title: 2015 m. liepos 14 d. Tarybos rekomendacija dėl 2015 m. Prancūzijos nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2015 m. Prancūzijos stabilumo programos

text:
               18.8.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 272/51

         TARYBOS REKOMENDACIJA
   2015 m. liepos 14 d.
   dėl 2015 m. Prancūzijos nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2015 m. Prancūzijos stabilumo programos
   (2015/C 272/14)
   EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
   atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 121 straipsnio 2 dalį ir 148 straipsnio 4 dalį,
   atsižvelgdama į 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei koordinavimo (1), ypač į jo 5 straipsnio 2 dalį,
   atsižvelgdama į 2011 m. lapkričio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 1176/2011 dėl makroekonominių disbalansų prevencijos ir naikinimo (2), ypač į jo 6 straipsnio 1 dalį;
   atsižvelgdama į Europos Komisijos rekomendaciją,
   atsižvelgdama į Europos Parlamento rezoliucijas,
   atsižvelgdama į Europos Vadovų Tarybos išvadas,
   atsižvelgdama į Užimtumo komiteto nuomonę,
   atsižvelgdama į Ekonomikos ir finansų komiteto nuomonę,
   atsižvelgdama į Socialinės apsaugos komiteto nuomonę,
   atsižvelgdama į Ekonominės politikos komiteto nuomonę,
   kadangi:

               (1)

               2010 m. kovo 26 d. Europos Vadovų Taryba pritarė Komisijos pasiūlymui įgyvendinti naują augimo ir darbo vietų kūrimo strategiją „Europa 2020“, grindžiamą geresniu ekonominės politikos koordinavimu. Strategija yra orientuota į tas svarbias sritis, kuriose reikia imtis veiksmų, kad būtų stiprinamas Europos tvaraus augimo ir konkurencingumo potencialas;

               (2)

               remdamasi Komisijos pasiūlymais, 2015 m. liepos 14 d. Taryba priėmė rekomendaciją dėl valstybių narių ir Sąjungos ekonominės politikos bendrų gairių, o 2010 m. spalio 21 d. – sprendimą dėl valstybių narių užimtumo politikos gairių (3). Abejos gairės kartu sudaro integruotas gaires, ir į jas valstybių narių buvo paprašyta atsižvelgti formuojant nacionalinę ekonominę ir užimtumo politiką;

               (3)

               2014 m. liepos 8 d. Taryba priėmė rekomendaciją (4) dėl 2014 m. Prancūzijos nacionalinės reformų programos ir pateikė nuomonę dėl atnaujintos 2014 m. Prancūzijos stabilumo programos. 2014 m. lapkričio 28 d., vadovaudamasi Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (ES) Nr. 473/2013 (5), Komisija pateikė nuomonę dėl 2015 m. Prancūzijos biudžeto plano projekto;

               (4)

               2014 m. lapkričio 28 d. Komisija priėmė metinę augimo apžvalgą, kuria pradedamas 2015 m. Europos ekonominės politikos koordinavimo semestras. Tą pačią dieną Komisija pagal Reglamentą (ES) Nr. 1176/2011 priėmė Įspėjimo mechanizmo ataskaitą, kurioje Prancūzija nurodyta kaip viena iš valstybių narių, dėl kurių reikės parengti nuodugnią apžvalgą;

               (5)

               2014 m. gruodžio 18 d. Europos Vadovų Taryba patvirtino prioritetus, pagal kuriuos reikia skatinti investuoti, spartinti struktūrines reformas ir vykdyti atsakingą augimui palankų fiskalinį konsolidavimą;

               (6)

               2015 m. vasario 26 d. Komisija paskelbė jos parengtą 2015 m. Prancūzijos ataskaitą. Joje įvertinta Prancūzijos pažanga įgyvendinant 2014 m. liepos 8 d. priimtas šaliai skirtas rekomendacijas. Į šalies ataskaitą įtraukti ir nuodugnios apžvalgos pagal Reglamento (ES) Nr. 1176/2011 5 straipsnį rezultatai. Atlikusi analizę Komisija daro išvadą, kad Prancūzijoje yra susidaręs perviršinis makroekonominis disbalansas, dėl kurio reikia imtis ryžtingų politikos veiksmų ir kurį reikia specialiai stebėti. Visų pirma esant mažam ekonomikos augimui ir mažai infliacijai, taip pat mažam įmonių pelningumui ir atsižvelgiant į tai, kad iki šiol atsakomieji politikos veiksmai buvo nepakankami, pastebimai išaugo su konkurencingumu (tiek susijusiu su sąnaudomis, tiek su jomis nesusijusiu) bei su dideliu ir toliau didėjančiu įsiskolinimu, visų pirma su valstybės skola, susijusi rizika. Ypač svarbu imtis veiksmų, kad būtų sumažinta neigiamų padarinių Prancūzijos ekonomikai rizika ir, atsižvelgiant į šalies ekonomikos dydį, – neigiamų padarinių visai ekonominei ir pinigų sąjungai rizika;

               (7)

               2015 m. balandžio 30 d. Prancūzija pateikė 2015 m. nacionalinę reformų programą ir 2015 m. stabilumo programą. Siekiant atsižvelgti į jų tarpusavio sąsajas, jos vertintos vienu metu;

               (8)

               šiuo metu Prancūzijai taikoma Stabilumo ir augimo pakto korekcinė dalis. Savo 2015 m. stabilumo programoje, atsižvelgdama į 2015 m. kovo 10 d. Tarybos rekomendaciją, Vyriausybė planuoja iki 2017 m. panaikinti perviršinį deficitą, o iki 2018 m. pasiekti vidutinio laikotarpio tikslą – 0,4 % BVP struktūrinį deficitą (6). Nors Vyriausybė planuoja laikytis Tarybos nustatytų nominalaus deficito tikslų, 2015–2017 m. planuojamos fiskalinės pastangos (7) yra mažesnės už rekomenduotą lygį. 2015 m. stabilumo programoje Vyriausybė numato, kad valstybės skolos santykis su BVP 2016 m. bus didžiausias – 97 % BVP, o 2018 m. jis sumažės iki 95,5 % BVP. Makroekonominis scenarijus, kuriuo grindžiamos šios biudžeto projekcijos, yra tikėtinas. 2015 m. birželio 10 d. Prancūzija pateikė ataskaitą dėl veiksmų, kurių imtasi, pateikdama daugiau informacijos apie 2015–2017 m. planuojamas priemones. Atlikusi šios ataskaitos įvertinimą, 2015 m. liepos 1 d. Komisija paskelbė komunikatą, kuriame pareiškė nuomonę, kad perviršinio deficito procedūra turi būti laikinai sustabdoma. Remiantis Komisijos 2015 m. pavasario prognoze, kuri buvo atnaujinta siekiant atsižvelgti į Prancūzijos pateiktą ataskaitą dėl veiksmų, kurių imtasi, 2015 m. numatomas nominalus deficitas turėtų būti 3,8 % BVP, taigi pagal perviršinio deficito procedūrą Tarybos nustatytas 4 % BVP tikslas bus įvykdytas. Tačiau tiems metams numatytos fiskalinės pastangos bus mažesnės, negu rekomendavo Taryba. Atsižvelgiant į Prancūzijos ataskaitoje dėl veiksmų, kurių imtasi, pateiktą papildomą informaciją, Komisijos atnaujintoje prognozėje numatoma, kad 2016 m. nominalus deficitas bus 3,4 % BVP, t. y. atitiks rekomenduojamą tikslą. Tačiau nesitikima, kad bus pasiektas Tarybos rekomenduojamas fiskalinių pastangų lygis. 2015 m. kovo 10 d. Tarybos rekomendacijoje raginama įvertinti 2016 m. ir 2017 m. planuojamas pagrindines priemones, kas nebuvo padaryta atskaitoje dėl veiksmų, kurių imtasi.
               Galiausiai, priešingai nei rekomendavo Taryba, „loi de programmation des finances publiques“ nebuvo atnaujintas. Apskritai, Prancūzijos vykdoma konsolidavimo strategija pirmiausia grindžiama ciklinių sąlygų gerinimu ir mažų palūkanų normų aplinkos išlaikymu, todėl yra rizikinga. Remdamasi stabilumo programos įvertinimu ir atsižvelgdama į Komisijos 2015 m. pavasario prognozę bei 2015 m. liepos 1 d. Komisijos komunikatą, Taryba mano, kad Prancūzija iš esmės tenkina Stabilumo ir augimo pakto nuostatų reikalavimus. Tačiau siekiant užtikrinti, kad iki nustatyto termino perviršinis deficitas būtų tvariai panaikintas, biudžeto strategiją reikės sustiprinti, o tam reikės įgyvendinti visapusiškas ir plataus užmojo struktūrines reformas;

               (9)

               itin svarbu bus atlikti intensyvesnes išlaidų peržiūras ir nustatyti daugiau sričių, kurių išlaidas reikia sumažinti tiek, kad būtų galima pasiekti numatytų rezultatų. Prancūzija turėtų užtikrinti, kad nustatant išlaidų mažinimo tikslus būtų atsižvelgiama į beveik nulinę infliaciją. Tuo pat metu lėšos, kurias galima sutaupyti dėl mažesnių, nei numatyta, valstybės skolos sąnaudų, atsirandančių dėl mažesnių palūkanų, turėtų būti skirtos deficitui mažinti. Sutaupyti daug lėšų per trumpą laikotarpį neįmanoma smarkiai nesumažinus išaugusių socialinės apsaugos išlaidų, kurios 2014 m. sudarė 26 % BVP ir beveik pusę viešojo sektoriaus išlaidų. 2015–2017 m. 11 mlrd. EUR planuojama sutaupyti mažinant sveikatos priežiūros išlaidas, tačiau siekiant apriboti išlaidų didėjimą šioje srityje reikia dėti daugiau pastangų. Visų pirma būtų galima įgyvendinti daugiau sąnaudų ribojimo politikos priemonių vaistų kainų ir ligoninių išlaidų srityje. Iki 2020 m. pensijų sistema ir toliau susidurs su deficitais, o sistemos deficitui panaikinti ankstesnių pensijų reformų nepakaks. Visų pirma bendro pensijų deficito naštą ir toliau didina valstybės tarnautojų ir valstybės kontroliuojamų bendrovių darbuotojų pensijų sistemos. Be to, makroekonominė padėtis daro didelę įtaką pensijų sistemos tvarumui, visų pirma papildomų pensijų sistemų padėčiai. Siekiant atkurti gerą papildomų pensijų sistemos finansinę būklę reikia imtis ryžtingų veiksmų;

               (10)

               Prancūzija pradėjo vykdyti vietos administracijų reformą, kurios tikslas – padidinti sistemos veiksmingumą. Ji turėtų toliau, kaip suplanuota, mažinti centrinės valdžios dotacijas ir stiprinti vietos valdžios išlaidų kontrolę apribodama metinį vietos valdžios mokestinių pajamų didėjimą ir atsižvelgdama į kai kuriems vietiniams mokesčiams šiuo metu galiojančias aukščiausias ribas. Be to, reikia imtis priemonių ir apriboti vietos valdžios institucijų administracinių išlaidų didėjimą;

               (11)

               siekiant sumažinti darbo sąnaudas ir pagerinti įmonių pelno dydžius buvo imtasi politikos priemonių: suteiktas 20 mlrd. EUR mokesčių kreditas, skirtas konkurencingumui ir užimtumui, taip pat planuojama pagal atsakomybės ir solidarumo paktą 10 mlrd. EUR papildomai sumažinti darbdavių socialinio draudimo įmokas. Šios dvi priemonės sudaro 1,5 % BVP ir turėtų padėti sumažinti Prancūzijos ir euro zonos vidutinio darbo mokesčių pleišto atotrūkį. Šios priemonės turėtų būti toliau įgyvendinamos 2016 m., tačiau atsižvelgiant į dideles valstybės biudžeto išlaidas svarbu įvertinti jų efektyvumą bendrovių lygmeniu. Atliekant šį vertinimą ypatingą dėmesį reikėtų atkreipti į nelankstumą, darantį poveikį darbo ir produktų rinkoms, o ypač – darbo užmokesčiui. Palyginti su kitomis valstybėmis narėmis, darbo sąnaudos esant minimaliam darbo užmokesčiui yra didelės. Minimalus darbo užmokestis turėtų kisti taip, kad būtų palankiau konkurencingumui ir darbo vietų kūrimui. Be to, mažos infliacijos sąlygomis dėl automatinio indeksavimo darbo užmokestis gali būti didinamas daugiau negu būtina perkamajai galiai išsaugoti;

               (12)

               Prancūzija turėtų imtis ryžtingų veiksmų ir panaikinti darbo teisės ir apskaitos reglamentų reguliavimo ribas, kurios riboja Prancūzijos įmonių, visų pirma, MVĮ, augimą. Apskritai būtų galima dar padidinti paslaugų sektoriaus, visų pirma profesinių paslaugų, mažmeninės prekybos ir tinklų pramonės šakų, konkurencingumą. Nemažai reglamentuojamosioms profesijoms taikomų taisyklių ir tarifų riboja ekonominę veiklą. Neseniai priėmus įstatymą dėl augimo, ekonominės veiklos ir lygių galimybių, priimtos ir naujos priemonės, skirtos teisininkų konkurencijai didinti, o šių priemonių įgyvendinimas bus itin svarbus siekiant užtikrinti, kad būtų pašalintos praktinės kliūtys. Prancūzija taip pat turėtų imtis veiksmų, kad būtų pašalintos kliūtys kituose sektoriuose, visų pirma sveikatos priežiūros sektoriuje. Dėl numerus clausus principo taikymo norint verstis sveikatos priežiūros profesijomis vis dar kliudoma naudotis paslaugomis; šis principas galėtų būti peržiūrėtas nekeliant grėsmės kokybei ir saugai;

               (13)

               2014 m. mokesčių ir BVP santykis buvo 45,8 % – vienas didžiausių Sąjungoje. Pelno mokesčio tarifai yra dideli ir daro neigiamą poveikį Prancūzijos bendrovių investavimui. Bendrovės mokamas vidutinis faktinis mokesčio tarifas sudaro 38,3 % ir yra vienas didžiausių Sąjungoje. Be bendrovėms taikomo solidarumo pridėtinio mokesčio vykdomo laipsniško panaikinimo ir 2020 m. numatyto teisės aktais nustatyto tarifo sumažinimo iki 28 %, Prancūzija turėtų sustiprinti pastangas trumpuoju laikotarpiu ir įmones apmokestinti taip, kad būtų skatinamas augimas ir investicijos. Taip pat reikia pastangų mokesčių sistemai supaprastinti panaikinant neveiksmingus mokesčius. Buvo nustatyta, kad daugiau kaip iš 100 mokesčių negaunama jokių pajamų arba jų gaunama mažai, taigi šių mokesčių panaikinimas galėtų supaprastinti procedūras įmonėms ir namų ūkiams;

               (14)

               2014 m. Prancūzijoje nedarbo lygis išliko didelis, ilgalaikio nedarbo rodiklis taip pat blogėjo, taigi matyti, kad ekonomikos augimas buvo mažas. Bendras nedarbo lygis buvo 10,2 %, palyginti su 10,3 % 2013 m. ir 7,5 % 2008 m., didžiausią jo poveikį jautė jaunimas, vyresnio amžiaus ir žemos kvalifikacijos darbuotojai. Prancūzijos darbo rinkos segmentacija yra didelė, samdant darbuotojus didėja terminuotų sutarčių dalis. Tikslinės pastangos sumažinti segmentaciją, visų pirma padidinant socialines įmokas, kai sudaromos sutartys labai trumpam laikotarpiui, nesustabdė šios tendencijos. Segmentaciją galima būtų sumažinti atlikus darbo sutartis reglamentuojančios teisinės sistemos peržiūrą. Įvykdžius naujausias reformas, darbdaviams suteiktos tik ribotos galimybės nukrypti nuo pramonės šakos lygmens susitarimų taikant bendrovės lygmens susitarimus. Todėl ribojamos bendrovių galimybės naudotis darbo jėgą pagal poreikius. Sektoriams ir bendrovėms suteikta lankstumo kiekvienu konkrečiu atveju po derybų su socialiniais partneriais spręsti, kokiomis sąlygomis darbo laikas galėtų skirtis nuo 35 valandų per savaitę, bet yra svarbių pasekmių sąnaudoms. Įstatymas, kuriuo buvo nustatyti accords de maintien de l'emploi, nedavė laukiamų rezultatų. Labai nedaug bendrovių pasinaudojo naująja tvarka dėl bendrovių lygmens susitarimų, kad būtų padidintas darbo sąlygų lankstumas. Šią sistemą reikėtų peržiūrėti, kad bendrovėms būtų suteikta daugiau galimybių pritaikyti darbo užmokestį ir darbo laiką prie savo ekonominės padėties;

               (15)

               ilgalaikis darbo rinkos padėties blogėjimas padarė poveikį bedarbių pašalpų sistemai ir sukėlė abejonių dėl šio modelio tvarumo. 2014 m. liepos 1 d. pradėtos taikyti naujos konvencijos dėl bedarbių pašalpų sistemos nepakanka, kad deficitas būtų sumažintas. Pradėjus taikyti įvairias priemones tikimasi sutaupyti 0,3 mlrd. EUR 2014 m. ir dar 0,8 mlrd. EUR 2015 m. Tačiau numatoma, kad sistemos deficitas vis dar didės nuo 3,9 mlrd. EUR 2014 m. iki 4,4 mlrd. EUR 2015 m., ir dėl to dar labiau padidės sistemos skola – iki 25,9 mlrd. EUR. Siekiant užtikrinti sistemos gyvybingumą reikia imtis struktūrinių priemonių. Visų pirma socialiniai partneriai, atsakingi už sistemos valdymą, turėtų peržiūrėti tinkamumo gauti pašalpą sąlygas, proporcingą pašalpų mažinimą laikui bėgant ir pajamų pakeitimo normas darbuotojams, gaunantiems didžiausius darbo užmokesčius;

               (16)

               atsižvelgdama į Europos semestrą, Komisija atliko išsamią Prancūzijos ekonominės politikos analizę ir ją paskelbė 2015 m. šalies ataskaitoje. Be to, ji įvertino stabilumo programą ir nacionalinę reformų programą, taip pat įvertino veiksmus, kurių Prancūzija ėmėsi atsižvelgdama į ankstesniais metais jai skirtas rekomendacijas. Komisija įvertino ne tik jų svarbą tvariai fiskalinei ir socialinei bei ekonominei Prancūzijos politikai, bet ir tai, kaip laikomasi ES taisyklių ir gairių, nes ES priemonėmis prisidedant prie būsimų nacionalinių sprendimų būtina stiprinti bendrą Sąjungos ekonomikos valdymą. Jos rekomendacijos atsižvelgiant į Europos semestrą pateiktos toliau išdėstytose 1–6 rekomendacijose;

               (17)

               atsižvelgdama į šį vertinimą, Taryba išnagrinėjo stabilumo programą ir savo nuomonę (8) visų pirma pateikė toliau išdėstytoje 1 rekomendacijoje;

               (18)

               atsižvelgdama į Komisijos nuodugnios apžvalgos ir šio vertinimo rezultatus, Taryba išnagrinėjo nacionalinę reformų programą ir stabilumo programą. Jos rekomendacijos pagal Reglamento (ES) Nr. 1176/2011 6 straipsnį pateiktos toliau išdėstytose 1–6 rekomendacijose;

               (19)

               atsižvelgdama į Europos semestrą, Komisija taip pat atliko visos euro zonos ekonominės politikos analizę. Remdamasi šia analize, Taryba pateikė konkrečias rekomendacijas, skirtas valstybėms narėms, kurių valiuta yra euro (9). Prancūzija, kaip šalis, kurios valiuta yra euro, taip pat turėtų užtikrinti, kad šios rekomendacijos būtų įgyvendintos visiškai ir laiku,

         REKOMENDUOJA Prancūzijai 2015–2016 m. imtis šių veiksmų:

               1.

               Užtikrinti, kad būtų imtasi veiksmingų priemonių pagal perviršinio deficito procedūrą ir iki 2017 m. perviršinis deficitas būtų tvariai panaikintas, stiprinant biudžeto strategiją, visais nurodytais metais taikant būtinas priemones ir naudojant visas neplanuotas pajamas deficitui ir skolai mažinti. Konkrečiai nurodyti išlaidų mažinimo planus tais metais ir pateikti nepriklausomą pagrindinių priemonių poveikio vertinimą.

               2.

               Padidinti pastangas, kad išlaidų peržiūra būtų efektyvi, toliau vykdyti viešosios politikos vertinimus ir nustatyti visų valdžios sektoriaus pasektorių, įskaitant socialinę apsaugą ir vietos valdžios institucijas, taupymo galimybes. Imtis veiksmų siekiant apriboti didėjančias vietos valdžios institucijų administracines išlaidas. Imtis papildomų priemonių ir subalansuoti pensijų sistemą, visų pirma iki 2016 m. kovo mėn. užtikrinant, kad finansinė papildomų pensijų sistemų padėtis ilguoju laikotarpiu būtų tvari.

               3.

               Užtikrinti, kad būtų išlaikytas darbo sąnaudų mažinimas, susijęs su mokesčių kreditu, skirtu konkurencingumui ir užimtumui, ir atsakomybės ir solidarumo paktu, visų pirma įgyvendinant šias priemones, kaip suplanuota 2016 m. Įvertinti šių sistemų veiksmingumą atsižvelgiant į darbo ir produktų rinkos nelankstumą. Konsultuojantis su socialiniais partneriais ir pagal nacionalinę praktiką reformuoti darbo užmokesčio nustatymo procesą, siekiant užtikrinti, kad darbo užmokesčio raida atitiktų produktyvumą. Užtikrinti, kad minimalaus darbo užmokesčio raida atitiktų užimtumo ir konkurencingumo skatinimo tikslus.

               4.

               Iki 2015 m. pabaigos sumažinti reguliavimo kliūtis bendrovių augimui, visų pirma persvarstant su dydžiu susijusius kriterijus reglamentuose, kad būtų išvengta slenksčio efekto. Nuo 2015 m. pašalinti apribojimus naudotis reglamentuojamųjų profesijų – ne tik teisininkų profesijų, bet ir visų pirma sveikatos priežiūros srities profesijų – paslaugomis ir jas teikti.

               5.

               Supaprastinti mokesčių sistemą ir padidinti jos veiksmingumą, visų pirma panaikinant neveiksmingas mokesčių išlaidas. Siekiant skatinti investicijas, imtis veiksmų ir sumažinti gamybos mokesčius ir teisės aktais nustatytą pelno mokesčio tarifą, kartu išplečiant vartojimo mokesčių bazę. Nuo 2015 m. imtis priemonių ir panaikinti neveiksmingus mokesčius, iš kurių gaunama mažai pajamų arba jų visai negaunama.

               6.

               Reformuoti darbo teisę ir suteikti daugiau paskatų darbdaviams samdyti darbuotojus pagal neterminuotas sutartis. Palengvinti nuo bendrų teisinių nuostatų nukrypti leidžiančių nuostatų, visų pirma susijusių su darbo laiko tvarka, taikymą bendrovių arba pramonės šakų lygmeniu. Iki 2015 m. pabaigos reformuoti įstatymą, kuriuo buvo nustatyti accords de maintien de l'emploi, kad daugiau bendrovių galėtų juo pasinaudoti. Imtis veiksmų, konsultuojantis su socialiniais partneriais ir laikantis nacionalinės praktikos, siekiant reformuoti bedarbių pašalpų sistemą, kad sistemos biudžetas vėl būtų tvarus, ir teikti daugiau paskatų grįžti dirbti.

      Priimta Briuselyje 2015 m. liepos 14 d.

            Tarybos vardu

            Pirmininkas

         P. GRAMEGNA

      (1)  OL L 209, 1997 8 2, p. 1.

      (2)  OL L 306, 2011 11 23, p. 25.

      (3)  Toliau taikomos pagal 2014 m. gegužės 6 d. Tarybos sprendimą 2014/322/ES dėl valstybių narių užimtumo politikos gairių 2014 m. (OL L 165, 2014 6 4, p. 49).

      (4)  2014 m. liepos 8 d. Tarybos rekomendacija dėl 2014 m. Prancūzijos nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2014 m. Prancūzijos stabilumo programos (OL C 247, 2014 7 29, p. 42).

      (5)  2013 m. gegužės 21 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 473/2013 dėl euro zonos valstybių narių biudžeto planų projektų stebėsenos bei vertinimo ir perviršinio deficito padėties ištaisymo užtikrinimo bendrųjų nuostatų (OL L 140, 2013 5 27, p. 11).

      (6)  Palyginti su ankstesne stabilumo programa, Vyriausybė persvarstė vidutinio laikotarpio tikslą ir struktūrinį deficitą padidino nuo 0,25 % BVP iki 0,4 % BVP. Nustatyta, kad vidutinio laikotarpio tikslas bus pasiektas vienais metais vėliau, negu numatyta praėjusių metų stabilumo programoje.

      (7)  Komisijos pagal bendrai sutartą metodiką perskaičiuotas struktūrinis balansas, remiantis stabilumo programoje pateikta informacija.

      (8)  Pagal Reglamento (EB) Nr. 1466/97 5 straipsnio 2 dalį.

      (9)  OL C 272, 2015 8 18, p. 98.


title: 2012 m. liepos 26 d. Komisijos rekomendacija dėl veiklos rezultatų planų ir tikslų, atitinkančių pagal Komisijos reglamentą (ES) Nr. 691/2010 patvirtintus visos Europos Sąjungos veiklos rezultatų tikslus, įgyvendinimo ir pasirengimo antrajam veiklos rezultatų ataskaitiniam laikotarpiui  Tekstas svarbus EEE

text:
               31.7.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 228/1

         KOMISIJOS REKOMENDACIJA
   2012 m. liepos 26 d.
   dėl veiklos rezultatų planų ir tikslų, atitinkančių pagal Komisijos reglamentą (ES) Nr. 691/2010 patvirtintus visos Europos Sąjungos veiklos rezultatų tikslus, įgyvendinimo ir pasirengimo antrajam veiklos rezultatų ataskaitiniam laikotarpiui
   (Tekstas svarbus EEE)
   2012/C 228/01
   EUROPOS KOMISIJA,
   atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 100 straipsnio 2 dalį,
   atsižvelgdama į Komisijos reglamentą (ES) Nr. 691/2010, kuriuo nustatomas oro navigacijos paslaugų teikimo ir tinklo funkcijų veiklos rezultatų planas ir iš dalies keičiamas Reglamentas (EB) Nr. 2096/2005, nustatantis bendruosius oro navigacijos paslaugų teikimo reikalavimus (1),
   kadangi:

               (1)

               Komisijos reglamente (ES) Nr. 691/2010 numatyta, kad valstybė (-ės) narė (-ės) turėtų priimti nacionalinius arba funkcinių oro erdvės blokų veiklos rezultatų planus, kuriuose būtų nustatomi privalomieji nacionaliniai arba funkcinių oro erdvės blokų lygmens tikslai. Jame taip pat numatyta, kad Komisija turėtų įvertinti, ar nacionaliniai arba funkcinių oro erdvės blokų lygmens tikslai atitinka visos Europos Sąjungos veiklos rezultatų tikslus, kurie pirmajam veiklos rezultatų ataskaitiniam laikotarpiui (2012–2014 m.) buvo patvirtinti 2011 m. vasario 21 d. Komisijos sprendimu 2011/121/ES (2), ir ar jie tinkamai padeda tų tikslų siekti;

               (2)

               2010 m. liepos 29 d. Komisija pagal Komisijos reglamento (ES) Nr. 691/2010 3 straipsnį paskyrė veiklos rezultatų vertinimo įstaigą, kuri padės jai įgyvendinti veiklos rezultatų planą;

               (3)

               savo pradinius nacionalinius planus, įskaitant bendrą Belgijos ir Liuksemburgo planą, valstybės narės Komisijai pateikė iki 2011 m. liepos 5 d. Danija ir Švedija Komisijai pateikė planą savo funkcinio oro erdvės bloko (Danijos ir Švedijos FAB) vardu. Belgija, Prancūzija, Vokietija, Liuksemburgas ir Nyderlandai Komisijai pateikė planą savo funkcinio oro erdvės bloko (FABEC) vardu;

               (4)

               vadovaudamasi Komisijos reglamento (ES) Nr. 691/2010 13 straipsnio 3 dalimi, 2011 m. lapkričio 23 d. Komisija priėmė Komisijos rekomendaciją C(2011) 8329 final dėl veiklos rezultatų planuose nustatytų tikslų persvarstymo;

               (5)

               iki 2012 m. vasario 1 d. visos valstybės narės, išskyrus Kiprą, pagal Komisijos reglamento (ES) Nr. 691/2010 13 straipsnio 4 dalį pranešė Komisijai apie persvarstytų veiklos rezultatų planų ir tikslų patvirtinimą. Iki šios rekomendacijos priėmimo dienos Kipras nėra pranešęs Komisijai, kad yra patvirtinęs persvarstytą veiklos rezultatų planą ir tikslus;

               (6)

               Komisija, kuriai padeda veiklos rezultatų vertinimo įstaiga, Komisijos reglamento (ES) Nr. 691/2010 14 straipsnio 1 dalyje nurodyta tvarka įvertino persvarstytus nacionalinius arba funkcinių oro erdvės blokų veiklos rezultatų planus ir tikslus;

               (7)

               remdamasi šiuo vertinimu Komisija nustatė, kad nacionaliniuose arba funkcinių oro erdvės blokų veiklos rezultatų planuose nustatyti tikslai atitinka visos Europos Sąjungos veiklos rezultatų tikslus ir tinkamai padeda tų tikslų siekti. Pagal Komisijos reglamento (ES) Nr. 691/2010 14 straipsnio 2 dalį valstybės narės buvo apie tai informuotos;

               (8)

               atlikusi bendrą vertinimą Komisija nustatė, kad veiklos rezultatų planai ir tikslai atitinka visos Europos Sąjungos tikslus ir tinkamai padeda tų tikslų siekti, tačiau atskirų valstybių narių pastangos smarkiai skiriasi. Tam tikrais atvejais Komisija nustatė, kad atskiros valstybės narės galėtų dar pagerinti savo veiklos rezultatų tikslus;

               (9)

               atsižvelgiant į Komisijos vertinimą, ši rekomendacija susijusi su veiklos rezultatų planų ir tikslų, atitinkančių visos Europos Sąjungos veiklos rezultatų tikslus, įgyvendinimu ir pasirengimu antrajam veiklos rezultatų ataskaitiniam laikotarpiui; todėl vertindama antrojo veiklos rezultatų ataskaitinio laikotarpio veiklos rezultatų planus ir tikslus Komisija atsižvelgs į pirmojo veiklos rezultatų ataskaitinio laikotarpio rezultatus;

               (10)

               Komisija pasikonsultavo su valstybėmis narėmis, kurioms skirta ši rekomendacija,

         PRIĖMĖ ŠIĄ REKOMENDACIJĄ:

               1.

               Šios rekomendacijos tikslas – užtikrinti, kad būtų įgyvendinami veiklos rezultatų planai ir tikslai, atitinkantys Komisijos sprendimu 2011/121/ES patvirtintus pirmojo veiklos rezultatų ataskaitinio laikotarpio (2012–2014 m.) visos Europos Sąjungos veiklos rezultatų tikslus. Taip pat siekiama užtikrinti, kad į pirmojo veiklos rezultatų ataskaitinio laikotarpio rezultatus būtų tinkamai atsižvelgta rengiantis antrajam veiklos rezultatų ataskaitiniam laikotarpiui.

               2.

               Remdamasi veiklos rezultatų vertinimo įstaigos vertinimo ataskaitose pateiktomis rekomendacijomis ir deramai atsižvelgdama į bendrą valstybių narių, kurioms taikomas veiklos rezultatų planas, pažangą, Komisija mano, kad:

                           a)

                           valstybės narės turėtų užtikrinti, kad jų oro navigacijos paslaugų teikėjai iš dalies pakeistų savo pajėgumo planus, kad būtų užtikrintas pakankamas pajėgumas siekiant įgyvendinti priimtuose veiklos rezultatų planuose nustatytus tikslus;

                           b)

                           valstybės narės turėtų pasiekti planuojamą pajėgumą, kartu laikydamosi nustatyto ekonominio efektyvumo tikslo, kurio atveju ypač svarbi bus išlaidų raidos kontrolė;

                           c)

                           kiekvienais metais nuo pirmojo veiklos rezultatų ataskaitinio laikotarpio valstybės narės turėtų pranešti Komisijai apie:

                                       i)

                                       apibrėžtųjų išlaidų ir faktinių išlaidų skirtumą, siekiant visų pirma nustatyti nekontroliuojamas išlaidas ir išnagrinėti tokių išlaidų pokyčius ir tinkamumą;

                                       ii)

                                       veiklos rezultatų planuose nurodytų oro navigacijos paslaugų teikėjų investicijų ir faktinių investicijų skirtumą, taip pat numatytos tokių investicijų datos ir tikrosios padėties neatitikimą;

                           d)

                           ne vėliau kaip iki 2012 m. pabaigos Šiaurės Europos (NEFAB), Baltijos ir BLUE MED funkcinių oro erdvės blokų valstybės narės turėtų informuoti Komisiją apie apibendrintus veiklos rezultatų tikslus, pabrėždamos jų derėjimą funkcinio oro erdvės bloko lygmeniu su visos Europos Sąjungos veiklos tikslais, kaip nurodyta Komisijos reglamento (ES) Nr. 691/2010 5 straipsnio 3 dalyje.

               3.

               Rengdamasi antrajam veiklos rezultatų ataskaitiniam laikotarpiui Komisija mano, kad:

                           e)

                           vertinant antrojo veiklos rezultatų ataskaitinio laikotarpio veiklos rezultatų planus ir tikslus reikėtų atsižvelgti į tai, kaip valstybės narės prisidėjo siekiant visos ES veiklos rezultatų tikslų per pirmąjį veiklos rezultatų ataskaitinį laikotarpį, lyginamaisiais metais pasirinkus 2009 m.;

                           f)

                           valstybės narės turėtų numatyti, kad reikės dėti daug pastangų antrojo veiklos rezultatų ataskaitinio laikotarpio ekonominio efektyvumo tikslui pasiekti, kad jo vertė būtų gerokai mažesnė už pirmojo veiklos rezultatų ataskaitinio laikotarpio vidutinę vertę. Tikimasi, kad dėl to smarkiai mažės oro navigacijos paslaugų teikėjų išlaidos, ir tai būtų suderinama su funkcinių oro erdvės blokų sudarymu;

                           g)

                           rengdamosi antrajam veiklos rezultatų ataskaitiniam laikotarpiui valstybės narės turėtų visapusiškai atsižvelgti į faktinę oro navigacijos paslaugų teikėjų patiriamą riziką ir užtikrinti, kad kapitalo grąža pagrįsčiau atitiktų šią riziką.

               4.

               Komisija, bendradarbiaudama su veiklos rezultatų vertinimo įstaiga ir palaikydama dvišalius ir (arba) daugiašalius ryšius su valstybėmis narėmis, ketina stebėti, kaip įgyvendinama ši rekomendacija ir kitos veiklos rezultatų vertinimo įstaigos vertinimo ataskaitoje pateiktos rekomendacijos.

               5.

               Komisija primena valstybėms narėms apie jų prievolę pagal Komisijos reglamento (ES) Nr. 691/2010 17 straipsnio 1 ir 3 dalis nuolat stebėti, kaip įgyvendinami veiklos rezultatų planai, ir teikti ataskaitas.

               6.

               Ši rekomendacija skirta valstybėms narėms.

      Priimta Briuselyje 2012 m. liepos 26 d.

            Komisijos vardu

         Siim KALLAS

            Pirmininko pavaduotojas

      (1)  OL L 201, 2010 8 3, p. 1.

      (2)  OL L 48, 2011 2 23, p. 16.


title: 2012 m. liepos 10 d. Tarybos rekomendacija dėl Austrijos 2012 m. nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2011–2016 m. Austrijos stabilumo programos

text:
               24.7.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 219/1

         TARYBOS REKOMENDACIJA
   2012 m. liepos 10 d.
   dėl Austrijos 2012 m. nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2011–2016 m. Austrijos stabilumo programos
   2012/C 219/01
   EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
   atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 121 straipsnio 2 dalį ir 148 straipsnio 4 dalį,
   atsižvelgdama į 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei koordinavimo (1), ypač į jo 5 straipsnio 2 dalį,
   atsižvelgdama į Europos Komisijos rekomendaciją,
   atsižvelgdama į Europos Vadovų Tarybos išvadas,
   atsižvelgdama į Užimtumo komiteto nuomonę,
   pasikonsultavusi su Ekonomikos ir finansų komitetu,
   kadangi:

               (1)

               2010 m. kovo 26 d. Europos Vadovų Taryba pritarė Komisijos pasiūlymui įgyvendinti naują darbo vietų kūrimo ir augimo strategiją „Europa 2020“, grindžiamą geresniu ekonomikos politikos koordinavimu, ir daugiausia dėmesio skirti toms svarbioms sritims, kuriose reikia imtis veiksmų, kad būtų stiprinamas Europos tvaraus augimo ir konkurencingumo potencialas;

               (2)

               2010 m. liepos 13 d. Taryba priėmė rekomendaciją dėl valstybių narių ir Sąjungos bendrųjų ekonominės politikos gairių (2010–2014 m.), o 2010 m. spalio 21 d. – sprendimą dėl valstybių narių užimtumo politikos gairių (2), kurios kartu sudaro integruotas gaires. Į šias integruotas gaires valstybių narių paprašyta atsižvelgti formuojant nacionalinę ekonomikos ir užimtumo politiką;

               (3)

               2011 m. liepos 12 d. Taryba priėmė rekomendaciją (3) dėl Austrijos 2011 m. nacionalinės reformų programos ir pateikė savo nuomonę dėl atnaujintos 2011–2014 m. Austrijos stabilumo programos;

               (4)

               2011 m. lapkričio 23 d. Komisija patvirtino antrąją metinę augimo apžvalgą, kuria pradedamas antras ex ante bei integruoto politikos koordinavimo Europos semestras, numatytas strategijoje „Europa 2020“. 2012 m. vasario 14 d. Komisija pagal 2011 m. lapkričio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 1176/2011 dėl makroekonominių disbalansų prevencijos ir naikinimo (4) priėmė Įspėjimo mechanizmo ataskaitą, kurioje nenurodė, kad Austrija yra viena iš valstybių narių, dėl kurios reikės parengti nuodugnią apžvalgą;

               (5)

               2011 m. gruodžio 1 d. Taryba priėmė išvadas, kuriose ragina Socialinės apsaugos komitetą, bendradarbiaujant su Užimtumo komitetu ir kitais komitetais, pateikti savo nuomonę dėl veiksmų, rekomenduojamų pagal strategijos „Europa 2020“ politikos ciklą. Ši nuomonė yra Užimtumo komiteto nuomonės dalis;

               (6)

               vykdant Europos semestro veiklą, Europos Parlamentas buvo tinkamai įtrauktas remiantis Reglamentu (EB) Nr. 1466/97, ir 2012 m. vasario 15 d. priėmė rezoliuciją dėl užimtumo ir socialinių aspektų 2012 m. metinėje augimo apžvalgoje bei rezoliuciją dėl dalyvavimo rengiant 2012 m. metinę augimo apžvalgą;

               (7)

               2012 m. kovo 2 d. Europos Vadovų Taryba patvirtino prioritetus, kuriais turi būti užtikrintas finansinis stabilumas, fiskalinis konsolidavimas ir ekonomikos augimo skatinimo veiksmai. Ji pabrėžė, kad reikia vykdyti diferencijuotą, ekonomikos augimą skatinantį fiskalinį konsolidavimą, atkurti įprastas skolinimo ekonomikai sąlygas, skatinti ekonomikos augimą ir konkurencingumą, spręsti nedarbo problemą, šalinti krizės sukeltas socialines pasekmes ir modernizuoti viešąjį administravimą;

               (8)

               2012 m. kovo 2 d. Europos Vadovų Taryba taip pat paragino valstybes nares, prisijungusias prie pakto „euro plius“, laiku pranešti apie savo įsipareigojimus, kad juos būtų galima įtraukti į stabilumo arba konvergencijos programas ir nacionalines reformų programas;

               (9)

               2012 m. balandžio 24 d. Austrija pateikė savo stabilumo programą, kuri apima 2011–2016 m. laikotarpį, o 2012 m. balandžio 25 d. – savo 2012 m. nacionalinę reformų programą. Siekiant atsižvelgti į abiejų programų sąsają, jos vertintos vienu metu;

               (10)

               remdamasi stabilumo programos vertinimu pagal Reglamentą (EB) Nr. 1466/97, Taryba mano, kad makroekonominis scenarijus, kuriuo grindžiamos stabilumo programoje pateiktos biudžeto projekcijos, 2012 ir 2013 m. yra atsargus. 2014–2016 m. scenarijus yra optimistiškesnis – numatomas BVP augimas 2,1 %, t. y. nuolat didesnis nei pagal dabartines potencialaus augimo prognozes. Stabilumo programoje išdėstytos biudžeto strategijos tikslas – iki 2013 m. ištaisyti perviršinį deficitą, o iki 2016 m. – pasiekti vidutinės trukmės laikotarpio biudžeto tikslą. Stabilumo programoje vidutinės trukmės laikotarpio tikslas – subalansuotas biudžetas per verslo ciklo laikotarpį – pakeistas į 0,45 % BVP struktūrinį deficitą, tuo atitinkamai atsižvelgiant į Stabilumo ir užimtumo pakto reikalavimus. Numatyto perviršinio deficito ištaisymo terminas atitinka Tarybos rekomendacijoje, paskelbtoje taikant perviršinio deficito procedūrą 2009 m. gruodžio mėn., nustatytą terminą. Tačiau remiantis (perskaičiuotu) struktūriniu biudžeto balansu (5), fiskalinių priemonių vidutinis metinis poveikis, kuris, kaip numatyta, 2011–2013 m. turėtų būti 0,5 % BVP, yra mažesnis nei Tarybos rekomendacijoje nurodytas 0,75 % BVP kriterijus. Numatyta struktūrinė pažanga siekiant vidutinės trukmės laikotarpio tikslo 2015 m. yra pakankama, bet mažesnė nei Stabilumo ir augimo pakte 2014 ir 2016 m. nustatytas metinis 0,5 % BVP kriterijus. Tačiau 2014–2015 m. numatytas valdžios sektoriaus išlaidų augimas, atsižvelgiant į diskrecines pajamų priemones, atitinka Stabilumo ir augimo pakte nustatytą išlaidų kriterijų. Vis dėlto, esama rizikos, susijusios su fiskaliniais tikslais tiek dėl pajamų, tiek dėl išlaidų. Pavyzdžiui, kai kurių priemonių poveikį biudžetui sunku apskaičiuoti, nes jis priklauso nuo individualaus atvejo. Kadangi teisės aktai dar nepriimti, nėra tiksliai žinomas finansinių sandorių mokestis. Nėra tiksliai nustatyti numatyto išlaidų mažinimo tikslai subnacionaliniu lygmeniu. Stabilumo programoje numatyta, kad skolos ir BVP santykis, kuris 2011 m. pabaigoje siekė 72,2 %, 2013 m. padidės iki 75,3 %, o vėliau palaipsniui mažės iki 70,6 % 2016 m. Kalbant apie Stabilumo ir augimo pakte nustatytą skolos mažinimo kriterijų, 2014–2016 m. Austrijai galios pereinamasis laikotarpis, o programoje išdėstytais planais turėtų būti užtikrinta pakankama pažanga siekiant laikytis skolos mažinimo kriterijaus. Tačiau yra keletas su šia projekcija susijusių pavojų dėl didėjančių valstybės valdomų bendrovių, kurios nepriskiriamos valdžios sektoriui, įsiskolinimų ir galimos tolesnės naštos dėl valdžios paramos priemonių bankų sektoriui;

               (11)

               patvirtinusi naujausią fiskalinio konsolidavimo paketą, Austrija siekia didinti viešųjų finansų tvarumą. tačiau, pakete nenumatyta priemonių, kuriomis būtų iš esmės racionalizuojami federalinės, regioninės ir vietos vykdomosios valdžios fiskaliniai santykiai – tokia racionalizacija plačiai pripažįstama kaip svarbus galimo taupymo šaltinis. Iš esmės pasiektas federalinės ir regioninės vykdomosios valdžios susitarimas dėl sveikatos priežiūros finansavimo centralizavimo, tačiau dar reikia derėtis dėl tikslių sąlygų;

               (12)

               siekdama pailginti faktinį senatvės pensijos amžių, Austrija ėmėsi reformų, kuriomis daugiausia siekiama sugriežtinti sąlygas, kuriomis galima naudotis invalidumo pensijos sistema. Nesiimta veiksmų siekiant teisės aktais nustatyto vyrų ir moterų pensinio amžiaus suderinimo, kurį šiuo metu numatyta pasiekti 2024–2033 m. Reikia toliau didinti vyresnio amžiaus darbuotojų įsidarbinimo galimybes ir propaguoti aktyvaus senėjimo kultūrą įmonėse. Pasiūlytos priemonės gali būti nepakankamos, kad užtikrintų esminį faktinio senatvės pensijos amžiaus pailginimą;

               (13)

               Austrijos darbo rinka veikė labai gerai, tai parodo žemiausias nedarbo lygis Sąjungoje 2010 m. ir 2011 m. Tačiau numatoma, kad nuo 2020 m. Austrijos darbo jėgos potencialas ims mažėti. Todėl Austrija turės stengtis visiškai išnaudoti darbingo amžiaus gyventojų potencialą ir spręsti problemas, susijusias su žemu vyresnio amžiaus asmenų užimtumo lygiu, plačiai paplitusiu naudojimusi ankstyvo išėjimo į pensiją ir invalidumo pensijų sistemomis, darbo užmokesčiui tenkančiais dideliais mokesčiais bei socialinio draudimo įmokomis ir palyginti dideliu moterų, dirbančių mažai apmokamą darbą ne visą darbo dieną, skaičiumi. Be to, dėl žemo išsilavinimo arba sunkumų, susijusių su užsienyje įgytų įgūdžių pripažinimu, ne visiškai išnaudojamas migranto patirtį turinčių asmenų potencialas. Kaip matyti iš EBPO programos dėl Tarptautinio moksleivių vertinimo programos (PISA) rezultatų, švietimo rezultatai yra žemesni už ES vidurkį, o socialinės ir ekonominės aplinkybės turi itin daug įtakos mokymosi pasiekimams. Pagrindinėmis spręstinomis problemomis ir toliau lieka dėl didelio atvykstančiųjų judumo nuolat augantis studentų skaičius (universitetai tampa masinio lavinimo įstaigomis) ir didelis nebaigusiųjų mokslo procentas (apie 40 %), taip pat didelis finansavimo trūkumas;

               (14)

               konkurencijos ir produktyvumo padėtis Austrijoje yra gera. Tačiau keliose srityse susiduriama su tam tikrais struktūriniais trūkumais, dėl kurių gali nukentėti šalies ilgalaikio augimo potencialas. Konkurencija paslaugų sektoriuje ne itin skatino vidaus paklausą. Nebuvo sprendžiamos problemos, susijusios su aukštomis tinklo prieigos kainomis ir konkurenciją iškraipančia veikiančių įmonių elgsena (kuriamos kliūtys patekti į rinką, trukdoma konkurencijai ir inovacijoms). Tebetaikomi nepagrįsti apribojimai laisvųjų profesijų atstovams: reglamentuojamų profesijų, apie kurias Austrija pranešė Komisijai, skaičius yra daug didesnis už ES vidurkį. Būtina įvertinti tokių profesijų reglamentavimo pagrįstumą ir proporcingumą. Austrija nepadarė didelės pažangos įgyvendindama įsipareigojimą stiprinti federalinę konkurencijos instituciją. Pagal 2011 m. Tarybos rekomendaciją priėmus horizontalųjį įstatymą ir atlikus pakeitimų provincijos lygmens teisės aktuose, pagaliau įgyvendinta 2006 m. gruodžio 12 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2006/123/EB dėl paslaugų vidaus rinkoje (6) (Paslaugų direktyva);

               (15)

               Austrijos finansų sektoriaus stabilumui ypatingas pavojus kyla dėl to, kad jos bankai aktyviai veikia Vidurio, Rytų ir Pietryčių Europos šalyse, o kai kuriose tų šalių turto kokybė vis dar gali mažėti. Prieš priimant tarpvalstybinį poveikį turinčius politinius sprendimus, reikia keistis informacija ir derinti veiksmus su priimančiosios šalies priežiūros institucijomis. Institucijos taip pat turi atidžiai stebėti ir restruktūrizuoti viešojo sektoriaus paramą gavusius bankus, ypač nacionalizuotas kredito įstaigas;

               (16)

               Austrija prisiėmė tam tikrų įsipareigojimų pagal paktą „euro plius“. Šie įsipareigojimai, taip pat 2011 m. prisiimti ir įgyvendinami įsipareigojimai yra susiję su užimtumo didinimu, konkurencingumo gerinimu ir viešųjų finansų tvarumo didinimu. Komisija įvertino, kaip įgyvendinami pagal paktą „euro plius“ prisiimti įsipareigojimai. Į šio vertinimo rezultatus buvo atsižvelgta rengiant rekomendacijas;

               (17)

               atsižvelgdama į Europos semestrą, Komisija atliko išsamią Austrijos ekonominės politikos analizę. Ji įvertino stabilumo programą ir nacionalinę reformų programą. Komisija įvertino ne tik jų svarbą tvariai fiskalinei ir socialinei bei ekonominei Austrijos politikai, bet ir tai, kaip laikomasi ES taisyklių ir gairių, nes ES priemonėmis prisidedant prie būsimų nacionalinių sprendimų būtina stiprinti bendrą Sąjungos ekonomikos valdymą. Jos rekomendacijos atsižvelgiant į Europos semestrą pateiktos rekomendacijų 1–7 punktuose toliau;

               (18)

               atsižvelgdama į šį vertinimą, Taryba išnagrinėjo stabilumo programą ir savo nuomonę (7) visų pirma pateikė 1 rekomendacijoje,

         REKOMENDUOJA Austrijai 2012–2013 m. imtis šių veiksmų:

               1.

               Kaip planuota, įgyvendinti 2012 m. biudžetą ir stiprinti bei griežtai įgyvendinti 2013 ir vėlesnių metų biudžeto strategiją; nustatyti pakankamas priemones (pirmiausia subnacionaliniu lygmeniu), skirtas užtikrinti, kad perviršinis deficitas būtų ištaisytas laiku ir kad būtų pasiekta vidutinė metinė struktūrinio koregavimo priemonių vertė, kaip numatyta Tarybos rekomendacijose pagal perviršinio deficito procedūrą. Vėliau užtikrinti tinkamą struktūrinį koregavimą, kad būtų padaryta pakankama pažanga siekiant vidutinės trukmės laikotarpio biudžeto tikslo, įskaitant išlaidų kriterijų.

               2.

               Imtis veiksmų toliau stiprinti nacionalinę biudžeto sistemą suderinant federalinės, regioninės ir vietos vykdomosios valdžios atsakomybę, visų pirma – įgyvendinti konkrečias reformas, kuriomis būtų siekiama gerinti sveikatos apsaugos ir švietimo sistemų organizavimą, finansavimą ir veiksmingumą.

               3.

               Sparčiau vykdyti teisės aktais nustatyto vyrų ir moterų pensinio amžiaus derinimą; didinti vyresnio amžiaus darbuotojų įsidarbinimo galimybes ir atidžiai stebėti naujausių reformų, kuriomis griežtinamos sąlygos naudotis ankstyvo išėjimo į pensiją galimybėmis, įgyvendinimą, siekiant užtikrinti, kad teisės aktais numatytas ir faktinis pensinis amžius didėtų pagal vidutinės tikėtinos gyvenimo trukmės pokyčius.

               4.

               Imtis priemonių mažinti darbuotojams tenkančią faktinę mokesčių ir socialinio draudimo įmokų naštą, visų pirma atsižvelgiant į mažas pajamas gaunančius asmenis, siekiant didinti vyresnio amžiaus darbuotojų ir moterų užimtumo lygį ir atsižvelgiant į poreikį reaguoti į demografinių pokyčių pasekmes darbingo amžiaus gyventojams. Nedarant poveikio biudžetui perkelti mokesčių naštą – labiau apmokestinti nekilnojamojo turto, akcizo ir aplinkos mokesčiais. Mažinti didelį moterų ir vyrų darbo užmokesčio skirtumą ir sudaryti daugiau galimybių moterims dirbti visą darbo dieną, ypač teikiant papildomas išlaikomų asmenų priežiūros paslaugas.

               5.

               Imtis tolesnių įgyvendinimo priemonių mokymosi rezultatams gerinti, visų pirma sudaryti geresnes galimybes mokytis palankių sąlygų neturinčiam jaunimui. Imtis priemonių aukštojo mokslo nebaigusių asmenų skaičiui mažinti.

               6.

               Imtis tolesnių veiksmų konkurencingumui didinti paslaugų sektoriuje, šalinant kliūtis patekti į ryšių, transporto ir mažmeninės prekybos energija rinkas. Šalinti nepagrįstus laisvosioms profesijoms taikomus apribojimus. Stiprinti konkurencijos institucijų įgaliojimus ir spartinti konkurencijos įstatymo reformos įgyvendinimą.

               7.

               Aktyviau vykdyti valstybės paramą gavusių bankų restruktūrizaciją, drauge vengiant finansinio įsiskolinimo mažinimo. Toliau stiprinti bendradarbiavimą ir koordinavimą su kitų šalių finansų sektoriaus priežiūros institucijomis.

      Priimta Briuselyje 2012 m. liepos 10 d.

            Tarybos vardu

            Pirmininkas

         V. SHIARLY

      (1)  OL L 209, 1997 8 2, p. 1.

      (2)  Toliau taikomos 2012 metais pagal 2012 m. balandžio 26 d. Tarybos sprendimą 2012/238/ES dėl valstybių narių užimtumo politikos gairių (OL L 119, 2012 5 4, p. 47).

      (3)  OL C 210, 2011 7 16, p. 8.

      (4)  OL L 306, 2011 11 23, p. 25.

      (5)  Pagal ciklą pakoreguotas balansas (atėmus vienkartines ir laikinąsias priemones), Komisijos tarnybų perskaičiuotas remiantis programoje pateikta informacija ir taikant bendrai sutartą metodiką.

      (6)  OL L 376, 2006 12 27, p. 36.

      (7)  Pagal Reglamento (EB) Nr. 1466/97 5 straipsnio 2 dalį.


title: Recommendation for a COUNCIL RECOMMENDATION on the National Reform Programme 2011 of Greeceand delivering a Council opinionon the updated Stability Programme of Greece, 2011-2014

text:
   EUROPOS KOMISIJA

                                  Briuselis, 2011.6.7
                                  SEK(2011) 808 galutinis

                      Rekomendacija

             TARYBOS REKOMENDACIJA

   dėl Graikijos 2011 m. nacionalinės reformų programos

                   su Tarybos nuomone

dėl atnaujintos 2011–2014 m. Graikijos stabilumo programos

                {SEK(2011) 717 galutinis}
 ---pagebreak---                                                Rekomendacija

                                    TARYBOS REKOMENDACIJA

                       dėl Graikijos 2011 m. nacionalinės reformų programos

                                           su Tarybos nuomone

                   dėl atnaujintos 2011–2014 m. Graikijos stabilumo programos

     EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,

     atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 121 straipsnio 2 dalį ir
     148 straipsnio 4 dalį,

     atsižvelgdama į 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės
     priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei koordinavimo, ypač į jo
     5 straipsnio 3 dalį,

     atsižvelgdama į Europos Komisijos rekomendaciją,

     atsižvelgdama į Europos Vadovų Tarybos išvadas,

     atsižvelgdama į Užimtumo komiteto nuomonę,

     pasikonsultavusi su Ekonomikos ir finansų komitetu,

     kadangi:

     (1)    2010 m. kovo 26 d. Europos Vadovų Taryba pritarė Europos Komisijos pasiūlymui
            įgyvendinti naują darbo vietų kūrimo ir augimo strategiją „Europa 2020“, grindžiamą
            geresniu ekonomikos politikos koordinavimu, ir daugiausia dėmesio skirti toms
            svarbioms sritims, kuriose reikia imtis veiksmų, kad būtų stiprinamas Europos tvaraus
            augimo ir konkurencingumo potencialas.

     (2)    2010 m. liepos 13 d. Taryba priėmė rekomendaciją dėl valstybių narių ir Sąjungos
            bendrųjų ekonominės politikos gairių (2010–2014 m.), o 2010 m. spalio 21 d. –
            sprendimą dėl valstybių narių užimtumo politikos gairių1, kurios kartu sudaro
            integruotas gaires. Į šias integruotas gaires valstybių narių paprašyta atsižvelgti
            formuojant nacionalinę ekonomikos ir užimtumo politiką.

     1
            2011 m. gegužės 19 d. Tarybos sprendimu 2011/308/ES taikytina 2011 m.

LT                                                     2                                            LT
 ---pagebreak---      (3)   2011 m. sausio 12 d. Komisija patvirtino pirmąją metinę augimo apžvalgą, kuria
           pradedamas naujas ekonomikos valdymo ES ciklas ir pirmas ex ante integruoto
           politikos koordinavimo Europos semestras, numatytas strategijoje „Europa 2020“.

     (4)   2011 m. kovo 25 d. Europos Vadovų Taryba patvirtino fiskalinio konsolidavimo ir
           struktūrinių reformų prioritetus (atsižvelgdama į 2011 m. vasario 15 d. ir kovo 7 d.
           Tarybos išvadas ir Komisijos metinę augimo apžvalgą). Ji pabrėžė, kad pirmenybę
           reikia teikti patikimų biudžetų ir fiskalinio tvarumo atkūrimui, nedarbo mažinimui
           reformuojant darbo rinką ir naujoms ekonomikos augimo skatinimo priemonėms.

     (5)   2010 m. gegužės 3 d. Graikija pateikė išsamią koreguojamąją programą, kuriai
           įgyvendinti 110 mlrd. EUR finansinę pagalbą suteikė euro zonos valstybės narės ir
           TVF. Pridėtame susitarimo memorandume ir jo paskesniuose papildymuose išdėstytos
           ekonominės politikos sąlygos, kuriomis remiantis išmokama finansinė pagalba.

     (6)   Svarbiausi politikos sąlygų aspektai nustatyti Tarybos sprendime 2010/320/ES,
           skirtame Graikijai, kuriuo siekiama sugriežtinti ir sustiprinti fiskalinę priežiūrą bei
           įspėti Graikiją imtis deficito mažinimo priemonių, kaip manoma, reikalingų
           perviršinio deficito padėčiai ištaisyti pagal Sutarties 136 straipsnį ir 126 straipsnio
           9 dalį, ir paskesniuose jo pakeitimuose2.

     (7)   2011 m. kovo 25 d. Europos Vadovų Taryba taip pat paragino valstybes nares,
           prisijungusias prie pakto „Euro plius“, laiku pranešti apie savo įsipareigojimus, kad
           juos būtų galima įtraukti stabilumo arba konvergencijos programas ir nacionalines
           reformų programas. Graikija dar nepateikė atnaujintos stabilumo programos ir aiškiai
           nepranešė apie konkrečius 2011 m. įsipareigojimus ir veiksmus pagal paktą „Euro
           plius“. Tikimasi, kad jie bus pateikti Europos Vadovų Tarybai.

     (8)   Per pastarąjį dešimtmetį Graikijos augimo rodiklius lėmė netvarūs veiksniai: staigiai
           suintensyvėjus vartojimui ir investicijoms į gyvenamosios paskirties nekilnojamąjį
           turtą kartu labai padidėjo realusis darbo užmokestis ir sparčiai augo kreditavimas;
           kilimą skatino ir su euro įvedimu siejamos mažos palūkanų normos ir finansų rinkų
           liberalizavimas. 2008–2009 m. pasaulinė krizė išryškino pažeidžiamumą, be kitų
           dalykų: netvarią fiskalinę politiką, kurios netvarumas iš dalies buvo užslėptas dėl
           nepatikimos statistikos ir laikinai padidėjusių pajamų; nelanksčias darbo ir produktų
           rinkas; mažėjantį konkurencingumą ir didėjančią išorės skolą. Bankų sektorių
           neigiamai paveikė ekonomikos ir pasitikėjimo krizė, nors jos ištakos su šiuo
           sektoriumi nesiejamos. Dėl didelių Graikijos apskaitos ir statistikos sistemų trūkumų
           fiskalinės būklės pablogėjimo mastas atskleistas vėlai. Dėl to vėlai imtasi taisomųjų
           veiksmų. 2010 m. pradžioje didėjant susirūpinimui dėl Graikijos fiskalinio tvarumo ir
           stiprėjant visuotiniam rizikos vengimui, rinkos nuotaikos Graikijos atžvilgiu smarkiai
           pablogėjo. 2010 m. balandžio mėn. Graikija paprašė tarptautinės finansinės pagalbos,
           nes turėjo didelių finansavimo poreikių ir negalėjo pasinaudoti tarptautinėmis kapitalo
           rinkomis.

     2
           2010 m. gegužės 10 d. Tarybos sprendimas 2010/320/ES, OL L 145, 2010 6 11, p. 6; 2010 m. rugsėjo
           7 d. Tarybos sprendimas 2010/486/ES, OL L 241, 2010 9 14, p. 12; 2010 m. gruodžio 20 d. Tarybos
           sprendimas 2011/57/ES, OL L 26, 2011 1 29, p. 15; 2011 m. kovo 7 d. Tarybos sprendimas
           2011/257/ES, OL L 110, 2011 4 29, p. 26.

LT                                                    3                                                       LT
 ---pagebreak---      (9)    Graikija įsipareigojo įgyvendinti ekonominio ir finansinio koregavimo programą, kad
            per trumpą laiką panaikintų fiskalinį ir išorės disbalansą ir sugrąžintų pasitikėjimą.
            Vidutinės trukmės laikotarpiu ji turėtų sukurti augimo modelio, labiau grindžiamo
            investicijomis ir eksportu, kuriais skatinamas augimas ir užimtumas, pagrindą.
            Programoje numatytos įvairios priemonės, apimančios tris sritis: i) laikotarpio
            pradžioje vykdytina fiskalinio konsolidavimo strategija, grindžiama struktūrinėmis
            fiskalinėmis priemonėmis ir geresne fiskaline kontrole; ii) darbo ir produktų rinkų
            struktūrinės reformos, siekiant skatinti konkurencingumą ir augimą; ir iii) priemonės
            bankų sistemos stabilumui išsaugoti.

     (10)   Komisija įvertino nacionalinės reformų programos projektą3. Komisija įvertino ne tik
            jos svarbą tvariai fiskalinei ir socialinei bei ekonominei Graikijos politikai, bet ir tai,
            kaip laikomasi ES taisyklių ir gairių, nes būtina stiprinti bendrą Europos Sąjungos
            ekonomikos valdymą, ES priemonėmis prisidedant prie būsimų nacionalinių
            sprendimų. Atsižvelgdama į tai, Komisija pabrėžia būtinybę nedelsiant įgyvendinti
            numatytas priemones siekiant įgyvendinti Tarybos sprendimą (2010/320),

     REKOMENDUOJA Graikijai

     įgyvendinti visas Tarybos sprendime 2010/320/ES su pakeitimais, padarytais Tarybos
     sprendimu XXXX/XXX, nustatytas priemones, patikslintas XXXX XX XX susitarimo
     memorandume ir jo paskesniuose papildymuose [ypač naujausiame XXXX XX XX
     papildyme].

     Priimta Briuselyje

                                                  Tarybos vardu
                                                  Pirmininkas

     3
            SEC(2011) 717.

LT                                                  4                                                     LT


				|

		52014DC0422

			Rekomendacija TARYBOS REKOMENDACIJA dėl 2014 m. Lenkijos nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2014 m. Lenkijos konvergencijos programos /* COM/2014/0422 final - 2014/ () */

			   	Rekomendacija
TARYBOS REKOMENDACIJA
dėl 2014 m. Lenkijos
nacionalinės reformų programos
su Tarybos nuomone dėl 2014 m. Lenkijos konvergencijos programos
EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl
Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 121 straipsnio 2 dalį
ir 148 straipsnio 4 dalį,
atsižvelgdama į 1997 m. liepos
7 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto
būklės priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos
priežiūros bei koordinavimo[1],
ypač į jo 9 straipsnio 2 dalį,
atsižvelgdama į Europos Komisijos
rekomendaciją[2],
atsižvelgdama į Europos Parlamento
rezoliucijas[3],
atsižvelgdama į Europos Vadovų
Tarybos išvadas,
atsižvelgdama į Užimtumo komiteto
nuomonę,
atsižvelgdama į Ekonomikos ir
finansų komiteto nuomonę,
atsižvelgdama į Socialinės apsaugos
komiteto nuomonę,
atsižvelgdama į Ekonominės politikos
komiteto nuomonę,
kadangi:
(1)
2010 m. kovo 26 d. Europos Vadovų
Taryba pritarė Komisijos pasiūlymui įgyvendinti naują
augimo ir darbo vietų kūrimo strategiją „Europa 2020“,
grindžiamą geresniu ekonominės politikos koordinavimu, ir daugiausia
dėmesio skirti toms svarbioms sritims, kuriose reikia imtis veiksmų,
kad būtų stiprinamas Europos tvaraus augimo ir konkurencingumo
potencialas;
(2)
2010 m. liepos 13 d. Taryba, remdamasi
Komisijos pasiūlymais, priėmė rekomendaciją dėl
valstybių narių ir Sąjungos bendrųjų ekonominės
politikos gairių (2010–2014 m.), o 2010 m. spalio 21 d. –
sprendimą dėl valstybių narių užimtumo politikos
gairių, kurios kartu sudaro integruotas gaires. Į šias integruotas
gaires valstybių narių paprašyta atsižvelgti formuojant
nacionalinę ekonominę ir užimtumo politiką;
(3)
2012 m. birželio 29 d. valstybių ar
vyriausybių vadovai nusprendė priimti Susitarimą dėl
ekonomikos augimo ir darbo vietų kūrimo, kuriuo nustatė
nuoseklią nacionalinių, ES ir euro zonos veiksmų, naudojant
visus galimus svertus, priemones ir politikos strategijas, sistemą. Jie
nutarė, kokių veiksmų reikėtų imtis valstybių
narių lygmeniu, visų pirma išreikšdami tvirtą
įsipareigojimą siekti strategijos „Europa 2020“ tikslų ir
įgyvendinti konkrečioms šalims skirtas rekomendacijas;
(4)
2013 m. liepos 9 d. Taryba
priėmė rekomendaciją dėl 2013 m. Lenkijos
nacionalinės reformų programos ir nuomonę dėl atnaujintos
2012–2016 m. Lenkijos konvergencijos programos;
(5)
2013 m. lapkričio 13 d. Komisija
priėmė metinę augimo apžvalgą[4], kuria pradedamas
2014 m. Europos ekonominės politikos koordinavimo semestras. Tą
pačią dieną Komisija pagal Reglamentą (ES)
Nr. 1176/2011 priėmė Įspėjimo mechanizmo
ataskaitą[5],
kurioje nenurodė, kad Lenkija yra viena iš valstybių narių,
dėl kurios reikės parengti nuodugnią apžvalgą;
(6)
2013 m. gruodžio 20 d. Europos
Vadovų Taryba patvirtino prioritetus, kuriais turi būti užtikrintas
finansinis stabilumas, fiskalinis konsolidavimas ir ekonomikos augimo skatinimo
veiksmai. Ji pabrėžė, kad reikia vykdyti diferencijuotą,
ekonomikos augimui palankų fiskalinį konsolidavimą, atkurti
įprastas skolinimo ekonomikai sąlygas, skatinti ekonomikos
augimą ir konkurencingumą, mažinti nedarbą, šalinti socialinius
krizės padarinius ir modernizuoti viešąjį administravimą;
(7)
2014 m. balandžio 24 d. Lenkija
pateikė 2014 m. nacionalinę reformų programą, o
2014 m. balandžio 30 d. – 2014 m. konvergencijos programą.
Siekiant atsižvelgti į abiejų programų sąsają, jos
vertintos vienu metu;
(8)
2014 m. konvergencijos programoje numatytos
biudžeto strategijos tikslas – iki 2015 m. sumažinti deficitą tiek,
kad jis neviršytų Sutartyje nustatytos 3 % BVP pamatinės
vertės, ir iki 2018 m. pasiekti vidutinio laikotarpio tikslą.
Vidutinio laikotarpio tikslas (-1 % BVP struktūriniu požiūriu)
yra griežtesnis, nei reikalaujama pagal Stabilumo ir augimo paktą.
2014 m. konvergencijos programoje pateikti nominalaus deficito tikslai
atitinka perviršinio deficito padėties ištaisymo laiku tikslą. Be to,
2014 m. (perskaičiuotas) struktūrinis koregavimas atitinka
Tarybos rekomendaciją pagal perviršinio deficito procedūrą,
tačiau yra mažesnis už reikalaujamą koregavimą 2015 m. Po
to, kai perviršinis deficitas, kaip planuojama, bus panaikintas, numatoma
(perskaičiuota) metinė pažanga siekiant vidutinio laikotarpio tikslo
yra mažesnė už reikalaujamą Stabilumo ir augimo pakte. Taigi,
programos tikslai iš dalies atitinka Stabilumo ir augimo pakto reikalavimus.
Numatoma, kad valdžios sektoriaus skola per visą programos laikotarpį
išliks mažesnė už 60 % BVP. Lenkijos valdžios institucijos
prognozuoja, kad ji smarkiai sumažės nuo 57,1 % BVP 2013 m. iki
49,5 % 2014 m., daugiausiai dėl didelio vienkartinio
pensijų fondo turto pervedimo ir išliks tokio dydžio 2015 m.
2014 m. makroekonominis scenarijus, kuriuo grindžiamos programoje
pateiktos biudžeto projekcijos, yra įtikinamas, o 2015 m.
optimistinis – numatomas didesnis realiojo BVP augimas (3,8 %), palyginti
su 3,4 % augimu Komisijos 2014 m. pavasario prognozėje.
Remdamasi programos vertinimu ir Komisijos prognoze, pagal Tarybos
reglamentą (EB) Nr. 1466/97 Taryba mano, kad nors Lenkija turėtų
neviršyti 2014 metams Tarybos rekomenduoto nominalaus deficito ribos, kyla
rizika dėl tvaraus perviršinio deficito panaikinimo 2015 m., o
vėlesniu laikotarpiu – dėl tinkamo koregavimo plano siekiant
vidutinio laikotarpio tikslo;
(9)
siekiant užtikrinti fiskalinio konsolidavimo
strategijos sėkmę, svarbu fiskalinį konsolidavimą
sustiprinti visapusiškomis struktūrinėmis reformomis. Ilgalaikę
augimo perspektyvą temdo menkos augimą skatinančios išlaidos
(švietimui, moksliniams tyrimams ir inovacijoms). Planuojama, kad vidutiniu ir
ilguoju laikotarpiu dėl visuomenės senėjimo sveikatos
priežiūros išlaidos smarkiai didės. Naštą viešiesiems finansams
būtų galima sumažinti, o galimybes gauti sveikatos priežiūros
paslaugas pagerinti stiprinant pirminės priežiūros ir siuntimų
sistemas ir išnaudojant galimybes veiksmingiau naudoti lėšas
stacionariosios sveikatos priežiūros srityje. Tebėra su prastu
mokestinių prievolių vykdymu, ypač su mokesčių
administravimo veiksmingumu ir mokesčių mokėtojams
tenkančia administracine našta susijusių problemų. Lenkijoje
plačiai taikomi sumažinti PVM tarifai ir tai prisideda prie didžiausio ES
PVM politikos atotrūkio. Dėl to prarandama pajamų ir
padidėja mokestinių prievolių vykdymo išlaidos. Gana maži
energijos mokesčiai. Pastaruoju metu buvo imtasi priemonių siekiant
pagerinti Lenkijos fiskalinę sistemą. Vis dėlto būtų
naudinga įsteigti nepriklausomą fiskalinę tarybą, kuri
būtų atsakinga už fiskalinių taisyklių laikymosi ex ante
patikras, makroekonominių ir biudžetinių prognozių
vertinimą ir ilgalaikio viešųjų finansų tvarumo
analizės vykdymą, taip pat fiskalinių taisyklių laikymosi ex
post vertinimą;
(10)
per praėjusius metus jaunimo nedarbas
palaipsniui didėjo – tą iš dalies lėmė nuolatinis švietimo
sistemos rezultatų ir darbo rinkos poreikių nesuderinamumas, taip pat
didėjanti nedirbančio, nesimokančio ir mokymuose
nedalyvaujančio jaunimo dalis. Nepaisant dedamų pastangų
pertvarkyti profesinio rengimo ir mokymo sistemą, reikia dar gerinti
galimybes dalyvauti kokybiškose pameistrystės ir mokymosi darbo vietoje
programose, stiprinti mokymo įstaigų bei darbdavių
bendradarbiavimą ir padėti neregistruotam jaunimui, atsižvelgiant
į jaunimo garantijų iniciatyvos tikslus. Taip pat labai svarbu, kad
įgūdžiai būtų pritaikyti prie darbo rinkos reikalavimų
– tam skirtos mokymosi visą gyvenimą programos, kuriose dalyvauja
labai nedaug darbuotojų, ypač vyresnio amžiaus, kurių
gebėjimai dažnai yra pasenę. Darbo rinka tebėra susiskaidžiusi –
per daug paplitusios terminuotosios darbo sutartys, įskaitant
civilinės teisės sutartis. Ypač dažnai terminuotosios darbo
sutartys sudaromos su jaunais darbuotojais. Nors dažnai teigiama, kad
terminuotosios darbo sutartys tėra priemonė, padedanti bedarbiams
įsilieti į darbo rinką, o vėliau pradėti dirbti pagal
neterminuotąją darbo sutartį, apie daugumą Lenkijos
darbuotojų to pasakyti negalima atsižvelgiant į tai, kad
perėjimo nuo terminuotųjų darbo sutarčių prie neterminuotųjų
lygis yra žemas ir tai daro neigiamą poveikį našumui ir žmogiškojo
kapitalo kokybei;
(11)
moterų dalyvavimo darbo rinkoje lygis
tebėra žemas. Lenkija ėmėsi keleto priemonių moterų
užimtumui padidinti, kaip antai padidintos galimybės pasinaudoti ankstyvosios
vaikų priežiūros (lopšelių) paslaugomis ir padidintas vaikų
darželių viešasis finansavimas, siekiant paskatinti tėvus
įtraukti vaikus į ikimokyklinį ugdymą. Vis dėlto
galimybių pasinaudoti ankstyvosios vaikų priežiūros paslaugomis
vis dar nedaug, ypač kaimo vietovėse, ir tebėra ikimokyklinio
ugdymo galimybių skirtumų. Vyresnio amžiaus darbuotojų
dalyvavimo darbo rinkoje lygis tebėra nedidelis. Gerokai sumažinta
ankstyvo išėjimo į pensiją galimybių, tačiau reikia
dėti daugiau pastangų siekiant padidinti vyresnių žmonių
galimybes įsidarbinti ir prailginti faktinę profesinio gyvenimo
trukmę. Ir toliau susiduriama su sunkumais siekiant reformuoti
specialią kalnakasiams ir ūkininkams taikomą pensijų
sistemą. Ūkininkams skirta sistema (KRUS) smulkieji ūkininkai
skatinami nesitraukti iš žemės ūkio sektoriaus – tai lemia
neoficialų nedarbą kaimo vietovėse ir skatina neoficialią
ekonomiką. Kalnakasiai ir toliau naudojasi tokiomis privilegijomis, kaip
teisės į pensiją ir minimalaus darbo stažo reikalavimas. Abi
pensijų schemos varžo sektorinį ir teritorinį darbo jėgos
judumą;
(12)
Lenkija yra viena iš ES šalių, kurių
išlaidos mokslinių tyrimų ir technologinės plėtros (MTTP)
srityje mažiausios, o bendrieji inovacijų rodikliai prasčiausi.
Ypač mažos privačiojo sektoriaus MTTP išlaidos. Mažos MTTP išlaidos
lemia menką įmonių mokslinių tyrimų ir
investicijų veiklą ir nepakankamai inovacijoms palankią verslo
aplinką. Lenkijos inovacijų rėmimo sistemai būdingas
rizikos vengimas – ji daugiausia paremta dotacijomis, ja remiamas
technologijų įsisavinimas bei perdavimas, ja nedaromas didelis
poveikis iš tiesų naujoms inovacijoms. Esamos mokestinės MTTP
paskatos yra neveiksmingos skatinant privačiojo sektoriaus vidaus MTTP ir
jomis naudojasi tik didelės įmonės. Lenkijos įmonės
daugiausia linkusios technologijas įsisavinti. Nors tokiu būdu pavyko
užtikrinti didesnį našumą ir padidinti ekonomikos augimą, dabar
Lenkijai reikia pereiti prie labiau nacionalinio inovacijomis grindžiamo
modelio. Vis dar susiduriama su sunkumais siekiant padidinti Lenkijos
įmonių inovacijų diegimo pajėgumą, pagerinti mokslo
įstaigų bei pramonės sąsajas ir sukurti tikslines
priemones, pritaikytas visam inovacijų ciklui;
(13)
labai didelės potencialios naudos
būtų galima gauti pagerinus visų Lenkijos ekonomikos
sektorių energinį efektyvumą, o sutaupytomis lėšomis
būtų galima paskatinti ekonomikos augimą, padidinti
konkurencingumą ir sumažinti Lenkijos energetinę priklausomybę.
Vidaus energijos gamybos infrastruktūra senėja, o elektros tiekimo
tinklai vis dar perkrauti, tačiau planai plėtoti elektros tiekimo
jungčių su kaimyninėmis valstybėmis narėmis pajėgumus
juda iš vietos. Pagrindinė problema gamtinių dujų rinkoje –
menka diversifikcacija ir konkurencija;
(14)
prastai išplėtota Lenkijos transporto ir
plačiajuosčio ryšio infrastruktūra toliau smarkiai stabdo
ekonomikos augimą. Visų pirma didelių investicijų reikia
į pasenusią geležinkelių infrastruktūrą siekiant
padidinti geležinkelio sektoriaus konkurencingumą ir užtikrinti
geresnę geležinkelio ir kelių transporto pusiausvyrą. Tik
maždaug trečdalis iš 20 000 km eksploatuojamų geležinkelio
linijų yra geros techninės būklės. Tebekelia problemų
tai, kad geležinkelio projektai neįgyvendinami laiku. Išteklių
naudojimo efektyvumas gali būti padidintas pagerinus atliekų
tvarkymą;
(15)
sutarčių vykdymo užtikrinimo
procedūra Lenkijoje yra ilgai trunkanti, o procedūra statybos
leidimams gauti yra ilga ir sunki. Mokestinių prievolių vykdymo
išlaidos yra didelės ir tai yra pagrindinė verslo aplinkos problema.
Lenkija padarė didelę pažangą vykdydama plataus užmojo
reformą, kuria siekiama sudaryti geresnes sąlygas dirbti pagal reglamentuojamąsias
profesijas,
(16)
atsižvelgdama į Europos semestrą,
Komisija atliko išsamią Lenkijos ekonominės politikos analizę.
Ji įvertino konvergencijos programą ir nacionalinę reformų
programą. Komisija įvertino ne tik jų svarbą tvariai
fiskalinei ir socialinei bei ekonominei Lenkijos politikai, bet ir tai, kaip
laikomasi ES taisyklių ir gairių, nes ES priemonėmis prisidedant
prie būsimų nacionalinių sprendimų būtina stiprinti
bendrą Europos Sąjungos ekonomikos valdymą. Jos rekomendacijos atsižvelgiant į Europos semestrą pateiktos toliau
išdėstytose 1–6 rekomendacijose;
(17)
atsižvelgdama į šį vertinimą, Taryba
išnagrinėjo Lenkijos konvergencijos programą ir savo nuomonę[6] visų pirma
pateikė 1 rekomendacijoje,
REKOMENDUOJA Lenkijai 2014–2015 m.
imtis šių veiksmų:
1.           Sustiprinti biudžeto
strategiją, siekiant užtikrinti, kad iki 2015 m. būtų laiku
tvariai panaikintas perviršinis deficitas, vykdant struktūrinio koregavimo
priemones, nustatytas Tarybos rekomendacijoje pagal perviršinio deficito
procedūrą. Panaikinus perviršinį deficitą ir iki tol, kol
bus pasiektas vidutinio laikotarpio tikslas, vykdyti metinį
struktūrinį koregavimą laikantis 0,5 % BVP kriterijaus. Kad
fiskalinis disbalansas būtų tvariai panaikintas reikia patikimai
įgyvendinti plataus užmojo struktūrines reformas, siekiant padidinti
koregavimo pajėgumą ir skatinti augimą bei užimtumą. Šiuo
tikslu būtina nemažinti augimą skatinančių
investicijų, didinti socialinės politikos tikslingumą ir sveikatos
priežiūros sektoriaus išlaidų ekonominį efektyvumą ir bendrą
veiksmingumą, išplėsti mokesčių bazę sprendžiant
plačiai taikomų sumažintų PVM tarifų sistemos klausimą
ir pagerinti mokestinių prievolių vykdymą, visų pirma
didinant mokesčių administravimo veiksmingumą. Įsteigti
nepriklausomą fiskalinę tarybą.
2.           Dėti daugiau
pastangų jaunimo nedarbui mažinti, visų pirma dar gerinant švietimo
teikiamų įgūdžių atitikimą darbo rinkos poreikiams,
suteikti daugiau galimybių pasinaudoti pameistrystės ir mokymosi
darbo vietoje programomis, pagerinti įdarbinimo tarnybose neregistruoto
jaunimo informavimą ir stiprinti mokymo įstaigų bei
darbdavių bendradarbiavimą, atsižvelgiant į jaunimo
garantijų iniciatyvos tikslus. Padidinti suaugusiųjų
dalyvavimą mokymosi visą gyvenimą programose siekiant
gebėjimų pasiūlą priderinti prie gebėjimų
paklausos. Kovoti su darbo rinkos segmentacija, be kita ko, gerinant
perėjimo nuo terminuotųjų prie neterminuotųjų darbo
sutarčių sąlygas ir mažinant pernelyg paplitusį
civilinės teisės sutarčių naudojimą.
3.           Toliau dėti pastangas
didinti moterų dalyvavimą darbo rinkoje, visų pirma imantis
tolesnių priemonių padidinti galimybes gauti įperkamas
kokybiškas vaikų priežiūros ir ikimokyklinio ugdymo paslaugas ir
užtikrinant stabilų jų finansavimą. Ūkininkus įtraukti
į bendrą pensijų sistemą, pirmiausia paspartinant
ūkininkų pajamų įvertinimo ir registravimo sistemos
sukūrimą. Palaipsniui panaikinti specialią kalnakasiams
skirtą pensijų sistemą ir juos įtraukti į bendrą
sistemą. Paremti bendrą pensijų reformą stiprinant
pastangas didinti vyresnių žmonių galimybes įsidarbinti, taip
siekiant ilginti išėjimo iš darbo rinkos amžių.
4.           Padidinti mokesčių
paskatų, kuriomis skatinami MTTP privačiajame sektoriuje,
veiksmingumą, stiprinant mokslinių tyrimų, inovacijų ir
pramonės politikos sąsajas, ir tikslingiau pritaikyti esamas
priemones skirtingais inovacijų ciklo etapais.
5.           Atnaujinti ir didinti
energijos gamybos pajėgumą ir gerinti energijos vartojimo
efektyvumą visoje energijos grandinėje. Paspartinti elektros
energijos tinklų, įskaitant tarpvalstybines jungtis su
kaimyninėmis valstybėmis narėmis, vystymą ir
plėtrą ir sukurti dujų tinklo jungtį su Lietuva. Be
tolesnio delsimo užtikrinti veiksmingą geležinkelio investicijų
projektų įgyvendinimą ir pagerinti šio sektoriaus
administracinius gebėjimus. Paspartinti pastangas didinti
plačiajuosčio ryšio aprėptį. Pagerinti atliekų
tvarkymą.
6.           Imtis tolesnių verslo
aplinkos gerinimo veiksmų, supaprastinant sutarčių vykdymo
užtikrinimą ir statybos leidimams taikomus reikalavimus. Didinti pastangas
siekiant sumažinti įmonėms tenkančias mokestinių
prievolių vykdymo išlaidas ir tam skiriamą laiką. Užbaigti
vykdomą reformą, kuria siekiama sudaryti geresnes sąlygas dirbti
pagal reglamentuojamąsias profesijas.
Priimta Briuselyje
                                                                       Tarybos
vardu
                                                                       Pirmininkas
[1]               OL L 209, 1997 8 2, p. 1.
[2]               COM(2014) 422 final.
[3]               Dok. P7_TA(2014)0128 ir P7_TA(2014)0129.
[4]               COM(2013) 800 final.
[5]               COM(2013) 790 final.
[6]               Pagal Tarybos reglamento (EB) Nr. 1466/97 9
straipsnio 2 dalį.