                  6                                                    LT