               EUROPOS KOMISIJA
            Briuselis, 2020 05 20
            COM(2020) 527 final
            Rekomendacija
            TARYBOS REKOMENDACIJA
            dėl 2020 m. Švedijos nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2020 m. Švedijos konvergencijos programos

               Rekomendacija

               TARYBOS REKOMENDACIJA

               dėl 2020 m. Švedijos nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2020 m. Švedijos konvergencijos programos

               EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,

               atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 121 straipsnio 2 dalį ir 148 straipsnio 4 dalį,

               atsižvelgdama į 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei koordinavimo
                  1
               , ypač į jo 9 straipsnio 2 dalį,

               atsižvelgdama į 2011 m. lapkričio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 1176/2011 dėl makroekonominių disbalansų prevencijos ir naikinimo
                  2
               , ypač į jo 6 straipsnio 1 dalį,

               atsižvelgdama į Europos Komisijos rekomendaciją,

               atsižvelgdama į Europos Parlamento rezoliucijas,

               atsižvelgdama į Europos Vadovų Tarybos išvadas,

               atsižvelgdama į Užimtumo komiteto nuomonę,

               atsižvelgdama į Ekonomikos ir finansų komiteto nuomonę,

               atsižvelgdama į Socialinės apsaugos komiteto nuomonę,

               atsižvelgdama į Ekonominės politikos komiteto nuomonę,

               kadangi:

               (1)2019 m. gruodžio 17 d. Komisija priėmė metinę tvaraus augimo strategiją, kuria pradedamas 2020 m. Europos ekonominės politikos koordinavimo semestras. Ji tinkamai atsižvelgė į 2017 m. lapkričio 17 d. Europos Parlamento, Tarybos ir Komisijos paskelbtą Europos socialinių teisių ramstį. 2019 m. gruodžio 17 d. Komisija pagal Reglamentą (ES) Nr. 1176/2011 taip pat priėmė įspėjimo mechanizmo ataskaitą, kurioje Švedija nurodyta kaip viena iš valstybių narių, dėl kurių reikės parengti nuodugnią apžvalgą;

               (2)2020 m. vasario 26 d. paskelbta 2020 m. Švedijai skirta ataskaita
                  3
               . Joje įvertinta Švedijos pažanga, padaryta įgyvendinant 2019 m. liepos 9 d. Tarybos priimtas šaliai skirtas rekomendacijas
                  4
               , veiksmai, kurių šalis ėmėsi atsižvelgdama į ankstesniais metais priimtas rekomendacijas, ir Švedijos pažanga siekiant nacionalinių tikslų pagal strategiją „Europa 2020“. Į ją įtraukti ir nuodugnios apžvalgos pagal Reglamento (ES) Nr. 1176/2011 5 straipsnį rezultatai, kurie taip pat buvo paskelbti 2020 m. vasario 26 d. Atlikusi analizę Komisija padarė išvadą, kad Švedijoje yra susidaręs makroekonominis disbalansas. Visų pirma būsto kainų pervertinimas ir nuolatinis namų ūkių skolos didėjimas kelia nevaldomos korekcijos riziką. Tai galėtų turėti neigiamą poveikį ekonomikai ir galbūt bankų sektoriui. Bet koks neigiamas poveikis bankų sektoriui neigiamą šalutinį poveikį dėl sisteminių finansinių tarpusavio sąsajų taip pat galėtų turėti kaimyninėse šalyse. Pastaraisiais metais šiam disbalansui šalinti imtasi tam tikrų priemonių. Tačiau iki šiol šių priemonių poveikis buvo nedidelis. Išlieka svarbių politikos spragų, visų pirma susijusių su mokesčių paskatomis skolintomis lėšomis finansuoti būsto nuosavybę, būsto pasiūlos ir visų pirma nuomos rinkos veikimu;

               (3)2020 m. kovo 11 d. Pasaulio sveikatos organizacija COVID-19 protrūkį oficialiai paskelbė pasauline pandemija. Dėl pandemijos piliečiai, visuomenė ir ekonomika pateko į ekstremalią didelio pavojaus visuomenės sveikatai situaciją. Ji kelia didžiulį spaudimą nacionalinėms sveikatos sistemoms, trikdo pasaulines tiekimo grandines, kelia finansų rinkų nestabilumą, lemia vartotojų paklausos sukrėtimus ir neigiamai veikia įvairius sektorius. Ji kelia grėsmę žmonių darbo vietoms, jų pajamoms ir įmonių verslui. Jos sukeltas didelis ekonominis sukrėtimas jau turi skaudžių pasekmių Europos Sąjungoje. 2020 m. kovo 13 d. Komisija priėmė komunikatą
                  5
               , kuriuo raginama užtikrinti suderintą ekonominį atsaką į krizę, įtraukiant visus nacionalinio ir Sąjungos lygmens suinteresuotuosius subjektus;

               (4)kelios valstybės narės paskelbė nepaprastąją padėtį arba ėmėsi neatidėliotinų priemonių. Visos neatidėliotinos priemonės turėtų būti griežtai proporcingos, būtinos, ribotos trukmės ir atitikti Europos bei tarptautinius standartus. Joms turėtų būti taikoma demokratinė priežiūra ir nepriklausoma teisminė peržiūra;

               (5)2020 m. kovo 20 d. Komisija priėmė Komunikatą dėl Stabilumo ir augimo pakte nustatytos bendrosios išvengimo sąlygos taikymo
                  6
               . Pagal Reglamento (EB) Nr. 1466/97 5 straipsnio 1 dalyje, 6 straipsnio 3 dalyje, 9 straipsnio 1 dalyje bei 10 straipsnio 3 dalyje ir Reglamento (EB) Nr. 1467/97 3 straipsnio 5 dalyje bei 5 straipsnio 2 dalyje nustatytą išlygą sudaromos palankesnės sąlygos koordinuoti biudžeto politiką esant dideliam ekonomikos nuosmukiui. Komunikate Komisija pritarė Tarybos nuomonei, kad, atsižvelgiant į numatomą didelį ekonomikos nuosmukį dėl COVID-19 protrūkio, dabartinės sąlygos leidžia pradėti taikyti šią išlygą. 2020 m. kovo 23 d. valstybių narių finansų ministrai pritarė Komisijos vertinimui. Pradėjus taikyti bendrąją nukrypti leidžiančią išlygą leidžiama laikinai nukrypti nuo vidutinio laikotarpio biudžeto tikslui pasiekti numatyto koregavimo plano, jei tai nekelia pavojaus fiskaliniam tvarumui vidutiniu laikotarpiu. Kalbant apie korekcinę dalį, Taryba taip pat gali, remdamasi Komisijos rekomendacija, priimti patikslintą fiskalinę trajektoriją. Taikant bendrąją nukrypti leidžiančią išlygą Stabilumo ir augimo pakto procedūros nestabdomos. Ji suteikia galimybę valstybėms narėms nukrypti nuo paprastai taikomų biudžetinių reikalavimų, o Komisijai ir Tarybai – imtis būtinų politikos koordinavimo priemonių laikantis Pakto;

               (6)siekiant apriboti ir kontroliuoti pandemijos plitimą, padidinti nacionalinių sveikatos sistemų atsparumą, verslui bei namų ūkiams teikiamos paramos priemonėmis sušvelninti socioekonominius padarinius ir užtikrinti adekvačias sveikatos ir saugos sąlygas darbo vietoje, kad būtų galima atnaujinti ekonominę veiklą, reikia nuolatinių veiksmų. Kad paremtų valstybių narių pastangas tose srityse, ES turėtų visapusiškai išnaudoti įvairias turimas priemones. Be to, valstybės narės ir Sąjunga turėtų bendradarbiaudamos rengti priemones, kurios yra būtinos, kad galėtume grįžti prie įprasto savo visuomenės ir ekonomikos funkcionavimo ir tvaraus augimo, įtraukdamos, inter alia, žaliąją pertvarką bei skaitmeninę transformaciją ir naudodamosi visa krizės metu įgyta patirtimi;

               (7)dėl COVID-19 krizės išryškėjo bendrosios rinkos gebėjimas lanksčiai prisitaikyti prie išskirtinių aplinkybių. Vis dėlto siekiant užtikrinti greitą ir sklandų perėjimą prie atsigavimo etapo ir laisvo prekių, paslaugų bei darbuotojų judėjimo, išskirtines priemones, neleidžiančias įprastai veikti bendrajai rinkai, būtina panaikinti, kai tik jos bus nebebūtinos. Dabartinė krizė parodė, kad sveikatos sektoriuje reikia pasirengimo krizėms planų, visų pirma apimančių geresnes pirkimo strategijas, diversifikuotas tiekimo grandines ir strateginius būtiniausių prekių rezervus. Jie yra esminiai platesnių pasirengimo krizėms planų rengimo elementai;

               (8)kad visus nenaudojamus Europos struktūrinių ir investicijų fondų išteklius valstybės narės galėtų sutelkti išskirtiniam COVID-19 pandemijos poveikiui švelninti, Sąjungos teisės aktų leidėjas jau priėmė atitinkamų teisės aktų pakeitimus
                  7
               . Tais pakeitimais bus suteikta papildomų lankstumo galimybių ir nustatytos supaprastintos ir racionalizuotos procedūros. Siekiant sumažinti pinigų srautų sunkumus, valstybėms narėms taip pat suteikta galimybė 2020–2021 finansiniais metais pasinaudoti 100 % bendru finansavimu iš Sąjungos biudžeto. Švedija raginama visapusiškai pasinaudoti tomis galimybėmis, kad padėtų asmenims ir sektoriams, kuriuos šie iššūkiai paveikė labiausiai;

               (9)dėl skirtingų specializacijos modelių tikėtina, kad socioekonominiai pandemijos padariniai skirtinguose regionuose, visų pirma regionuose, labai priklausomuose nuo turizmo, ir apskritai verslui, kuriam svarbūs tiesioginiai kontaktai su klientais, bus nevienodi. Todėl kyla didelė rizika, kad regioniniai ir teritoriniai skirtumai Švedijoje didės, o dėl to dar labiau stiprės jau dabar stebima lėto skirtumų tarp sostinių ir kitų šalies regionų arba tarp miestų ir kaimo vietovių didėjimo tendencija. Atsižvelgiant į riziką, kad laikinai sutriks valstybių narių tarpusavio konvergencijos procesas, dabartinėmis aplinkybėmis reikia tikslinių atsakomųjų politikos priemonių;

               (10)2020 m. balandžio 27 d. Švedija pateikė 2020 m. nacionalinę reformų programą, o 2020 m. balandžio 28 d. – 2020 m. konvergencijos programą. Siekiant atsižvelgti į jų tarpusavio sąsajas, abi programos vertintos vienu metu;

               (11)šiuo metu Švedijai taikoma Stabilumo ir augimo pakto prevencinė dalis;

               (12)Vyriausybės pateiktoje 2020 m. konvergencijos programoje planuojama, kad nominalusis balansas pablogės nuo 0,4 % BVP pertekliaus 2019 m. iki 3,8 % BVP deficito 2020 m. Numatoma, kad 2021 m. deficitas sumažės iki 1,4 % BVP, o iki 2023 m. susidarys 1,5 % perteklius. Pagal 2020 m. konvergencijos programą numatoma, kad iki 35 % BVP 2019 m. sumažėjęs valdžios sektoriaus skolos santykis su BVP 2020 m. išaugs iki 40 %. Makroekonominę ir fiskalinę perspektyvą veikia didelis neapibrėžtumas dėl COVID-19 pandemijos;

               (13)reaguodama į COVID-19 pandemiją ir laikydamasi suderinto Sąjungos požiūrio, Švedija ėmėsi biudžetinių priemonių, kad padidintų sveikatos sistemos pajėgumą, suvaldytų pandemiją ir suteiktų pagalbą labiausiai nukentėjusiems asmenims ir sektoriams. Pagal 2020 m. konvergencijos programą tos biudžetinės priemonės sudarė 2,4 % BVP. Priemonės apima: sveikatos priežiūros paslaugų stiprinimą (0,1 % BVP), skubią pagalbą sunkumų patiriantiems sektoriams (1,6 % BVP) ir darbo rinkos bei socialinės politikos priemones (0,2 % BVP). Be to, Švedija paskelbė apie priemones, kurios, nors ir nedaro tiesioginio poveikio biudžetui, padės palaikyti įmonių likvidumą. Remiantis konvergencijos programa, tos priemonės visų pirma apima mokesčių atidėjimą (iki 6,9 % BVP), taip pat įvairių rūšių paskolų garantijas ir padidintus kreditus (maždaug 4,7 % BVP). Apskritai priemonės, kurių ėmėsi Švedija, atitinka Komisijos komunikate dėl suderinto ekonominio atsako į COVID-19 protrūkį išdėstytas gaires. Visiškas tų priemonių įgyvendinimas, o vėliau, kai leis ekonominės sąlygos, fiskalinės politikos perorientavimas siekiant užtikrinti apdairią vidutinio laikotarpio fiskalinę būklę padės išsaugoti fiskalinį tvarumą vidutiniu laikotarpiu;

               (14)remiantis Komisijos 2020 m. pavasario prognoze, grindžiama nesikeičiančios politikos scenarijumi, prognozuojama, kad Švedijos valdžios sektoriaus balansas bus −5,6 % BVP 2020 m. ir −2,2 % BVP 2021 m. Numatoma, kad 2020 ir 2021 m. valdžios sektoriaus skolos santykis vis dar neviršys 60 % BVP;

               (15)dėl 2020 m. Švedijos planuojamo 3 % BVP deficito ribos viršijimo 2020 m. gegužės 20 d. Komisija paskelbė pranešimą, parengtą pagal Sutarties 126 straipsnio 3 dalį. Apskritai analizė rodo, kad Sutartyje ir Reglamente (EB) Nr. 1467/1997 apibrėžtas deficito kriterijus nėra įvykdytas;

               (16)po COVID-19 pandemijos protrūkio prasidėjęs Švedijos ekonomikos sulėtėjimas neturi precedento. Pagal Komisijos prognozę numatoma, kad nedarbas 2020 m. išaugs iki 9,7 %, o 2021 m. sumažės iki 9,3 %. Numatoma, kad labai sumažės privatus vartojimas, visų pirma labiausiai pažeidžiamose vartojimo kategorijose, pvz., transporto, restoranų ir apgyvendinimo. Prognozuojama, kad dar labiau nei vartojimas sumažės bendrojo pagrindinio kapitalo formavimas, daugiausia dėl to, kad neaišku, per kiek laiko ekonomika atsigaus. Švedijos valdžios institucijos anksti ėmėsi priemonių ir, plintant pandemijai, politikos priemones palaipsniui plėtė. Priemonės taikomos sveikatos priežiūrai ir jomis siekta kovoti su ekonominiais padariniais. Su sveikatos priežiūra susijusios priemonės apima centrinės valdžios ekonominę paramą visoms papildomoms su COVID-19 protrūkiu susijusioms regionų ir vietos valdžios institucijų, atsakingų už sveikatos priežiūros sistemą, išlaidoms padengti. Ekonomikos srityje Vyriausybė ėmėsi įvairių veiksmų siekdama sumažinti įmonių sektoriaus išlaidas (trumpalaikis atleidimas iš darbo, ligos išmokų išlaidos, darbdavio socialinių įmokų atsisakymas, kredito garantijos ir nuomos mokesčio sumažinimas), taip pat užtikrinti įmonių likvidumą (mokesčių, įskaitant PVM, mokėjimo atidėjimas). Be to, centrinis bankas nusprendė teikti paskolas įmonėms per bankus, pirkti vyriausybės ir savivaldybių obligacijas, taip pat padengtąsias hipotekos obligacijas ir Švedijos ne finansų bendrovių išleistas obligacijas bei komercinius vekselius. Rengiant ir įgyvendinant šias priemones reikia atsižvelgti į bankų sektoriaus atsparumą. Centrinis bankas taip pat sudarė valiutų apsikeitimo sandorius su kitais centriniais bankais, siekdamas užtikrinti, kad finansų sektoriuje būtų prieinamos pagrindinės valiutos. Socialinė ir darbo rinkos politika buvo išplėsta padidinant nedarbo ir ligos išmokas, sušvelninant dalyvavimo nedarbo draudimo sistemoje reikalavimus ir vykdant aktyvią darbo rinkos ir švietimo politiką (žaliosios darbo vietos, naujo starto darbo vietų programos pratęsimas, vasaros kursai, daugiau aukštųjų mokyklų studentų);

               (17)Švedijos trumpalaikės atsako į COVID-19 protrūkį politikos priemonės grindžiamos tinkamų išteklių ir pajėgumų rezervo užtikrinimu bei sveikatos priežiūros darbuotojų vaidmens ir atsakomybės koregavimu. Vidutiniu laikotarpiu tai taip pat turėtų padėti užtikrinti laiku teikiamas ir geografiškai subalansuotas sveikatos priežiūros paslaugas, tinkamą sveikatos priežiūros darbuotojų dislokavimą įvairiomis aplinkybėmis (pvz., teikiant ambulatorinę ir stacionarinę priežiūrą) ir išvengti struktūrinio medicinos darbuotojų trūkumo. Pasinaudojimas tvirtu Švedijos mokslinių tyrimų ir inovacijų sektoriumi vykdant mokslinius veiksmus gali padėti siekti pažangos vakcinų kūrimo, gydymo ir diagnostikos srityse, taip pat mokslinių tyrimų rezultatus pritaikant visuomenės sveikatos politikoje;

               (18)išlaikyti spartesnį našumo augimą pasitelkiant mokslinius tyrimus ir inovacijas aukštųjų technologijų sektoriuose ir padėti pasiekti plataus užmojo Švedijos klimato ir energetikos tikslus, nustatytus jos nacionaliniame energetikos ir klimato srities veiksmų plane, galima remiant įgūdžių, visų pirma skaitmeninių įgūdžių, prieinamumą. Taip pat reikia investicijų, kad būtų sumažinti migrantų ir ne migrantų kilmės besimokančių asmenų mokymosi rezultatų skirtumai. Aukšta darbo jėgos kokybė labai prisidėjo prie darbo našumo augimo, tačiau prieš COVID-19 krizę jos įtaka beveik dingo. Taip pat bus būtina į darbo rinką integruoti grupes asmenų, kurių potencialas iki krizės nebuvo visiškai išnaudotas, pavyzdžiui, migrantų iš ES nepriklausančių šalių ir neįgaliųjų. Kvalifikuotų darbuotojų trūkumas ypač akivaizdus švietimo, sveikatos priežiūros, socialinio darbo, informacinių ir ryšių technologijų, pramonės ir statybos sektoriuose;

               (19)siekiant paremti ekonomikos atsigavimą, bus svarbu paankstinti brandžių viešųjų investicinių projektų įgyvendinimą ir skatinti privačiąsias investicijas, be kita ko, imantis atitinkamų reformų. Skaitmeninių technologijų ir mikroelektronikos sektoriuose daugiau kaip 50 % darbdavių nurodo jaučiantys kvalifikuotų darbuotojų trūkumą, turintį įtakos augimui. Būtina sąlyga siekiant padidinti našumą – didelės viešųjų išlaidų moksliniams tyrimams dalies išlaikymas. Siekiant atnaujinti darbo našumo augimą, taip pat reikia didinti kapitalo imlumą ir daugiau investuoti aukštųjų technologijų ir inovatyviuose sektoriuose. Padidinti našumą padės naujų skaitmeninių technologijų sklaida mažosiose ir vidutinėse įmonėse. Krizė parodė, kokia svarbi yra skaitmeninė infrastruktūra, ir tai, kad spartus ir stabilus ryšys turi būti prieinamas visur, kur žmonės gyvena ar dirba. Bus svarbu plėsti judrųjį plačiajuostį ryšį 700 MHz dažnių juostoje, taip pat suteikti galimybę gauti finansinę paramą fiksuotojo plačiajuosčio ryšio plėtrai. Papildomą postūmį Švedijos ekonomikos skaitmeninimui suteiks būsimas 5G aukcionas. Siekiant tikslo iki 2045 m. sukurti neutralaus poveikio klimatui visuomenę taip pat reikės investicijų į mokslinius tyrimus ir inovacijas, kurie sudarytų sąlygas kurti ir įgyvendinti naujoviškus, konkurencingus priklausomybės nuo iškastinio kuro mažinimo sprendimus, taip pat koordinuotų socialinių ir politinių veiksmų. Siekiant sumažinti Švedijos išmetamą šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekį veiksmų pirmiausia reikėtų imtis transporto sektoriuje.  Į politinę darbotvarkę įtrauktas visapusiškas ir palyginti greitas dabartinio transporto priemonių parko pertvarkymas į mažataršį. Svarbus veiksnys siekiant skatinti atskiroms transporto rūšims tenkančių dalių pasikeitimą ir pasiekti Švedijos plataus užmojo kovos su klimato kaita tikslą – planuojamos investicijos į geležinkelių infrastruktūrą. Transportui ir pramonei elektrifikuoti reikės didelių investicijų į elektros energijos gamybą ir paskirstymą. Švedijai reaguoti į kai kuriuos dėl perėjimo prie neutralizuoto poveikio klimatui ekonomikos kylančius iššūkius, visų pirma šalies ataskaitos
                  8
                D priede nurodytose teritorijose, turėtų padėti 2021–2027 m. Teisingos pertvarkos fondo programavimas. Tai suteiktų Švedijai galimybę kuo geriau pasinaudoti tuo fondu;

               (20)nuolatiniai įtarimai pinigų plovimu turėjo įtakos Švedijos bankų reputacijai, o pinigų plovimo prevencija tebėra Švedijos prioritetas. Veiksmingai priežiūrai užtikrinti reikia daugiau išteklių ir tinkamų procedūrų, kad būtų galima taikyti rizika grindžiamą požiūrį. Švedija pripažino, kad reikia daugiau išteklių tinkamai priežiūrai ir tyrimams vykdyti, ir sustiprino savo finansų priežiūros institucijos pajėgumus. Tačiau tos institucijos pajėgumai vis dar yra maži, palyginti su Švedijos finansų sektoriaus dydžiu. Iššūkių tebėra ir vis dar reikia visapusiškai įgyvendinti rizika grindžiamą požiūrį;

               (21)nors šiose rekomendacijose dėmesys sutelktas į pandemijos socioekonominio poveikio švelninimą ir palankesnių sąlygų ekonomikai atsigauti sudarymą, 2019 m. liepos 9 d. Tarybos priimtose 2019 m. konkrečioms šalims skirtose rekomendacijose taip pat aptartos reformos, būtinos siekiant reaguoti į vidutinio laikotarpio ir ilgalaikius struktūrinius iššūkius. Tos rekomendacijos tebėra aktualios, o jų įgyvendinimas bus toliau stebimas per visą kitų metų Europos semestro metinį ciklą. Taip pat bus stebimas ir rekomendacijų dėl ekonominės politikos, susijusios su investicijomis, įgyvendinimas. Į pastarąsias rekomendacijas turėtų būti atsižvelgta strateginio sanglaudos politikos finansavimo po 2020 m. programavimo procese, be kita ko, rengiant dabartinės krizės poveikio švelninimo priemones ir išėjimo iš jos strategijas;

               (22)Europos semestras yra nuolatinio Sąjungos ekonominės ir užimtumo politikos koordinavimo sistema, galinti prisidėti prie tvarios ekonomikos. 2020 m. nacionalinėse reformų programose valstybės narės įvertino pažangą, padarytą įgyvendinant Jungtinių Tautų darnaus vystymosi tikslus (DVT). Užtikrindama, kad būtų visapusiškai įgyvendintos toliau pateiktos rekomendacijos, Švedija prisidės prie pažangos, daromos siekiant DVT, ir bendrų pastangų užtikrinti konkurencingą tvarumą Sąjungoje;

               (23)per 2020 m. Europos semestrą Komisija atliko išsamią Švedijos ekonominės politikos analizę ir ją paskelbė 2020 m. šaliai skirtoje ataskaitoje. Be to, ji įvertino 2020 m. konvergencijos programą ir 2020 m. nacionalinę reformų programą, taip pat veiksmus, kurių Švedija ėmėsi atsižvelgdama į ankstesniais metais jai skirtas rekomendacijas. Komisija įvertino ne tik jų svarbą tvariai fiskalinei ir socialinei bei ekonominei Švedijos politikai, bet ir tai, kaip jie atitinka Sąjungos taisykles ir gaires, nes būtina stiprinti bendrą Sąjungos ekonomikos valdymą Sąjungos lygio priemonėmis prisidedant prie būsimų nacionalinių sprendimų;

               (24)atsižvelgdama į tą vertinimą, Taryba išnagrinėjo 2020 m. konvergencijos programą, o jos nuomonė
                  9
                pateikta visų pirma toliau išdėstytoje 1 rekomendacijoje,

               (25)atsižvelgdama į Komisijos nuodugnios apžvalgos ir šio vertinimo rezultatus, Taryba išnagrinėjo 2020 m. nacionalinę reformų programą ir 2020 m. konvergencijos programą. Šiose rekomendacijose atsižvelgiama į poreikį kovoti su pandemija ir sudaryti palankesnes sąlygas ekonomikai atsigauti, nes tai pirmas būtinas žingsnis, kuris leistų koreguoti disbalansą. Rekomendacijas perorientavus į tikslą švelninti pandemijos socioekonominį poveikį ir sudaryti palankesnes sąlygas ekonomikai atsigauti, nė viena iš šių rekomendacijų nėra tiesiogiai susijusi su makroekonominiu disbalansu, kurį Komisija nustatė pagal Reglamento (ES) Nr. 1176/2011 6 straipsnį,

               REKOMENDUOJA Švedijai 2020 ir 2021 m. imtis šių veiksmų:

               1.Laikantis bendrosios nukrypti leidžiančios išlygos, imtis visų būtinų priemonių, kad būtų veiksmingai kovojama su pandemija, palaikoma ekonomika ir remiamas būsimas atsigavimas. Kai leis ekonominės sąlygos, vykdyti fiskalinę politiką, kuria siekiama užtikrinti apdairią vidutinio laikotarpio fiskalinę būklę ir skolos tvarumą, kartu didinant investicijas. Užtikrinti sveikatos sistemos atsparumą, įskaitant pakankamą svarbių medicinos reikmenų, infrastruktūros ir darbuotojų prieinamumą.

               2.Skatinti inovacijas ir remti švietimą bei įgūdžių ugdymą. Siekiant paremti ekonomikos atsigavimą, paankstinti brandžių viešųjų investicinių projektų įgyvendinimą ir skatinti privačiąsias investicijas. Investicijas sutelkti į žaliąją ir skaitmeninę pertvarką, visų pirma į švarią ir efektyvią energijos gamybą ir vartojimą, aukštųjų technologijų ir inovatyvius sektorius, 5G tinklus ir darnųjį transportą.

               3.Didinti kovos su pinigų plovimu priežiūros veiksmingumą ir veiksmingai užtikrinti kovos su pinigų plovimu sistemos taisyklių vykdymą.

               Priimta Briuselyje

                     Tarybos vardu

                     Pirmininkas

                     (1)

                        OL L 209, 1997 8 2, p. 1.

                     (2)

                        OL L 306, 2011 11 23, p. 25.

                     (3)

                        SWD(2020) 526 final.

                     (4)

                        OL C 301, 2019 9 5, p. 117.

                     (5)

                        COM(2020) 112 final.

                     (6)

                        COM(2020) 123 final.

                     (7)

                        2020 m. kovo 30 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) 2020/460, kuriuo dėl konkrečių priemonių investicijoms į valstybių narių sveikatos priežiūros sistemas ir kitus jų ekonomikos sektorius sutelkti reaguojant į COVID-19 protrūkį iš dalies keičiami reglamentai (ES) Nr. 1301/2013, (ES) Nr. 1303/2013 ir (ES) Nr. 508/2014 (Atsako į koronaviruso grėsmę investicijų iniciatyva) (OL L 99, 2020 3 31, p. 5), ir 2020 m. balandžio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) 2020/558, kuriuo iš dalies keičiami reglamentai (ES) Nr. 1301/2013 ir (ES) Nr. 1303/2013, kiek tai susiję su konkrečiomis priemonėmis, kuriomis sudaromos išskirtinės lanksčios sąlygos naudoti Europos struktūrinių ir investicijų fondų lėšas reaguojant į COVID-19 protrūkį (OL L 130, 2020 4 24, p. 1).

                     (8)

                        SWD(2020) 526 final.

                     (9)

                        Pagal Tarybos reglamento (EB) Nr. 1466/97 9 straipsnio 2 dalį.


               EUROPOS KOMISIJA
            Briuselis, 2020 05 20
            COM(2020) 523 final
            Rekomendacija
            TARYBOS REKOMENDACIJA
            dėl 2020 m. Rumunijos nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2020 m. Rumunijos konvergencijos programos

               Rekomendacija

               TARYBOS REKOMENDACIJA

               dėl 2020 m. Rumunijos nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2020 m. Rumunijos konvergencijos programos

               EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,

               atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 121 straipsnio 2 dalį ir 148 straipsnio 4 dalį,

               atsižvelgdama į 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei koordinavimo
                  1
               , ypač į jo 9 straipsnio 2 dalį,

               atsižvelgdama į 2011 m. lapkričio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 1176/2011 dėl makroekonominių disbalansų prevencijos ir naikinimo
                  2
               , ypač į jo 6 straipsnio 1 dalį,

               atsižvelgdama į Europos Komisijos rekomendaciją,

               atsižvelgdama į Europos Parlamento rezoliucijas,

               atsižvelgdama į Europos Vadovų Tarybos išvadas,

               atsižvelgdama į Užimtumo komiteto nuomonę,

               atsižvelgdama į Ekonomikos ir finansų komiteto nuomonę,

               atsižvelgdama į Socialinės apsaugos komiteto nuomonę,

               atsižvelgdama į Ekonominės politikos komiteto nuomonę,

               kadangi:

               (1)2019 m. gruodžio 17 d. Komisija priėmė metinę tvaraus augimo strategiją, kuria pradedamas 2020 m. Europos ekonominės politikos koordinavimo semestras. Ji tinkamai atsižvelgė į 2017 m. lapkričio 17 d. Europos Parlamento, Tarybos ir Komisijos paskelbtą Europos socialinių teisių ramstį. 2019 m. gruodžio 17 d. Komisija pagal Reglamentą (ES) Nr. 1176/2011 priėmė ir įspėjimo mechanizmo ataskaitą – joje Rumunija nurodyta kaip viena iš valstybių narių, dėl kurių reikės parengti nuodugnią apžvalgą;

               (2)2020 m. vasario 26 d. paskelbta 2020 m. Rumunijai skirta ataskaita
                  3
               . Joje įvertinta Rumunijos pažanga, padaryta įgyvendinant 2019 m. liepos 9 d. Tarybos priimtas šaliai skirtas rekomendacijas
                  4
               , veiksmai, kurių šalis ėmėsi atsižvelgdama į ankstesniais metais priimtas rekomendacijas, ir Rumunijos pažanga siekiant nacionalinių tikslų pagal strategiją „Europa 2020“. Į ją įtraukti ir nuodugnios apžvalgos pagal Reglamento (ES) Nr. 1176/2011 5 straipsnį rezultatai, kurie taip pat buvo paskelbti 2020 m. vasario 26 d. Atlikusi analizę Komisija padarė išvadą, kad Rumunijoje yra susidaręs makroekonominis disbalansas. Konkrečiai, pažeidžiamumas yra susijęs su sąnaudų konkurencingumu ir didėjančiu einamosios sąskaitos deficitu, vykdant ekspansinę fiskalinę politiką ir esant nenuspėjamai verslo aplinkai;

               (3)2020 m. kovo 11 d. Pasaulio sveikatos organizacija COVID-19 protrūkį oficialiai paskelbė pasauline pandemija. Dėl pandemijos piliečiai, visuomenė ir ekonomika pateko į ekstremalią didelio pavojaus visuomenės sveikatai situaciją. Ji kelia didžiulį spaudimą nacionalinėms sveikatos sistemoms, trikdo pasaulines tiekimo grandines, kelia finansų rinkų nestabilumą, lemia vartotojų paklausos sukrėtimus ir neigiamai veikia įvairius sektorius. Ji kelia grėsmę žmonių darbo vietoms, jų pajamoms ir įmonių verslui. Jos sukeltas didelis ekonominis sukrėtimas jau turi skaudžių pasekmių Europos Sąjungoje. 2020 m. kovo 13 d. Komisija priėmė komunikatą
                  5
               , kuriuo raginama užtikrinti suderintą ekonominį atsaką į krizę, įtraukiant visus nacionalinio ir Sąjungos lygmens suinteresuotuosius subjektus;

               (4)kelios valstybės narės paskelbė nepaprastąją padėtį arba ėmėsi neatidėliotinų priemonių. Visos neatidėliotinos priemonės turėtų būti griežtai proporcingos, būtinos, ribotos trukmės ir atitikti Europos bei tarptautinius standartus. Joms turėtų būti taikoma demokratinė priežiūra ir nepriklausoma teisminė peržiūra;

               (5)2020 m. kovo 20 d. Komisija priėmė Komunikatą dėl Stabilumo ir augimo pakte nustatytos bendrosios išvengimo sąlygos taikymo
                  6
               . Pagal Reglamento (EB) Nr. 1466/97 5 straipsnio 1 dalyje, 6 straipsnio 3 dalyje, 9 straipsnio 1 dalyje bei 10 straipsnio 3 dalyje ir Reglamento (EB) Nr. 1467/97 3 straipsnio 5 dalyje bei 5 straipsnio 2 dalyje nustatytą išlygą sudaromos palankesnės sąlygos koordinuoti biudžeto politiką esant dideliam ekonomikos nuosmukiui. Komunikate Komisija pritarė Tarybos nuomonei, kad, atsižvelgiant į numatomą didelį ekonomikos nuosmukį dėl COVID-19 protrūkio, dabartinės sąlygos leidžia pradėti taikyti šią išlygą. 2020 m. kovo 23 d. valstybių narių finansų ministrai pritarė Komisijos vertinimui. Pradėjus taikyti bendrąją nukrypti leidžiančią išlygą leidžiama laikinai nukrypti nuo vidutinio laikotarpio biudžeto tikslui pasiekti numatyto koregavimo plano, jei tai nekelia pavojaus fiskaliniam tvarumui vidutiniu laikotarpiu. Kalbant apie korekcinę dalį, Taryba taip pat gali, remdamasi Komisijos rekomendacija, priimti patikslintą fiskalinę trajektoriją. Taikant bendrąją nukrypti leidžiančią išlygą Stabilumo ir augimo pakto procedūros nestabdomos. Ji suteikia galimybę valstybėms narėms nukrypti nuo paprastai taikomų biudžetinių reikalavimų, o Komisijai ir Tarybai – imtis būtinų politikos koordinavimo priemonių laikantis Pakto;

               (6)siekiant apriboti ir kontroliuoti pandemijos plitimą, padidinti nacionalinių sveikatos sistemų atsparumą, verslui bei namų ūkiams teikiamos paramos priemonėmis sušvelninti socioekonominius padarinius ir užtikrinti adekvačias sveikatos ir saugos sąlygas darbo vietoje, kad būtų galima atnaujinti ekonominę veiklą, reikia nuolatinių veiksmų. Kad paremtų valstybių narių pastangas tose srityse, ES turėtų visapusiškai išnaudoti įvairias turimas priemones. Be to, valstybės narės ir Sąjunga turėtų bendradarbiaudamos rengti priemones, kurios yra būtinos, kad galėtume grįžti prie įprasto savo visuomenės ir ekonomikos funkcionavimo ir tvaraus augimo, įtraukdamos, inter alia, žaliąją pertvarką bei skaitmeninę transformaciją ir naudodamosi visa krizės metu įgyta patirtimi;

               (7)dėl COVID-19 krizės išryškėjo bendrosios rinkos gebėjimas lanksčiai prisitaikyti prie išskirtinių aplinkybių. Vis dėlto siekiant užtikrinti greitą ir sklandų perėjimą prie atsigavimo etapo ir laisvo prekių, paslaugų bei darbuotojų judėjimo, išskirtines priemones, neleidžiančias įprastai veikti bendrajai rinkai, būtina panaikinti, kai tik jos bus nebebūtinos. Dabartinė krizė parodė, kad sveikatos sektoriuje reikia pasirengimo krizėms planų, visų pirma apimančių geresnes pirkimo strategijas, diversifikuotas tiekimo grandines ir strateginius būtiniausių prekių rezervus. Jie yra esminiai platesnių pasirengimo krizėms planų rengimo elementai;

               (8)kad visus nenaudojamus Europos struktūrinių ir investicijų fondų išteklius valstybės narės galėtų sutelkti išskirtiniam COVID-19 pandemijos poveikiui švelninti, Sąjungos teisės aktų leidėjas jau priėmė atitinkamų teisės aktų pakeitimus
                  7
               . Tais pakeitimais bus suteikta papildomų lankstumo galimybių ir nustatytos supaprastintos ir racionalizuotos procedūros. Siekiant sumažinti pinigų srautų sunkumus, valstybėms narėms taip pat suteikta galimybė 2020–2021 finansiniais metais pasinaudoti 100 % bendru finansavimu iš Sąjungos biudžeto. Rumunija raginama visapusiškai pasinaudoti tomis galimybėmis, kad padėtų asmenims ir sektoriams, kuriuos šie iššūkiai paveikė labiausiai;

               (9)dėl didelių investicijų ir darbo našumo atotrūkių ir skirtingų specializacijos modelių tikėtina, kad skirtinguose Rumunijos regionuose socioekonominiai pandemijos padariniai bus nevienodi. Todėl kyla didelė rizika, kad regioniniai skirtumai Bulgarijoje didės, o tai pakeis dabar pastebimą nedidelio skirtumų tarp sostinės ir likusios šalies dalies, taip pat tarp miesto ir kaimo vietovių mažėjimo tendenciją. Atsižvelgiant į riziką, kad laikinai sutriks valstybių narių tarpusavio konvergencijos procesas, dabartinėmis aplinkybėmis reikia tikslinių atsakomųjų politikos priemonių;

               (10)2020 m. gegužės 8 d. Rumunija pateikė 2020 m. nacionalinę reformų programą, o 2020 m. gegužės 14 d. – 2020 m. konvergencijos programą. Siekiant atsižvelgti į jų tarpusavio sąsajas, abi programos vertintos vienu metu;

               (11)šiuo metu Rumunijai taikoma Stabilumo ir augimo pakto korekcinė dalis;

               (12)2020 m. balandžio 3 d. Taryba nusprendė, kad Rumunijoje susidarė perviršinis deficitas, nes 2019 m. nebuvo laikomasi deficito kriterijaus. Sprendimas pagrįstas Vyriausybės atnaujintais fiskaliniais tikslais, kurie atspindėjo laikotarpio nuo metų pradžios biudžeto vykdymo duomenis. Pažeidimą patvirtino 2019 m. valdžios sektoriaus deficito galutinis rezultatas – 4,3 % BVP. Pažeidimą lėmė fiskalinis disbalansas, kuris nuolat didėjo dėl ekspansinės fiskalinės politikos, vykdytos nuo 2016 m. stipraus ekonomikos augimo laikotarpiu. Dėl tuo laikotarpiu priimtų sistemingų ir pasikartojančių nukrypti nuo nacionalinių fiskalinių taisyklių leidžiančių nuostatų tos taisyklės tapo iš esmės neveiksmingos. Be to, Rumunija ne kartą nesiėmė veiksmingų priemonių, reaguodama į Tarybos rekomendacijas, pateiktas jai pagal procedūrą dėl didelio nukrypimo. 2020 m. balandžio 3 d. Taryba paskelbė ir rekomendaciją Rumunijai ne vėliau kaip 2022 m. panaikinti perviršinį valdžios sektoriaus deficitą;

               (13)dėl didelio biudžeto deficito ir prognozuojamo didelio su visuomenės senėjimu susijusių išlaidų, visų pirma išlaidų pensijoms, padidėjimo ilgalaikiam Rumunijos viešųjų finansų tvarumui pavojus iškilo dar iki COVID-19 protrūkio. 2019 m. rugsėjo mėn. senatvės pensijos buvo padidintos 15 % ir, remiantis 2019 m. vasarą priimtu Pensijų įstatymu, 2020 m. rugsėjo mėn. turėtų būti padidintos 40 %, o 2021 m. rugsėjo mėn. – papildomai perskaičiuotos ir padidintos. Todėl 2020–2022 m. išlaidos pensijoms gerokai išaugtų. Riziką fiskaliniam tvarumui dar labiau didina COVID-19 pandemijos poveikis ekonominei veiklai ir fiskalinės pastangos, kurių reikia jam sušvelninti. Dėl ankstesnių fiskalinės politikos sprendimų Rumunijai liko nedaug fiskalinių rezervų COVID-19 protrūkio padariniams šalinti;

               (14)2020 m. konvergencijos programoje Vyriausybė planuoja nominaliojo balanso pablogėjimą nuo 4,3 % BVP deficito 2019 m. iki 6,7 % BVP deficito 2020 m., o valdžios sektoriaus skolos santykis su BVP, kaip numatoma, padidės nuo 35,2 % 2019 m. iki 40,9 % 2020 m. Makroekonominę ir fiskalinę perspektyvą veikia didelis neapibrėžtumas dėl COVID-19 pandemijos. Be to, biudžeto projekcijos grindžiamos šaliai būdinga rizika, visų pirma kai kurių pajamų apskaičiavimas, regis, neatitinka pagrindinių makroekonominių projekcijų, o kai kurių einamųjų išlaidų nuosaikumas, regis, grindžiamas programoje nenurodytomis fiskalinio konsolidavimo priemonėmis;

               (15)reaguodama į COVID-19 pandemiją ir laikydamasi suderinto Sąjungos požiūrio, Rumunija ėmėsi biudžetinių priemonių, kad padidintų sveikatos sistemos pajėgumą, suvaldytų pandemiją ir suteiktų pagalbą labiausiai nukentėjusiems asmenims ir sektoriams. Pagal 2020 m. konvergencijos programą tos biudžetinės priemonės sudaro 1,2 % BVP. Priemonės apima techninio nedarbo išmokas samdomiesiems darbuotojams ir panašias išmokas kitų kategorijų darbuotojams, medicinos reikmenis ir kitas išlaidas, skirtas padėti kovoti su COVID-19, taip pat priemokas sveikatos priežiūros sektoriaus darbuotojams, dirbantiems su COVID-19 užsikrėtusiais pacientais. Be to, Vyriausybė paskelbė apie priemones, kurios, nors ir nedaro tiesioginio poveikio biudžetui, padės palaikyti įmonių likvidumą. Tos priemonės apima mokesčių atidėjimą, PVM grąžinimo paspartinimą, paskolų garantijas mažosioms ir vidutinėms įmonėms (MVĮ), laikiną banko paskolų dalinių įmokų mokėjimo moratoriumą namų ūkiams ir MVĮ ir nuomos bei komunalinių sąskaitų apmokėjimo atidėjimą MVĮ. Apskritai priemonės, kurių ėmėsi Rumunijos vyriausybė, atitinka Komisijos komunikate dėl suderinto ekonominio atsako į COVID-19 protrūkį išdėstytas gaires;

               (16)remiantis Komisijos 2020 m. pavasario prognoze, grindžiama nesikeičiančios politikos scenarijumi, Rumunijos valdžios sektoriaus balansas bus −9,2 % BVP 2020 m. ir −11,4 % BVP 2021 m. Komisija numato, kad valdžios sektoriaus skolos ir BVP santykis 2020 m. pasieks 46,2 %;

               (17)2020 m. kovo 16 d. Rumunija paskelbė nepaprastąją padėtį. Nuo 2020 m. kovo 25 d. visoms mokykloms ir parduotuvėms, išskyrus prekiaujančias būtiniausiais produktais, buvo nurodyta užsidaryti, ir įsigaliojo sienos kirtimo apribojimai. Judėjimas viešosiose zonose buvo leidžiamas tik ribotais atvejais, o vyresniems nei 65 metų asmenims buvo taikomos dar griežtesnės priemonės. Rumunija taip pat uždraudė tarptautines keliones į tam tikras šalis ir keliems miestams įvedė griežtą karantiną. Tokia padėtis paveikė ekonomikos gamybos sektorių, nes izoliavimo priemonės turėjo itin neigiamą poveikį ekonominei veiklai. Pramonės sektoriuje keli gamintojai kovo mėn. nutraukė gamybą, o tai turėjo didelį šalutinį poveikį svarbiems sektoriams, pavyzdžiui, automobilių pramonei. Panašių pokyčių pastebėta mažmeninės prekybos ir apgyvendinimo ir maitinimo paslaugų sektoriuose. Dėl bendro poveikio ekonomika 2020 m. patirs nuosmukį. Nepaprastoji padėtis atšaukta 2020 m. gegužės 14 d. ir Rumunija paskelbė laipsniškai įgyvendinsianti izoliavimo nutraukimo priemones. Nuo 2020 m. gegužės 15 d. pradėtos taikyti priemonės, susijusios su judėjimo miestuose palengvinimu, daliniu komercinės mažmeninės prekybos atnaujinimu ir privalomu apsauginių kaukių dėvėjimu uždarose viešosiose ir komercinėse erdvėse, viešajame transporte ir darbe. Kai kurie automobilių pramonės gamintojai 2020 m. gegužės mėn. pradžioje palaipsniui atnaujino veiklą. Vyriausybė rengia tolesnes priemones, kuriomis siekiama atgaivinti ekonomiką;

               (18)dėl pandemijos sveikatos sistema patiria precedento neturintį spaudimą. Ši sistema, turinti tokių struktūrinių trūkumų, kaip nepakankamas finansavimas ir nevienodos galimybės naudotis sveikatos priežiūros paslaugomis, nuo krizės labai nukentėjo. Šiomis aplinkybėmis pagrindinis uždavinys yra didinti sveikatos sistemos atsparumą ir jos gebėjimą reaguoti į sukrėtimus. Vienas iš Rumunijos neatidėliotino reagavimo veiksmų buvo svarbių medicinos reikmenų įsigijimas ir su COVID-19 susijusių medicininių išlaidų įtraukimas į neapdraustiesiems skirtą minimalių išmokų rinkinį. Sveikatos sistemos atsparumą mažina didelis sveikatos priežiūros darbuotojų, įskaitant šeimos gydytojus, trūkumas, pasenusios medicinos įstaigos, medicinos reikmenų trūkumas, nepakankamai išmokyti sveikatos priežiūros darbuotojai ir ribotas įvairių priežiūros lygių tęstinumas ir integracija. Apie didelius nepatenkintus medicininius poreikius pranešta dar prieš COVID-19 krizę, o galimybių naudotis sveikatos priežiūros paslaugomis, tikėtina, dar sumažėjo. Pandemija taip pat atskleidė regioninius skirtumus ir tai, kad ne visos mažas pajamas gaunančios asmenų grupės ir ne visi vyresnio amžiaus žmonės gali pasinaudoti sveikatos priežiūros paslaugomis. Ilgainiui vis didesnį spaudimą sveikatos sistemos tvarumui darys tokios problemos kaip visuomenės senėjimas ir migracija. Atsižvelgiant į COVID-19 protrūkį, ne mažiau svarbu spręsti struktūrines problemas, be kita ko, plėtoti prevencinę, ambulatorinę ir bendruomeninę priežiūrą taikant tikslingas viešosios politikos priemones. Rumunijos sveikatos sistemai stiprinti reikės ilgalaikių investicijų, kad netrūktų sveikatos priežiūros darbuotojų ir įrangos, būtų skatinami technologiniai ir taikomieji moksliniai tyrimai, didinama sveikatos priežiūros paslaugų aprėptis ir prieinamumas visiems piliečiams, įskaitant ir ne miesto vietovėse, be kita ko, naudojantis e. sveikatos paslaugomis;

               (19)dėl spartaus ekonomikos augimo pastaraisiais metais pagerėjo socialinės sąlygos. 2019 m. bendrosios namų ūkių disponuojamosios pajamos padidėjo 5,7 %. Nors nuolat mažėjo, skurdo ir socialinės atskirties rizika buvo viena didžiausių ES (2019 m. ji siekė 31,2 %). Tačiau dėl pandemijos poveikio ekonomikai socialinės sąlygos gali pablogėti. Numatoma, kad skurdas ir socialinė atskirtis, įskaitant vaikų skurdą, dirbančiųjų skurdą ir pajamų nelygybę, didės, o pažeidžiamos grupės, pavyzdžiui, nestandartiniai darbuotojai, nedeklaruojami darbuotojai, savarankiškai dirbantys asmenys, romai, neįgalieji, vyresnio amžiaus žmonės ir benamiai, nukentės labiausiai. Socialinės apsaugos priemonių aprėptis ir adekvatumas bei mokesčių ir išmokų sistemos veiksmingumas perskirstant pajamas tebėra ribotas. Kaimo vietovėse ir neoficialiose gyvenvietėse gyvenantys vaikai turi ribotas galimybes gauti kokybišką ikimokyklinį ugdymą ir priežiūrą, tinkamą mitybą, sveikatos priežiūrą ir būstą. Socialiniai pervedimai daro labai nedidelį poveikį skurdo mažinimui, o socialinis bazinis indeksas, kuriuo remiantis apskaičiuojama daugelis socialinių išmokų, nebuvo atnaujintas nuo 2008 m. Parama, kuria garantuojamos minimalios pajamos, yra viena iš neadekvačiausių ES. Nors minimalių įtraukties pajamų reforma buvo priimta 2016 m., ji buvo dar kartą atidėta iki 2021 m. Socialinių ir pagrindinių paslaugų teikimas tebėra iš esmės nepakankamas, be kita ko, tokiose srityse kaip vanduo ir sanitarija, energetika ir būstas. Be to, teritorinis pasiskirstymas yra netolygus ir jam būdingi dideli skirtumai tarp kaimo ir miesto vietovių ir tarp regionų. Dėl to gali sumažėti gebėjimas sušvelninti pandemijos poveikį. Socialinės ekonomikos potencialas gerinti socialines sąlygas vis dar neišnaudotas;

               (20)2019 m. darbo rinkos pokyčiai išliko teigiami, tačiau skirtumai tarp regionų, kaimo ir miesto vietovių bei socialinių ir ekonominių grupių išlieka. Užregistruotas aukštas neaktyvumo lygis, ypač moterų, jaunimo, žemos kvalifikacijos darbuotojų, neįgaliųjų ir vyresnio amžiaus žmonių. Atsižvelgiant į COVID-19 protrūkį, tikėtina, kad dabartinės problemos pagilės, o nedarbas ir neaktyvumas sparčiai augs. Pagal Komisijos prognozę, nedarbas 2020 m. turėtų išaugti iki 6,5 %, o 2021 m. sumažėti iki 5,4 %. Nedeklaruojamas darbas tebėra problema, o jo neigiamas poveikis dabartinėmis aplinkybėmis gali padidėti, todėl ypač svarbu remti perėjimą prie deklaruojamo darbo. Todėl labai svarbu laiku teikti specialiai pritaikytas paslaugas, kuriomis būtų tenkinami nuo krizės nukentėjusių pažeidžiamų grupių ir darbuotojų poreikiai. Be neseniai inicijuotos techninio nedarbo schemos, siekiant stiprinti darbo rinkos atsparumą trumpuoju ir ilguoju laikotarpiu labai svarbu, dalyvaujant socialiniams partneriams, plėsti galimybes nukentėjusiems darbuotojams taikyti sutrumpinto darbo laiko tvarką, skatinti pajamų rėmimo priemones, lanksčias darbo sąlygas ir nuotolinį darbą;

               (21)dėl nuolatinės įgūdžių pasiūlos ir paklausos neatitikties ir kvalifikuotų darbuotojų trūkumo, kurį lemia demografiniai pokyčiai ir nepakankama švietimo ir mokymo atitiktis darbo rinkos poreikiams, Rumunijos ekonomikos augimo potencialas buvo ribotas dar iki pandemijos. Suaugusiųjų, dalyvaujančių mokymosi veikloje, dalis (1,3 % 2019 m.) yra viena mažiausių ES. Menkas dalyvavimas ikimokyklinio ugdymo ir priežiūros sistemoje didina mokinių galimybių nelygybę. Švietimo sistemos nešališkumas, įtraukumas ir kokybė tebėra svarbūs iššūkiai, todėl šioje srityje reikalingos strateginės reformos. Rumunijoje švietimo ir mokymo įstaigų nebaigusių asmenų dalis yra didelė (15,3 % 2019 m.), kaip ir nesimokančio ir nedirbančio jaunimo dalis (14,7 %, t. y. šiek tiek daugiau nei 2018 m.). Vis dar nėra integruoto nacionalinio mechanizmo, skirto mokyklos nebaigimo problemai spręsti. Švietimo rezultatai, ypač kaimo ir skurdžiose vietovėse, negerėja. Dalyvavimas aukštojo mokslo sistemoje yra menkas ir tebėra nepakankamai suderintas su darbo rinkos poreikiais. Gamtos mokslų, technologijų, inžinerijos ir matematikos absolventų skaičius vis dar ypač mažas. Rumunijos rezultatai pagal daugelį skaitmeninės ekonomikos ir socialinio indekso komponentų, įskaitant skaitmenines viešąsias paslaugas, visų gyventojų skaitmeninius įgūdžius ir įmonių skaitmeninimą, yra prasti. Pagrindinių skaitmeninių ir programinės įrangos naudojimo įgūdžių lygis yra vienas žemiausių ES. Dėl netinkamos skaitmeninės infrastruktūros, mokymo medžiagos ir nepakankamų skaitmeninių įgūdžių perėjimas prie nuotolinio mokymosi dėl COVID-19 protrūkio kelia iššūkių švietimo ir mokymo įstaigoms, pedagogams ir moksleiviams bei studentams, visų pirma palankių sąlygų neturintiems moksleiviams bei studentams ir romams;

               (22)dėl pandemijos ir dėl jos taikomų izoliavimo priemonių visoje šalyje sutriko tiekimo grandinės, įmonės turėjo sumažinti veiklos mastą arba net nutraukti veiklą, o žmonės negalėjo dirbti. Visų dydžių įmonėms, ypač MVĮ, didelį poveikį daro prekybos sutrikimai ir izoliavimo priemonių taikymas, jos patiria likvidumo problemų ir joms kyla bankroto rizika. Vyriausybė priėmė priemonių rinkinį, kuriame numatyta specialiai pritaikyta parama įmonėms ir visų nukentėjusių darbuotojų pajamų apsauga. Siekiant atsigauti po krizės, reikės papildomų išteklių, kad būtų galima toliau remti įmones ir namų ūkius. Ypatingą dėmesį reikės skirti paslaugų sektoriui, nes jis labiausiai nukentėjo, o kai kurie subsektoriai, tikėtina, susitrauks ilgesnį laikotarpį nei gamybos sektorius. Veiksmai, kurių Vyriausybė ėmėsi reaguodama į krizę, apima valstybės garantijų schemos („IMM Invest“), kurios finansinis paketas – 15 mlrd. RON, sukūrimą siekiant suteikti valstybės garantijas MVĮ, kad šios galėtų sudaryti sutartis dėl beprocenčių paskolų investicijoms finansuoti ir apyvartiniam kapitalui teikti. Šios garantijos bus naudingos ir bankams, kurie turi turėti pakankamai kapitalo ir būti pakankamai likvidūs, kad galėtų užtikrinti reikiamą kreditų srautą namų ūkiams ir įmonėms. Tačiau dėl kol kas gana riboto bankų vaidmens teikiant kreditus įmonėms, ypač novatoriškoms MVĮ, vien paskolų garantijų gali nepakakti;

               (23)siekiant paremti ekonomikos atsigavimą, bus svarbu paankstinti brandžių viešųjų investicinių projektų įgyvendinimą ir skatinti privačiąsias investicijas, be kita ko, imantis atitinkamų reformų. Krizė dar aiškiau parodė, kad Rumunijai labai reikia atnaujinti viešosios infrastruktūros darbus tokiose srityse kaip darnusis transportas, švari energija, aplinkosaugos ir skaitmeninių paslaugų infrastruktūra. Miesto transportas kenčia nuo prasto sektoriaus organizavimo ir vietos paslaugų teikėjų silpnų administracinių gebėjimų. Atliekų tvarkymo sistemai ir toliau būdinga tai, kad perdirbama labai nedaug komunalinių atliekų ir labai daug atliekų šalinama sąvartynuose. Įgyvendinant nacionalinį energetikos ir klimato srities veiksmų planą reikės investuoti į švarią energijos gamybą ir naudojimą, taip pat pertvarkyti regionus, kuriuose vyrauja viena pramonės šaka, ir daug anglies dioksido išmetančius regionus. Reikia dėti daugiau pastangų plečiant ir modernizuojant geriamojo vandens ir nuotekų infrastruktūrą. Dėl didelių struktūrinių trūkumų reikalingos investicijos į oro stebėsenos tinklą. Reikia modernizuoti visas skaitmenines viešąsias paslaugas, kurias teikiant dalijamasi informacija, įskaitant socialinėje, švietimo ir sveikatos srityse, ir užtikrinti jų sąveikumą. Dideli regioniniai skirtumai ir mažas kai kurių sektorių našumas kenkia ilgalaikiam tvariam augimui. Ne mažiau svarbios yra investicijos, kuriomis skatinamas ekonomikos konkurencingumas remiant mokslinių tyrimų ir plėtros veiklą, novatoriškas MVĮ ir integraciją į Sąjungos strategines vertės grandines. Įmonių investicijos į mokslinius tyrimus ir plėtrą tebėra nedidelės ir apsiriboja keliais subsektoriais, kurie yra labai priklausomi nuo tiesioginių užsienio investicijų. Dėl moksliniams tyrimams ir plėtrai skiriamo vis mažesnio viešojo finansavimo mokslo ir technologijų kokybė prasta, o akademinės bendruomenės ir verslo ryšiai silpni. Rumunijai reaguoti į kai kuriuos dėl perėjimo prie neutralizuoto poveikio klimatui ekonomikos kylančius iššūkius, visų pirma šalies ataskaitos
                  8
                D priede nurodytose teritorijose, turėtų padėti 2021–2027 m. Teisingos pertvarkos fondo programavimas. Tai suteiktų Rumunijai galimybę kuo geriau pasinaudoti tuo fondu;

               (24)viešojo administravimo reforma įstrigo. Nėra veiksmingos strateginio ir biudžeto planavimo sistemos, o tai daro neigiamą poveikį šalies ilgalaikio vystymosi strateginei vizijai, prioritetinių veiksmų nustatymui ir politikos koordinavimui centriniu ir vietos lygmenimis. Sektoriams skirta strateginė programa yra fragmentiška ir kartais iš dalies sutampa, o veiksmams, kurių reikia imtis sektoriuose, neteikiama pirmenybė. Vyriausybės generalinio sekretoriato strateginio valdymo vaidmuo vis dar nėra konsoliduotas. Didelė kompetencijos sričių ir išteklių fragmentacija toliau daro poveikį viešųjų paslaugų teikimui, ypač vietos lygmeniu ir skurdžiose bendruomenėse. Pernelyg didelis biurokratizmas ir nepakankamas pajėgumas teikti kokybiškas paslaugas, įskaitant skaitmenines, daro neigiamą poveikį piliečiams ir įmonėms, ypač per krizę. Sudėtingos administracinės įmonių steigimo procedūros ir paslaugų teikėjams, įskaitant reglamentuojamųjų profesijų atstovus, taikomi reguliavimo reikalavimai toliau trukdo rinkai plėstis. Sustiprintas Rumunijos rinkos priežiūros institucijų ir muitinės bendradarbiavimas gali padėti sumažinti reikalavimų neatitinkančių gaminių, importuojamų iš už Sąjungos ribų, kiekį. Dažni reorganizavimo atvejai ir pernelyg dažnai skiriami laikinieji vadovai mažina administracijos nepriklausomumą. Įgyvendinti valstybės valdomų įmonių bendrąjį valdymą tebėra sudėtinga;

               (25)sprendimų priėmimo nuspėjamumas išlieka didelė problema. Prieš krizę buvo laikomasi tik maždaug trečdalio metinio vyriausybės plano. Nepaprastųjų potvarkių priimama vis dar labai daug, todėl atsiranda netikrumas ir, tikėtina, tai trukdo investuoti. Pavyzdžiui, GEO 114/2018 turėjo didelių socioekonominių padarinių keliems sektoriams, įskaitant finansų sektorių. Nors nuostatos, darančios neigiamą poveikį bankų sektoriui, buvo panaikintos, kai kurios priemonės, galinčios daryti poveikį ilgalaikiam antrosios pakopos pensijų fondų gyvybingumui, vis dar taikomos. Tebėra svarbu spręsti viešųjų pirkimų teisės aktų nuspėjamumo ir stabilumo klausimą. Viešųjų pirkimų efektyvumas išlieka problema, kaip ir tam tikrų priemonių, visų pirma ex ante kontrolės supaprastinimo, tvarumas. Menka pažanga padaryta gerinant reglamentavimo poveikio vertinimų valdymą, kokybę ir veiksmingą naudojimą. Nėra institucinės kokybės kontrolės vyriausybės lygmeniu struktūros, o galimybės steigti reglamentavimo poveikio vertinimo valdybą tebesvarstomos. Socialinis dialogas, ypač sektoriuose, tebėra ribotas, o prasmingas ir nuolatinis socialinių partnerių dalyvavimas yra labai svarbus dabartinės krizės sąlygomis, norint sėkmingai įgyvendinti bet kokią krizės įveikimo ir atsigavimo strategiją. Nustatyta institucinė konsultavimosi struktūra nėra tinkamai naudojama sprendimų priėmimo procese, o socialiniai partneriai nepakankamai įtraukiami į reformų rengimą ir įgyvendinimą. Diskusijos dėl Socialinio dialogo įstatymo pakeitimų ir ekonomikos sektorių peržiūros įstrigo. Vis dar neaišku, kokių veiksmų bus imtasi reaguojant į 2018 m. balandžio mėn. Tarptautinės darbo organizacijos pateiktas rekomendacijas. Tai, kad nėra nuolatinio objektyvaus minimaliojo darbo užmokesčio nustatymo mechanizmo, gali turėti neigiamos įtakos verslo aplinkai;

               (26)nors šiose rekomendacijose dėmesys sutelktas į pandemijos socioekonominio poveikio švelninimą ir palankesnių sąlygų ekonomikai atsigauti sudarymą, 2019 m. liepos 9 d. Tarybos priimtose 2019 m. konkrečioms šalims skirtose rekomendacijose taip pat aptartos reformos, būtinos siekiant reaguoti į vidutinio laikotarpio ir ilgalaikius struktūrinius iššūkius. Tos rekomendacijos tebėra aktualios, o jų įgyvendinimas bus toliau stebimas per visą kitų metų Europos semestro metinį ciklą. Taip pat bus stebimas ir rekomendacijų dėl ekonominės politikos, susijusios su investicijomis, įgyvendinimas. Į pastarąsias rekomendacijas turėtų būti atsižvelgta strateginio sanglaudos politikos finansavimo po 2020 m. programavimo procese, be kita ko, rengiant dabartinės krizės poveikio švelninimo priemones ir išėjimo iš jos strategijas;

               (27)po pastaraisiais metais patirtų kelių nuosmukių spaudimas bankų sektoriui sumažėjo, nes 2020 m. pradžioje buvo atšauktos kelios priemonės, kurios praeityje kėlė susirūpinimą, įskaitant bankų mokestį. Prasidėjus COVID-19 krizei bankų sektorius turėjo pakankamai kapitalo ir buvo pakankamai likvidus, o neveiksnių paskolų santykis sumažėjo ir nesiekia 5 %. Priemonės, kurias Vyriausybė priėmė siekdama remti namų ūkius ir įmones, visų pirma MVĮ, taip pat yra svarbios siekiant išlaikyti bankų sektoriaus atsparumą ir bankų gebėjimą atlaikyti sukrėtimus. Komerciniai bankai taip pat ėmėsi veiksmų klientams paremti, pavyzdžiui, atidėjo pagrindinės paskolos sumos ir palūkanų mokėjimą, pratęsė kredito grąžinimo terminą, užtikrino pakankamai grynųjų bankomatuose ir sumažino mokesčius už internetines paslaugas. 2020 m. kovo 20 d. Rumunijos nacionalinis bankas sumažino pinigų politikos normą ir paskelbė, kad, siekdamas užtikrinti sklandų realiosios ekonomikos ir viešojo sektoriaus finansavimą, pradės antrinėje rinkoje pirkti vyriausybės vertybinius popierius, išreikštus RON. Nepaisant priimtų priemonių, įskaitant priežiūros institucijų suteiktą prudencinį lankstumą, tikėtina, kad ateinančiais mėnesiais turto kokybė pablogės. Todėl prudencinių skolinimo standartų išlaikymas ir paramos pirmenybės tvarka teikimas perspektyviems skolininkams padės užtikrinti bankų sektoriaus turto kokybę. Be to, stabilios ir nuspėjamos reglamentavimo aplinkos užtikrinimas bankams yra svarbi išankstinė sąlyga siekiant išsaugoti jų aktyvų vaidmenį teikiant kreditus ekonomikai ir remiant ekonomikos atsigavimą;

               (28)dideli teisiniai pakeitimai ir politinis spaudimas teisminėms institucijoms 2017, 2018 ir didžiąją dalį 2019 m. turėjo įtakos teisingumo sistemos veiksmingumui, kokybei ir nepriklausomumui, taip pat jos gebėjimui tirti aukšto lygio korupcijos atvejus ir skirti sankcijas. Nors šiuo metu Vyriausybė remia veiksmus, kuriais siekiama užkirsti kelią korupcijai ir skirti už ją sankcijas, ir parodė norą panaikinti kai kurias iš prieštaringiausių priemonių, Rumunija dar nepadarė būtinų teisės aktų pakeitimų. Šie klausimai stebimi pagal bendradarbiavimo ir tikrinimo mechanizmą. Pagal šį mechanizmą Komisija toliau stebi teismų reformą ir kovą su korupcija Rumunijoje. Todėl šios sritys neįtraukiamos į Rumunijai skirtas rekomendacijas, tačiau jos yra svarbios siekiant šalyje sukurti palankią socialinę ir ekonominę aplinką;

               (29)Europos semestras yra nuolatinio Sąjungos ekonominės ir užimtumo politikos koordinavimo sistema, galinti prisidėti prie tvarios ekonomikos. 2020 m. nacionalinėse reformų programose valstybės narės įvertino pažangą, padarytą įgyvendinant Jungtinių Tautų darnaus vystymosi tikslus (DVT). Užtikrindama, kad būtų visapusiškai įgyvendintos toliau pateiktos rekomendacijos, Rumunija prisidės prie pažangos, daromos siekiant DVT, ir bendrų pastangų užtikrinti konkurencingą tvarumą Sąjungoje;

               (30)per 2020 m. Europos semestrą Komisija atliko išsamią Rumunijos ekonominės politikos analizę ir ją paskelbė 2020 m. šaliai skirtoje ataskaitoje. Be to, ji įvertino 2020 m. konvergencijos programą ir 2020 m. nacionalinę reformų programą, taip pat veiksmus, kurių Rumunija ėmėsi atsižvelgdama į ankstesniais metais jai skirtas rekomendacijas. Komisija įvertino ne tik jų svarbą tvariai fiskalinei ir socialinei bei ekonominei Rumunijos politikai, bet ir tai, kaip jie atitinka Sąjungos taisykles ir gaires, nes būtina stiprinti bendrą Sąjungos ekonomikos valdymą Sąjungos lygio priemonėmis prisidedant prie būsimų nacionalinių sprendimų;

               (31)atsižvelgdama į tą vertinimą, Taryba išnagrinėjo 2020 m. konvergencijos programą, o jos nuomonė
                  9
                pateikta visų pirma toliau išdėstytoje 1 rekomendacijoje;

               (32)atsižvelgdama į Komisijos nuodugnios apžvalgos ir šio vertinimo rezultatus, Taryba išnagrinėjo 2020 m. nacionalinę reformų programą ir 2020 m. konvergencijos programą. Šiose rekomendacijose atsižvelgiama į poreikį kovoti su pandemija ir sudaryti palankesnes sąlygas ekonomikai atsigauti, nes tai pirmas būtinas žingsnis, kuris leistų koreguoti disbalansą. Rekomendacijos, kuriomis tiesiogiai mažinamas Komisijos pagal Reglamento (ES) Nr. 1176/2011 6 straipsnį nustatytas makroekonominis disbalansas, atspindėtos 4 rekomendacijoje,

               REKOMENDUOJA Rumunijai 2020 ir 2021 m. imtis šių veiksmų:

               1.Vykdyti fiskalinę politiką vadovaujantis 2020 m. balandžio 3 d. Tarybos rekomendacija
                  10
               , kartu imantis visų būtinų priemonių, kad būtų veiksmingai kovojama su pandemija, palaikoma ekonomika ir remiamas vėlesnis jos atsigavimas. Vengti įgyvendinti nuolatines priemones, kurios galėtų kelti pavojų fiskaliniam tvarumui. Didinti sveikatos sistemos atsparumą, be kita ko, kiek tai susiję su sveikatos priežiūros darbuotojais ir medicinos reikmenimis, taip pat gerinti galimybes naudotis sveikatos priežiūros paslaugomis.

               2.Tinkamai pakeisti pajamas, plėsti socialinės apsaugos priemones ir suteikti galimybę visiems naudotis pagrindinėmis paslaugomis. Mažinti krizės poveikį užimtumui plėtojant lankstaus darbo laiko tvarką ir aktyvumą skatinančias priemones. Ugdyti įgūdžius, plėsti skaitmeninį mokymąsi ir užtikrinti vienodas galimybes gauti išsilavinimą.

               3.Užtikrinti likvidumo paramą ekonomikai, siekiant suteikti naudos įmonėms ir namų ūkiams, ypač mažosioms ir vidutinėms įmonėms ir savarankiškai dirbantiems asmenims. Siekiant paremti ekonomikos atsigavimą, paankstinti brandžių viešųjų investicinių projektų įgyvendinimą ir skatinti privačiąsias investicijas. Investicijas sutelkti į žaliąją ir skaitmeninę pertvarką, visų pirma, į darnųjį transportą, skaitmeninių paslaugų infrastruktūrą, švarią ir veiksmingą energijos gamybą ir vartojimą, aplinkosaugos infrastruktūrą, be kita ko, anglių pramonės regionuose.

               4.Gerinti viešojo administravimo kokybę ir veiksmingumą ir sprendimų priėmimo nuspėjamumą, be kita ko, tinkamai įtraukiant socialinius partnerius.

               Priimta Briuselyje

                     Tarybos vardu

                     Pirmininkas

                     (1)

                        OL L 209, 1997 8 2, p. 1.

                     (2)

                        OL L 306, 2011 11 23, p. 25.

                     (3)

                        SWD(2020) 522 final.

                     (4)

                        OL C 301, 2019 9 5, p. 117.

                     (5)

                        COM(2020) 112 final.

                     (6)

                        COM(2020) 123 final.

                     (7)

                        2020 m. kovo 30 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) 2020/460, kuriuo dėl konkrečių priemonių investicijoms į valstybių narių sveikatos priežiūros sistemas ir kitus jų ekonomikos sektorius sutelkti reaguojant į COVID-19 protrūkį iš dalies keičiami reglamentai (ES) Nr. 1301/2013, (ES) Nr. 1303/2013 ir (ES) Nr. 508/2014 (Atsako į koronaviruso grėsmę investicijų iniciatyva) (OL L 99, 2020 3 31, p. 5), ir 2020 m. balandžio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) 2020/558, kuriuo iš dalies keičiami reglamentai (ES) Nr. 1301/2013 ir (ES) Nr. 1303/2013, kiek tai susiję su konkrečiomis priemonėmis, kuriomis sudaromos išskirtinės lanksčios sąlygos naudoti Europos struktūrinių ir investicijų fondų lėšas reaguojant į COVID-19 protrūkį (OL L 130, 2020 4 24, p. 1).

                     (8)

                        SWD(2020) 522 final.

                     (9)

                        Pagal Tarybos reglamento (EB) Nr. 1466/97 9 straipsnio 2 dalį.

                     (10)

                        OL C 116, 2020 4 8, p. 1–3.


               EUROPOS KOMISIJA
            Briuselis, 2020 05 20
            COM(2020) 526 final
            Rekomendacija
            TARYBOS REKOMENDACIJA
            dėl 2020 m. Suomijos nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2020 m. Suomijos stabilumo programos

               Rekomendacija

               TARYBOS REKOMENDACIJA

               dėl 2020 m. Suomijos nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2020 m. Suomijos stabilumo programos

               EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,

               atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 121 straipsnio 2 dalį ir 148 straipsnio 4 dalį,

               atsižvelgdama į 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei koordinavimo
                  1
               , ypač į jo 5 straipsnio 2 dalį,

               atsižvelgdama į Europos Komisijos rekomendaciją,

               atsižvelgdama į Europos Parlamento rezoliucijas,

               atsižvelgdama į Europos Vadovų Tarybos išvadas,

               atsižvelgdama į Užimtumo komiteto nuomonę,

               atsižvelgdama į Ekonomikos ir finansų komiteto nuomonę,

               atsižvelgdama į Socialinės apsaugos komiteto nuomonę,

               atsižvelgdama į Ekonominės politikos komiteto nuomonę,

               kadangi:

               (1)2019 m. gruodžio 17 d. Komisija priėmė metinę tvaraus augimo strategiją, kuria pradedamas 2020 m. Europos ekonominės politikos koordinavimo semestras. Ji tinkamai atsižvelgė į 2017 m. lapkričio 17 d. Europos Parlamento, Tarybos ir Komisijos paskelbtą Europos socialinių teisių ramstį. 2019 m. gruodžio 17 d. Komisija pagal Reglamentą (ES) Nr. 1176/2011 priėmė ir įspėjimo mechanizmo ataskaitą – joje Suomija nenurodyta kaip viena iš valstybių narių, dėl kurių reikės parengti nuodugnią apžvalgą. Tą pačią dieną Komisija taip pat priėmė rekomendaciją dėl Tarybos rekomendacijos dėl euro zonos ekonominės politikos;

               (2)2020 m. vasario 26 d. paskelbta 2020 m. Suomijai skirta ataskaita
                  2
               . Joje įvertinta Suomijos pažanga, padaryta įgyvendinant 2019 m. liepos 9 d. Tarybos priimtas šaliai skirtas rekomendacijas
                  3
               , veiksmai, kurių šalis ėmėsi atsižvelgdama į ankstesniais metais jai skirtas rekomendacijas, ir Suomijos pažanga siekiant nacionalinių tikslų pagal strategiją „Europa 2020“;

               (3)2020 m. kovo 11 d. Pasaulio sveikatos organizacija COVID-19 protrūkį oficialiai paskelbė pasauline pandemija. Dėl pandemijos piliečiai, visuomenė ir ekonomika pateko į ekstremalią didelio pavojaus visuomenės sveikatai situaciją. Ji kelia didžiulį spaudimą nacionalinėms sveikatos sistemoms, trikdo pasaulines tiekimo grandines, kelia finansų rinkų nestabilumą, lemia vartotojų paklausos sukrėtimus ir neigiamai veikia įvairius sektorius. Ji kelia grėsmę žmonių darbo vietoms, jų pajamoms ir įmonių verslui. Jos sukeltas didelis ekonominis sukrėtimas jau turi skaudžių pasekmių Europos Sąjungoje. 2020 m. kovo 13 d. Komisija priėmė komunikatą
                  4
               , kuriuo raginama užtikrinti suderintą ekonominį atsaką į krizę, įtraukiant visus nacionalinio ir Sąjungos lygmens suinteresuotuosius subjektus;

               (4)kelios valstybės narės paskelbė nepaprastąją padėtį arba ėmėsi neatidėliotinų priemonių. Visos neatidėliotinos priemonės turėtų būti griežtai proporcingos, būtinos, ribotos trukmės ir atitikti Europos bei tarptautinius standartus. Joms turėtų būti taikoma demokratinė priežiūra ir nepriklausoma teisminė peržiūra;

               (5)2020 m. kovo 20 d. Komisija priėmė Komunikatą dėl Stabilumo ir augimo pakte nustatytos bendrosios išvengimo sąlygos taikymo
                  5
               . Pagal Reglamento (EB) Nr. 1466/97 5 straipsnio 1 dalyje, 6 straipsnio 3 dalyje, 9 straipsnio 1 dalyje bei 10 straipsnio 3 dalyje ir Reglamento (EB) Nr. 1467/97 3 straipsnio 5 dalyje bei 5 straipsnio 2 dalyje nustatytą išlygą sudaromos palankesnės sąlygos koordinuoti biudžeto politiką esant dideliam ekonomikos nuosmukiui. Komunikate Komisija pritarė Tarybos nuomonei, kad, atsižvelgiant į numatomą didelį ekonomikos nuosmukį dėl COVID-19 protrūkio, dabartinės sąlygos leidžia pradėti taikyti šią išlygą. 2020 m. kovo 23 d. valstybių narių finansų ministrai pritarė Komisijos vertinimui. Pradėjus taikyti bendrąją nukrypti leidžiančią išlygą leidžiama laikinai nukrypti nuo vidutinio laikotarpio biudžeto tikslui pasiekti numatyto koregavimo plano, jei tai nekelia pavojaus fiskaliniam tvarumui vidutiniu laikotarpiu. Kalbant apie korekcinę dalį, Taryba taip pat gali, remdamasi Komisijos rekomendacija, priimti patikslintą fiskalinę trajektoriją. Taikant bendrąją nukrypti leidžiančią išlygą Stabilumo ir augimo pakto procedūros nestabdomos. Ji suteikia galimybę valstybėms narėms nukrypti nuo paprastai taikomų biudžetinių reikalavimų, o Komisijai ir Tarybai – imtis būtinų politikos koordinavimo priemonių laikantis Pakto;

               (6)siekiant apriboti ir kontroliuoti pandemijos plitimą, padidinti nacionalinių sveikatos sistemų atsparumą, verslui bei namų ūkiams teikiamos paramos priemonėmis sušvelninti socioekonominius padarinius ir užtikrinti adekvačias sveikatos ir saugos sąlygas darbo vietoje, kad būtų galima atnaujinti ekonominę veiklą, reikia nuolatinių veiksmų. Kad paremtų valstybių narių pastangas tose srityse, ES turėtų visapusiškai išnaudoti įvairias turimas priemones. Be to, valstybės narės ir Sąjunga turėtų bendradarbiaudamos rengti priemones, kurios yra būtinos, kad galėtume grįžti prie įprasto savo visuomenės ir ekonomikos funkcionavimo ir tvaraus augimo, įtraukdamos, inter alia, žaliąją pertvarką bei skaitmeninę transformaciją ir naudodamosi visa krizės metu įgyta patirtimi;

               (7)dėl COVID-19 krizės išryškėjo bendrosios rinkos gebėjimas lanksčiai prisitaikyti prie išskirtinių aplinkybių. Vis dėlto siekiant užtikrinti greitą ir sklandų perėjimą prie atsigavimo etapo ir laisvo prekių, paslaugų bei darbuotojų judėjimo, išskirtines priemones, neleidžiančias įprastai veikti bendrajai rinkai, būtina panaikinti, kai tik jos bus nebebūtinos. Dabartinė krizė parodė, kad sveikatos sektoriuje reikia pasirengimo krizėms planų, visų pirma apimančių geresnes pirkimo strategijas, diversifikuotas tiekimo grandines ir strateginius būtiniausių prekių rezervus. Jie yra esminiai platesnių pasirengimo krizėms planų rengimo elementai;

               (8)kad visus nenaudojamus Europos struktūrinių ir investicijų fondų išteklius valstybės narės galėtų sutelkti išskirtiniam COVID-19 pandemijos poveikiui švelninti, Sąjungos teisės aktų leidėjas jau priėmė atitinkamų teisės aktų pakeitimus
                  6
               . Tais pakeitimais bus suteikta papildomų lankstumo galimybių ir nustatytos supaprastintos ir racionalizuotos procedūros. Siekiant sumažinti pinigų srautų sunkumus, valstybėms narėms taip pat suteikta galimybė 2020–2021 finansiniais metais pasinaudoti 100 % bendru finansavimu iš Sąjungos biudžeto. Suomija raginama visapusiškai pasinaudoti tomis galimybėmis, kad padėtų asmenims ir sektoriams, kuriuos šie iššūkiai paveikė labiausiai;

               (9)dėl skirtingų specializacijos modelių tikėtina, kad skirtinguose sektoriuose ir regionuose socioekonominiai pandemijos padariniai bus nevienodi. Todėl kyla rizika, kad skirtumai Suomijoje didės. Atsižvelgiant į riziką, kad laikinai sutriks valstybių narių tarpusavio konvergencijos procesas, dabartinėmis aplinkybėmis reikia tikslinių atsakomųjų politikos priemonių;

               (10)2020 m. balandžio 30 d. Suomija pateikė 2020 m. nacionalinę reformų programą ir 2020 m. stabilumo programą. Siekiant atsižvelgti į jų tarpusavio sąsajas, abi programos vertintos vienu metu;

               (11)šiuo metu Suomijai taikoma Stabilumo ir augimo pakto prevencinė dalis ir skolos taisyklė;

               (12)2020 m. stabilumo programoje Vyriausybė planuoja nominaliojo balanso pablogėjimą nuo 1,1 % BVP deficito 2019 m. iki 7,2 % BVP deficito 2020 m. Numatoma, kad 2021 m. deficitas sumažės iki 4,0 % BVP. 2020 m. stabilumo programoje numatoma, kad iki 59,4 % BVP 2019 m. padidėjęs valdžios sektoriaus skolos santykis su BVP 2020 m. išaugs iki 69,1 %. Makroekonominę ir fiskalinę perspektyvą veikia didelis neapibrėžtumas dėl COVID-19 pandemijos;

               (13)reaguodama į COVID-19 pandemiją ir laikydamasi suderinto Sąjungos požiūrio, Suomija ėmėsi biudžetinių priemonių, kad padidintų sveikatos sistemos pajėgumą, suvaldytų pandemiją ir suteiktų pagalbą labiausiai nukentėjusiems asmenims ir sektoriams. Pagal 2020 m. stabilumo programa tos biudžeto priemonės sudaro 1,7 % BVP. Į priemones įtrauktos neatidėliotinosios išlaidos, skirtos sveikatos apsaugai ir viešajai tvarkai užtikrinti, ir įmonių bei darbuotojų rėmimo priemonės. Be to, Suomija pranešė apie priemones, kurios, nors ir nedaro tiesioginio poveikio biudžetui, padės palaikyti įmonių likvidumą; 2020 m. stabilumo programoje įvertinta, kad jos sudarys 5% BVP. Šias priemones sudaro paskolų garantijos įmonėms, iš esmės skiriamos MVĮ, taip pat, siekiant užtikrinti tiekimo saugumą, specialios garantijų sistemos, skirtos įmonei „Finnair“ ir laivybos įmonėms. Be to, Suomija priėmė ir stabilumo programoje nenurodytas kitas likvidumo didinimo priemones, įskaitant įmonių pelno mokesčių atidėjimą. Šios papildomos priemonės apytikriai sudaro 15 % BVP. Apskritai priemonės, kurių ėmėsi Suomija, atitinka Komisijos komunikate dėl suderinto ekonominio atsako į COVID-19 protrūkį išdėstytas gaires. Visiškas tų priemonių įgyvendinimas, o vėliau, kai leis ekonominės sąlygos, fiskalinės politikos perorientavimas siekiant užtikrinti apdairią vidutinio laikotarpio fiskalinę būklę padės išsaugoti fiskalinį tvarumą vidutiniu laikotarpiu;

               (14)remiantis Komisijos 2020 m. pavasario prognoze, grindžiama nesikeičiančios politikos scenarijumi, Suomijos valdžios sektoriaus balansas bus −7,4% BVP 2020 m. ir −3,4 % BVP 2021 m. Numatoma, kad 2020 m. valdžios sektoriaus skolos santykis sieks 69,4 % BVP, o 2021 m. – 69,6 % BVP;

               (15)dėl 2020 m. Suomijos planuojamo 3 % BVP deficito ribos viršijimo 2020 m. gegužės 20 d. Komisija paskelbė pranešimą, parengtą pagal Sutarties 126 straipsnio 3 dalį. Apskritai analizė rodo, kad Sutartyje ir Reglamente (EB) Nr. 1467/1997 apibrėžtas deficito kriterijus nėra įvykdytas;

               (16)reaguodama į krizę, Suomija ėmėsi visapusiškų sveikatos sistemos ir ekonomikos rėmimo veiksmų. Pavyzdžiui, Suomijos vyriausybė priėmė kelis papildomus biudžetus ir nusprendė padidinti darbuotojams darbo vietų garantiją ir palengvinti bedarbio pašalpų gavimo sąlygas. Pagerintos galimybės gauti bedarbio pašalpas laisvai samdomiems darbuotojams ir verslininkams. Socialinės apsaugos priemonės siekia 1,6 mlrd. EUR. Be 10 mlrd. EUR valstybės garantuotų paskolų, suteikta tiesioginių dotacijų verslui, kurių vertė siekia 1 mlrd. EUR. Vyriausybė laikinai sumažino darbdavio mokamą pensijų įmoką 2,6 procentiniais punktais ir skyrė ne mažiau kaip 1 mlrd. EUR savivaldybių rėmimo paketui. Suomijos finansų priežiūros institucija sumažino Suomijos kredito institucijų kapitalui keliamus reikalavimus – pašalino sisteminės rizikos rezervą ir pakoregavo konkrečiai kredito institucijoms keliamus reikalavimus. Suomijos išėjimo iš COVID-19 krizės strategijai rengti Vyriausybė paskyrė darbo grupę, kuriai vadovauja Finansų ministerija ir Socialinių reikalų ir sveikatos ministerija. Remdamasi pirmąja šios darbo grupės ataskaita, gegužės mėn. pradžioje Vyriausybė priėmė etapinį išėjimo planą. Darbo grupė toliau siūlys atitinkamas priemones krizės sukeltoms sveikatos priežiūros, socialinėms ir ekonominėms problemoms spręsti. Grupė konsultavosi su socialiniais partneriais, savivaldybėmis, pilietine visuomene ir aplinkos apsaugos organizacijomis;

               (17)Suomija parodė, kad iš esmės yra pasirengusi spręsti COVID-19 krizės sukeltas problemas, tačiau jos sveikatos sistema galėtų būti atsparesnė. Ligoninių rajonai turėjo perskirstyti medicinos personalą gydyti koronavirusu užsikrėtusius pacientus ir nukrypti nuo anksčiau įstatymais nustatytų neskubių sveikatos priežiūros paslaugų teikimo laikotarpių. Dėl dabartinės sveikatos sistemos paslaugų, kurias teikia įvairūs teikėjai, sveikatos priežiūros darbuotojų tankumas šalyje yra nevienodas. Numatoma, kad suskaidytas paslaugų teikimas ir nevienodos galimybės naudotis socialinėmis ir pirminės sveikatos priežiūros paslaugomis kels problemų ir po krizės, visų pirma bedarbiams ir pensininkams, taip pat neįgaliems asmenims. Dėl COVID-19 krizės didėjant nedarbui trumpalaikiai ir vidutinio laikotarpio politikos veiksmai turėtų būti pirmiausia skirti galimybėms naudotis pirminės sveikatos priežiūros paslaugomis gerinti. Vidutiniu laikotarpiu svarbu toliau vykdyti socialinės ir sveikatos priežiūros reformų planus, kuriuos svarstė viena po kitos dirbusios Suomijos vyriausybės, nes jais didinama Suomijos parengtis plataus masto demografiniams pokyčiams – tai padėtų šaliai ateityje išlaikyti sveikatos sistemos kokybę ir kartu pagerinti galimybes naudotis jos paslaugomis. Ilgalaikiam Suomijos viešųjų finansų tvarumui tebekyla rizika dėl prognozuojamo visuomenės senėjimo išlaidų augimo, ypač susijusio su socialine ir sveikatos priežiūra;

               (18)remiantis Komisijos prognoze, numatoma, kad 2020 m. nedarbo lygis padidės iki 8,3 %, o 2021 m. sumažės iki 7,7 %  Siekiant užkirsti kelią nedarbo lygio didėjimui ir iš naujo integruoti į darbo rinką dėl COVID-19 krizės darbo netekusius asmenis, reikalingi efektyvūs ilgalaikės ir vidutinio laikotarpio politikos veiksmai, parengti glaudžiai bendradarbiaujant su socialiniais partneriais. Šiomis pastangomis taip pat turėtų būti remiamos grupės, kurioms gresia skurdas ir socialinė atskirtis, kaip antai žemos kvalifikacijos, neįgalūs asmenys, žmonės, galintys dirbti tik dalį darbo laiko, ir migrantų kilmės asmenys. Suomija taiko sutrumpinto darbo laiko tvarką, pagal kurią daug darbuotojų yra išėję atostogų. Vykdant aktyvią darbo rinkos politiką, įskaitant kvalifikacijos kėlimo ir perkvalifikavimo priemones, būtų užtikrintas greitas ir tvarus grįžimas į darbo rinką. Atlyginimų subsidijavimas galėtų būti tikslinis ir derinamas su mokymu, o šį procesą turėtų prižiūrėti valstybinės užimtumo tarnybos. Perkvalifikavimas ir kvalifikacijos kėlimas – pagrindiniai veiksniai siekiant išlaikyti darbuotojų įsidarbinimo galimybes ekonomikai tampant vis labiau skaitmenine ir ekologiška. Vykdant nuolatinio mokymosi reformą būtų galima geriau patenkinti poreikį tobulinti suaugusių asmenų, visų pirma žemos kvalifikacijos darbuotojų, įgūdžius, paklausius tokiuose darbo rinkos sektoriuose, kaip informacinių ir ryšių technologijų (IRT). Kad į rinką ateitų darbuotojai, turintys įgūdžių, reikalingų vykstant demografiniams ir technologiniams pokyčiams, svarbu, kad lavinimas atitiktų darbo rinkos poreikius, todėl reikia užtikrinti, kad universitetuose būtų pakankamai vietų, atitinkančių kiekvieno sektoriaus ir regiono užimtumo prognozes. Siekiant, kad pažeidžiamiausių grupių socioekonominė padėtis dėl COVID-19 krizės neblogėtų, bus itin svarbu spręsti skaitmeninės atskirties problemą, visų pirma užtikrinti, kad palankių sąlygų neturintys besimokantys asmenys galėtų gauti kokybišką išsilavinimą. Dėl sudėtingos pašalpų sistemos kyla kliūčių norint pradėti dirbti. Siekiant skatinti dirbti sutrumpintą laiką arba ne visą darbo dieną, turėtų būti veiksmingai  pajamų registras, kuriame realiuoju laiku būtų teikiama informacija apie atlyginimus ir pašalpas, ir taip sutrumpintas socialinės apsaugos išmokų tvarkymo laikotarpis. Vidutiniu laikotarpiu Suomijai bus svarbu reformuoti socialinių pašalpų sistemą, kad paskatintų užimtumą ir parengtų šalies gerovės sistemą ateičiai;

               (19)labai svarbu padėti įmonėms, visų pirma mažosioms ir vidutinėms įmonėms (MVĮ), išsilaikyti per krizę, kad panaikinus šiuo metu taikomas izoliavimo priemones būtų skatinama ekonomika. Laikina likvidumo parama teikiant paskolas, dotacijas ir garantijas galėtų padėti įmonėms šiuo didelio neapibrėžtumo ir iš esmės sumažėjusių pajamų laikotarpiu. Rengiant ir įgyvendinant šias priemones reikia atsižvelgti į bankų sektoriaus atsparumą;

               (20)siekiant paremti ekonomikos atsigavimą, bus svarbu paankstinti brandžių viešųjų investicinių projektų įgyvendinimą ir skatinti privačiąsias investicijas, be kita ko, imantis atitinkamų reformų. Suomijoje tos investicijos, kuriomis daugiausia remiamas našumo augimas, konkrečiai investicijos į įrangą ir intelektinę nuosavybę, nesiekia ES vidurkio. Todėl gali būti ribojamas šalies ilgalaikio augimo potencialas ir neigiamai veikiamas konkurencingumas ir atsigavimas. Didesnės investicijos į mokslinius tyrimus ir plėtrą yra pagrindinis struktūrinių pokyčių veiksnys siekiant sukurti palankesnes sąlygas žinioms imliems ekonomikos sektoriams ir sustiprinti ilgalaikio augimo potencialą. Į Suomijos nacionalinį energetikos ir klimato planą įtrauktam planuojamam perėjimui prie neutralizuoto poveikio klimatui iki 2035 m. prireiks didelių investicijų, visų pirma reikalingų elektros energijos tinklams ir darniajam transportui. Vadovaujant parlamentinei iniciatyvinei grupei 2021 m. turi būti parengta nauja nacionalinė transporto sistema. Be sveikatos priežiūros, aplinkos, regioninių ir našumo klausimų sprendimo, reikalingos nuolatinės pastangos diegti spartųjį plačiajuostį ryšį ir tobulinti kitą skaitmeninę infrastruktūrą siekiant racionalizuoti logistiką ir išlaikyti ekonominę veiklą atokiose vietovėse. Suomijai reaguoti į kai kuriuos dėl perėjimo prie neutralizuoto poveikio klimatui ekonomikos kylančius iššūkius, visų pirma šalies ataskaitos
                  7
                D priede nurodytose teritorijose, turėtų padėti 2021–2027 m. Teisingos pertvarkos fondo programavimas. Tai suteiktų Suomijai galimybę kuo geriau pasinaudoti tuo fondu;

               (21)šiuo metu pasenęs Suomijos nacionalinis rizikos, susijusios su pinigų plovimu, vertinimas bus atnaujintas 2020 m. Suomijos finansų priežiūros institucija neseniai padidino priežiūros pajėgumus. Tačiau darbuotojų dar nepakanka, o rizika grindžiamas priežiūros principas kol kas taikomas neteisingai. Nors buvo tiriami keli įtariamo pažeidimo atvejai, atgrasančių sankcijų politikos kūrimas yra dar viena prioritetinė sritis. Per pastaruosius mėnesius labai padaugėjo pranešimų apie įtartinus sandorius, o finansinės žvalgybos padalinys, atrodo, neturi pakankamai priemonių šiai informacijai išanalizuoti. Finansinės žvalgybos padalinys ir finansų priežiūros institucija informacija keičiasi nepakankamai;

               (22)nors šiose rekomendacijose dėmesys sutelktas į pandemijos socioekonominio poveikio švelninimą ir palankesnių sąlygų ekonomikai atsigauti sudarymą, 2019 m. liepos 9 d. Tarybos priimtose 2019 m. konkrečioms šalims skirtose rekomendacijose taip pat aptartos reformos, būtinos siekiant reaguoti į vidutinio laikotarpio ir ilgalaikius struktūrinius iššūkius. Tos rekomendacijos tebėra aktualios, o jų įgyvendinimas bus toliau stebimas per visą kitų metų Europos semestro metinį ciklą. Taip pat bus stebimas ir rekomendacijų dėl ekonominės politikos, susijusios su investicijomis, įgyvendinimas. Į pastarąsias rekomendacijas turėtų būti atsižvelgta strateginio sanglaudos politikos finansavimo po 2020 m. programavimo procese, be kita ko, rengiant dabartinės krizės poveikio švelninimo priemones ir išėjimo iš jos strategijas;

               (23)Europos semestras yra nuolatinio Sąjungos ekonominės ir užimtumo politikos koordinavimo sistema, galinti prisidėti prie tvarios ekonomikos. 2020 m. nacionalinėse reformų programose valstybės narės įvertino pažangą, padarytą įgyvendinant Jungtinių Tautų darnaus vystymosi tikslus (DVT). Užtikrindama, kad būtų visapusiškai įgyvendintos toliau pateiktos rekomendacijos, Suomija prisidės prie pažangos, daromos siekiant DVT, ir bendrų pastangų užtikrinti konkurencingą tvarumą Sąjungoje;

               (24)siekiant greitai atsigauti nuo ekonominio COVID-19 poveikio, labai svarbu glaudžiai koordinuoti ekonominės ir pinigų sąjungos šalių ekonomiką. Suomija, kaip valstybė narė, kurios valiuta yra euro, atsižvelgdama į Euro grupės politines gaires, turėtų užtikrinti, kad jos politika ir toliau atitiktų rekomendacijas euro zonai ir būtų koordinuojama su kitų euro zonos valstybių narių politika;

               (25)per 2020 m. Europos semestrą Komisija atliko išsamią Suomijos ekonominės politikos analizę ir ją paskelbė 2020 m. šaliai skirtoje ataskaitoje. Be to, ji įvertino 2020 m. stabilumo programą ir 2020 m. nacionalinę reformų programą, taip pat veiksmus, kurių Suomija ėmėsi atsižvelgdama į ankstesniais metais jai skirtas rekomendacijas. Komisija įvertino ne tik jų svarbą tvariai fiskalinei ir socialinei bei ekonominei Suomijos politikai, bet ir tai, kaip jie atitinka Sąjungos taisykles ir gaires, nes būtina stiprinti bendrą Sąjungos ekonomikos valdymą Sąjungos lygio priemonėmis prisidedant prie būsimų nacionalinių sprendimų;

               (26)atsižvelgdama į tą vertinimą, Taryba išnagrinėjo 2020 m. stabilumo programą, o jos nuomonė
                  8
                pateikta visų pirma toliau išdėstytoje 1 rekomendacijoje,

               REKOMENDUOJA Suomijai 2020 ir 2021 m. imtis šių veiksmų:

               1.Laikantis bendrosios nukrypti leidžiančios išlygos, imtis visų būtinų priemonių, kad būtų veiksmingai kovojama su pandemija, palaikoma ekonomika ir remiamas būsimas atsigavimas. Kai leis ekonominės sąlygos, vykdyti fiskalinę politiką, kuria siekiama užtikrinti apdairią vidutinio laikotarpio fiskalinę būklę ir skolos tvarumą, kartu didinant investicijas. Spręsti sveikatos priežiūros srities darbuotojų trūkumo problemą siekiant padidinti sveikatos priežiūros sistemos atsparumą ir galimybes naudotis socialinėmis ir sveikatos priežiūros paslaugomis.

               2.Sustiprinti priemones, skirtas užimtumui ir aktyviai darbo rinkos politikai remti.

               3.Imtis priemonių, skirtų likvidumui realiajai ekonomikai, visų pirma mažosioms ir vidutinėms įmonėms, užtikrinti. Siekiant paremti ekonomikos atsigavimą, paankstinti brandžių viešųjų investicinių projektų įgyvendinimą ir skatinti privačiąsias investicijas. Sutelkti investicijas į žaliąją ir skaitmeninę pertvarką, visų pirma į švarią veiksmingą gamybą ir energijos vartojimą, tvarią ir veiksmingą infrastruktūrą ir mokslinius tyrimus bei inovacijas.

               4.Užtikrinti veiksmingą kovos su pinigų plovimu sistemos taikymo priežiūrą ir vykdymą.

               Priimta Briuselyje

                     Tarybos vardu

                     Pirmininkas

                     (1)

                        OL L 209, 1997 8 2, p. 1.

                     (2)

                        SWD(2020) 525 final.

                     (3)

                        OL C 301, 2019 9 5, p. 117.

                     (4)

                        COM(2020) 112 final.

                     (5)

                        COM(2020) 123 final.

                     (6)

                        2020 m. kovo 30 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) 2020/460, kuriuo dėl konkrečių priemonių investicijoms į valstybių narių sveikatos priežiūros sistemas ir kitus jų ekonomikos sektorius sutelkti reaguojant į COVID-19 protrūkį iš dalies keičiami reglamentai (ES) Nr. 1301/2013, (ES) Nr. 1303/2013 ir (ES) Nr. 508/2014 (Atsako į koronaviruso grėsmę investicijų iniciatyva) (OL L 99, 2020 3 31, p. 5), ir 2020 m. balandžio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) 2020/558, kuriuo iš dalies keičiami reglamentai (ES) Nr. 1301/2013 ir (ES) Nr. 1303/2013, kiek tai susiję su konkrečiomis priemonėmis, kuriomis sudaromos išskirtinės lanksčios sąlygos naudoti Europos struktūrinių ir investicijų fondų lėšas reaguojant į COVID-19 protrūkį (OL L 130, 2020 4 24, p. 1).

                     (7)

                        SWD(2020) 525 final.

                     (8)

                        Pagal Tarybos reglamento (EB) Nr. 1466/97 5 straipsnio 2 dalį.