title: ES specialusis įgaliotinis žmogaus teisių klausimais 2012 m. birželio 13 d. Europos Parlamento rezoliucija dėl ES specialiojo įgaliotinio žmogaus teisių klausimais (2012/2088(INI))

text:
               15.11.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               CE 332/114

         2012 m. birželio 13 d., trečiadienisES specialusis įgaliotinis žmogaus teisių klausimais
   P7_TA(2012)0250
   2012 m. birželio 13 d. Europos Parlamento rezoliucija dėl ES specialiojo įgaliotinio žmogaus teisių klausimais (2012/2088(INI))
   2013/C 332 E/24

      Europos Parlamentas,

               —

               atsižvelgdamas į Europos Sąjungos sutarties 2, 3, 6, 21, 31, 33 ir 36 straipsnius,

               —

               atsižvelgdamas į Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartiją,

               —

               atsižvelgdamas į savo 2010 m. gruodžio 16 d. rezoliuciją dėl 2009 m. metinės ataskaitos dėl žmogaus teisių padėties pasaulyje ir Europos Sąjungos politikos šioje srityje (1),

               —

               atsižvelgdamas į savo 2012 m. balandžio 18 d. rezoliuciją dėl metinio pranešimo apie žmogaus teisių padėtį pasaulyje ir Europos Sąjungos politiką šioje srityje, įskaitant poveikį strateginei ES žmogaus teisių politikai (2),

               —

               atsižvelgdamas į Sąjungos vyriausiojo įgaliotinio užsienio reikalams ir saugumo politikai ir Europos Komisijos 2011 m. gruodžio 12 d. bendrą komunikatą Europos Parlamentui ir Tarybai „Žmogaus teisės ir demokratija – svarbiausias ES išorės veiksmų elementas. Veiksmingesnio požiūrio formavimas“ (COM(2011)0886),

               —

               atsižvelgdamas į Komisijos komunikatą Europos Parlamentui, Tarybai, Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komitetui ir Regionų komitetui „Sukurti laisvės, saugumo ir teisingumo erdvę Europos piliečiams. Stokholmo programos įgyvendinimo veiksmų planas“ (COM(2010)0171),

               —

               atsižvelgdamas į Europos Sąjungos gaires žmogaus teisių ir tarptautinės humanitarinės teisės klausimais (3),

               —

               atsižvelgdamas į Europos Sąjungos prisijungimą prie Europos žmogaus teisių ir pagrindinių laisvių apsaugos konvencijos,

               —

               atsižvelgdamas į Sąjungos vyriausiosios įgaliotinės užsienio reikalams ir saugumo politikai pareiškimą dėl politinės atskaitomybės (4),

               —

               atsižvelgdamas į Darbo tvarkos taisyklių 97 straipsnį,

               —

               atsižvelgdamas į Užsienio reikalų komiteto rekomendaciją (A7-0174/2012),

               A.

               kadangi Europos Sąjungos sutarties 21 straipsnyje dar kartą patvirtinamas ES įsipareigojimas skatinti žmogaus teises ir demokratiją įgyvendinant visus jos išorės veiksmus ir kartu užtikrinti veiksmų šiose srityse, taip pat jos išorės veiksmų ir kitų sričių politikos suderinamumą ir nuoseklumą;

               B.

               kadangi Europos Sąjungos sutarties 33 straipsnis suteikia teisinį pagrindą paskirti ES specialųjį įgaliotinį žmogaus teisių klausimais, t. y. „Taryba Sąjungos vyriausiojo įgaliotinio užsienio reikalams ir saugumo politikai pasiūlymu gali skirti specialų įgaliotinį ir suteikti jam įgaliojimus konkrečiais politikos klausimais. Specialusis įgaliotinis vykdo savo įgaliojimus prižiūrint vyriausiajam įgaliotiniui“;

               C.

               kadangi Europos Parlamentas ne kartą ragino paskirti ES specialųjį įgaliotinį žmogaus teisių klausimais, kaip nurodyta minėtose 2010 m. gruodžio 16 d. ir 2012 m. balandžio 18 d. rezoliucijose;

               D.

               kadangi ES specialusis įgaliotinis žmogaus teisių klausimais turėtų užtikrinti didesnį ES žmogaus teisių politikos, kuri yra itin svarbi bendros užsienio ir saugumo politikos (BUSP) dalis, matomumą ir suderinamumą ir prisidėti garsinant visame pasaulyje ES veiklą žmogaus teisių srityje;

               1.

               teikia Tarybai šias rekomendacijas:

                           a)

                           nors formaliai sprendimą dėl ES specialiojo įgaliotinio žmogaus teisių klausimais paskyrimo ir jo/jos įgaliojimų nustatymo priima Taryba, remdamasi ES vyriausiojo įgaliotinio pasiūlymu, ES specialusis įgaliotinis žmogaus teisių klausimais turėtų veikti ir kalbėti Sąjungos vardu – taip būtų atspindėta bendra ir nedaloma visų ES institucijų ir valstybių narių atsakomybė už žmogaus teisių apsaugą ir jų skatinimą visame pasaulyje. Paskyrus pirmąjį konkrečios srities ES specialųjį įgaliotinį pagerėtų ES žmogaus teisių politikos matomumas, veiksmingumas, jos veiksmų suderinamumas ir atskaitomybė už ją. Ypač Europos Parlamentas turėtų vykdyti tam tikrą vaidmenį paskyrimo procedūros metu ir prižiūrėti įgaliojimus visu kadencijos laikotarpiu;

                           b)

                           siekiant didinti ES specialiojo įgaliotinio įgaliojimų skaidrumą ir atskaitomybę už juos, atitinkamame Europos Parlamento komitete reikėtų rengti keitimąsi nuomonėmis su vyriausiojo įgaliotinio pasiūlytu ES specialiuoju įgaliotiniu žmogaus teisių klausimais arba jo klausymą;

                           c)

                           reikėtų nuolat stebėti, kaip vykdomi įgaliojimai ir ar jie nuosekliai derinami su kitais Sąjungos veiksmais šioje srityje. ES specialusis įgaliotinis turėtų teikti Tarybai, vyriausiajam įgaliotiniui, Parlamentui ir Komisijai metinę pažangos ataskaitą ir, baigiantis įgaliojimų laikotarpiui, išsamią įgyvendinimo ataskaitą;

                           d)

                           ES specialiojo įgaliotinio žmogaus teisių klausimais politikos tikslai turėtų aprėpti didesnį ES veiksmų suderinamumą, veiksmingumą ir matomumą saugant ir skatinant žmogaus teises ir demokratiją. ES specialusis įgaliotinis žmogaus teisių klausimais turėtų glaudžiai bendradarbiauti su Tarybos Žmogaus teisių darbo grupe. ES specialusis įgaliotinis žmogaus teisių klausimais turėtų būti aukšto lygio pareigūnas, gebantis palaikyti dialogą su analogiškas pareigas trečiosiose šalyse ir tarptautinėse organizacijose einančiais pareigūnais, taip pat bendradarbiauti su Jungtinėmis Tautomis (JT Generaline Asamblėja, JT Žmogaus teisių taryba ir kt.) bei susijusiomis regioninėmis organizacijomis. ES specialusis įgaliotinis žmogaus teisių klausimais turėtų pirmininkauti aukšto lygio dialogui žmogaus teisių klausimais ir vadovauti konsultacijoms šiais klausimais su trečiosiomis šalimis;

                           e)

                           norint įgyvendinti šiuos tikslus, ES specialiajam įgaliotiniui, kurio veikla pavaldi vyriausiajam įgaliotiniui, turėtų būti suteikti tvirti, nepriklausomi ir lankstūs įgaliojimai, apibrėžti ne kaip siaura specifinės teminės srities atsakomybė, bet kaip įgaliojimai, suteikiantys ES specialiajam įgaliotiniui galimybę greitai ir efektyviai veikti. Remdamasis veiksmų plane išdėstytais veiksmais ir prioritetais, ES specialusis įgaliotinis žmogaus teisių klausimais taip pat turėtų spręsti įvairius horizontalius klausimus ir prisidėti prie veiksmingesnių ir nuoseklesnių ES išorės politikos veiksmų. ES specialiojo įgaliotinio įgaliojimų aprėptis turėtų visapusiškai atitikti žmogaus teisių ir pagrindinių laisvių visuotinumo ir nedalumo principus, taip pat Europos Sąjungos sutarties 21 straipsnyje išvardytus politikos tikslus ir apimti demokratijos, teisinės valstybės principo ir institucijų stiprinimo, tarptautinio teisingumo, tarptautinės humanitarinės teisės klausimus; įgaliojimai, be kita ko, turėtų apimti mirties bausmės panaikinimo, žmogaus teisių gynėjų, kovos su nebaudžiamumu, kovos su kankinimu, žodžio laisvės (įskaitant internete), asociacijų, susirinkimų, religijos ir tikėjimo laisvių, mažumų teisių, vaiko apsaugos, moterų teisių, taikos ir saugumo, lyčių klausimus, taip pat kovos su visų rūšių diskriminacija (dėl neįgalumo, rasinės ar etninės kilmės, lyties, lytinės orientacijos ar lytinės tapatybės) klausimus;

                           f)

                           įgaliojimai turėtų būti pagrįsti pagrindiniais ES žmogaus teisių politikos principais, visų pirma ES gairėmis mirties bausmės (2008 m.), kankinimo ir kitokio žiauraus, nežmoniško ar žeminančio elgesio arba bausmės (2008 m.), dialogo žmogaus teisių srityje su trečiosiomis šalimis (2009 m.), vaikų dalyvavimo ginkluotuose konfliktuose (2008 m.), žmogaus teisių gynėjų (2008 m.), vaiko teisių skatinimo ir apsaugos (2008 m.), smurto prieš moteris ir mergaites ir kovos su moterų ir mergaičių visų formų diskriminacija (2008 m.), tarptautinės humanitarinės teisės klausimais (2009 m.) ir ES metinėmis žmogaus teisių padėties pasaulyje ataskaitomis; be to, įgaliojimai turėtų apimti paramą vyriausiajam įgaliotiniui ir ES institucijoms skatinant įgyvendinti JT verslo ir žmogaus teisių pagrindinius principus;

                           g)

                           ES specialusis įgaliotinis žmogaus teisių klausimais turėtų turėti reikiamą profesinę kvalifikaciją, didelę patirtį ir turėtų būti pasiekęs įrodymais patvirtintų rezultatų žmogaus teisių srityje, taip pat turėtų pasižymėti asmeniniu ir profesiniu principingumu ir turėti tarptautinę reputaciją;

                           h)

                           ES specialusis įgaliotinis žmogaus teisių klausimais turėtų būti skiriamas 2,5 metų laikotarpiui. Siekiant užtikrinti veiklos tęstinumą, nuoseklumą ir demokratinę atskaitomybę, jo įgaliojimai turėtų būti atnaujinami, o atnaujinimo procedūros metu reikėtų tinkamai ir laiku konsultuotis su Europos Parlamentu;

                           i)

                           ES specialusis įgaliotinis žmogaus teisių klausimais turėtų glaudžiai bendradarbiauti su Sąjungos vyriausiuoju įgaliotiniu užsienio reikalams ir saugumo politikai ir su Europos Parlamento pirmininku tam, kad žmogaus teisių klausimai būtų derinami su visomis visų ES institucijų darbo aprėpiamomis politikos sritimis ir į jas integruojami; ES specialusis įgaliotinis turėtų glaudžiai bendradarbiauti su Europos išorės veiksmų tarnybos (EIVT) Žmogaus teisių ir demokratijos direktoratu ir su visomis daugiašalėmis ES delegacijomis Niujorke, Ženevoje, Vienoje ir Strasbūre, taip pat su visomis ES delegacijomis visame pasaulyje tam, kad palengvintų komunikaciją žmogaus teisių klausimais su visomis ES tarnybomis, ES delegacijomis trečiosiose šalyse ir tarptautinėmis organizacijomis; EIVT Žmogaus teisių ir demokratijos direktoratas turėtų teikti visas reikiamas paslaugas ir padėti vykdyti ES specialiojo įgaliotinio įgaliojimus;

                           j)

                           ES specialusis įgaliotinis žmogaus teisių klausimais turėtų net tik palaikyti glaudžius ryšius su Tarybos Politiniu ir saugumo komitetu, bet ir nuolat atsiskaityti atitinkamam Europos Parlamento komitetui apie žmogaus teisių padėtį pasaulyje ir apie tai, kokia jo įgaliojimų vykdymo padėtis, įskaitant JTŽTT ir JT Generalinės Asamblėjos sesijų ir dialogo žmogaus teisių klausimais su trečiosiomis šalimis rezultatus, taip pat konkrečioms šalims skirtų žmogaus teisių srities strategijų įgyvendinimo rezultatus;

                           k)

                           ES specialusis įgaliotinis žmogaus teisių klausimais, vykdydamas savo įgaliojimus, turėtų bendradarbiauti su vietos, regionų ir valstybių narių pilietinės visuomenės atstovais, nevyriausybinėmis organizacijomis (NVO), ekspertais, taip pat su regioninėmis ir tarptautinėmis organizacijomis, veikiančiomis žmogaus teisių ir demokratijos apsaugos srityse;

                           l)

                           siekiant užtikrinti veiksmingą ES specialiojo įgaliotinio žmogaus teisių klausimais ir jo (jos) komandos darbą, jam (jai) turėtų būti skiriami atitinkami finansiniai ir žmogiškieji ištekliai; ES specialiojo įgaliotinio žmogaus teisių klausimais biudžetas turėtų būti kasmet peržiūrimas;

                           m)

                           ES specialusis įgaliotinis žmogaus teisių klausimais turėtų būti atsakingas už komandos, kurios nariai turėtų reikiamą įgaliojimus atitinkančią profesinę patirtį atitinkamoje politikos srityje ir dirbdami siektų pagal jo (jos) įgaliojimus numatytų tikslų, sudarymą; turint mintyje įgaliojimų aprėptį ir tarpsektorinį pobūdį, svarbu paskirti pakankamai darbuotojų, kurie dirbtų tiesiogiai prižiūrimi ES specialiojo įgaliotinio žmogaus teisių klausimais; į šią komandą gali būti įtraukiami valstybių narių ir ES institucijų komandiruoti darbuotojai – taip būtų atspindėta būtinybė užtikrinti, kad visos ES institucijos ir valstybės narės derintų savo veiksmus žmogaus teisių klausimais ir kad šiuos klausimus į minėtuosius veiksmus integruotų;

                           n)

                           nuoroda į šią rekomendaciją reikėtų įtraukti į ES specialiojo įgaliotinio žmogaus teisių klausimais įgaliojimus;

               2.

               paveda Pirmininkui perduoti šią rekomendaciją Tarybai, Sąjungos vyriausiajam įgaliotiniui užsienio reikalams ir saugumo politikai ir susipažinti Komisijai.

      (1)  Priimti tekstai, P7_TA(2010)0489.

      (2)  Priimti tekstai, P7_TA(2012)0126.

      (3)  http://www.eeas.europa.eu/human_rights/docs/guidelines_en.pdf.

      (4)  OL C 351 E, 2011 12 2, p. 470.


title: 2006 m. balandžio 13 d.  Europos centrinio banko rekomendacija, skirta Europos Sąjungos Tarybai dėl Banque de France išorės auditorių (ECB/2006/5)

text:
               26.4.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 98/25

      EUROPOS CENTRINIO BANKO REKOMENDACIJA

   2006 m. balandžio 13 d.
   skirta Europos Sąjungos Tarybai dėl Banque de France išorės auditorių
   (ECB/2006/5)
   (2006/C 98/08)
   EUROPOS CENTRINIO BANKO VALDANČIOJI TARYBA,
   atsižvelgdama į Europos centrinių bankų sistemos ir Europos centrinio banko statutą, ypač į jo 27.1 straipsnį,
   kadangi:

               (1)

               Europos centrinio banko (ECB) ir Eurosistemos nacionalinių centrinių bankų sąskaitų auditą atlieka nepriklausomas išorės auditorius, kurį rekomenduoja ECB valdančioji taryba ir tvirtina Europos Sąjungos Taryba.

               (2)

               Pagal Pinigų ir finansų kodekso L.142-6 straipsnį Banque de France bendroji taryba skiria du įstatymu numatytus auditorius, kuriems patikėta atlikti Banque de France finansinių sąskaitų auditą. Pagal Komercinio kodekso L.823-1 straipsnį, pakaitinis auditorius skiriamas pakeisti pareigas atliekančius auditorius atsisakymo, nepasiekiamumo, atsistatydinimo ar mirties atveju.

               (3)

               Dabartinių Banque de France išorės auditorių įgaliojimai pasibaigs po 2005 finansinių metų audito. Todėl nuo 2006 finansinių metų turi būti paskirti išorės auditoriai.

               (4)

               Banque de France, vadovaudamasis savo viešųjų pirkimų teisės normomis, išrinko Deloitte & Associés ir Mazars & Guerard savo išorės auditoriais, o KPMG S.A. — savo pakaitiniu auditoriumi 2006 — 2011 finansiniams metams, ir ECB mano, jog išrinkti auditoriai atitinka būtinus reikalavimus,

         PRIĖMĖ ŠIĄ REKOMENDACIJĄ:

               1.

               Rekomenduojama bendrai skirti Deloitte & Associés ir Mazars & Guerard Banque de France išorės auditoriais 2006 — 2011 finansiniams metams.

               2.

               Rekomenduojama skirti KPMG S.A. Banque de France pakaitiniu išorės auditoriumi 2006 — 2011 finansiniams metams.

      Pasirašyta Frankfurte prie Maino, 2006 m. balandžio 13 d.

            ECB pirmininkas

         Jean-Claude TRICHET


title: 2012 m. liepos 10 d. Tarybos rekomendacija dėl Rumunijos 2012 m. nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2012–2015 m. Rumunijos konvergencijos programos

text:
               24.7.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 219/72

         TARYBOS REKOMENDACIJA
   2012 m. liepos 10 d.
   dėl Rumunijos 2012 m. nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2012–2015 m. Rumunijos konvergencijos programos
   2012/C 219/21
   EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
   atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 121 straipsnio 2 dalį ir 148 straipsnio 4 dalį,
   atsižvelgdama į 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei koordinavimo (1), ypač į jo 9 straipsnio 2 dalį,
   atsižvelgdama į Europos Komisijos rekomendaciją,
   atsižvelgdama į Europos Vadovų Tarybos išvadas,
   atsižvelgdama į Užimtumo komiteto nuomonę,
   pasikonsultavusi su Ekonomikos ir finansų komitetu,
   kadangi:

               (1)

               2010 m. kovo 26 d. Europos Vadovų Taryba pritarė Komisijos pasiūlymui įgyvendinti naują darbo vietų kūrimo ir augimo strategiją „Europa 2020“, grindžiamą geresniu ekonomikos politikos koordinavimu, ir daugiausia dėmesio skiriančią toms svarbioms sritims, kuriose reikia imtis veiksmų, kad būtų stiprinamas Europos tvaraus augimo ir konkurencingumo potencialas;

               (2)

               2010 m. liepos 13 d. Taryba priėmė rekomendaciją dėl valstybių narių ir Sąjungos bendrųjų ekonominės politikos gairių (2010–2014 m.), o 2010 m. spalio 21 d. – sprendimą dėl valstybių narių užimtumo politikos gairių (2), kurios kartu sudaro integruotas gaires. Į šias integruotas gaires valstybių narių paprašyta atsižvelgti formuojant savo nacionalinę ekonomikos ir užimtumo politiką;

               (3)

               2011 m. liepos 12 d. Taryba priėmė rekomendaciją (3) dėl Rumunijos 2011 m. nacionalinės reformų programos ir pateikė savo nuomonę dėl atnaujintos 2011–2014 m. Rumunijos konvergencijos programos;

               (4)

               2011 m. lapkričio 23 d. Komisija patvirtino antrąją metinę augimo apžvalgą, kuria pradedamas antras ex ante ir integruoto politikos koordinavimo Europos semestras, numatytas strategijoje „Europa 2020“;

               (5)

               vykdant Europos semestro veiklą, Europos Parlamentas buvo tinkamai įtrauktas remiantis Reglamentu (EB) Nr. 1466/97, ir 2012 m. vasario 15 d. priėmė rezoliuciją dėl užimtumo ir socialinių aspektų 2012 m. metinėje augimo apžvalgoje bei rezoliuciją dėl dalyvavimo rengiant 2012 m. metinę augimo apžvalgą;

               (6)

               2012 m. kovo 2 d. Europos Vadovų Taryba patvirtino prioritetus, kuriais turi būti užtikrintas finansinis stabilumas, fiskalinis konsolidavimas ir ekonomikos augimo skatinimo veiksmai. Ji pabrėžė, kad reikia vykdyti diferencijuotą, ekonomikos augimą skatinantį fiskalinį konsolidavimą, atkurti įprastas skolinimo ekonomikai sąlygas, skatinti ekonomikos augimą ir konkurencingumą, spręsti nedarbo problemą, šalinti krizės sukeltas socialines pasekmes ir modernizuoti viešąjį administravimą;

               (7)

               2012 m. kovo 2 d. Europos Vadovų Taryba taip pat paragino valstybes nares, prisijungusias prie pakto „Euro plius“, laiku pranešti apie savo įsipareigojimus, kad juos būtų galima įtraukti į jų stabilumo arba konvergencijos programas ir į jų nacionalines reformų programas;

               (8)

               2012 m. balandžio 23 d. Rumunija pateikė savo 2012 m. nacionalinę reformų programą, o 2012 m. gegužės 11 d. – savo 2012–2015 m. konvergencijos programą;

               (9)

               2009 m. gegužės 6 d. Taryba priėmė Sprendimą 2009/459/EB (4), kuriuo Rumunijai trejus metus teikiama vidutinės trukmės laikotarpio finansinė parama pagal Sutarties 143 straipsnį. Pridėtame 2009 m. birželio 23 d. pasirašytame susitarimo memorandume ir jo paskesniuose papildymuose išdėstytos ekonominės politikos sąlygos, kuriomis remiantis išmokėta finansinė parama. 2010 m. kovo 16 d. Sprendimas 2009/459/EB iš dalies pakeistas Sprendimu 2010/183/ES (5). Atsižvelgdama į sėkmingą Rumunijos vidutinės trukmės laikotarpio finansinės pagalbos programos įgyvendinimą ir į svarbų tačiau dalinį einamosios sąskaitos koregavimą dėl likusių struktūrinių trūkumų Rumunijos produktų ir darbo rinkose, dėl kurių šalis tampa jautri tarptautiniams kainų šokams, 2011 m. gegužės 12 d. Taryba priėmė Sprendimą 2011/288/ES (6) trejus metus teikti vidutinės trukmės laikotarpio prevencinę finansinę paramą Rumunijai pagal Sutarties 143 straipsnį. Prie sprendimo pridedamas susitarimo memorandumas buvo pasirašytas 2011 m. birželio 29 d., o pirmasis papildomas susitarimas – 2011 m. gruodžio 27 d.;

               (10)

               per antrąją oficialią vidutinės trukmės laikotarpio finansinės pagalbos programos apžvalgą, vykdytą nuo 2012 m. balandžio mėn. pabaigos iki gegužės mėn. pradžios, nustatyta, kad Rumunija įgyvendina tą programą pagal programą. 2011 m. biudžeto deficito tikslas pinigine išraiška buvo pasiektas, o Europos sąskaitų sistemos (toliau – ESS) tikslas būtų buvęs pasiektas, jei ne didelės vertės vienkartinė priemonė, susijusi su teismo sprendimais, kuriais Vyriausybė įpareigota tam tikrų kategorijų darbuotojams išmokėti kompensacijas. 2012 m. biudžetas naudojamas pagal planą, kuriuo siekiama deficitą sumažinti iki mažiau kaip 3 % BVP pagal ESS. Rumunijos bankininkystės sektorius ir toliau yra atsparus, nepaisant vis prastėjančios turto kokybės, kurios poveikis bankų sektoriaus pelningumui neigiamas. Vidutinės trukmės laikotarpio finansinės pagalbos programoje nustatytos sąlygos finansų sektoriuje buvo įgyvendintos, nors kai kuriais atvejais vėluota. Pažanga pagrindinėse struktūrinės reformos srityse, kaip antai energetika ir transportas bei ES lėšų įsisavinimas, buvo netolygi;

               (11)

               po dvejų metų, per kuriuos realusis BVP Rumunijoje mažėjo, 2011 m. jis išaugo 2½ %. Numatoma, kad 2012 m. augimas turėtų sulėtėti ir siekti 1,4 %. Prognozuojama, kad labiausiai augimą skatins vidaus paklausa. Tikimasi, kad svarbų vaidmenį 2012 m. šioje srityje atliks viešosios investicijos ir geresnis ES lėšų įsisavinimas;

               (12)

               remdamasi konvergencijos programos vertinimu pagal Reglamentą (EB) Nr. 1466/97, Taryba mano, kad makroekonominis scenarijus, kuriuo grindžiamos toje programoje pateiktos biudžeto projekcijos, yra tikėtinas. Konvergencijos programoje numatytos biudžeto strategijos tikslas – 2012 m. sumažinti deficitą iki mažiau kaip 3 % BVP, kaip nurodyta Tarybos rekomendacijose Rumunijai pagal perviršinio deficito procedūrą. Vėliau šalis sieks vidutinės trukmės laikotarpio biudžeto tikslo, kuris struktūriniu požiūriu yra 0,7 % BVP deficitas. Vidutinės trukmės laikotarpio tikslas atitinka Stabilumo ir augimo pakto reikalavimus. Kaip planuota 2012 m. ištaisius perviršinį deficitą, tikimasi, kad jis toliau mažės iki 2,2 % BVP 2013 m., 1,2 % BVP 2014 m. ir 0,9 % BVP 2015 m. Remiantis (perskaičiuotu) struktūriniu biudžeto balansu (7), manoma, kad deficitas mažės 1,5 % 2012 m., 0,5 % 2013 m. ir 0,7 % 2014 m., o tai atitinka Stabilumo ir augimo pakte nustatytą 0,5 % BVP kriterijų. Vyriausybės išlaidų augimo tempas atitinka Stabilumo ir augimo pakte 2012–2015 m. laikotarpiui nustatytą išlaidų kriterijų. Pagal konvergencijos programą numatyta vidutinės trukmės laikotarpio tikslą pasiekti 2014 m. Didžiausią riziką biudžeto tikslams kelia valstybinių įmonių įsiskolinimas ir galimas naujas vietos valdžios lygmens ir sveikatos priežiūros sektoriaus įsiskolinimas, nors sveikatos priežiūros sektoriuje ir buvo imtasi tam tikrų priemonių. Valstybės skola iki 2011 m. pabaigos nesiekė 34 % BVP, taigi buvo gerokai mažesnė nei 60 % BVP vertė;

               (13)

               Rumunija prisiėmė tam tikrų įsipareigojimų pagal paktą „Euro plius“. Šie įsipareigojimai, taip pat 2011 m. prisiimti ir įgyvendinami įsipareigojimai yra susiję su konkurencingumo ir užimtumo didinimu, viešųjų finansų tvarumo ir finansinio stabilumo stiprinimu,

         REKOMENDUOJA Rumunijai 2012–2013 m. imtis šių veiksmų:
   Įgyvendinti Sprendime 2009/459/EB su pakeitimais, padarytais Sprendimu 2010/183/ES, nustatytas priemones kartu su Sprendime 2011/288/ES nustatytomis priemonėmis, patikslintomis 2009 m. birželio 23 d. susitarimo memorandume ir jo paskesniuose papildymuose bei 2011 m. birželio 29 d. susitarimo memorandume ir jo paskesniuose papildymuose.

      Priimta Briuselyje 2012 m. liepos 10 d.

            Tarybos vardu

            Pirmininkas

         V. SHIARLY

      (1)  OL L 209, 1997 8 2, p. 1.

      (2)  Toliau taikomos 2012 metais pagal 2012 m. balandžio 26 d. Tarybos sprendimą 2012/238/ES dėl valstybių narių užimtumo politikos gairių (OL L 119, 2012 5 4, p. 47).

      (3)  OL C 216, 2011 7 22, p. 6.

      (4)  OL L 150, 2009 6 13, p. 8.

      (5)  OL L 83, 2010 3 30, p. 19.

      (6)  OL L 132, 2011 5 19, p. 15.

      (7)  Pagal ciklą pakoreguotas balansas (atėmus vienkartines ir laikinąsias priemones), Komisijos tarnybų perskaičiuotas remiantis programoje pateikta informacija ir taikant bendrai sutartą metodiką.


				|

		52014DC0421

			Rekomendacija TARYBOS REKOMENDACIJA dėl 2014 m. Austrijos nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2014 m. Austrijos stabilumo programos_x000b_ /* COM/2014/0421 final */

Rekomendacija
TARYBOS REKOMENDACIJA
dėl 2014 m. Austrijos nacionalinės
reformų programos
su Tarybos nuomone dėl 2014 m. Austrijos stabilumo programos

EUROPOS
SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdama į
Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 121
straipsnio 2 dalį ir 148 straipsnio 4 dalį,
atsižvelgdama į 1997
m. liepos 7 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto
būklės priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos
priežiūros bei koordinavimo[1],
ypač į jo 5 straipsnio 2 dalį,
atsižvelgdama į Europos
Komisijos rekomendaciją[2],
atsižvelgdama į
Europos Parlamento rezoliucijas[3],
atsižvelgdama į
Europos Vadovų Tarybos išvadas,
atsižvelgdama į
Užimtumo komiteto nuomonę,
atsižvelgdama į
Ekonomikos ir finansų komiteto nuomonę,
atsižvelgdama į Socialinės apsaugos
komiteto nuomonę,
atsižvelgdama į Ekonominės politikos
komiteto nuomonę,
kadangi:
(1)
2010 m. kovo 26 d.
Europos Vadovų Taryba pritarė Komisijos pasiūlymui
įgyvendinti naują augimo ir darbo vietų kūrimo
strategiją „Europa 2020“, grindžiamą geresniu ekonominės
politikos koordinavimu, ir daugiausia dėmesio skirti toms svarbioms
sritims, kuriose reikia imtis veiksmų, kad būtų stiprinamas
Europos tvaraus augimo ir konkurencingumo potencialas;
(2)
2010 m. liepos 13 d.
Taryba, remdamasi Komisijos pasiūlymais, priėmė
rekomendaciją dėl valstybių narių ir Sąjungos
bendrųjų ekonominės politikos gairių (2010–2014 m.), o
2010 m. spalio 21 d. – sprendimą dėl valstybių
narių užimtumo politikos gairių, kurios kartu sudaro integruotas
gaires. Į šias integruotas gaires valstybių narių paprašyta
atsižvelgti formuojant nacionalinę ekonominę ir užimtumo
politiką;
(3)
2012 m. birželio
29 d. valstybių ar vyriausybių vadovai nusprendė priimti
Susitarimą dėl ekonomikos augimo ir darbo vietų kūrimo,
kuriuo nustatė nuoseklią nacionalinių, ES ir euro zonos
veiksmų, naudojant visus galimus svertus, priemones ir politikos
strategijas, sistemą. Jie nutarė, kokių veiksmų
reikėtų imtis valstybių narių lygmeniu, visų pirma
išreikšdami tvirtą įsipareigojimą siekti strategijos „Europa
2020“ tikslų ir įgyvendinti konkrečioms šalims skirtas
rekomendacijas;
(4)
2013 m. liepos 9 d. Taryba
priėmė rekomendaciją dėl 2013 m. Austrijos
nacionalinės reformų programos ir nuomonę dėl atnaujintos
2012–2017 m. Austrijos stabilumo programos; 2013 m. lapkričio 15 d.,
vadovaudamasi Reglamentu
(ES) Nr. 473/2013[4], Komisija pateikė nuomonę apie
Austrijos 2014 m. biudžeto plano projektą[5];
(5)
2013 m. lapkričio 13 d.
Komisija priėmė metinę augimo apžvalgą[6], kuria
pradedamas 2014 m. Europos ekonominės politikos koordinavimo semestras.
Tą pačią dieną Komisija pagal Reglamentą (ES)
Nr. 1176/2011 priėmė Įspėjimo mechanizmo
ataskaitą[7],
kurioje nenurodė, kad Austrija yra viena iš valstybių narių,
dėl kurios reikės parengti nuodugnią apžvalgą;
(6)
2013 m. gruodžio 20 d. Europos
Vadovų Taryba patvirtino prioritetus, kuriais turi būti užtikrintas
finansinis stabilumas, fiskalinis konsolidavimas ir ekonomikos augimo skatinimo
veiksmai. Ji pabrėžė, kad reikia vykdyti diferencijuotą,
ekonomikos augimui palankų fiskalinį konsolidavimą, atkurti įprastas
skolinimo ekonomikai sąlygas, skatinti ekonomikos augimą ir
konkurencingumą, mažinti nedarbą, šalinti socialinius krizės
padarinius ir modernizuoti viešąjį administravimą;
(7)
2014 m. balandžio 8 d. Austrija
pateikė 2014 m. nacionalinę reformų programą, o 2014 m.
balandžio 29 d. – 2014 m. stabilumo programą. Siekiant atsižvelgti į
abiejų programų sąsają, jos vertintos vienu metu;
(8)
2014 m. stabilumo programoje išdėstytos
biudžeto strategijos tikslas – iki 2016 m. pasiekti vidutinio laikotarpio
tikslą, kad struktūrinis deficitas neviršytų 0,45 % BVP, o
tai atitinka Stabilumo ir augimo pakte nustatytus reikalavimus. 2013 m.
valdžios sektoriaus deficitas buvo tvariai sumažintas ir nesiekia 3 % BVP.
Planuojama, kad (perskaičiuotas) struktūrinis balansas išliks
pastovus 2014 m., o 2015 m. pagerės 0,3 procentinio punkto BVP, o tai kur
kas mažiau negu abiem metais reikalaujamas koregavimas. Išlaidų augimas
tiek 2014 m., tiek 2015 m. taip pat gerokai nukryps nuo išlaidų
kriterijaus. 2014 m. gegužės 12 d. Austrija paskelbė papildomas
pajamų ir išlaidų priemones. Su sąlyga, kad šios priemonės
bus griežtai ir laiku įgyvendintos, Austrijos biudžeto strategijoje jau
nenumatoma, kad  bus reikšmingai nukrypta nuo koregavimo plano 2014 m. siekiant
vidutinio laikotarpio tikslo. Be to, numatytas koregavimo planas siekiant
vidutinio laikotarpio tikslo vis dar kelia pavojų, kad nebus laikomasi
Stabilumo ir augimo pakto reikalavimų. Remiantis stabilumo programa,
dėl Hypo Alpe Adria turto likvidavimo subjekto įsteigimo
poveikio bendroji valdžios sektoriaus skola gerokai išaugs – nuo beveik 74,5 %
BVP 2013 m. iki 79 % BVP 2014 m. Skola mažėti pradės nuo 2015 m.
Makroekonominis scenarijus, kuriuo grindžiamos programoje pateiktos biudžeto
projekcijos ir kurį parengė nepriklausoma įstaiga – Austrijos
ekonominių mokslinių tyrimų institutas (WIFO), yra
tikėtinas. Komisijos 2014 m. pavasario prognozėje tikimasi, kad
2014 ir 2015 m. deficitas nesieks 3 %. Vis dėlto, prognozuojama, kad
2014 m. struktūrinis balansas pablogės, o 2015 m. pagerės vos
0,1 % BVP.  Remdamasi savo atliktu programos vertinimu ir Komisijos prognoze
bei gegužės 12 d. paskelbtų papildomų priemonių vertinimu
ir vadovaudamasi Tarybos reglamentu (EB) Nr. 1466/97, Taryba mano, kad
Austrija tvariai panaikino perviršinį deficitą, tačiau  rizika,
kad 2014 ir 2015 m. bus reikšmingai nukrypta nuo koregavimo plano siekiant
vidutinio laikotarpio tikslo, išlieka;
(9)
pagal Sutartį dėl stabilumo, koordinavimo
ir valdymo, 2012 m. Austrija įvykdė Austrijos vidaus stabilumo pakto
reformą ir taip sustiprino savo fiskalinę sistemą.  Nuo 2013 m.
lapkričio mėn. Austrijos fiskalinės tarybos įgaliojimai
buvo išplėsti atsižvelgiant į fiskalinio susitarimo reikalavimus.
Tačiau, kaip pripažinta koalicijos susitarime, vis dar reikalinga
visapusiška skirtingų valdžios lygmenų santykių reforma, kad
būtų supaprastintas jų atitinkamos atsakomybės
pasiskirstymas;
(10)
dėl pensijų bei
sveikatos priežiūros vidutinės trukmės ir ilgalaikių
išlaidų ir kiek mažiau  dėl ilgalaikės priežiūros
išlaidų kyla pavojus viešųjų finansų tvarumui. 2014 m.
įsigaliojo tam tikros priemonės, kuriomis apribojamos galimybės
anksčiau išeiti į pensiją ir didinamos paskatos ilgiau likti
darbo rinkoje. Tačiau 2012 m. galiojęs faktinis pensinis amžius (58,4
metai) yra gerokai mažesnis už ES vidurkį. Jis išlieka
gerokai mažesnis už teisės aktais nustatytą pensinį amžių
(2012 m. 5,6 metais vyrams ir 2,6 metais moterims). Nacionalinėje
reformų programoje pateikiami palyginti plataus užmojo trumpalaikiai
tikslai, kuriais siekiama 2012–2018 m. laikotarpiu faktinį
pensinį amžių padidinti 1,6 metais. Jų įgyvendinimą
reikės atidžiai stebėti. Pastarojo meto pensijų sistemos
reformos gali šiek tiek sumažinti riziką tvarumui, jei kartu bus gerinamos
darbo rinkos sąlygos, kad vyresnio amžiaus asmenys galėtų likti
įdarbinti ilgesnį laiką. Tačiau neplanuojama pradėti
taikyti priemonių, kurių poveikis būtų labiau
struktūrinis ir ilgalaikis, pavyzdžiui, kuriomis būtų
paspartintas vyrų ir moterų teisės aktais nustatyto pensinio
amžiaus suvienodinimas ir teisės aktais nustatytas pensinis amžius
būtų susietas su vidutine tikėtina gyvenimo trukme, dėl ko
būtų papildomai prisidėta prie ilgesnio profesinio gyvenimo ir
pensijų sistemos finansinio tvarumo;
(11)
Austrijos sveikatos
priežiūros sistemoje efektyviai paskirstyti išteklius trukdo
sudėtinga valdymo struktūra ir palyginti didelis dėmesys
dideliam ir brangiam ligoninių sektoriui. Imtasi keleto priemonių,
kuriomis siekiama įgyvendinti sveikatos priežiūros reformą ir
padidinti viešųjų išlaidų efektyvumą. Tačiau jų gali
nepakakti, kad būtų pašalinti sektoriaus struktūriniai
trūkumai, ir išlieka poreikis nustatyti platesnio masto tikslus siekiant
pereiti nuo stacionarios prie ambulatorinės priežiūros ir stiprinti
prevencinę sveikatos priežiūrą, kuriai skiriamos viešosios
lėšos nesiekia ES vidurkio. Teigiamai vertinamos paskelbtos
priemonės, kuriomis siekiama stiprinti pirminės priežiūros
paslaugas ir sukurti integruotas lėtinėmis ligomis
sergančių ligonių priežiūros programas.  Ilgalaikės
priežiūros fondas, kurio veikla pratęsta iki 2016 m. ir kuriam
papildomai skirta 650 mln. EUR ir planuojama, kad ji bus dar kartą
pratęsta iki 2018 m. ir bus skirti papildomi 700 mln. EUR – laikinas
sprendimas dėl priežiūros paslaugų finansavimo. Kad būtų
užtikrintas ilgalaikės priežiūros finansinis tvarumas, dėmesio
šiam klausimui reikės skirti ir pasibaigus šiam laikotarpiui;
(12)
pagal Austrijos
mokesčių sistemą darbuotojams, ypač nedideles pajamas
gaunantiems asmenims, vis dar tenka didelė mokesčių ir
socialinio draudimo našta. 2012 m. darbo mokesčiai buvo vieni
didžiausių ES – jie sudarė 24,7 % BVP. Socialinio draudimo
įmokos ir darbo užmokesčio mokesčiai sudaro beveik 50 % darbo
užmokesčio neatskaičius mokesčių. Tikėtina, kad dėl
didelių socialinių įmokų ir pajamų mokesčių
pirmą kartą įsidarbinusiems darbuotojams mažėja paskatos
dirbti nedidelius atlyginimus gausiantiems asmenims ir asmenims, kurie yra
antrasis šeimoje uždirbantis asmuo.   Neseniai priimtame mokesčių
teisės aktų rinkinyje yra tik kelios priemonės, kuriomis
siekiama sumažinti darbuotojams tenkančią mokesčių
naštą, tačiau nepasinaudojama galimybe pereiti prie mažiau augimui
kenkiančių mokesčių, pavyzdžiui, reguliariai mokamo
nekilnojamojo turto mokesčio, kur apmokestinamosios vertės
įverčiai yra pasenę;
(13)
Austrijos darbo rinkos
rodikliai ir toliau yra geri – jos nedarbo lygis vienas žemiausių ES (2013
m. – 4,9 %). Tačiau dėl būsimų uždavinių,
susijusių su senėjančia visuomene ir potencialiai
mažėsiančia darbo jėga, reikia geriau išnaudoti nepakankamai
išnaudojamą vyresnio amžiaus darbuotojų, moterų ir migrantų
darbo rinkos potencialą. Vyresnio amžiaus darbuotojų užimtumo lygis
išlieka žemesnis už ES vidurkį (44,9 %, palyginti su 50,3 %), nors nuo
2000 m. jų dalyvavimo lygis smarkiai išaugo – beveik 15 procentinių
punktų iki 44,9 % 2013 m. Priemonės, kuriomis siekiama
apriboti galimybes anksčiau išeiti į pensiją, įsigalioja
2014 m., ir rengiamos tolesnės priemonės, kuriomis stiprinamos
paskatos vėliau palikti darbo rinką. Nepaisant to, vyresnio amžiaus
darbuotojams sunku išlaikyti savo darbo vietą arba grįžti į
darbo rinką. Nors migrantai sudaro vis didesnę darbo jėgos
dalį, siekdami visiškai integruotis į darbo rinką jie vis dar
susiduria su kliūtimis, jų nedarbo lygis gerokai aukštesnis, iš
dalies dėl to, kad išlieka su jų kvalifikacijų pripažinimu
susijusių kliūčių. Nors moterų užimtumo lygis 2013 m.
buvo palyginti didelis (70,8 %), šis rodiklis ne toks palankus,
skaičiuojant visos darbo dienos ekvivalentais (2012 m. – 55,6 %).
Austrijoje ne visą darbo dieną dirbančių moterų dalis
yra viena didžiausių ir yra labai daug moterų, dirbančių
mažai apmokamą darbą. Todėl vyrų ir moterų darbo
užmokesčio ir pensijų skirtumas yra vienas didžiausių ES. Nors
imtasi tam tikrų priemonių, kad būtų pagerintos vaiko
priežiūros ir ilgalaikės priežiūros paslaugos, jų
prieinamumas vis dar yra ribotas;
(14)
remiantis 2012 m. EBPO mokinių įgūdžių tyrimo rezultatais, Austrija pagerino visų kategorijų švietimo
rezultatus, tačiau skaitymo įgūdžiai vis dar blogesni už ES
vidurkį, o socialinės ir ekonominės sąlygos tebeturi
didelės įtakos besimokančiųjų pasiekimams. Nors
apskritai mokyklos nebaigiančių asmenų skaičiaus mažinimo
tikslas buvo pasiektas, migrantų kilmės mokinių, kurių vis
daugėja, rodiklis buvo daugiau nei tris kartus didesnis už ne
migrantų kilmės mokinių rodiklį (2012 m. 21,5 %, palyginti
su 6,0 %). Nepakankamai dėmesio skiriama mokyklos nebaigimo prevencijai ir
vis dar reikia sukurti nacionalinio lygmens strateginį požiūrį
į aukštos kokybės ikimokyklinį ugdymą. Keletas
reformų, susijusių su įvairiais mokyklų sistemos aspektais,
visų pirma naujosios vidurinės mokyklos programos įgyvendinimas,
vykdomos šiuo metu arba buvo neseniai priimtos. Reikia atidžiai stebėti
naujosios vidurinės mokyklos programos galimybes mažinti neigiamą
ankstyvo mokinių paskyrimo į skirtingo tipo mokyklas po ketverių
metų pradinėje mokykloje (ankstyvas skirstymas pagal gabumus)
poveikį palankių socialinių sąlygų neturintiems
asmenims ir gerinti mokymosi rezultatus. Kalbant apie aukštąjį
mokslą, didėjantis studentų skaičius kelia finansavimo ir
organizacinių sunkumų, tačiau studijas užbaigiančių
studentų dalis tebėra mažesnė už ES vidurkį. Vis dar labai
svarbu gerinti švietimo rezultatus, kad būtų palengvintas kelias nuo
studijų iki įsidarbinimo;
(15)
išlieka didelių dėl
reguliavimo kylančių kliūčių, trukdančių
įmonėms ir pavieniams specialistams siūlyti savo paslaugas
Austrijoje. Teisės aktais, kuriais reglamentuojamos konkrečios
profesijos, ribojamos įmonių teisinės formos ir nustatomi
akcijų dalies reikalavimai, be to, norint užsiimti tam tikra profesine
veikla reikia turėti konkrečią profesinę
kvalifikaciją, todėl įsteigti tarpdalykines paslaugas
teikiančias įmones tebėra sudėtinga. Šių
reikalavimų derinys sukuria kliūčių patekti į
rinką ir teikti profesines paslaugas, o tai riboja konkurenciją.
Kalbant apie profesinės kvalifikacijos reikalavimus, Austrija dalyvauja
visoje ES vykdomame tarpusavio vertinimo procese ir atnaujino savo
reglamentuojamųjų profesijų duomenų bazę – tai pirmas
žingsnis vertinant profesinės kvalifikacijos reikalavimų
pagrįstumą ir proporcingumą;
(16)
ES viešųjų pirkimų teisės
aktuose nustatytais skelbimo reikalavimais siekiama užtikrinti
konkurenciją ir vienodas sąlygas geriau informuojant apie
galimybę sudaryti sutartį, nes tai yra viena iš svarbių patekimo
į rinką sąlygų.   Paprastai dėl didesnės konkurso
dalyvių konkurencijos perkančiajai organizacijai pateikiami
palankesni pasiūlymai, kuriuose, be kita ko, nurodomos gerokai
mažesnės kainos. Tačiau Austrijos
perkančiųjų organizacijų ir subjektų pagal ES
viešųjų pirkimų teisės aktus paskelbtų kvietimų
teikti pasiūlymus vertė 2012 m. sudarė 1,5 % BVP ir 6,6 %
visų viešųjų išlaidų darbams atlikti ir prekėms bei
paslaugoms įsigyti, o tai yra gerokai mažiau už ES vidurkį –
atitinkamai 3,4 % ir 17,7 %. Dėl tokios padėties, t. y. dėl
neišnaudotų verslo galimybių, Austrijos mokesčių
mokėtojai ir įmonės patiria didelių išlaidų;
(17)
nepaisant padidinto Austrijos
federalinės konkurencijos institucijos biudžeto, joje dirba labai mažai
darbuotojų, palyginti su panašaus dydžio ar mažesnių valstybių
narių valdžios institucijomis. Austrijos krovinių ir keleivių
vežimo geležinkeliu rinkoms būtų naudingos tolesnės pastangos
skatinti konkurenciją, kaip rekomendavo Taryba 2013 m.;
(18)
nors apskritai 2013 m.
bankų sektoriaus rekapitalizavimas toliau gerėjo, atsižvelgiant
į bankų rizikos pobūdį, būtų tikslinga dėti
daugiau pastangų, kad kapitalo rezervas būtų dar labiau
padidintas.  2013 m. Taryba rekomendavo, kad Austrija paspartintų nacionalizuotų
ir iš dalies nacionalizuotų bankų restruktūrizavimą. Šiuo
metu turėtų būti pateikti teisės aktai dėl Hypo
Alpe Adria likvidavimo, kuriuos parlamentas turėtų priimti iki
vasaros. Vyksta organizacinis pasirengimas įsteigti atitinkamą turto
valdymo bendrovę. Tikimasi, kad turto valdymo bendrovė pradės
veikti rudenį. Vadovaujantis sprendimais dėl ES valstybės
pagalbos toliau vykdomas Österreichische Volksbanken AG
restruktūrizavimas ir blogo banko Kommunalkredit, KA Finanz
likvidavimas. Siekiant užtikrinti finansinį stabilumą ir sumažinti
neigiamą poveikį viešiesiems finansams, reikėtų skaidriai
ir ryžtingai užbaigti nacionalizuotų bankų
restruktūrizavimą;
(19)
atsižvelgdama į Europos
semestrą, Komisija atliko išsamią Austrijos ekonominės politikos
analizę. Ji įvertino stabilumo programą ir nacionalinę
reformų programą. Komisija įvertino ne tik jų svarbą
tvariai fiskalinei ir socialinei bei ekonominei Austrijos politikai, bet ir
tai, kaip laikomasi ES taisyklių ir gairių, nes ES priemonėmis
prisidedant prie būsimų nacionalinių sprendimų būtina
stiprinti bendrą Europos Sąjungos ekonomikos valdymą. Jos
rekomendacijos atsižvelgiant į Europos semestrą
pateiktos toliau išdėstytose 1–5 rekomendacijose;
(20)
atsižvelgdama į šį
vertinimą, Taryba išnagrinėjo Austrijos stabilumo programą ir
savo nuomonę[8]
visų pirma pateikė 1 rekomendacijoje;
(21)
atsižvelgdama į Europos
semestrą, Komisija taip pat atliko visos euro zonos ekonominės
politikos analizę. Remdamasi šia analize Taryba parengė
konkrečias rekomendacijas valstybėms narėms, kurių valiuta
yra euro. Austrija taip pat turėtų užtikrinti, kad šios
rekomendacijos būtų įgyvendintos visiškai ir laiku,
REKOMENDUOJA
Austrijai 2014–2015 m. imtis šių veiksmų:
1.           Panaikinus
perviršinį deficitą, 2014 m. sustiprinti biudžeto priemones,
atsižvelgiant į atsirandantį 0,5 % BVP atotrūkį,
grindžiamą Komisijos 2014 m. pavasario prognoze, patvirtinantį
riziką, kad gali būti smarkiai nukrypta nuo Stabilumo ir augimo pakto
reikalavimų. 2015 m. gerokai sustiprinti biudžeto
strategiją, kad būtų pasiektas vidutinio laikotarpio tikslas ir
vėliau nuo jo nebūtų nukrypta, ir užtikrinti, kad būtų
laikomasi skolos taisyklės, siekiant, kad valdžios sektoriaus skolos
santykis tvariai mažėtų. Toliau racionalizuoti fiskalinius santykius
tarp skirtingų valdžios lygmenų, pavyzdžiui, supaprastinant
organizacinę struktūrą ir suderinant atsakomybę už išlaidas
ir už finansavimą.
2.           Didinti ilgalaikį
pensijų sistemos tvarumą, visų pirma paankstinant vyrų ir
moterų teisės aktais nustatytą pensinio amžiaus
suvienodinimą ir susiejant teisės aktais nustatytą pensinį
amžių su vidutine tikėtina gyvenimo trukme. Stebėti, kaip
įgyvendinamos neseniai priimtos reformos, kuriomis ribojamos
galimybės anksčiau išeiti į pensiją. Toliau gerinti
sveikatos priežiūros ir ilgalaikės priežiūros paslaugų
ekonominį veiksmingumą ir tvarumą.
3.           Mažinti didelį darbo
jėgos apmokestinimo lygį nedideles pajamas gaunantiems asmenims, pereinant
prie mokesčių, kurie mažiau kenkia ekonomikos augimui, kaip antai
reguliariai mokami nekilnojamojo turto mokesčiai, be kita ko, atnaujinant
mokestinę bazę. Stiprinti priemones, kuriomis siekiama pagerinti
migrantų kilmės, moterų ir vyresnio amžiaus darbuotojų
perspektyvas darbo rinkoje. Tam reikia toliau gerinti vaiko priežiūros ir
ilgalaikės priežiūros paslaugas ir pripažinti migrantų
kvalifikaciją. Gerinti švietimo rezultatus, visų pirma
migrantų kilmės jaunuolių, gerinant ikimokyklinį
ugdymą ir mažinant neigiamą ankstyvo skirstymo pagal gabumus
poveikį. Toliau gerinti strateginį aukštojo mokslo sistemos
planavimą ir aktyviau taikyti priemones, skirtas studijų
nebaigiančių studentų skaičiui mažinti.
4.           Šalinti pernelyg dideles
kliūtis paslaugų teikėjams, įskaitant kliūtis,
susijusias su teisine forma ir akcijų dalies reikalavimais, ir
tarpdalykines paslaugas teikiančių įmonių steigimo
kliūtis.  Peržiūrėti, ar suvaržymai patekti į rinką ir
užsiimti reglamentuojamąja profesija yra proporcingi ir grindžiami
bendrais interesais. Nustatyti priežastis, kodėl viešųjų
sutarčių, sudaromų pagal viešojo pirkimo procedūras pagal
ES teisės aktus, vertė tokia maža. Iš esmės didinti federalinės
konkurencijos institucijos išteklius.
5.           Toliau atidžiai prižiūrėti ir
efektyviai paspartinti tvarkingą nacionalizuotų ir iš dalies
nacionalizuotų bankų restruktūrizavimą.
Priimta Briuselyje
                                                                       Tarybos
vardu
                                                                       Pirmininkas
[1]               OL L 209, 1997 8 2, p. 1.
[2]               COM(2014) 421 final.
[3]               Dok. P7_TA(2014)0128 ir P7_TA(2014)0129.
[4]               OL L 140, 2013 5 27, p. 11.
[5]               C(2013) 8009 final.
[6]               COM(2013) 800 final.
[7]               COM(2013) 790 final.
[8]               Pagal Tarybos reglamento (EB) Nr. 1466/97 5
straipsnio 2 dalį.


				|

		52013DC0284

			Rekomendacija TARYBOS REKOMENDACIJA siekiant ištaisyti perviršinio valdžios sektoriaus deficito padėtį Kipre /* COM/2013/0284 final - 2013/ () */

			   	Rekomendacija
TARYBOS REKOMENDACIJA
siekiant ištaisyti perviršinio valdžios
sektoriaus deficito padėtį Kipre
EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl
Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 126 straipsnio 7 dalį,
atsižvelgdama į Europos Komisijos
rekomendaciją,
kadangi:
(1)       pagal Sutarties dėl
Europos Sąjungos veikimo (SESV) 126 straipsnį valstybės
narės turi vengti perviršinio valdžios sektoriaus deficito;
(2)       Stabilumo ir augimo pakto
pagrindinis tikslas yra patikimi valstybės finansai – priemonė
sudaryti geresnes sąlygas kainų stabilumui ir dideliam tvariam
augimui, leidžiančiam kurti naujas darbo vietas;
(3)       2010 m. liepos
13 d. pagal SESV 126 straipsnio 6 dalį Taryba nusprendė, kad
Kipre[1]
yra susidaręs perviršinis deficitas, ir pagal SESV 126 straipsnio 7
dalį ir 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamento (EB)
Nr. 1467/97 dėl perviršinio deficito procedūros
įgyvendinimo paspartinimo ir paaiškinimo 3 straipsnį pateikė
rekomendaciją dėl perviršinio deficito padėties ištaisymo ne
vėliau kaip 2012 m.;
(4)       2011 m. sausio
27 d. komunikate Tarybai Komisija padarė išvadą, kad Kipras
ėmėsi veiksmingų priemonių atsižvelgdamas į
2010 m. liepos 13 d. Tarybos rekomendaciją valdžios sektoriaus
deficitą sumažinti tiek, kad jis neviršytų 3 % BVP
pamatinės vertės, ir manė, kad jokių papildomų
veiksmų pagal perviršinio deficito procedūrą imtis nereikia;
(5)       2012 m. sausio
11 d. antrame komunikate Tarybai Komisija patvirtino, kad Kipras
ėmėsi veiksmingų priemonių atsižvelgdamas į
2010 m. liepos 13 d. Tarybos rekomendaciją valdžios sektoriaus
deficitą sumažinti tiek, kad jis neviršytų 3 % BVP
pamatinės vertės, ir manė, kad jokių papildomų
veiksmų pagal perviršinio deficito procedūrą imtis nereikia;
(6)       pagal Reglamento (EB)
Nr. 1467/97 3 straipsnio 5 dalį Taryba, remdamasi Komisijos
rekomendacija, gali nuspręsti pagal SESV 126 straipsnio 7 dalį
priimti patikslintą rekomendaciją, jei imtasi veiksmingų
priemonių ir jei priėmus pradinę rekomendaciją kilo
netikėtų nepalankių ekonominių įvykių,
turinčių didelių neigiamų pasekmių valdžios sektoriaus
finansams. Netikėti nepalankūs ekonominiai įvykiai, turintys
didelį neigiamą poveikį biudžetui, vertinami atsižvelgiant
į ekonominę prognozę, kuria pagrįsta Taryba rekomendacija;
(7)       pagal SESV 126 straipsnio 7
dalį ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 1467/97 3 straipsnį Taryba
turi atitinkamai valstybei narei pateikti rekomendacijas, siekiant per
nurodytą laikotarpį ištaisyti perviršinio deficito padėtį.
Rekomendacijoje turi būti nustatytas ne ilgesnis kaip šešių
mėnesių laikotarpis, per kurį atitinkama valstybė narė
turi imtis veiksmingų priemonių perviršinio deficito
padėčiai ištaisyti. Be to, rekomendacijoje ištaisyti perviršinio
deficito padėtį Taryba turėtų reikalauti pasiekti metinius
biudžeto tikslus, kurie pagal prognozę, kuria grindžiama rekomendacija,
atitinka minimalų metinį struktūrinio balanso, t. y. pagal
ciklą pakoreguoto balanso atmetus vienkartines ir kitas laikinąsias
priemones, pagerėjimą, kurio lyginamasis dydis būtų ne
mažiau kaip 0,5 % BVP;
(8)       remdamasi nuodugnia
makroekonominių pokyčių Kipre pobūdžio, kilmės ir
masto apžvalga, 2012 m. gegužės mėn. Komisija padarė
išvadą, kad Kipre yra susidaręs labai didelis disbalansas, visų
pirma išorės pozicijos, viešųjų finansų ir finansų
sektoriaus, ir tokią padėtį reikėjo nedelsiant ištaisyti.
Manyta, kad Kipro bankų sektoriaus padėtis kelia grėsmę
šalies pozicijos tvarumui. Išorės lygmeniu einamosios sąskaitos
balansas rodė didelį ir nuolatinį deficitą, siejamą su
laipsnišku kainų ir (arba) sąnaudų konkurencingumo nykimu, taip
pat buvo nustatyta, kad susirūpinimą kelia tarptautinių
investicijų balansas. Be to, manyta, kad Kipro bankų sektoriaus
padėtis kelia grėsmę šalies pozicijos tvarumui. Vidaus lygmeniu
susirūpinimą kėlė labai įsiskolinęs privatusis
sektorius: ne finansų bendrovių negrąžintų skolų lygis
ir labai įsiskolinę namų ūkiai. Be to, būdingas
valdžios sektoriaus finansų metinis disbalansas, toliau augantis net ir po
nuosmukio atsigavus ekonomikai, o naujausios pastangos ištaisyti perviršinio
deficito padėtį, kaip paaiškėjo, buvo nepakankamos.
Valstybės skola vis labiau viršydavo Sutartyje nustatytas ribas ir, kaip
tikėtasi, labai išaugo;
(9)       2012 m. liepos
10 d. Taryba priėmė Kiprui skirtas rekomendacijas, inter alia,
grindžiamas Kipro nacionalinės reformų programos ir 2012–2015 m.
Kipro stabilumo programos vertinimu. Pirmoje rekomendacijoje raginama
2013-aisiais ir vėlesniais metais tiksliai įgyvendinti biudžeto
strategiją. Joje taip pat raginama sparčiau laipsniškai imti taikyti
įgyvendinamą daugiametę biudžeto sistemą kartu su privalomu
įstatyminiu pagrindu ir korekciniu mechanizmu. Šią sistemą
reikėtų taip pat sutvirtinti programomis ir rezultatais grindžiamu
biudžeto sudarymu. Atsižvelgiant į mokesčių administravimo ir
mokesčių surinkimo neveiksmingumą, reikia priimti
mokestinių prievolių vykdymo ir kovos su mokesčių
slėpimu gerinimo priemones;
(10)     atsižvelgdamos į vis
prastėjančią ekonominę ir finansinę padėtį,
Kipro valdžios institucijos oficialiai paprašė finansinės pagalbos –
2012 m. birželio 25 d. kreipėsi paskolos į Europos
finansinio stabilumo fondą / Europos stabilumo mechanizmą
(ESM), taip pat į Tarptautinį valiutos fondą (TVF), – kad
atkurtų tvarų ekonomikos augimą, užtikrintų tvarkingai veikiančią
bankų sistemą ir apsaugotų Europos Sąjungos ir euro zonos
finansinį stabilumą. 2012 m. birželio 27 d. Euro grupė
paragino Komisiją kartu su ECB, Kipro valdžios institucijomis ir TVF
susitarti dėl makroekonominio koregavimo programos, įskaitant
finansavimo poreikius, ir imtis tinkamų veiksmų, kad būtų
užtikrintas finansinis stabilumas labai sudėtingomis aplinkybėmis,
kylant grėsmei, kad gali pasireikšti šalutinis neramumų
valstybės skolos vertybinių popierių rinkoje poveikis.
2013 m. kovo 16 ir 25 d. Euro grupė pasiekė politinį
susitarimą su Kipru dėl finansinės pagalbos ir pagrindinių
programos klausimų. 2013 m. balandžio 12 d. Euro grupė
laikėsi nuomonės, kad būtini makroekonominio koregavimo
programos klausimai parengti, kad būtų galima pradėti atitinkamas
nacionalines oficialaus ESM finansinės pagalbos priemonės tvirtinimo
procedūras. 2013 m. balandžio 25 d. Taryba priėmė
sprendimą pagal SESV 136 straipsnį, kuriame nurodyti pagrindiniai
makroekonominio koregavimo programos klausimai, kuriuos turi spręsti
Kipras. 2013 m. balandžio 26 d. Kipro valdžios institucijos ir
Komisija, veikdama ESM vardu, pasirašė su minėtu sprendimu
suderintą susitarimo memorandumą;
(11)     daugiau nei dešimtmetį
trukusi tvari ir stipri Kipro ekonominė plėtra baigėsi
2009 m. Ekonominė veikla sumažėjo 1¾ %, susilpnėjo
vidaus paklausa, o nepalanki išorės aplinka itin neigiamai paveikė
augimą. 2010 m. ekonominė veikla atsigavo: realusis BVP augo
1,1 %, o 2011 m. pirmąjį pusmetį užfiksuotas
1,5 % augimas. Pagal Komisijos tarnybų 2010 m. pavasario
prognozę, kuria pagrįsta 2010 m. liepos 13 d. Tarybos
rekomendacija pagal SESV 126 straipsnio 7 dalį, buvo numatyta, kad Kipro
ekonomika 2011 m. augs 1,3 %. Nepaisant labai gero turizmo sezono
2011 m., atsigavimui trukdė 2011 m. liepos mėn.
įvykęs didelis nelaimingas atsitikimas, kurio metu buvo sugriauta
Vasiliko elektrinė, kuri pagamindavo pusę visos pagaminamos elektros.
Be to, likviduojant labai didelį privačiojo ir viešojo sektorių
disbalansą Kipro ekonomikoje buvo labai sugriežtintos finansinės ir
fiskalinės sąlygos, kurios padidino neigiamą poveikį
ekonominei veiklai, sukėlė labai daug ekonominio netikrumo ir dar
pablogino darbo rinkos sąlygas. Tebesitęsiantis tarptautinės
aplinkos silpnumas neleido išorės paklausai kompensuoti poveikio vidaus
paklausai. Todėl 2011 m. metinis ekonomikos augimas buvo 0,5 %,
beveik vienu procentiniu punktu mažesnis nei Komisijos prognozė, kai buvo
priimama Tarybos rekomendacija. Kai buvo rengiama Komisijos prognozė,
kuria pagrįsta Tarybos rekomendacija, 2012 m. į prognozę
nebuvo įtraukti. Tačiau darant prielaidą, kad neigiamas gamybos
apimties atotrūkis bus laipsniškai panaikintas, 2012 m. tikėtasi
didesnio augimo nei 2011 m. Pagal naujausią Komisijos tarnybų
prognozę, tikimasi, kad realusis BVP 2012 m. augs −2,4 %;
(12)     valdžios sektoriaus deficitas
padidėjo nuo 5,3 % BVP 2010 m. iki 6,3 % BVP
2011 m. Biudžeto balansas blogėjo nepaisant fiskalinio konsolidavimo
priemonių 2011 m. biudžeto įstatyme ir trijų tolesnių
deficito mažinimo priemonių, priimtų per 2011 m., kurių
neužteko, kad būtų išvengta viešųjų finansų būklės
blogėjimo. Minėti ekonominiai įvykiai, ypač labai didelio
privačiojo ir viešojo sektorių disbalanso likvidavimas Kipro
ekonomikoje, lėmė viešųjų finansų pokyčius,
įskaitant didelį augimo struktūros poveikį ir didesnes
skolos finansavimo išlaidas, netekus galimybių pasinaudoti ilgesnio
laikotarpio rinkos finansavimu;
(13)     Remiantis Komisijos
tarnybų naujausia prognoze, 2012 m. numatomas 6,3 % BVP valdžios
sektoriaus deficitas. Šis numatomas deficitas yra daug didesnis už ankstesnes
Komisijos prognozes, visų pirma dėl labai nusmukusių
netiesioginių ir tiesioginių mokestinių pajamų (daugiausiai
dėl PVM, pelno mokesčio ir socialinių įmokų) ir
didesnių išlaidų dėl didėjančio nedarbo bei didesnio,
nei tikėtasi, ankstyvo išėjimo į pensiją. Palyginti su
Komisijos tarnybų 2013 m. žiemos prognoze, 2012 m. deficito
rodiklis buvo padidintas beveik ½ % BVP dėl vienkartinių
išlaidų, susijusių su draudimo išlaidomis dėl sprogimo Vasiliko
elektrinėje 2011 m. liepos mėn., padengtinų per
ketverių metų laikotarpį, bet visiškai įtrauktų į
2012 m., taip pat dėl įrašyto kapitalo pervedimo kapitalizuotoms
palūkanoms už Kipro liaudies banko rekapitalizavimo obligacijas
mokėti;
(14)     pagal Komisijos tarnybų
naujausią ekonominę prognozę struktūrinis deficitas
2010 m. buvo 5,7 %, o 2011 m. – 6,6 % BVP. Numatoma, kad
2012 m. jis sieks 6,6 % BVP. Komisijos tarnybų
prognozėje, kuria grindžiama 2010 m. liepos mėn. Tarybos
rekomendacija, nurodomas tikėtinas vidutinis potencialus beveik 1 %
augimas per koregavimo laikotarpį. Pagal Komisijos tarnybų
naujausią ekonominę prognozę dabar manoma, kad vidutinis
potencialus gamybos apimties augimas 2011–2012 m. bus neigiamas (beveik
−0,5 %), ir apskaičiuota, kad jis neigiamas išliks ir
2013–2016 m. Po Tarybos rekomendacijos sumažinus potencialų gamybos
apimties augimą, vidutinės fiskalinės pastangos
2011–2012 m. sudarytų beveik 0,5 %. Tačiau
apskaičiuotam struktūrinio balanso pokyčiui didelį
poveikį turėjo netikėtas pajamų nuosmukis dėl
mažesnės, nei prognozuota, galutinės vidaus paklausos ir mažesnio
importo, taip pat dėl didesnio darbo rinkos nuosmukio. Dėl to labai
sumažėjo pajamos, ypač iš netiesioginių mokesčių.
Atsižvelgiant į šias pastangas, bendros apskaičiuotos patikslintos
fiskalinės pastangos vidutiniškai siekia beveik 2,4 % BVP, t. y.
yra daug didesnės už reikalaujamas Tarybos rekomenduotas – ne mažiau kaip
1½ % BVP – vidutines metines fiskalines pastangas 2011–2012 m.
Todėl galima laikyti, kad Kipras ėmėsi veiksmingų
priemonių pagal Tarybos rekomendaciją;
(15)     į 2011 m. gruodžio
16 d. priimtą 2012 m. biudžeto įstatymą įtraukta
išlaidomis pagrįsta konsolidavimo strategija, kurią daugiausiai
sudaro i) viešojo sektoriaus darbuotojų pensijų įmokos kartu su
pajamų visame viešajame sektoriuje įšaldymu dvejiems metams, ii)
naujų viešojo sektoriaus darbuotojų įtraukimas į
bendrą socialinio draudimo fondo pensijų schemą, o ne į
daug dosnesnę viešiojo sektoriaus pensijų schemą, iii)
tikslingesni socialiniai pervedimai, iv) atrinktų valstybės
išlaidų kategorijų mažinimas, v) PVM tarifo padidinimas nuo 15 %
iki 17 %, vi) laikina įmoka už privačiojo sektoriaus darbuotojų
ir pensininkų bendras pajamas ir vii) mokesčio tarifo už
numanomą dividendų paskirstymą padidinimas. Minėtos
fiskalinės projekcijos taip pat apima konsolidavimo priemones, kurių
Kipro valdžios institucijos ėmėsi likusiu 2012 m. laikotarpiu po
2012 m. lapkričio mėn. laikinojo susitarimo su programos partneriais
dėl fiskalinės politikos, visų pirma pakopinį viešojo ir
viso viešojo sektoriaus pensininkų ir darbuotojų sektoriaus
pajamų mažinimą. Apskritai Kipras 2011–2012 m. priėmė
konsolidavimo priemones, kurių apskaičiuotas tiesioginis deficito
mažinimo poveikis yra daugiau nei 5½ % BVP. Šis principu „iš apačios
į viršų“ pagrįstas fiskalinio konsolidavimo priemonių,
kurių imtasi 2010–2012 m., vertinimas patvirtina, kad Kipras
ėmėsi veiksmingų priemonių;
(16)     bendroji valstybės skola
2011 m. didėjo iki 71,1 % BVP, palyginti su Komisijos
tarnybų 2010 m. pavasario prognozėje, kuria grindžiama
2010 m. liepos 13 d. Tarybos rekomendacija pagal SESV 126 straipsnio
7 dalį, numatytais 67,6 % BVP. Skolos pokyčius daugiausia
lėmė didesnis, nei tikėtasi, deficitas, mažesnis, nei
tikėtasi, augimas ir sunkumai Kiprui gauti lėšų
tarptautinėse rinkose savo finansavimo poreikiams patenkinti, dėl to
skolinimosi išlaidos didėjo. Dėl šių veiksnių ir
vyriausybės dalyvavimo rekapitalizuojant vieną komercinį
banką 2012 m. birželio mėn. valdžios sektoriaus skola
2012 m. padidėjo iki beveik 85,8 % BVP. Ateinančiais metais
valdžios sektoriaus skola toliau neišvengiamai didės, parodydama
silpną augimą ir didelius fiskalinio finansavimo poreikius.
2013–2014 m. valdžios sektoriaus skola toliau didės gavus
finansinę pagalbą. Prognozuojama, kad skolos santykis su BVP
2015 m. šoktels iki beveik 128 % BVP, po to mažės atsirandant
tvariam pirminiam pertekliui ir sugrįš į teigiamą realiojo BVP
augimą;
(17)     atsižvelgiant į visus
šiuos veiksnius, ypač į didelį biudžeto būklės
pablogėjimą dėl didesnio, nei tikėtasi, ekonominio
nuosmukio ir silpnesnės bendrosios ekonomikos būklės, nei
numatyta pradinės Tarybos rekomendacijos pagal SESV 126 straipsnio 7
dalį teikimo metu, yra pagrįstų priežasčių nustatyti
Kiprui naują terminą perviršinio deficito padėčiai
ištaisyti. Atsižvelgiant į numatomą atotrūkį iki
3 % BVP pamatinės vertės 2012 m. pabaigoje ir
nepalankias makroekonomines aplinkybes, perviršinio deficito padėčiai
ištaisyti būtina suteikti ketverius papildomus metus;
(18)     pagal Komisijos tarnybų
naujausią ekonominę nominaliojo BVP augimo prognozę 2013 m.
bus 2,4 % BVP, 2014 m. – 4,3 % BVP, 2015 m. – 2,1 %
BVP pirminis valdžios sektoriaus deficitas ir 2016 m. – 1,2 % BVP
perteklius, o prognozuojamas nominalusis valdžios sektoriaus deficitas
2013 m. bus 6,5 % BVP, 2014 m. – 8,4 % BVP, 2015 m. –
6,3 % BVP ir 2016 m. – 2,9 % BVP. Stebėsenos tikslais ir
atsižvelgiant į ribotą Kipro valdžios institucijų vykdomą
palūkanų mokėjimo kontrolę, makroekonominio koregavimo
programoje, kurią turi įgyvendinti Kipras, nustatyti pirminio balanso
fiskaliniai tikslai;
(19)     siekiant užtikrinti tvarų
perviršinio deficito padėties ištaisymą, tinkamas koregavimo planas nustatomas
ir vertinamas remiantis bendru vertinimu, kurios pagrindas yra
struktūrinis balansas, ir minimaliu metiniu struktūrinio balanso
pagerėjimu, kurio lyginamasis dydis būtų ne mažiau kaip
0,5 % BVP. Numatoma, kad išsamiai nurodytos beveik 4¾ % BVP 2013 m.
konsolidavimo priemonės padės 2013 m. pagerinti
struktūrinį fiskalinį balansą beveik 1,3 % BVP.
2014 m. priimtos konsolidavimo priemonės sudaro beveik 1¾ % BVP,
ir apskaičiuota, kad dėl jų struktūrinis balansas
2014 m. pagerės 0,3 % BVP, 2015 m. – 0,7 % BVP ir
2016 m. – 1,8 % BVP;
(20)     2013–2016 m. koregavimas
apima priemones, kuriomis mažinamas išlaidų augimas, daugiausiai dėl
viešojo sektoriaus darbo užmokesčio ir socialinių išmokų, ir
didinamos pajamos, ypač didinant PVM tarifą, akcizus, pajamų iš
palūkanų mokesčio tarifą, turto ir pelno mokesčius.
Fiskalinis konsolidavimas turėtų būti toliau vykdomas
vidutinės trukmės laikotarpiu ribojant išlaidų augimą,
gerinant mokesčių struktūrą ir imantis fiskalinių bei
struktūrinių priemonių;
(21)     atsižvelgiant į
didelį papildomą konsolidavimą 2013 m. ir nepalankias bei
labai neaiškias makroekonomines sąlygas, inter alia, dėl
laikinos kapitalo kontrolės nustatymo, pasitikėjimo praradimo ir
finansų sektoriaus nestabilumo, ex ante įsipareigojimas toliau
imtis fiskalinio konsolidavimo priemonių 2014 m. (papildant
2012 m. gruodžio mėn. nustatytas priemones, kurios įsigalios
2014 m. sausio 1 d.) nebuvo laikoma tinkamu. Tačiau Kipro
valdžios institucijų įsipareigojimas toliau laikytis programos
tikslų ir imtis papildomų priemonių, jeigu nebus surinkta
pakankamai pajamų arba socialinės išlaidos bus didesnės,
atsižvelgiant į nepalankų makroekonominį poveikį,
nustatytas ekonominio ir finansinio koregavimo programoje;
(22)     apskaičiuota, kad pagal
sutartas fiskalinio konsolidavimo priemones, kurios nebuvo keičiamos,
palyginti su priemonėmis, kurios nustatytos 2012 m. lapkričio
mėn. susitarimo memorandumo projekte, 2014 m. struktūrinis
balansas pagerės 0,3 % BVP. Todėl apskaičiuotos
struktūrinės pastangos 2014 m., remiantis Komisijos tarnybų
naujausia prognoze, šiek tiek mažesnės už minimalų metinį
struktūrinio balanso pagerėjimą, kurio lyginamasis dydis
būtų ne mažiau kaip 0,5 % BVP. Šis pagerėjimas vis
dėlto neturėtų būti laikomas priimtinu dabartinėmis
išimtinėmis labai neaiškiomis makroekonominėmis sąlygomis, kai
faktinė ir numatoma potenciali gamybos apimtis labai skiriasi,
struktūrinio balanso apskaičiavimas tampa dar neaiškesnis ir laikui
bėgant stabilesnėmis makroekonominėmis sąlygomis kinta.
Komisijos tarnybų 2013 m. žiemos prognozėje atsižvelgta į
2014 m. konsolidavimo priemones ir nurodyta, kad struktūrinis
balansas nuo 2013 iki 2014 m. gerės beveik 1,4 % BVP. Dabar
apskaičiuotą mažesnį struktūrinio balanso gerėjimą
2014 m., nepaisant nepakitusių konsolidavimo priemonių, galima
paaiškinti i) mokesčio bazės pablogėjimu dėl 2013 m.
pajamų priemonių, nes tai reiškia, kad kai kurios iš šių
priemonių 2014 m. turės mažinimo poveikį; ii) kai
kurių jau įvykdytų konsolidavimo priemonių, skirtų
2014 m., poveikio mažinimu dėl blogesnių makroekonominių
sąlygų per programos laikotarpį; iii) numatomomis
mažesnėmis 2014 m. surinktomis pajamomis iš tam tikrų
mokestinių priemonių, kai pajamos (pvz., pajamų mokesčio ir
PVM surinkimas) priklauso nuo ekonominės veiklos 2013 m., ir iv) tuo,
kad dėl standartinio elastingumo, naudojamo nustatant suskirstymą
į ciklo komponentą ir struktūrinį balansą, gali
būti nepaknakamai įvertintos tikros pagrindinės fiskalinės
pastangos. Diskrecinių konsolidavimo priemonių požiūris
remiantis principu „iš apačios į viršų“ pagal kiekvieną
priemonę atskirai yra svarbus fiskalinės politikos padėties
vertinimo elementas. Jis gali, ypač labai neaiškiomis
makroekonominėmis sąlygomis, suteikti naudingų papildomų
įžvalgų apie tikras pagrindines fiskalines pastangas. Fiskalinio
konsolidavimo priemonių suma 2013–2014 m. vidutiniškai viršija
3 % BVP. Atitinkamas struktūrinio balanso pagerėjimas, nors ir
reikšmingas, vidutiniškai siekia tik beveik ¾ % BVP;
(23)     Kipro įsipareigojimų
pagal perviršinio deficito procedūrą vykdymo stebėsena bus
vykdoma reguliariai. Jeigu nebus surenkama pakankamai pajamų arba
didės socialinės išlaidos, Kipras turėtų būti
pasirengęs imtis papildomų priemonių, kad toliau siektų
fiskalinių tikslų;
(24)     Kipras atitinka sąlygas,
kuriomis perviršinio deficito padėties ištaisymo terminas gali būti
pratęstas, kaip numatyta Reglamento (EB) Nr. 1467/97 dėl
perviršinio deficito procedūros įgyvendinimo paspartinimo ir
paaiškinimo 3 straipsnio 5 dalyje,
PRIĖMĖ
ŠIĄ REKOMENDACIJĄ:
(1)
Kipras iki 2016 m. turėtų ištaisyti
esamą perviršinio biudžeto deficito padėtį.
(2)
Kipras turėtų pasiekti tokius nominaliojo
valdžios sektoriaus deficito tikslus: 2013 m. – 6,5 % BVP,
2014 m. – 8,4 % BVP, 2015 m. – 6,3 % BVP ir 2016 m. –
2,9 % BVP, kad nominalųjį valdžios sektoriaus deficitą iki
2016 m. sumažintų tiek, kad jis neviršytų 3 % BVP
pamatinės vertės.
(3)
Siekdamas šio tikslo Kipras turėtų
tiksliai įgyvendinti 2013 m. biudžeto įstatymą ir sutartas
papildomas konsolidavimo priemones, kurios 2013 m. turėtų siekti
ne mažiau kaip 351 mln. EUR. Kipras turėtų visiškai
įgyvendinti 2014 m. skirtas fiskalines priemones, kurios priimtos
2012 m. gruodžio mėn. ir 2014 m. sudarys ne mažiau kaip
270 mln. EUR. Kipras turėtų stebėti kas mėnesį
vykdomų konsolidavimo priemonių poveikį biudžetui ir toliau
vykdyti fiskalinius tikslus bei imtis papildomų priemonių, jeigu
nebus surenkama pakankamai pajamų arba didės socialinės
išlaidos, atsižvelgiant į makroekonomines aplinkybes.
(4)
Kipras turėtų toliau vykdyti
fiskalinį konsolidavimą vidutinės trukmės laikotarpiu,
kuris apimtų vidutinės trukmės biudžeto tikslą –
struktūriniu požiūriu subalansuotą biudžetą, neleisdamas
augti išlaidoms, gerindamas mokesčių struktūrą ir imdamasis
fiskalinių ir struktūrinių priemonių.
(5)
Taryba nustato 3 mėnesių laikotarpį,
per kurį Kipro vyriausybė turi imtis veiksmingų priemonių
ir pagal Tarybos reglamento (EB) Nr. 1467/97 3 straipsnio 4a dalį
pateikti išsamią ataskaitą apie tiems tikslams pasiekti numatytą
konsolidavimo strategiją.
Be 5 rekomendacijoje numatytos ataskaitos ir
kartu su finansinio koregavimo programa, Kipras kas tris mėnesius
turėtų pranešti apie pažangą įgyvendinant šias
rekomendacijas, taip pat tokią informaciją turėtų pateikti
atskirame stabilumo programų, kurios bus rengiamos iki visiško perviršinio
deficito padėties ištaisymo, skyriuje.
Ši rekomendacija skirta Kipro Respublikai.
Priimta Briuselyje
                                                                       Tarybos
vardu
                                                                       Pirmininkas
[1]               OL L 186,
2012 7 20, p. 30.


title: 2013/105/EB: 2009 m. spalio 9 d. Komisijos rekomendacija dėl informacinių ir ryšių technologijų sutelkimo siekiant lengviau pereiti prie efektyvaus energijos vartojimo ir mažai anglies dioksido išskiriančių technologijų ekonomikos

text:
               23.2.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 51/18

      KOMISIJOS REKOMENDACIJA

   2009 m. spalio 9 d.
   dėl informacinių ir ryšių technologijų sutelkimo siekiant lengviau pereiti prie efektyvaus energijos vartojimo ir mažai anglies dioksido išskiriančių technologijų ekonomikos
   (2013/105/EB)
   EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA,
   atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 211 straipsnį,
   kadangi:

               (1)

               2006 m. balandžio mėn. Europos Parlamentas ir Taryba priėmė Direktyvą dėl energijos galutinio vartojimo efektyvumo ir energetinių paslaugų (1), kurioje nustatyta priemonių sistema, susijusi su galimybe sutaupyti energijos galutinio energijos vartojimo sektoriuose, kuriems netaikoma Šiltnamio efektą sukeliančių dujų išmetimo leidimų prekybos sistema.

               (2)

               Nacionaliniai efektyvaus energijos vartojimo veiksmų planai, kuriuos parengti reikalaujama pagal Direktyvą 2006/32/EB, turi didelę reikšmę planuojant nacionalinių energijos vartojimo efektyvumo didinimo priemonių, išskyrus Šiltnamio efektą sukeliančių dujų išmetimo leidimų prekybos sistemą, įgyvendinimą ir teikiant įgyvendinimo ataskaitas. Pirmuose nacionaliniuose efektyvaus energijos vartojimo veiksmų planuose keletas ES valstybių narių nurodė ketinančios pasinaudoti IRT teikiamomis galimybėmis taupyti energiją (2).

               (3)

               2006 m. spalio mėn. Komisija priėmė Komunikatą „Efektyvaus energijos vartojimo veiksmų planas: išnaudoti potencialą“ (3), kuriame pabrėžiama būtinybė mūsų visuomenei iš esmės keisti elgesio modelius, kad gyvenimo kokybę išlaikytume sunaudodami mažiau energijos.

               (4)

               2007 m. kovo mėn. Europos Vadovų Taryba patvirtino tikslą sunaudoti 20 % mažiau pagal 2020 m. prognozes ES suvartosimos energijos ir pritarė tikslui iki 2020 m. 20 % sumažinti išmetamų šiltnamio efektą sukeliančių dujų. Pripažindama, kad energijos vartojimas susijęs su išmetamu anglies dioksidu, Europos Vadovų Taryba taip pat paragino parengti darnią ES klimato kaitos poveikio švelninimo ir energetikos politiką. Tikimasi, kad išnaudojus galimybę 20 % sumažinti ES suvartojamos energijos kiekį bus sutaupyta daug lėšų ir nauda aplinkai bus didelė.

               (5)

               2008 m. sausio mėn. Europos Komisija priėmė Komunikatą „Du kartus po 20 iki 2020–ųjų: Europos galimybė išspręsti klimato kaitos klausimus“ (4), kuriame pateikė plataus užmojo konkrečių pasiūlymų rinkinį ir nurodė, kad sutarti klimato kaitos poveikio švelninimo uždaviniai yra techniškai ir ekonomiškai pagrįsti ir suteikia unikalią verslo galimybę tūkstančiams Europos bendrovių. 2008 m. gruodžio mėn. pasiūlymus patvirtino Europos Vadovų Taryba (5) ir Europos Parlamentas.

               (6)

               2008 m. gegužės mėn. Komisija priėmė Komunikatą „Efektyvesnis energijos vartojimas pasitelkiant informacijos ir ryšių technologijas“ (6), kuriame pripažinta, kad naudojantis informacinėmis ir ryšių technologijomis galima taupiai pasiekti, kad pramonės įmonės ir plačioji visuomenė energiją vartotų efektyviau.

               (7)

               2008 m. liepos mėn. Komisija priėmė Komunikatą dėl tvaraus vartojimo bei gamybos ir tvarios pramonės politikos veiksmų plano (7), kuriame pateikti pasiūlymai, kaip pagerinti gaminių aplinkosauginį veiksmingumą per visą jų būvio ciklą, padidinti tvaresnių prekių paklausą ir kartu paskatinti ES pramonės įmones pasinaudoti galimybėmis diegti inovacijas.

               (8)

               Remdama Tvaraus vartojimo bei gamybos ir tvarios pramonės politikos veiksmų planą ir naudodamasi Komunikate dėl integruotos produktų politikos (Būvio ciklu grindžiamos aplinkosaugos koncepcijos kūrimas) (8) jai suteiktu atitinkamu įgaliojimu, Komisija, veikdama per savo Jungtinį tyrimų centrą, rengia produktų ir procesų poveikio aplinkai per jų būvio ciklą, įskaitant išmetamo anglies dioksido kiekį ir energijos vartojimo efektyvumą, kiekybinio vertinimo ir analizes gaires (9).

               (9)

               2008 m. lapkričio mėn. Komisija priėmė Europos ekonomikos atkūrimo planą (10), kuriuo siekiama, kad ekonomika greičiau vėl pradėtų augti, ir pabrėžiama būtinybė nedelsiant investuoti į energijos vartojimo efektyvumo didinimą ir ekologiškas technologijas. Šiam planui įgyvendinti Komisija Komunikate „Investuokime šiandien į rytojaus Europą“ (11) pasiūlė priemonių rinkinį finansinei paramai nukreipti į energetikos sektorių ir sparčiuosius plačiajuosčius tinklus.

               (10)

               Įgyvendindama Europos ekonomikos atkūrimo planą, Komisija inicijavo viešojo ir privataus sektorių partnerystės susitarimus, kuriais siekiama toliau plėtoti ekologiškas technologijas ir diegti pažangią energetikos infrastruktūrą pastatuose, gamybos ir transporto srityse – tai yra atitinkamai energiją tausojančių pastatų, ateities gamyklų ir ekologiškų automobilių iniciatyvos.

               (11)

               Įgyvendindama ekologiško transporto iniciatyvą, 2008 m. gruodžio mėn. Komisija priėmė Pažangiųjų transporto sistemų diegimo Europoje veiksmų planą ir su juo susijusį Direktyvos, kuria nustatomi kelių transportui ir jo sąsajoms su kitų rūšių transportu skirtų pažangiųjų transporto sistemų diegimo pagrindai, pasiūlymą (12). Komisija pasiūlė konkrečių priemonių, kurių tikslas – paspartinti pažangiųjų transporto sistemų diegimą, kad energija transporto sistemose būtų vartojama efektyviau.

               (12)

               Naudojant IRT įrangą ir teikiant IRT paslaugas suvartojama maždaug visos 8 % ES suvartojamos elektros energijos ir išmetama apytiksliai 2 % viso išmetamo anglies dioksido (13). 2005 m. liepos 6 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvoje 2005/32/EB, nustatančioje ekologinio projektavimo reikalavimų energiją vartojantiems gaminiams nustatymo sistemą (14), pateikiamos ES taisyklės, kaip energiją naudojančius gaminius, įskaitant IRT gaminius, pateikti rinkai atsižvelgiant į jų energijos vartojimo efektyvumą ir aplinkosauginį veiksmingumą per visą būvio ciklą. Pagal šią direktyvą leidžiama imtis ir pramonės atstovų pasiūlytų savanoriškų iniciatyvų.

               (13)

               Komunikate dėl informacinių ir ryšių technologijų sutelkimo siekiant lengviau pereiti prie efektyvaus energijos vartojimo ir mažai anglies dioksido išskiriančių technologijų ekonomikos (15) Komisija pabrėžė, kad IRT sektorius turi didelių galimybių sistemingai tobulinti sektoriuje vykdomus procesus, įskaitant operacijas, gamybą, paslaugų teikimą ir tiekimo grandinės valdymą.

               (14)

               2009 m. rugsėjo mėn. paskelbti viešų konsultacijų rezultatai (16), iš kurių paaiškėjo, kad skirtingos bendrovės šiuo metu laikosi skirtingų energijos vartojimo efektyvumo ir aplinkosauginio veiksmingumo didinimo strategijų. Jei būtų laikomasi bendro požiūrio, būtų galima tiksliau nustatyti galimybes, sutelkti investicijas ir pasiekti, kad visas sektorius gautų ekonominės naudos, taip pat prisidėti prie energijos vartojimo efektyvumo didinimo tikslų įgyvendinimo.

               (15)

               Itin svarbu, kad IRT sektoriaus atstovai patys nustatytų plataus užmojo tikslus padidinti sektoriuje vykdomų procesų energijos vartojimo efektyvumą ir aplinkosauginį veiksmingumą. Pažangą siekiant tokių tikslų turėtų būti įmanoma kiekybiškai įvertinti ir patikrinti. Gavus patikimesnių bazinių duomenų, šie tikslai turėtų būti atnaujinami. IRT sektoriaus atstovai pareiškė norą įkurti IRT taikymo energijos vartojimo efektyvumui didinti (ICT4EE) forumą, kuriame būtų siekiama priimti ir įgyvendinti sektoriaus energijos sąnaudų ir išmetamo anglies dioksido kiekio matavimo sistemą, nustatyti tikslus ir vertinti padarytą pažangą.

               (16)

               Šioje rekomendacijoje IRT sektorius – tai IRT gamybos, IRT prekybos ir IRT paslaugų sektoriai, kaip apibrėžta Ekonominio bendradarbiavimo ir plėtros organizacijos (17).

               (17)

               Apskaičiuota, kad, įdiegus IRT grindžiamus patobulinimus kituose sektoriuose, būtų galima užtikrinti, kad iki 2020 m. anglies dioksido būtų išmetama apytiksliai 15 % mažiau (18). Numatoma, kad naudojant IRT bus galima per trumpą laikotarpį gerokai padidinti energijos vartojimo efektyvumą pastatuose ir statybos sektoriuje, transporto logistikos sektoriuje ir galutinio energijos vartojimo srityje.

               (18)

               IRT sektorius gali pateikti imitavimo, modeliavimo, analizės, stebėjimo ir vizualizavimo priemonių, būtinų, kad būtų sudarytos palankesnės sąlygos visame pastatų sektoriuje taikyti pastatų projektavimo ir eksploatavimo metodą, pagal kurį atsižvelgiama į daugelį veiksnių, kurie turi įtakos energijos poreikiui. Tačiau investuoti trukdo tai, kad nėra patikimų ir skaidrių sektoriaus masto priemonių, kuriomis būtų kiekybiškai įvertinama ir nustatoma, kiek per tam tikrą laiką sutaupoma energijos ir išlaidų, ir kuriomis remiantis turėtų būti kuriamos projektavimo strategijos ir priemonės.

               (19)

               Transporto ir logistikos įmonės intensyviai naudojasi IRT, kad vykdytų ir optimizuotų savo bendrąsias operacijas, ypač susijusias su transportavimo ir saugojimo reikalavimais. Todėl jos gali imtis iniciatyvos, kad optimizuotų teikiant paslaugas sunaudojamos energijos ir išmetamo anglies dioksido kiekį, ir kad vartotojams būtų teikiama atitinkama informacija.

               (20)

               Jau nustatyta, kad palyginama energijos vartojimo efektyvumo ir išmetamo anglies dioksido kiekio matavimo metodika pastatų ir statybos, transporto ir logistikos srityse yra būtina, todėl imtasi atitinkamų veiksmų. Patikimi duomens turėtų būti gaunami naudojant bendrą metodiką, kuria remiantis būtų galima kurti IRT priemones.

               (21)

               Sektorių partnerystės susitarimai galėtų sudaryti sąlygas sparčiau kurti ir plačiai diegti IRT grindžiamas priemones, skirtas stebėti, valdyti ir matuoti, kiek suvartojama energijos ir išmetama anglies dioksido vykdant veiklą, kuriai naudojama energija, – tai padėtų sukurti tvirtą sprendimų dėl energijos taupymo ir išmetalų kiekio mažinimo pagrindą.

               (22)

               Naudojant pažangiuosius skaitiklius informacijos srautai gali būti perduodami tikruoju laiku, taip pat įmanoma įdiegti naujus reguliavimo kontūrus, todėl galima geriau valdyti ir kontroliuoti energijos vartojimą ir daryti įtaką galutinėms vartotojų energijos sąnaudoms, ypač jei matavimo rezultatai pateikiami ir išsamiose sąskaitose. Kelios valstybės narės pažangiuosius skaitiklius jau įdiegė arba svarsto galimybę nustatyti teisinius įpareigojimus juos įdiegti. Bendromis valstybių narių pastangomis nustatytos būtinosios pažangiųjų skaitiklių funkcijų specifikacijos padėtų išvengti techninių kliūčių, užtikrinti sąveiką ir sudaryti sąlygas diegti naujoviškas IRT grindžiamas galutinio energijos vartojimo valdymo prietaikas.

               (23)

               Pažangieji skaitikliai ir pažangieji energijos tinklai yra svarbios priemonės siekiant sutaupyti kuo daugiau energijos pastatuose, pradėti plačiai naudoti elektrines transporto priemones, efektyviai tiekti ir skirstyti energiją, taip pat integruoti atsinaujinančius energijos išteklius. Dėl tokių pokyčių bus pradėta diegti prietaikas ir teikti paslaugas, kurių atsiradimas tikriausiai paskatins formuotis naujas ekonominės veiklos sritis, į kurias įsitrauks ir energetikos, ir IRT sektorių subjektai. Rengiant bandomąsias programas ir kitas tiriamąsias iniciatyvas reikėtų apsvarstyti sąlygas, kuriomis galėtų atsirasti naujų rinkų.

               (24)

               Šioje rekomendacijoje IRT dematerializavimas – tai pastangos, kad elektroninėms paslaugoms teikti reikėtų mažiau fizinės įrangos. Dematerializavimas ypač susijęs su IRT viešaisiais pirkimais. Tai galima pasiekti optimaliai naudojant turimus fizinius išteklius, optimizuojant IRT sistemų konfigūraciją ir užtikrinant, kad esamų sistemų plėtimo ar naujinimo galimybės nebūtų ribojamos pagal sutartis arba techniškai.

               (25)

               Kaip matyti iš 14 konstatuojamojoje dalyje nurodytų viešų konsultacijų, visų lygių valdžios institucijos yra pasirengusios imtis veiksmų, kad padidėtų energijos vartojimo efektyvumas ir kad būtų išmetama mažiau anglies dioksido. IRT naudojimui siekiant šių tikslų itin daug dėmesio skiriama ir visoje Europoje įgyvendinant valdžios institucijų iniciatyvas. Valstybių narių nacionalinės, regioninės ir vietos valdžios institucijos turi veiksmingai bendradarbiauti siekdamos užtikrinti, kad priemonės derėtų, išnaudoti jų tinkamą sąveiką ir dalijantis patirtimi sukurti bendrų žinių bazę.

               (26)

               Apskaičiuota, kad plačiau naudojantis internetu teikiamomis viešosiomis paslaugomis ir prietaikomis, taip pat pažangiomis bendradarbiavimo technologijomis ir pan. iki 2020 m. būtų galima sutaupyti 1–2 % pasaulyje suvartojamos energijos (19). Tam, kad ES galėtų sutaupyti daug energijos, turės būti sukurta europinė plačiajuosčio ryšio infrastruktūra.

               (27)

               Jokia organizacija ar suinteresuotųjų šalių grupė šių tikslų negali veiksmingai pasiekti viena. Bendromis daugelio viešojo ir privataus sektorių organizacijų, taip pat miesto ir regiono lygmens partnerystės organizacijų pastangomis galima paskatinti nuoseklius visuomenės pokyčius. Be to, Komisija norėtų paraginti dalytis gerąja patirtimi, susijusia su IRT priemonių naudojimu energijos vartojimo efektyvumui didinti.

               (28)

               Kad pažanga būtų akivaizdi, šią veiklą būtina vykdyti nacionaliniu, regioniniu ir vietos lygmeniu. Todėl valstybių narių nacionalinės, regioninės ir vietos politikos kūrėjai turėtų patvirtinti esą tvirtai pasiryžę sudaryti sąlygas, kad šioje rekomendacijoje nustatytos priemonės būtų įgyvendintos laiku,

         REKOMENDUOJA, kad informacinių ir ryšių technologijų sektorius,
   siekdamas užtikrinti, kad jo išmetamo anglies dioksido dalis nebedidėtų, ir padidinti informacinių ir ryšių technologijų (IRT) galimybes atlikti svarbiausią ir esminį vaidmenį pereinant prie efektyvaus energijos vartojimo ir mažai anglies dioksido į aplinką išskiriančių technologijų ekonomikos,

               (1)

               įsipareigotų palaipsniui mažinti išmetamo anglies dioksido kiekį ir tokiu būdu pasiekti, kad gaminant, transportuojant ir parduodant IRT įrangą ir dalis būtų suvartojama mažiau energijos ir išmetama mažiau anglies dioksido ir kad šį skirtumą būtų galima kiekybiškai įvertinti ir patikrinti;

               (2)

               veikdamas per sektoriaus asociacijas, dalyvautų Europos Komisijos inicijuojamoje veikloje, kuria siekiama:

                           (a)

                           sukurti šio sektoriaus energijos vartojimo efektyvumo ir aplinkosauginio veiksmingumo kiekybinio vertinimo sistemą – numatoma, kad tuo tikslu sektoriaus atstovai iki 2010 m. turės pateikti pradinius duomenis;

                           (b)

                           tuo tikslu iki 2011 m. priimti ir pradėti taikyti bendrą metodiką;

                           (c)

                           iki 2011 m. nustatyti energijos vartojimo efektyvumo tikslus, kuriais iki 2015 m. siekiama pranokti ES 2020 m. tikslus;

                           (d)

                           per tris mėnesius nuo šios rekomendacijos priėmimo paskelbti veiksmų planą, o vėliau teikti metines ataskaitas;

               (3)

               bendradarbiaudamas su Europos Komisija, taip pat kitomis susijusiomis viešosiomis įstaigomis ir tarptautinėmis organizacijomis, sukurtų audito ir tikrinimo sistemą, pagal kurią būtų vertinama, ar atskiros bendrovės siekia tikslų mažinti energijos sąnaudas ir išmetamo anglies dioksido kiekį, o jeigu siekia – tai kaip;

               (4)

               glaudžiai bendradarbiaudamas su pastatų ir statybos sektoriaus atstovais, nustatytų, kokiomis IRT priemonėmis galima padidinti aplinkosauginį veiksmingumą ir energijos vartojimo efektyvumą naujuose ir esamuose pastatuose, taip pat statybos ir renovacijos srityje, ir pagal tai parengtų tokių priemonių taikymo dideliu mastu bendrą veiksmų planą;

               (5)

               glaudžiai bendradarbiaudamas su pastatų ir statybos sektoriaus atstovais, spręstų, kaip pašalinti kliūtis, trukdančias plačiau naudotis IRT modeliavimo ir imitavimo priemonėmis ir kitomis atitinamomis prietaikomis, kurios padeda laikytis taikomos reguliavimo tvarkos, pagal kurią reglamentuojamos pastatų eksploatacinės savybės;

               (6)

               glaudžiai bendradarbiaudamas su transporto ir logistikos sektorių atstovais, nustatytų, kokiomis IRT priemonėmis galima padidinti aplinkosauginį veiksmingumą ir energijos vartojimo efektyvumą teikiant šių sektorių paslaugas, ir pagal tai parengtų tokių priemonių taikymo dideliu mastu bendrą veiksmų planą, kuris būtų suderintas su veikla, atlikta pagal Pažangiųjų transporto sistemų veiksmų planą;

               (7)

               glaudžiai bendradarbiaudamas su transporto ir logistikos sektorių atstovais, sukurtų nuoseklią sistemą, pagal kurią visiems galimiems vartotojams būtų teikiami palyginami ir patikimi duomenys, susiję su suvartojama energija ir išmetamu anglies dioksidu vykdant krovinių vežimo ir transporto veiklą ir teikiant tokias paslaugas.

         REKOMENDUOJA VALSTYBĖMS NARĖMS,
   siekiant, kad IRT politika visiškai atitiktų nacionalinio, vietos ir regioninio lygmens požiūrį į perėjimą prie efektyvaus energijos vartojimo ir mažai anglies dioksido į aplinką išskiriančių technologijų ekonomikos,

               (8)

               kad jų kompetentingos nacionalinės institucijos:

                           (a)

                           vėliausiai iki 2010 m. pabaigos susitartų dėl bendros būtinosios pažangiųjų skaitiklių, kuriais pirmiausia būtų siekiama vartotojams suteikti tikslesnės informacijos apie jų energijos sąnaudas ir užtikrinti geresnes galimybes valdyti energijos vartojimą, funkcijų specifikacijos;

                           (b)

                           vėliausiai iki 2012 m. pabaigos nustatytų nuoseklų pažangiųjų skaitiklių diegimo tvarkaraštį;

               (9)

               priimti ir imti taikyti viešųjų pirkimų tvarką, pagal kurią viešojo sektoriaus poreikius būtų galima išnaudoti IRT prekių ir paslaugų dematerializavimui skatinti;

               (10)

               sudaryti palankesnes sąlygas visų lygių administracijos įstaigose naudotis atitinkamomis IRT priemonėmis, kad būtų galima geriau suprasti skirtingų strategijų poveikį ir išvengti neigiamo šalutinio jų sąveikos poveikio;

               (11)

               skatinti naudotis energijos vartojimo modeliavimo ir imitavimo priemonėmis mokant ir rengiant tiesiogiai susijusių sektorių specialistus, visų pirma:

                           (a)

                           architektus, statybininkus ir montuotojus;

                           (b)

                           energijos vartojimo auditorius;

                           (c)

                           logistikos, taip pat krovinių ir keleivių vežimo sektoriaus atstovus;

                           (d)

                           viešųjų paslaugų teikėjus, planavimo ir politines funkcijas atliekančius asmenis;

               (12)

               kad jų nacionalinės, regioninės ir vietos valdžios institucijos laikytųsi patikimos sparčiojo plačiajuosčio ryšio infrastruktūros diegimo strategijų ir, jei reikia, jas tobulintų ir taip būtų sudarytos palankesnės sąlygos stebėti ir valdyti energijos, įskaitant atsinaujinančiąją, vartojimą, skirstymą ir gamybą, taip pat visoje bendruomenėje įdiegti tokias sistemas, kaip pažangiųjų skaitiklių, pažangiųjų energijos tinklų ir pažangiųjų miestų;

               (13)

               ne tik vykdyti Direktyvos 2009/72/EB dėl elektros energijos vidaus rinkos (20) 3 straipsnio 11 dalyje ir I priedo 2 dalyje numatytus įpareigojimus, bet ir skatinti visas susijusias suinteresuotąsias šalis dalyvauti pažangiųjų skaitiklių ir pažangiųjų energijos tinklų didelio masto bandomuosiuose ir demonstraciniuose projektuose, taip pat pasiekti sutarimą dėl IRT grindžiamų ateities inovacijų kūrimo reikalavimų;

               (14)

               kad jų nacionalinės, regioninės ir vietos valdžios institucijos naudotųsi viešomis skaitmeninėmis platformomis ir taip būtų sudarytos palankesnės sąlygos formuoti bendrą požiūrį į miestų planavimą ir viešųjų paslaugų teikimą, taip pat remti žinių mainus, geriausios patirties kaupimą ir lengvai prieinamų informacijos saugyklų priežiūrą;

               (15)

               kad jų nacionalinės, regioninės ir vietos valdžios institucijos atvertų kūrybinio bendradarbiavimo ir problemų sprendimo bendruomenės mastu galimybes ir tuo tikslu ragintų teikti idėjas, rengtų konkursus ir, jei įmanoma, suteiktų galimybę laisvai naudotis įvairiais viešais skaitmeniniais ištekliais ir viešaisiais duomenimis;

               (16)

               kad jų nacionalinės, regioninės ir vietos valdžios institucijos siektų, kad visų visuomenės grupių atstovai gautų naudos iš to, kad neprisijungus prie tinklo vykdytos administracinės procedūros būtų pakeistos tinklo prietaikomis ir paslaugomis, kuriomis naudojantis energija gali būti vartojama efektyviau.

         RAGINA valstybes nares
   per 12 mėnesių nuo šios rekomendacijos paskelbimo, o vėliau – kartą per metus pranešti Komisijai, kokių priemonių imtasi įgyvendinant šią rekomendaciją.

      Priimta Briuselyje 2009 m. spalio 9 d.

            Komisijos vardu

         Viviane REDING

            Komisijos narė

      (1)  OL L 114, 2006 4 27, p. 64.

      (2)  Tai nurodyta dokumente „Bendros pastangos siekiant taupyti energiją“ (Moving forward together on saving energy), SEC (2009) 889 galutinis, kuriame apibendrintas išsamus visų 27 nacionalinių efektyvaus energijos vartojimo veiksmų planų, kuriuos reikalauta parengti pagal Direktyvą 2006/32/EB, vertinimas.

      (3)  COM (2006) 545.

      (4)  COM (2008) 30.

      (5)  11 ir 12 Europos Vadovų Tarybos išvados, 2008 m. gruodžio mėn. – Pirmininkaujančios valstybės narės išvados, 17271/1/08 REV 1, 2009 m. vasario 13 d.

      (6)  COM (2008) 241.

      (7)  COM (2008) 397.

      (8)  COM (2003) 302.

      (9)  Būvio ciklu grindžiamos tarptautinės atskaitos sistemos vadovas ir atitinkamas duomenų tinklas. http://lct.jrc.ec.europa.eu/eplca/deliverables/international-reference-life-cycle-data-system-ilcd-handbook.

      (10)  COM (2008) 800, Europos ekonomikos atkūrimo planas.

      (11)  COM (2009) 36.

      (12)  COM (2008) 886, Pažangiųjų transporto sistemų diegimo Europoje veiksmų planas, ir COM (2008) 887, Direktyvos, kuria nustatomi kelių transportui ir jo sąsajoms su kitų rūšių transportu skirtų pažangiųjų transporto sistemų diegimo pagrindai, pasiūlymas.

      (13)  „Bio Intelligence“ tyrimas „Informacinių ir ryšių technologijų poveikis energijos vartojimo efektyvumui“ (Impacts of Information and Communication Technologies on Energy Efficiency).

      (14)  OL L 191, 2005 7 22, p. 29.

      (15)  COM (2009) 111 galutinis.

      (16)  Viešos konsultacijos dėl informacinių ir ryšių technologijų naudojimo siekiant pereiti prie mažai anglies dioksido į aplinką išskiriančių technologijų visuomenės, 2009 m. kovo 30 d.–birželio 14 d.

      (17)  OECD Informacinės visuomenės kiekybinio vertinimo gairės (Guide to Measuring the Information Society), 2009 m. liepos mėn., www.oecd.org/sti/measuring-infoeconomy/guide.

      (18)  SMART 2020 – įgyvendinant Pasaulinę e. darnumo iniciatyvą (angl. Global eSustainability Initiative (GeSI)) Klimato grupės parengta ataskaita „Sąlygos kurti mažai anglies dioksido išskiriančių technologijų ekonomiką informacijos amžiuje“ (Enabling the low-carbon economy in the information age).

      (19)  SMART 2020 – įgyvendinant Pasaulinę e. darnumo iniciatyvą (angl. Global eSustainability Initiative (GeSI)) Klimato grupės parengta ataskaita „Sąlygos kurti mažai anglies dioksido išskiriančių technologijų ekonomiką informacijos amžiuje“ (Enabling the low-carbon economy in the information age).

      (20)  OL L 211, 2009 8 14, p. 55.