               EUROPOS KOMISIJA
            Briuselis, 2017 05 22
            COM(2017) 522 final
            Rekomendacija
            TARYBOS REKOMENDACIJA
            dėl 2017 m. Rumunijos nacionalinės reformų programossu Tarybos nuomone dėl 2017 m. Rumunijos konvergencijos programos

               Rekomendacija

               TARYBOS REKOMENDACIJA

               dėl 2017 m. Rumunijos nacionalinės reformų programos

                  su Tarybos nuomone dėl 2017 m. Rumunijos konvergencijos programos

               EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,

               atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 121 straipsnio 2 dalį ir 148 straipsnio 4 dalį,

               atsižvelgdama į 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei koordinavimo
                  1
               , ypač į jo 9 straipsnio 2 dalį,

               atsižvelgdama į Europos Komisijos rekomendaciją
                  2
               ,

               atsižvelgdama į Europos Parlamento rezoliucijas
                  3
               ,

               atsižvelgdama į Europos Vadovų Tarybos išvadas,

               atsižvelgdama į Užimtumo komiteto nuomonę,

               atsižvelgdama į Ekonomikos ir finansų komiteto nuomonę,

               atsižvelgdama į Socialinės apsaugos komiteto nuomonę,

               atsižvelgdama į Ekonominės politikos komiteto nuomonę,

               kadangi:

               (1)2016 m. lapkričio 16 d. Komisija priėmė Metinę augimo apžvalgą
                  4
               , kuria pradedamas 2017 m. Europos ekonominės politikos koordinavimo semestras. 2017 m. kovo 9–10 d. Europos Vadovų Taryba patvirtino Metinėje augimo apžvalgoje nustatytus prioritetus. 2016 m. lapkričio 16 d. Komisija pagal Reglamentą (ES) Nr. 1176/2011 priėmė Įspėjimo mechanizmo ataskaitą
                  5
               , kurioje Rumunija nenurodyta kaip viena iš valstybių narių, dėl kurių reikės parengti nuodugnią apžvalgą;

               (2)2017 m. vasario 22 d. paskelbta 2017 m. Rumunijos ataskaita
                  6
               . Joje įvertinta Rumunijos pažanga, padaryta įgyvendinant 2016 m. liepos 12 d. Tarybos priimtas šaliai skirtas rekomendacijas, veiksmai, kurių šalis ėmėsi atsižvelgdama į ankstesniais metais jai skirtas rekomendacijas, ir Rumunijos pažanga siekiant nacionalinių tikslų pagal strategiją „Europa 2020“;

               (3)2017 m. gegužės 5 d. Rumunija pateikė 2017 m. nacionalinę reformų programą ir 2017 m. konvergencijos programą. Siekiant atsižvelgti į jų tarpusavio sąsajas, abi programos vertintos vienu metu;

               (4)į atitinkamas konkrečioms šalims skirtas rekomendacijas atsižvelgta sudarant valstybių narių 2014–2020 m. Europos struktūrinių ir investicijų fondų (ESI fondų) programas. Kaip numatyta ESI fondus reglamentuojančiuose teisės aktuose
                  7
               , Komisija, jei tai būtina atitinkamų konkrečioms šalims skirtų rekomendacijų įgyvendinimui paremti, gali paprašyti valstybes nares peržiūrėti ir pakeisti savo susijusias ESI fondų programas. Komisija pateikė išsamių šių taisyklių taikymo gairių
                  8
               ;

               (5)2009–2015 m. Rumunijoje buvo įgyvendinamos trys mokėjimų balanso finansinės paramos programos, kurias bendrai vykdė Komisija ir Tarptautinis valiutos fondas ir kurias rėmė Pasaulio bankas. Išmokos buvo atliekamos tik pagal pirmąją programą 2009–2011 m., o 2011–2013 m. ir 2013–2015 m. programos buvo įgyvendinamos atsargumo tikslais. 2015 m. spalį Komisijos vardu pradėta priežiūra po programos įgyvendinimo, siekiant stebėti Rumunijos pajėgumą grąžinti pagal pirmąją programą išduotas paskolas. Ši priežiūra bus vykdoma tol, ko bus grąžinta bent 70 % paskolos, o tai turi būti atlikta 2018 m. pavasarį;

               (6)šiuo metu Rumunijai taikoma Stabilumo ir augimo pakto prevencinė dalis. 2017 m. konvergencijos programoje vyriausybė numato, kad nominalus deficitas 2017 ir 2018 m. sieks 2,9 % BVP, o vėliau iki 2020 m. palaipsniui sumažės iki 2,0 % BVP. Planuojama, kad vidutinio laikotarpio biudžeto tikslas, t. y. 1 % BVP struktūrinis deficitas, nebus pasiektas iki programos laikotarpio pabaigos 2020 m. Numatoma, kad perskaičiuotas
                  9
                struktūrinis balansas iki 2020 m. pasieks -2,6 % BVP. Stabilumo programoje numatoma, kad valdžios sektoriaus skolos santykis su BVP padidės nuo 37,6 % BVP 2016 m. iki 38,3 % BVP 2018 m., o tada sumažės iki 37,6 % 2020 m. Makroekonominis scenarijus, kuriuo grindžiamos šios biudžeto projekcijos, yra palankus. Pagrindinė makroekonominės perspektyvos blogėjimo rizika kyla dėl mažesnio fiskalinių ir struktūrinių priemonių poveikio artimiausio ir vidutinės trukmės laikotarpio augimo perspektyvoms. Vis dėlto priemonės, kurių reikia norint pasiekti planuojamus deficito tikslus, nėra pakankamai konkretizuotos. Be to, įstatymo projektas dėl suvienodinto užmokesčio kelia didelę fiskalinės prognozės pablogėjimo riziką;

               (7)2016 m. liepos 12 d. Taryba rekomendavo Rumunijai 2016 m. riboti nuokrypį nuo vidutinio laikotarpio biudžeto tikslo ir 2017 m. užtikrinti 0,5 % BVP metinį fiskalinį koregavimą, nebent vidutinio laikotarpio biudžeto tikslas būtų pasiektas mažesnėmis pastangomis. Remiantis 2016 m. rezultatų duomenimis nustatyta, kad Rumunija smarkiai nukrypo nuo vidutinės trukmės laikotarpio biudžeto tikslo. Remdamasi SESV 121 straipsnio 4 dalimi ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 1466/97 10 straipsnio 2 dalimi, 2017 m. gegužės 22 d. Komisija pateikė įspėjimą Rumunijai, kad 2016 m. užfiksuotas didelis nuokrypis nuo vidutinės trukmės laikotarpio biudžeto tikslo. [XX Taryba priėmė tolesnę rekomendaciją, kurioje patvirtinama būtinybė Rumunijai imtis reikiamų priemonių užtikrinti, kad 2017 m. grynųjų pirminių valdžios sektoriaus išlaidų nominalus augimas
                  10
                neviršytų 3,3 %, o tai atitiktų 0,5 % BVP metinį struktūrinį koregavimą.] Remiantis Komisijos 2017 m. pavasario prognoze, esama rizikos, kad 2017 m. nuo rekomenduojamo koregavimo bus labai nukrypta;

               (8)atsižvelgiant į Rumunijos fiskalinę padėtį, numatoma, kad 2018 m. šalis toliau vykdys koregavimą siekdama vidutinio laikotarpio biudžeto tikslo – 1 % BVP struktūrinio deficito. Pagal bendrai sutartą koregavimo matricą taikant Stabilumo ir augimo paktą tas koregavimas reiškia reikalavimą užtikrinti, kad grynųjų pirminių valdžios sektoriaus išlaidų nominalus augimas neviršytų 4,3 %. Tai atitiktų 0,5 % BVP metinį struktūrinį koregavimą. Jeigu politika nesikeis, esama rizikos, kad 2018 m. nuo to reikalavimo bus labai nukrypta. Be to, Komisijos 2017 m. pavasario prognozėje numatoma, kad valdžios sektoriaus deficitas 2017 ir 2018 m. sieks 3,5 % BVP, t. y. viršys Sutartyje numatytą 3 % BVP pamatinę vertę. Apskritai Taryba laikosi nuomonės, kad, siekiant laikytis Stabilumo ir augimo pakto nuostatų ir atsižvelgiant į smarkiai pablogėjusią fiskalinę perspektyvą, [remiantis XX Rumunijai pateikta rekomendacija koreguoti didelį nuokrypį nuo koregavimo plano, kuriuo siekiama vidutinio laikotarpio tikslo], nuo 2017 m. reikės imtis svarbių tolesnių priemonių;

               (9)Rumunijos fiskalinė sistema yra patikima, tačiau jos įgyvendinimas nėra visiškai užtikrintas. 2016 m. biudžetas labai nutolo nuo vidutinio laikotarpio biudžeto tikslo, t. y. 1 % BVP struktūrinio deficito, ir buvo pažeista nacionalinės fiskalinės sistemos deficito taisyklė. 2017 m. biudžetas dar labiau nukrypo nuo nacionalinių fiskalinių taisyklių. Kaip ir ankstesniais metais, 2016 m. valdžios institucijos nepateikė parlamentui atnaujintos fiskalinės strategijos iki teisės aktuose nustatyto termino rugpjūčio mėnesį, todėl per metinio biudžeto sudarymo procesą nebuvo vadovaujamasi vidutinės trukmės laikotarpio fiskaline strategija;

               (10)bankų sektoriaus padėtis 2016 m. toliau gerėjo dėl pakankamų kapitalo rezervų ir augančio pelningumo. Valdžios institucijos įsipareigojo 2018 m. atlikti išsamią bankų sektoriaus turto kokybės peržiūrą ir testavimą nepalankiausiomis sąlygomis. 2016 m. gegužę įsigaliojo įstatymas dėl skolos nurašymo, tačiau bankų sektoriui dėl to kylančią riziką gerokai sušvelnino konstitucinio teismo priimtas sprendimas, kad teismai privalės įvertinti, ar skolininkai atitinka teisės nuostatas dėl sunkumų. Neseniai priimtas teismo sprendimas, kad 2016 m. spalį parlamento patvirtintas įstatymas dėl Šveicarijos frankais denominuotų paskolų prieštarauja konstitucijai. Tačiau tokiomis pasikartojančiomis teisėkūros iniciatyvomis mažinamas teisinis tikrumas, o tai gali turėti neigiamos įtakos investuotojų požiūriui;

               (11)Rumunijoje labai paplitęs mokesčių slėpimas, dėl jo nukenčia mokestinės pajamos ir mokesčių sistemos teisingumas, iškreipiama ekonomika. Šalis padarė nedidelę jai skirtos rekomendacijos gerinti mokestinių prievolių vykdymą ir mokesčių surinkimą pažangą. 2016 m. iš dalies pakeistos PVM registravimo ir grąžinimo procedūros, nacionaliniu mastu diegiami elektroniniai kasos aparatai, kurie sujungti su mokesčių administratoriaus sistema. Nuo 2017 m. tam tikriems sektoriams, kaip antai viešbučių, maitinimo paslaugų ir pan., taikoma speciali sistema, pagal kurią mokesčiai nustatomi neatsižvelgiant į pajamų grupę. Siekiant atgrasyti nuo mokesčių vengimo, nustatyta apribojimų savarankiškai dirbantiems asmenims bei šeimos įmonėms. 2016 m. pastebėta, kad geriau laikomasi su mokesčių deklaracijomis ir mokėjimu susijusių reikalavimų, tačiau jungtiniais mokesčių ir darbo patikrinimais bei auditais nepasiekta geresnių rezultatų. Be to, labai mažoms įmonėms pagal joms taikomą mokesčių sistemą galiojanti apyvartos riba buvo smarkiai padidinta, o tarifas sumažintas, todėl susiklostė tokia padėtis, kad mokestinės prievolės gali būti vykdomos, tačiau biudžetas iš to negauna pajamų. Įmonių apmokestinimas taikant skirstymo pagal sektorių ir kategorijas metodus kelia pavojų, kad įmonėms ir mokesčių administratoriui teks papildoma administracinė našta, nors tais metodais nėra prisidedama prie geresnio mokesčių surinkimo;

               (12)namų ūkių disponuojamųjų pajamų pasiskirstymas (skaičiuojant pagal namų ūkio dydį) Rumunijoje yra itin nevienodas ir mažina šalies potencialą užtikrinti tvarų integracinį augimą. 20 % turtingiausių gyventojų pajamos yra daugiau kaip aštuonis kartus didesnės už 20 % skurdžiausių gyventojų pajamas. Šis santykis yra daug didesnis už ES vidurkį. Nelygybę daugeliu atveju lemia nevienodos galimybės naudotis sveikatos priežiūros sistema, mokytis, gauti paslaugas ir patekti į darbo rinką. Be to, pajamų skirtumas prieš mokesčius bei socialinius pervedimus ir po jų yra vienas iš mažiausių ES. Socialinis bazinis indeksas, kuriuo grindžiamos pagrindinės socialinės išmokos, nebuvo atnaujintas nuo pat įvedimo 2008 m. Tebėra plačiai paplitęs nedeklaruojamas darbas, įskaitant vokeliuose mokamą darbo užmokestį, kuris toliau neigiamai veikia mokestines pajamas, iškreipia ekonomiką, mažina mokesčių ir išmokų sistemos teisingumą ir veiksmingumą. Įgyvendinant bandomąjį projektą, buvo organizuojami jungtiniai mokesčių administracijos ir darbo inspekcijų patikrinimai, tačiau jie kol kas neturėjo sisteminio poveikio. Sektoriams, kuriuose yra didžiausia mokesčių vengimo rizika, neskiriama išteklių, per mažai dėmesio skiriama vokeliuose mokamo darbo užmokesčio problemai, dažniausiai imamasi prievartinių, o ne prevencinių priemonių;

               (13)2016 m. darbo rinkos rezultatai pagerėjo – nedarbo lygis pasiekė iki krizės buvusį žemiausią lygį. Darbo jėgos apimtis toliau mažėja dėl visuomenės senėjimo ir tebesitęsiančios aktyvios emigracijos. Žemą nedarbo lygį nusveria neaktyvumo rodikliai, kurie yra vieni didžiausių ES. Jaunimo, moterų, žemos kvalifikacijos asmenų, asmenų su negalia ir ypač romų užimtumo bei dalyvavimo darbo rinkoje rodikliai gerokai atsilieka nuo ES vidurkio. Tebėra labai daug nedirbančių, nesimokančių ir mokymuose nedalyvaujančių jaunuolių;

               (14)skurdo ar socialinės atskirties rizika, nors ir mažėja, toliau išlieka labai didelė, ypač tai pasakytina apie šeimas su vaikais, asmenis su negalia, romus ir kaimo gyventojus. 2016 m. priimtas išsamus kovos su skurdu dokumentų paketas, siekiant politiką perorientuoti taip, kad ja būtų skatinama teikti konkrečioms gyventojų grupėms skirtas paslaugas. Numatoma įgyvendinti bandomąjį projektą, kurio metu marginalizuotose bendruomenėse būtų diegiamos integruotos paslaugos. Dėl integruotų paslaugų diegimo nacionaliniu mastu labai išaugtų tokių paslaugų teikimo lygis, kuris šiuo metu yra žemas. Reaguojant į vieną po kitos sekusias šaliai skirtas rekomendacijas, priimtas įstatymas dėl minimalių įtraukties pajamų, kuris turi įsigalioti 2018 m. Nustačius minimalias įtraukties pajamas būtų didinamas socialinės paramos adekvatumas ir aprėptis. Pasyvi parama derinama su privalomomis aktyvios darbo rinkos priemonėmis ir patikrinimais. Šių priemonių galimybės suaktyvinti dalyvavimą darbo rinkoje visgi yra ribotos, nors siekiama, kad iki 2021 m. aktyvios darbo rinkos politikos priemonės pasiektų 25 % paramos gavėjų;

               (15)reformuojant nacionalinę užimtumo agentūrą stiprinama aktyvumo skatinimo politika. Įgyvendinus reformas bus pradėta teikti darbo ieškančių asmenų ir darbuotojų poreikiams pritaikyta parama ir integruotos paslaugos. Gerinamas nedirbančių, nesimokančių ir mokymuose nedalyvaujančių jaunuolių informavimas ir jiems skirtos paslaugos. Tačiau labiausiai nuo darbo rinkos nutolusioms grupėms skirta aktyvumo skatinimo veikla tebėra ribota, o neseniai pasiūlytos aktyvumo skatinimo priemonės nebėra orientuotos į tas konkrečias grupes. Šių priemonių apimtis ir sąsaja su socialinėmis paslaugomis yra nepakankama, kad būtų galima iš esmės pagerinti minėtoms grupėms priklausančios darbo jėgos dalyvavimą;

               (16)pensijų adekvatumas ir skurdo senatvėje rizika labai susiję su lyčių aspektu, kadangi visi veiksniai yra vienodi, o skiriasi tai, kad moterys į pensiją išeina jaunesnio amžiaus ir todėl gauna mažesnes pensijų išmokas. Rumunija yra viena iš nedaugelio ES šalių, kuriose nenumatyta moterų ir vyrų pensinio amžiaus konvergencija. Vyrų ir moterų pensinio amžiaus suvienodinimo įstatymas parlamentui pateiktas 2013 m., kol kas jį patvirtino tik senatas;

               (17)atsižvelgiant į našumo raidą, ypatingą dėmesį Rumunijoje reikėtų skirti pajamų konvergencijai ir šalies konkurencingumo padėčiai, viešojo ir privačiojo sektorių darbo užmokesčio didinimui. Viešojo sektoriaus darbo užmokestis gali turėti šalutinį poveikį privačiajam sektoriui ir įtakoti Rumunijos konkurencingumą. Nors minimalus darbo užmokestis Rumunijoje vis dar yra vienas mažiausių ES, pastaraisiais metais jis labai padidėjo. Dėl ad hoc minimalaus darbo užmokesčio padidėjimo labai išaugo minimalų darbo užmokestį gaunančių darbuotojų skaičius, dėl to darbo užmokesčio spektro apačioje šiuo metu patiriamas didelis spaudimas. Siekiant įgyvendinti šaliai skirtą rekomendaciją, 2016 m. pradžioje įsteigta trišalė darbo grupė, kurios paskirtis – sukurti minimalaus darbo užmokesčio nustatymo pagal objektyvius ekonominius, darbo rinkos ir socialinius kriterijus mechanizmą; deja, šios grupės darbas labai vėluoja ir turi būti atitinkamai paspartintas. Socialinio dialogo sričiai būdinga tai, kad vis dar trūksta sektorių lygmens kolektyvinių derybų, o reformų veiksmingumas nukenčia dėl institucijų veiklos trūkumų;

               (18)geram, stabiliam darbui susirasti ir sėkmingai dalyvauti ekonominiame ir socialiniame gyvenime būtini pakankami pagrindiniai įgūdžiai. Remiantis tarptautiniais tyrimais matyti, kad Rumunijos paauglių pagrindiniai įgūdžiai turi daug spragų. Aukšti mokyklos nebaigimo rodikliai, mažas aukštąjį išsilavinimą įgyjančių asmenų skaičius, didelis emigracijos mastas – visi šie veiksniai lemia kvalifikuotos darbo jėgos trūkumą. Kaimo vietovių gyventojai, o ypač romų vaikai, turi mažai galimybių naudotis kokybiška bendrojo švietimo sistema. Romų vaikai pasižymi prastesniais mokymosi rezultatais dėl to, kad į kaimo vietovėse esančias mokyklas ir mokyklas, kurias daugiausia lanko romų vaikai, sudėtinga pritraukti gerų mokytojų, taip pat dėl atskirties ir dažnai pasitaikančio diskriminacinio požiūrio. Reaguodama į pakartotines jai skirtas rekomendacijas, Rumunija priėmė ir pradėjo įgyvendinti mokyklos nebaigusių asmenų skaičiaus mažinimo strategiją. Tarp priemonių, kurių imtasi pastaruoju metu, galima paminėti integruotas intervencijas, bandomąjį projektą tiekti karštą maistą, geresnį važinėjimo išlaidų atlyginimą ir socialinius talonus, kurių paskirtis – skatinti vaikų iš neturtingų šeimų ikimokyklinį ugdymą. 2017 m. rudenį numatoma imtis projektais grindžiamų priemonių, kurioms būtų skiriamas ES finansavimas ir kurios padėtų gerinti mokymo kokybę nepalankioje padėtyje esančiose mokyklose, taip pat modernizuojama mokymo programa (šis procesas dar nebaigtas). Buvo patobulinti kovos su atskirtimi teisės aktai, be kita ko, padidinti mokyklų inspekcijų įgaliojimai šioje srityje. Tačiau stebėsenos metodika dar neparengta. Siekiant nuolatinės pažangos kovojant su socialine ir ekonomine nelygybe švietimo srityje, būtini tolesni veiksmai. Jaunimo garantijų iniciatyva mokyklos nebaigusius asmenis kol kas pasiekė tik iš dalies, o antros galimybės programos neparengtos. Profesinio rengimo ir mokymo sistema nepakankamai pritaikyta darbo rinkos poreikiams, labai mažai asmenų dalyvauja suaugusiųjų mokymosi procese;

               (19)Rumunijos gyventojų sveikatos rodikliai yra prasti. Galimybes gauti kokybiškas sveikatos priežiūros paslaugas, ypač nedideles pajamas gaunantiems asmenims ir kaimo gyventojams, mažina sveikatos priežiūros specialistų trūkumas, nepakankamas ligoninių finansavimas ir pernelyg didelis kliovimasis jomis, taip pat korupcija. Korupcija susijusi ne tik su neoficialiu atlygiu medicinos specialistams, bet ir su ligoninėse vykdomais viešaisiais pirkimais, sukčiavimu draudimo srityje, kyšininkavimu siekiant gauti pažymas, suteikiančias teisę į lengvatas. Siekdama įgyvendinti jai skirtą rekomendaciją ir atsižvelgdama į 2014–2020 m. finansavimo laikotarpio ex ante sąlygas, Rumunija ėmėsi tam tikrų politikos veiksmų persiorientuoti nuo stacionarinės prie ambulatorinės priežiūros. Siekiant nustatyti būtiną infrastruktūrą ir paslaugas, parengti regioniniai sveikatos priežiūros planai, taip pat stebimas nacionalinės sveikatos strategijos įgyvendinimas. Remiantis 2016–2020 m. nacionaline kovos su korupcija strategija priimtas teisės aktas, kuriuo siekiama peržiūrėti grįžtamosios informacijos apie neoficialų atlygį sistemą, padidinti sveikatos priežiūros specialistų atlyginimai. Įgyvendinant kovos su korupcija strategiją, sveikatos priežiūros srityje taikomos visapusiškos priemonės, be kita ko, gerinama apskaita ir skatinamas skaidrus ligoninių vadovų įdarbinimo procesas. Tačiau kol kas pasiektas tik pradinis bendruomenės priežiūros, ambulatorinės priežiūros ir siuntimo pas specialistus sistemų tobulinimo etapas, tebėra plačiai paplitęs neoficialus atlygis, vis dar neužtikrintas ligoninių valdymo skaidrumas, patvirtinimo tebelaukia nacionalinė sveikatos priežiūros srities darbuotojų strategija;

               (20)Rumunijos administraciniams ir politikos formavimo gebėjimams kenkia neskaidrumas, o sprendimų priėmimo gebėjimams – biurokratinės administracinės procedūros, menkas rėmimasis kokybės kriterijais, prastas sektorių politikos tarpusavio koordinavimas ir paplitusi korupcija. Viešojo administravimo reformos įgyvendinimo pažanga yra nedidelė. Organizacinės struktūros tebėra nestabilios, o tai daro poveikį viešojo administravimo savarankiškumui ir veiksmingumui. 2016 m. pradėtos įgyvendinti valstybės tarnybos strategijos, tačiau kai kurie pagrindiniai tų strategijų tikslai, visų pirma susiję su objektyviais darbuotojų įdarbinimo kriterijais, vertinimu ir skatinimu už gerus darbo rezultatus, vis dar neįtraukti į teisės aktų sistemą. Pasiūlyta tam tikru mastu suderinti darbo užmokesčio lygį centriniu ir vietos lygmeniu, tačiau nenurodyta jokio aiškaus darbo rezultatų ir atlygio ryšio. Būtina toliau didinti valstybės tarnybos agentūros gebėjimus ir autoritetą. Kai kurios 2016 m. pradėtos įgyvendinti politikos formavimo skaidrumo priemonės atšaukiamos. Administracinėje praktikoje nėra įtvirtinti strateginio planavimo ir reguliavimo poveikio vertinimo principai;

               (21)viena pagrindinių Rumunijos ekonominės plėtros kliūčių – kokybine ir kiekybine prasme nepakankamai išvystyta transporto infrastruktūra. Siekdama pašalinti su tuo susijusius trūkumus ir reaguodama į jai skirtą rekomendaciją, 2016 m. rudenį Rumunija patvirtino generalinį transporto planą. Iš institucijos, atsakingos už infrastruktūros administravimą, buvo perimtas infrastruktūros investicijų valdymas, siekiant paspartinti investicijas į kelių infrastruktūrą. 2016 m. įsteigta įstaiga, kurios paskirtis – reformuoti geležinkelio sistemą, kad ji pradėtų veikti iki 2017 m. vidurio;

               (22)pastaruoju metu Rumunijos investicijų rodikliai buvo vieni didžiausių ES. Tačiau 2016 m. viešųjų investicijų sumažėjo, be kita ko, dėl menko ES lėšų panaudojimo. Siekdama išnaudoti savo plėtros potencialą, Rumunija turi užtikrinti, kad tokiuose svarbiuose sektoriuose, kaip antai transporto ir ypač atliekų, būtų aktyviai ir veiksmingai naudojamas ES finansavimas. Viešųjų investicijų kokybei kenkia, be kitų veiksnių, valdymo trūkumai ir prioritetų kaita. Įgyvendinant šaliai skirtą rekomendaciją padaryta nedidelė pažanga tobulinant viešųjų investicijų srities projektų pirmenybės nustatymo ir rengimo procesus. Remdamosi 2016 m. rugpjūtį įsigaliojusia tvarka, rengdamos savo išlaidų planus ministerijos privalo apsvarstyti investicijų prioritetus, tačiau nesiimta jokių kitų veiksmų, kad būtų stiprinamas finansų ministerijos vaidmuo investicijų pirmenybės nustatymo procese ir geriau koordinuojama ministerijų viešųjų investicijų projektų rengimo veikla. Patvirtinimo tebelaukia nacionalinis atliekų tvarkymo planas ir atliekų prevencijos programa, kuriuos buvo numatyta patvirtinti 2016 m. pabaigoje. Be to, būtina parengti valdymo ir reguliavimo vykdymo užtikrinimo planus, kad nacionalinės ir ES lėšų būtų nukreipiamos siekti tikslo atitikti ES lygio aplinkosaugos standartus;

               (23)Rumunijai labai svarbi veiksminga viešųjų pirkimų sistema, kad šalis galėtų įgyvendinti strateginius uždavinius ir spręsti pagrindinius politikos klausimus, be kita ko, užtikrinti veiksmingas viešąsias išlaidas, modernizuoti viešąjį administravimą, kovoti su korupcija, skatinti inovacijas, taip pat tvarų ir integracinį augimą. Veiksminga viešųjų pirkimų sistema svarbi ir tuo, kad skatina piliečių pasitikėjimą valdžios institucijomis ir demokratija. Pastaruoju metu Rumunija pradėjo įgyvendinti viešųjų pirkimų strategiją ir veiksmų planą. Po to, kai 2016 m. gegužę įsigaliojo viešųjų pirkimų įstatymas, 2016 m. pabaigoje buvo priimti jo įgyvendinimo teisės aktai, o nacionalinėje viešųjų pirkimų darbotvarkėje numatyti korupcijos prevencijos ir kontrolės veiksmai. Tačiau patvirtinimo dar laukia keletas svarbių toje strategijoje numatytų priemonių, kaip antai sugriežtinta kontrolė ir kitos kovai su korupcija skirtos priemonės, e. pirkimų sistemos įdiegimas, viešųjų pirkimų pareigūnų mokymas;

               (24)daugiau kaip 45 % Rumunijos gyventojų gyvena kaimo vietovėse, kurios užimtumo ir švietimo, galimybių naudotis paslaugomis ir infrastruktūra, taip pat materialinės gerovės požiūriu smarkiai atsilieka nuo miesto. Įgyvendindama jai skirtą rekomendaciją suteikti daugiau galimybių naudotis integruotomis viešosiomis paslaugomis, plėtoti bazinę infrastruktūrą ir įvairinti ekonomiką, visų pirma kaimo vietovėse, Rumunija 2016 m. patvirtino išsamų priemonių rinkinį: šios priemonės yra susijusios su kaimo plėtra, mažų ūkių modernizavimu, ne žemės ūkio veiklą vykdančių MVĮ rėmimu, investicijomis į infrastruktūrą, įskaitant socialines paslaugas ir švietimą, užimtumo formalizavimu. Ar šios priemonės duos ilgalaikių rezultatų, priklausys nuo gebėjimo vykdyti plataus masto bandomuosius veiksmus ir veiksmingai nukreipti bei panaudoti gaunamą ES finansavimą;

               (25)reikšmingas vaidmuo ekonomikoje, ypač svarbiausiuose infrastuktūros sektoriuose, tenka valstybės įmonėms (VĮ). VĮ valdymo trūkumai lemia mažesnį, palyginti su konkurentų iš privačiojo sektoriaus, pelningumą ir neigiamą poveikį viešiesiems finansams. Įgyvendindama jai skirtą rekomendaciją, Rumunija padarė didelę VĮ bendrojo valdymo tobulinimo pažangą. 2016 m. rudenį buvo skubiai priimti įgyvendinamieji teisės aktai, kuriais remiami pagrindiniai VĮ bendrojo valdymo teisės aktai. Teisės aktų sistema grindžiama gerąja tarptautine praktika, pagal kurią valdybos nariai ir VĮ administracija skiriami laikantis skaidrumo principų, be to, pagal šią sistemą finansų ministerijai suteikiami konkretūs stebėjimo ir vykdymo užtikrinimo įgaliojimai. Taip pat imtasi priemonių vietos valdžios institucijų informuotumui apie naująsias taisykles didinti, o informacija apie VĮ biudžetą tapo vieša. Tačiau profesionalius vadovus vėluojama paskirti ir dėl to kyla susirūpinimas dėl tolesnio priemonių įgyvendinimo;

               (26)bendrą Rumunijos konkurencingumą mažina su sąnaudomis nesusijusio konkurencingumo trūkumai ir struktūrinės perėjimo prie didesnės pridėtinės vertos ekonomikos kliūtys, tarp kurių paminėtinos sudėtingos administracinės procedūros. 2016 m. įgyvendindama jai skirtą rekomendaciją, Rumunija priėmė keletą teisės aktų, kuriais siekiama supaprastinti administracines procedūras (kad ir nedaugelį jų) ir suteikti galimybę piliečiams bei viešojo administravimo institucijoms paprasčiau palaikyti ryšius;

               (27)korupcija vis dar apėmusi visus lygmenis ir tebėra kliūtis verslui. Rumunija padarė didelę teismų sistemos reformos įgyvendinimo ir kovos su aukšto lygio korupcija pažangą. Tačiau šiose srityse dar reikia nuveikti svarbių darbų, kad reformos būtų tvarios ir turėtų negrįžtamą poveikį. Tam tikros pažangos, ypač vietos valdžios lygmeniu, padaryta toliau plėtojant priemones, kuriomis siekiama užkirsti kelią korupcijai ir su ja kovoti, tačiau dar reikia išspręsti svarbias problemas, kurių kyla įgyvendinant 2016 m. patvirtintą nacionalinę kovos su korupcija strategiją. Būtina dėti pastangas, kad Rumunijos viešajame gyvenime būtų laikomasi teismų nepriklausomumo principo, būtų užbaigtos civilinio proceso ir baudžiamojo proceso kodeksų reformos, taip pat būtų užtikrinamas veiksmingas teismo sprendimų vykdymas. Rekomendacijas teismų sistemos ir kovos su korupcija srityse Rumunija gauna pagal bendradarbiavimo ir tikrinimo mechanizmą, todėl šios sritys neįtrauktos į Rumunijai skirtas rekomendacijas;

               (28)atsižvelgdama į Europos semestrą, Komisija atliko išsamią Rumunijos ekonominės politikos analizę ir ją paskelbė 2017 m. šalies ataskaitoje. Be to, ji įvertino konvergencijos programą ir nacionalinę reformų programą, taip pat veiksmus, kurių Rumunija ėmėsi atsižvelgdama į ankstesniais metais jai skirtas rekomendacijas. Komisija įvertino ne tik jų svarbą tvariai fiskalinei ir socialinei bei ekonominei Rumunijos politikai, bet ir tai, kaip jais laikomasi ES taisyklių ir gairių, nes ES lygio priemonėmis prisidedant prie būsimų nacionalinių sprendimų būtina stiprinti bendrą ES ekonomikos valdymą;

               (29)atsižvelgdama į šį vertinimą, Taryba išnagrinėjo konvergencijos programą, o jos nuomonė
                  11
                pateikta visų pirma toliau išdėstytoje 1 rekomendacijoje,

               REKOMENDUOJA Rumunijai 2017 ir 2018 m. imtis šių veiksmų:

               1.Užtikrinti, kad 2017 m. būtų laikomasi XX Tarybos rekomendacijos koreguoti didelį nuokrypį nuo koregavimo plano, kuriuo siekiama vidutinio laikotarpio biudžeto tikslo. 2018 m. vykdyti fiskalinę politiką laikantis Stabilumo ir augimo pakto prevencinės dalies reikalavimų, o tai reiškia, kad 2018 m. reikės didelių fiskalinių pastangų. Užtikrinti visapusišką fiskalinės sistemos taikymą. Gerinti mokestinių prievolių vykdymą ir mokesčių surinkimą. Kovoti su nedeklaruojamu darbu, be kita ko, užtikrinti, kad būtų sistemingai atliekami integruoti patikrinimai.

               2.Tobulinti labiausiai nuo darbo rinkos nutolusioms grupėms skirtą aktyvumo skatinimo veiklą ir integruotas viešąsias paslaugas. Priimti teisės aktą dėl vyrų ir moterų pensinio amžiaus suvienodinimo. Konsultuojantis su socialiniais partneriais, nustatyti skaidrų minimalaus darbo užmokesčio nustatymo mechanizmą. Sudaryti geresnes galimybes naudotis kokybiška bendrojo švietimo sistema, ypač romams ir kaimo vietovėse gyvenantiems vaikams. Sveikatos priežiūros sritį perorientuoti į ambulatorinę priežiūrą ir pažaboti neoficialų atlygį.

               3.Remiantis objektyviais kriterijais priimti teisės aktą siekiant užtikrinti, kad valstybės tarnyba būtų profesionali ir nepriklausoma. Tobulinti viešųjų investicijų srities projektų pirmenybės nustatymo ir rengimo procesus. Užtikrinti, kad nacionalinės viešųjų pirkimų strategijos įgyvendinimas vyktų laiku, būtų visapusiškas ir tvarus.

               Priimta Briuselyje

                     Tarybos vardu

                     Pirmininkas

                     (1)
                  OL L 209, 1997 8 2, p. 1.

                     (2)
                  COM(2017) 522 final.

                     (3)
                  P8_ TA(2017)0038, P8_ TA(2017)0039 ir P8_ TA(2017)0040.

                     (4)
                  COM(2016) 725 final.

                     (5)
                  COM(2016) 728 final.

                     (6)
                  SWD(2017) 88 final.

                     (7)
                  2013 m. gruodžio 17 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1303/2013, kuriuo nustatomos Europos regioninės plėtros fondui, Europos socialiniam fondui, Sanglaudos fondui, Europos žemės ūkio fondui kaimo plėtrai ir Europos jūros reikalų ir žuvininkystės fondui bendros nuostatos ir Europos regioninės plėtros fondui, Europos socialiniam fondui, Sanglaudos fondui ir Europos jūros reikalų ir žuvininkystės fondui taikytinos bendrosios nuostatos ir panaikinamas Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1083/2006 (OL L 347, 2013 12 20, p. 320), 23 straipsnis.

                     (8)

                        COM(2014) 494 final.

                     (9)
                  Pagal ciklą pakoreguotas balansas atėmus vienkartines ir laikinąsias priemones, Komisijos tarnybų perskaičiuotas taikant bendrai sutartą metodiką.

                     (10)
                  Grynąsias valdžios sektoriaus išlaidas sudaro visos valdžios sektoriaus išlaidos atmetus palūkanų išlaidas, Sąjungos fondų pajamomis visiškai kompensuojamas išlaidas Sąjungos programoms ir išlaidų nedarbo išmokoms nediskrecinius pokyčius. Nacionaliniu lygmeniu finansuojamas bendrojo pagrindinio kapitalo formavimas išlyginamas per 4 metų laikotarpį. Diskrecinės pajamų priemonės ar teisės aktais nustatytas pajamų didinimas įskaičiuotas. Vienkartinės tiek pajamų, tiek išlaidų priemonės pasidengia tarpusavyje.

                     (11)
                  Pagal Tarybos reglamento (EB) Nr. 1466/97 9 straipsnio 2 dalį.


               EUROPOS KOMISIJA
            Briuselis, 2016 05 18
            COM(2016) 322 final
            Rekomendacija
            TARYBOS REKOMENDACIJA
            dėl 2016 m. Belgijos nacionalinės reformų programossu Tarybos nuomone dėl 2016 m. Belgijos stabilumo programos

               Rekomendacija

               TARYBOS REKOMENDACIJA

               dėl 2016 m. Belgijos nacionalinės reformų programos

                  su Tarybos nuomone dėl 2016 m. Belgijos stabilumo programos

               EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,

               atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 121 straipsnio 2 dalį ir 148 straipsnio 4 dalį,

               atsižvelgdama į 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei koordinavimo
                  1
               , ypač į jo 5 straipsnio 2 dalį,

               atsižvelgdama į Europos Komisijos rekomendaciją
                  2
               ,

               atsižvelgdama į Europos Parlamento rezoliucijas
                  3
               ,

               atsižvelgdama į Europos Vadovų Tarybos išvadas,

               atsižvelgdama į Užimtumo komiteto nuomonę,

               atsižvelgdama į Ekonomikos ir finansų komiteto nuomonę,

               atsižvelgdama į Socialinės apsaugos komiteto nuomonę,

               atsižvelgdama į Ekonominės politikos komiteto nuomonę,

               kadangi:

               (1)2015 m. lapkričio 26 d. Komisija priėmė metinę augimo apžvalgą
                  4
               , kuria pradedamas 2016 m. Europos ekonominės politikos koordinavimo semestras. 2016 m. kovo 17–18 d. Europos Vadovų Taryba patvirtino metinėje augimo apžvalgoje nustatytus prioritetus. 2015 m. lapkričio 26 d. Komisija pagal Reglamentą (ES) Nr. 1176/2011 priėmė Įspėjimo mechanizmo ataskaitą
                  5
               , kurioje Belgija nurodyta kaip viena iš valstybių narių, dėl kurių reikės parengti nuodugnią apžvalgą. Tą pačią dieną Komisija taip pat priėmė rekomendaciją dėl Tarybos rekomendacijos dėl euro zonos ekonominės politikos
                  6
               . Šią rekomendaciją Europos Vadovų Taryba patvirtino 2016 m. vasario 18–19 d., o Taryba ją priėmė 2016 m. kovo 8 d. Kaip šalis, kurios valiuta yra euro, atsižvelgdama į glaudžias ekonominės ir pinigų sąjungos šalių ekonomikos sąsajas, Belgija turėtų užtikrinti, kad ta rekomendacija būtų visiškai ir laiku įgyvendinta;

               (2)2016 m. Belgijos ataskaita
                  7
                paskelbta 2016 m. vasario 26 d. Ataskaitoje įvertinta Belgijos pažanga, padaryta įgyvendinant 2015 m. liepos 14 d. Tarybos priimtas šaliai skirtas rekomendacijas, ir įtraukta nuodugni apžvalga pagal Reglamento (ES) Nr. 1176/2011 5 straipsnį. 2016 m. kovo 8 d. Komisija pateikė nuodugnios apžvalgos rezultatus
                  8
               . Komisijos analizė leidžia daryti išvadą, kad Belgijoje nėra susidaręs makroekonominis disbalansas. Prastesni išorės rezultatai kartu su dideliu viešojo sektoriaus įsiskolinimu gali kelti riziką ateityje. Tačiau naujausi pokyčiai rodo, kad konkurencingumas didėja. Taisomosios priemonės – darbo užmokesčio augimo ribojimas ir socialinio draudimo įmokų sumažinimas – leido sumažinti darbo sąnaudų augimą. Valstybės skola nemažėja, tačiau atrodo, kad trumpalaikė rizika yra suvaldyta;

               (3)2016 m. balandžio 29 d. Belgija pateikė 2016 m. nacionalinę reformų programą ir 2016 m. stabilumo programą. Siekiant atsižvelgti į tarpusavio sąsajas, abi programos vertintos vienu metu;

               (4)į atitinkamas konkrečioms šalims skirtas rekomendacijas atsižvelgta sudarant 2014–2020 m. Europos struktūrinių ir investicijų fondų programas. Kaip numatyta Reglamento (ES) Nr. 1303/2013 23 straipsnyje, Komisija, jei tai būtina atitinkamų Tarybos rekomendacijų įgyvendinimui paremti, gali paprašyti valstybės narės peržiūrėti savo partnerystės sutartį ir susijusias programas bei pasiūlyti jų pakeitimų. Kaip naudotųsi šia nuostata, Komisija išsamiau nurodė Priemonių, kuriomis Europos struktūrinių ir investicijų fondų veiksmingumas siejamas su patikimu ekonomikos valdymu, taikymo gairėse
                  9
               ;

               (5)2016 m. stabilumo programoje nurodyta, kad išskirtinio atvykstančių pabėgėlių srauto 2015 ir 2016 m. ir išskirtinių saugumo priemonių 2016 m. poveikis biudžetui yra didelis, ir pateikta tinkamų įrodymų apie šių papildomų biudžeto išlaidų apimtį ir pobūdį. Komisijos manymu, 2015 m. reikalavimus atitinkančios papildomos išlaidos pabėgėliams sudarė 0,03 % BVP, o apskaičiuotas papildomas poveikis 2016 m. yra 0,17 BVP % su pabėgėliais susijusių išlaidų atveju ir 0,12 % BVP – saugumo priemonių atveju. Pagal Reglamento (EB) Nr. 1466/97 5 straipsnio 1 dalies ir 6 straipsnio 3 dalies nuostatas šios papildomos išlaidos galėtų būti priimtinos, atsižvelgiant į tai, kad pabėgėlių srautas kaip ir terorizmo grėsmės mastas yra išskirtiniai atvejai, jų poveikis Belgijos viešiesiems finansams yra reikšmingas, o tvarumas nebūtų pažeistas leidžiant nukrypti nuo koregavimo plano, kuriuo siekiama vidutinio laikotarpio biudžeto tikslo. Todėl 2015 m. reikiamas koregavimas siekiant vidutinio laikotarpio biudžeto tikslo buvo sumažintas siekiant atsižvelgti į papildomas su pabėgėliais susijusias išlaidas. Kalbant apie 2016 m., galutinis vertinimas, į kurį bus įtrauktos reikalavimus atitinkančios sumos, bus atliktas 2017 m. pavasarį, remiantis Belgijos valdžios institucijų pateiktais stebėjimų duomenimis;

               (6)šiuo metu Belgijai taikoma Stabilumo ir augimo pakto prevencinė dalis ir pereinamojo laikotarpio skolos taisyklė. 2016 m. gegužės 18 d. Komisija paskelbė ataskaitą pagal SESV 126 straipsnio 3 dalį, nes tapo aišku, kad Belgija nepadarys pakankamos pažangos, kad 2015 m. laikytųsi skolos taisyklės. Analizėje padaryta išvada, kad skolos kriterijus laikytinas įvykdytu. 2016 m. stabilumo programoje Vyriausybė numato palaipsniui gerinti nominalųjį balansą nuo 2,6 % BVP deficito 2015 m. iki -0,2 % BVP 2019 m. Numatoma, kad peržiūrėtas vidutinio laikotarpio biudžeto tikslas – struktūriniu požiūriu subalansuotas biudžetas – bus pasiektas 2018 m. Tačiau iš perskaičiuoto
                  10
                struktūrinio balanso matyti, kad 2018 m. vis dar susidarys 0,4 % BVP struktūrinis deficitas. Stabilumo programoje numatoma, kad valdžios sektoriaus skolos santykis su BVP aukščiausią tašką, 106,2 % BVP, pasieks 2016 m., o iki 2019 m. sumažės iki 99,6 % BVP. Makroekonominis scenarijus, kuriuo grindžiamos šios biudžeto projekcijos, yra tikėtinas. Tačiau priemonės, kurių reikia norint pasiekti planuojamus deficito tikslus 2017 m. ir vėliau, nepakankamai konkretizuotos. Remiantis Komisijos 2016 m. pavasario prognoze, esama rizikos, kad bus smarkiai nukrypta nuo rekomenduojamo koregavimo 2016 m. ir 2016 bei 2017 m. vertinant kartu, jeigu politika nesikeis. Jei išskirtinio atvykstančių pabėgėlių srauto ir išskirtinių saugumo priemonių poveikis biudžetui nebūtų įtrauktas į vertinimą, prognozuojamas nuokrypis 2016 m. nebėra reikšmingas. Neprognozuojama, kad 2016 m. Belgija laikysis pereinamojo laikotarpio skolos taisyklės, o 2017 m., pasibaigus pereinamajam laikotarpiui, – skolos mažinimo kriterijaus. Remdamasi stabilumo programos vertinimu ir atsižvelgdama į Komisijos 2016 m. pavasario prognozę, Taryba mano, kad esama rizikos, jog Belgija nesilaikys Stabilumo ir augimo pakto nuostatų. Todėl 2016 m. ir 2017 m. siekiant užtikrinti, kad būtų laikomasi nuostatų, reikės papildomų priemonių;

               (7)prie didelio viešojo sektoriaus įsiskolinimo prisideda ir prasti eksporto ir konkurencingumo rezultatai. Kaip rodo prarasta pasaulinės rinkos dalis, nuo 2000 m. prastėjo išorės rezultatai, o padėtį dar labiau pablogino tai, kad eksportas buvo daugiausia orientuotas į ne tokias dinamiškas rinkas. Nors pastaraisiais metais pavyko sustabdyti neigiamas rinkos dalies praradimo tendencijas, sukauptas praradimas išlieka didelis. Specializacija rinkos segmentuose, kuriuose kainų konkurencija didelė, taip pat menkina šalies eksporto pajėgumus. Tai ypač sunkiai suderinama su didelėmis darbo sąnaudomis šalyje. Vienetui tenkančios darbo sąnaudos greitai išaugo dėl lėto našumo augimo ir ypač dėl spartaus darbo užmokesčio augimo. Šis veiksnys gali būti siejamas su tam tikromis darbo užmokesčio nustatymo sistemos ypatybėmis. Viena vertus, kelis kartus buvo nustatyta per didelė realiojo darbo užmokesčio augimo marža. Kita vertus, infliacija ne kartą viršijo lūkesčius ir infliaciją kaimyninėse šalyse. Belgijos ir kaimyninių šalių grynosios infliacijos rodiklių struktūrinius skirtumus daugiausia lėmė labiau išaugusios paslaugų kainos ir neoptimaliai veikianti mažmeninės prekybos rinka. Ši infliacija turėjo įtakos darbo užmokesčio augimui per nusistovėjusią automatinio darbo užmokesčio indeksavimo praktiką. Kartu šie veiksniai sumažino labai koordinuojamos darbo užmokesčio nustatymo sistemos efektyvumą. Siekdamos sustabdyti konkurencingumo mažėjimą ir jo neigiamą poveikį eksporto rezultatams ir užimtumui, pastaraisiais metais Belgijos valdžios institucijos įsikišo į darbo užmokesčio nustatymo procesą. Pradėtos taikyti darbo užmokesčio augimo ribojimo priemonės, įskaitant realiojo darbo užmokesčio augimo apribojimą ir darbo užmokesčio indeksavimo sistemų sustabdymą. Be to, mažinamos socialinio draudimo įmokos. Tačiau tam, kad būtų užtikrintas padėties ištaisymo tvarumas, reikalingos darbo užmokesčio nustatymo sistemos struktūrinės reformos, atitinkančios ankstesnių metų Tarybos rekomendacijas. Nors Vyriausybė ketina peržiūrėti 1996 m. įstatymą (Loi relative à la promotion de l’emploi et à la sauvegarde préventive de la compétitivité), kuriuo suteikiamas pagrindas, kuriuo remdamiesi socialiniai partneriai kas dvejus metus nustato darbo užmokesčio normą, iki šiol padaryta tik nedidelė pažanga. Užtikrinus formalesnę darbo užmokesčio ir našumo sąsają, būtų galima išlaikyti pastaruoju metu juntamą pagerėjimą ir neleisti pasikartoti ankstesnėms problemoms;

               (8)padaryta tam tikra pažanga, susijusi su bendru darbo rinkos veikimu. Priemonėmis, kuriomis siekiama sumažinti mokesčių pleištą, ir bedarbių pašalpų sistemos pakeitimais padidintos paskatos dirbti. Tačiau dideli skirtingų gyventojų grupių užimtumo rodiklių skirtumai toliau lemia tai, kad nuolat neišnaudojama darbo jėga, ypač žemos kvalifikacijos darbuotojai, jaunimas, vyresnio amžiaus žmonės ir migrantų kilmės asmenys. Be to, dėl ribinių mokesčių tarifų, taikomų pradedant dirbti arba sugrįžtant į darbo rinką, sukuriami neveiklumo ir mažo darbo užmokesčio spąstai antriesiems šeimoje uždirbantiems asmenims ir konkretiems namų ūkių tipams, pavyzdžiui, vienišiems asmenims ir vienišiems tėvams. Todėl svarbu patikslinti ir įgyvendinti politiką, kuria siekiama skatinti pereiti nuo neveiklumo ar nedarbo prie užimtumo. Nelygybė švietimo srityje, susijusi su socialine ir ekonomine padėtimi, yra viena didžiausių ES ir prasti mokymosi rezultatai iš dalies paaiškina stebimus prastus migrantų kilmės asmenų ar žemos kvalifikacijos jaunuolių rodiklius. Dabar pradedamos įgyvendinti švietimo reformos yra sukurtos specialiai mokyklos nebaigimo ir ikimokyklinės priežiūros ir ugdymo problemoms spręsti. Jas įgyvendinant taip pat siekiama pagerinti profesinio mokymo sistemos kokybę ir aktualumą. Šios reformos galėtų padėti sklandžiau pereiti prie žinioms imlios ir vis labiau į paslaugas orientuotos ekonomikos ir mažinti gebėjimų paklausos ir pasiūlos neatitiktį ir nuolatinį darbo jėgos trūkumą tam tikrų specialybių atveju. Be to, kadangi vyresnio amžiaus darbuotojų aktyvumo ir užimtumo lygis yra labai žemas, reikalinga politika, kuri skatintų vyresnių žmonių aktyvumą ir remtų vyresnio amžiaus darbuotojų paklausą darbo rinkoje. Galiausiai, būtų tikslinga taikyti papildomas mokesčių priemones, kad būtų palengvintos sąlygos pradėti dirbti;

               (9)reikia dar daug ką nuveikti, kad būtų pagerinti išorės konkurencijos su sąnaudomis nesusiję aspektai. Norint išsaugoti ir sustiprinti dabartinį gerovės lygį, daugiau dėmesio reikėtų skirti našumo didinimui ir investavimui į žinių kapitalą. Todėl reikia nuolat dėti pastangas, kad būtų pereita prie aukštesnės vertės grandinės produktų ir susijusių paslaugų, remiantis geresniais rezultatais inovacijų srityje ir panaudojant MTTP rezultatus. Nepaisant aukštos kokybės viešosios mokslinių tyrimų sistemos, Belgijoje yra palyginti nedaug sparčiai augančių įmonių inovatyviuose sektoriuose. Be to, verslo aplinkai trukdo administracinė ir reguliavimo našta, patiriama steigiant bendroves ir plečiant jų veiklą. Akcijų valdymo reikalavimai ir balsavimo teisių, teisinės formos ir daugiadalykės veiklos apribojimai stabdo verslo paslaugų rinkos dinamiką. Veiklos apribojimai ir apribojimai, susiję su mažmeninės prekybos patalpų vieta, turi tokį patį poveikį mažmeninės prekybos sektoriuje. Be to, esama teisingumo sistemos efektyvumo trūkumų, nes mažai taikomos informacinės ir ryšių technologijos. Kartu šie veiksniai sudaro dideles kliūtis privačioms investicijoms. Standartų neatitinkanti infrastruktūra ir ilgalaikiai trukdžiai taip pat kenkia našumo augimui ir investicijoms. Transporto tinkle juntamas didžiausias investicijų trūkumas. Belgijos geografinė padėtis ir joje įsikūrusios tarptautinės organizacijos leido šaliai pritraukti daugybę skirstomųjų centrų, logistikos bazių ir įvairių tarptautinių bendrovių būstinių. Tačiau vis aštrėja eismo spūsčių piko valandomis problema, dėl kurios mažėja šalies patrauklumas užsienio investuotojams, patiriama didelių ekonominių nuostolių ir daroma žala aplinkai. Taip pat numatoma, kad Belgija nepasieks šiltnamio efektą sukeliančių dujų išmetimo sumažinimo iki 2020 m. tikslo, ir šalis turi rimtų su oro užterštumu susijusių problemų. Kadangi ekonominė veikla sukoncentruota aplink sostinę ir uostus, skubiausi uždaviniai yra modernizuoti pagrindinę geležinkelių ir kelių transporto infrastruktūrą ir sukurti trūkstamas jungtis tarp svarbiausių ekonominės veiklos centrų. Be to, svarbu spręsti spūsčių piko valandomis problemą gerinant viešojo transporto paslaugas, optimizuojant eismo valdymą ir šalinant rinkos iškraipymą ir neigiamą poveikį turinčias mokesčių paskatas, tokias kaip palankios sąlygos bendrovėms priklausantiems automobiliams;

               (10)kitas uždavinys susijęs su šalyje pagaminamos energijos adekvatumu ir apskritai su energijos tiekimo saugumu. Ne kartą patyrę sutrikimų Belgijos senstantys branduolinės energetikos objektai tapo nepatikimu šaltiniu, o tai, kad branduolinės energetikos objektų veiklos laipsniško nutraukimo grafikas buvo ne kartą peržiūrimas, sukūrė aplinką, kuri nėra palanki ilgalaikio investavimo sprendimams priimti. Tai atspindi didesnis importas ir vis labiau nukenčiantis energijos tiekimo saugumas. Nors trumpalaikė su tiekimu susijusi rizika sumažėjo, ilgalaikių investicijų poreikis tebėra didelis. Be iš esmės naujų vidaus gamybos pajėgumų ir tolesnio energetikos tinklų jungčių skaičiaus didinimo, paklausos valdymui plėtoti reikalingi pažangieji elektros energijos tinklai. Atsižvelgiant tai, kad didelių projektų energetikos sektoriuje rengimo laikotarpis yra labai ilgas ir kad artimiausią dešimtmetį bus didelis pajėgumų pakeitimo poreikis, reikės skubiai imtis veiksmų, visų pirma parengti tinkamą teisinę sistemą, kuri skatintų energijos gamybos pajėgumų didinimą;

               (11)Belgija padarė tam tikrą pažangą reformuodama mokesčių sistemą, visų pirma perkeldama mokesčių naštą nuo darbo jėgos į kitas mokesčių bazes, o tai palaipsniui sumažins darbo jėgos mokesčių pleištą. Gyventojų pajamų mokesčio ir darbdavių mokamų socialinio draudimo įmokų sumažinimas taip pat padės sumažinti atotrūkį. Nepaisant to, mokesčių sistema tebėra sudėtinga, mokesčių bazės siaurėja dėl konkrečių išimčių, atskaitų ir lengvatinių tarifų. Dėl kai kurių iš jų prarandamos pajamos, iškraipoma ekonomika ir atsiranda didelė administracinė našta. Be to, mokesčių perkėlimas biudžeto požiūriu neatrodo neutralus. Reikia dar daug ką nuveikti gerinant mokesčių sistemos sandarą – toliau plėsti mokesčių bazes siekiant mažesnių teisės aktais nustatytų tarifų ir mažiau iškraipymų. Taip pat yra nemažai galimybių pereiti prie aplinkosaugos mokesčių, susijusių, be kita ko, su palankiomis sąlygomis bendrovėms priklausantiems automobiliams ir su kuro kortelėmis, kurios prisideda prie taršos, spūsčių ir išmetamų šiltnamio efektą sukeliančių dujų;

               (12)pastaraisiais metais Belgija padarė reikšmingą pažangą reformuodama pensijų sistemą. 2015 m. rugpjūčio 10 d. įstatyme dėl pensinio amžiaus ilginimo, ankstyvo išėjimo į pensiją sąlygų ir minimalaus reikalaujamo amžiaus maitintojo netekimo pensijai gauti yra nustatyti nauji įprastinių pensijų atveju taikomi minimalaus reikalaujamo amžiaus ir darbo stažo kriterijai. Tačiau net ir po pastarųjų reformų numatomas išlaidų pensijoms koeficiento augimas tebėra didelis. Automatinis susiejimas su vidutinės tikėtinos gyvenimo trukmės pokyčiais, kaip rekomenduota anksčiau, sumažintų vidutinio laikotarpio ir ilgalaikę riziką tvarumui. Šiuo klausimu Vyriausybė paskelbė ketinanti įvesti kreditais pagrįstą pensijų sistemą, pagal kurią būtų galima leisti taikyti automatinio koregavimo priemones reaguojant į demografinius pokyčius. Šie klausimai toliau bus atidžiai stebimi per Europos semestrą;

               (13)atsižvelgdama į Europos semestrą, Komisija atliko išsamią Belgijos ekonominės politikos analizę ir ją paskelbė 2016 m. šalies ataskaitoje. Be to, ji įvertino stabilumo programą ir nacionalinę reformų programą, taip pat veiksmus, kurių Belgija ėmėsi atsižvelgdama į ankstesniais metais jai skirtas rekomendacijas. Komisija įvertino ne tik jų svarbą tvariai fiskalinei ir socialinei bei ekonominei Belgijos politikai, bet ir tai, kaip laikomasi ES taisyklių ir gairių, nes ES lygio priemonėmis prisidedant prie būsimų nacionalinių sprendimų būtina stiprinti bendrą ES ekonomikos valdymą. Jos rekomendacijos atsižvelgiant į Europos semestrą pateiktos toliau išdėstytose 1–3 rekomendacijose;

               (14)atsižvelgdama į šį vertinimą, Taryba išnagrinėjo stabilumo programą, o jos nuomonė
                  11
                visų pirma pateikta toliau išdėstytoje 1 rekomendacijoje,

               REKOMENDUOJA Belgijai 2016–2017 m. imtis šių veiksmų:

               1.Užtikrinti bent 0,6 % BVP metinį fiskalinį koregavimą siekiant vidutinio laikotarpio biudžeto tikslo 2016 ir 2017 m. Panaudoti nenumatytas pajamas valdžios sektoriaus skolos santykiui greičiau mažinti. Susitarti dėl vykdytino fiskalinių tikslų paskirstymo visiems valdžios lygmenims. Supaprastinti mokesčių sistemą ir pašalinti iškraipomąjį poveikį darančias mokesčių išlaidas.

               2.Konsultuojantis su socialiniais partneriais atlikti numatytą 1996 m. įstatymo dėl konkurencingumo ir užimtumo peržiūrą. Užtikrinti, kad darbo užmokesčio raida galėtų atitikti našumo raidą. Užtikrinti darbo rinkos aktyvumo skatinimo politikos efektyvumą. Pasistūmėti vykdant švietimo ir profesinio mokymo reformas ir suteikti mokymo paramą, ypač migrantų kilmės asmenims.

               3.Stiprinti gebėjimą diegti inovacijas, visų pirma skatinant investuoti į žinių kapitalą. Didinti konkurenciją verslo paslaugų sektoriuje ir mažmeninės prekybos sektoriuje, šalinant nepagrįstus veiklos ir įsisteigimo apribojimus. Spręsti investicijų į transporto infrastruktūrą ir energijos gamybos pajėgumų trūkumo klausimus.

               Priimta Briuselyje

                     Tarybos vardu

                     Pirmininkas

                     (1)
                  OL L 209, 1997 8 2, p. 1.

                     (2)
                  COM(2016) 322 final.

                     (3)
                  P8_TA(2016)0058, P8_TA(2016)0059 ir P8_TA(2016)0060.

                     (4)
                  COM(2015) 690 final.

                     (5)
                  COM(2015) 691 final.

                     (6)
                  COM(2015) 692 final.

                     (7)
                  SWD(2016) 71 final.

                     (8)
                  COM(2016) 95 final.

                     (9)
                  COM(2014) 494 final.

                     (10)
                  Komisijos pagal bendrai sutartą metodiką perskaičiuotas struktūrinis balansas, remiantis stabilumo programoje pateikta informacija.

                     (11)
                  Pagal Tarybos reglamento (EB) Nr. 1466/97 5 straipsnio 2 dalį.


               EUROPOS KOMISIJA
            Briuselis, 2016 05 18
            COM(2016) 336 final
            Rekomendacija
            TARYBOS REKOMENDACIJA
            dėl 2016 m. Liuksemburgo nacionalinės reformų programossu Tarybos nuomone dėl 2016 m. Liuksemburgo stabilumo programos

               Rekomendacija

               TARYBOS REKOMENDACIJA

               dėl 2016 m. Liuksemburgo nacionalinės reformų programos

                  su Tarybos nuomone dėl 2016 m. Liuksemburgo stabilumo programos

               EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,

               atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 121 straipsnio 2 dalį ir 148 straipsnio 4 dalį,

               atsižvelgdama į 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei koordinavimo
                  1
               , ypač į jo 5 straipsnio 2 dalį,

               atsižvelgdama į Europos Komisijos rekomendaciją
                  2
               ,

               atsižvelgdama į Europos Parlamento rezoliucijas
                  3
               ,

               atsižvelgdama į Europos Vadovų Tarybos išvadas,

               atsižvelgdama į Užimtumo komiteto nuomonę,

               atsižvelgdama į Ekonomikos ir finansų komiteto nuomonę,

               atsižvelgdama į Socialinės apsaugos komiteto nuomonę,

               atsižvelgdama į Ekonominės politikos komiteto nuomonę,

               kadangi:

               (1)2015 m. lapkričio 26 d. Komisija priėmė metinę augimo apžvalgą
                  4
               , kuria pradedamas 2016 m. Europos ekonominės politikos koordinavimo semestras. 2016 m. kovo 17–18 d. Europos Vadovų Taryba patvirtino metinėje augimo apžvalgoje nustatytus prioritetus. 2015 m. lapkričio 26 d. Komisija pagal Reglamentą (ES) Nr. 1176/2011 priėmė Įspėjimo mechanizmo ataskaitą
                  5
               , kurioje Liuksemburgas nenurodytas kaip viena iš valstybių narių, dėl kurių reikės parengti nuodugnią apžvalgą. Tą pačią dieną Komisija priėmė rekomendaciją dėl Tarybos rekomendacijos dėl euro zonos ekonominės politikos
                  6
               . Tą rekomendaciją Europos Vadovų Taryba patvirtino 2016 m. vasario 18–19 d., o Taryba ją priėmė 2016 m. kovo 8 d. Kaip šalis, kurios valiuta yra euro, atsižvelgdamas į glaudžias ekonominės ir pinigų sąjungos šalių ekonomikos sąsajas, Liuksemburgas turėtų užtikrinti, kad tos rekomendacijos būtų visiškai ir laiku įgyvendintos;

               (2)Liuksemburgo ataskaita
                  7
                paskelbta 2016 m. vasario 26 d. Joje įvertinta Liuksemburgo pažanga, padaryta įgyvendinant 2015 m. liepos 14 d. Tarybos priimtas šaliai skirtas rekomendacijas ir siekiant nacionalinių tikslų pagal strategiją „Europa 2020“;

               (3)2016 m. balandžio 29 d. Liuksemburgas pateikė 2016 m. nacionalinę reformų programą ir 2016 m. stabilumo programą. Siekiant atsižvelgti į tarpusavio sąsajas, abi programos vertintos vienu metu;

               (4)į atitinkamas konkrečioms šalims skirtas rekomendacijas atsižvelgta sudarant 2014–2020 m. Europos struktūrinių ir investicijų fondų programas. Kaip numatyta Reglamento (ES) Nr. 1303/2013 23 straipsnyje, Komisija, jei tai būtina atitinkamų Tarybos rekomendacijų įgyvendinimui paremti, gali paprašyti valstybės narės peržiūrėti savo partnerystės sutartį ir susijusias programas bei pasiūlyti jų pakeitimų. Kaip naudotųsi šia nuostata, Komisija išsamiau nurodė Priemonių, kuriomis Europos struktūrinių ir investicijų fondų veiksmingumas siejamas su patikimu ekonomikos valdymu, taikymo gairėse
                  8
               ;

               (5)šiuo metu Liuksemburgui taikoma Stabilumo ir augimo pakto prevencinė dalis. 2016 m. stabilumo programoje Vyriausybė planuoja 2017 m. pasiekti subalansuotą biudžetą, o vėlesniais metais – nedidelį perteklių, kuris iki 2020 m. turėtų siekti 0,4 % BVP. Vidutinio laikotarpio biudžeto tikslo bus ir toliau laikomasi visą programos laikotarpį. Tačiau stabilumo programoje Liuksemburgas skelbia, kad nuo 2017 m. vidutinio laikotarpio biudžeto tikslas bus nebe 0,5 % BVP struktūrinis perteklius (tikslas iki 2016 m.), o 0,5 % BVP struktūrinis deficitas. Stabilumo programoje numatoma, kad valdžios sektoriaus skolos santykis su BVP laipsniškai didės iki 23,5 % BVP 2020 m. Makroekonominis scenarijus, kuriuo grindžiamos šios biudžeto projekcijos, yra tikėtinas, išskyrus 2017 ir 2018 m., kai jis yra palankus. Remiantis Komisijos 2016 m. pavasario prognoze numatoma, kad struktūrinis perteklius 2016 m. sumažės iki 1,4 % BVP, o 2017 m. mažės toliau iki 0,3 % BVP, taigi ir toliau viršys vidutinio laikotarpio biudžeto tikslą. Galimi nuokrypiai ateityje būtų vertinami atsižvelgiant į reikalavimą išlaikyti vidutinio laikotarpio biudžeto tikslo lygio struktūrinį balansą ir į poreikį užtikrinti ilgalaikį viešųjų finansų tvarumą, visų pirma pensijų srityje. Remdamasi stabilumo programos vertinimu ir atsižvelgdama į Komisijos 2016 m. pavasario prognozę, Taryba mano, kad Liuksemburgas turėtų laikytis Stabilumo ir augimo pakto nuostatų;

               (6)Liuksemburgo valdžios institucijos paskelbė visapusiškos mokesčių reformos, kuri turėtų įsigalioti 2017 m., pagrindines kryptis. Įgyvendinant reformą daugiausia pakeitimų numatoma tiesioginio apmokestinimo (tiek asmenų, tiek bendrovių) srityje. Jos tikslas – palaipsniui sumažinti pelno mokesčio tarifą (siekiant padidinti konkurencingumą) ir padidinti gyventojų pajamų mokesčio progresyvumą (siekiant padidinti teisingumą). Be to, padidinus tam tikras mokesčių išlaidas, ypač susijusias su būsto sektoriumi, kyla rizika susiaurinti mokesčio bazę. Tam tikri tarptautiniai įvykiai gali turėti įtakos Liuksemburgo mokesčių sistemos struktūrai ir parodyti, kad bent dalis fiskalinių pajamų yra pažeidžiama. Siekiant užtikrinti šių pajamų nuspėjamumą, yra galimybių toliau plėsti mokesčių bazę, visų pirma peržiūrint šiuo metu mažus būsto nuosavybės mokesčius, ir geriau panaudoti alternatyvius šaltinius, įskaitant aplinkosaugos mokesčius. Šiuo atžvilgiu lengvatinio pajamų iš intelektinės nuosavybės apmokestinimo panaikinimas leidžia šiek tiek išplėsti pelno mokesčio bazę. Mokesčių reformų priėmimas ir įgyvendinimas bus atidžiai stebimi atsižvelgiant į Europos semestrą;

               (7)Liuksemburgo valdžios institucijos, pripažindamos riziką, susijusią su didele priklausomybe nuo finansų sektoriaus, siekė įvairinti ekonomiką. Atsižvelgiant į dideles darbo sąnaudas šalyje, veikla, kurios pridėtinė vertė didesnė, turi potencialą pasiūlyti alternatyvių augimo galimybių. Todėl Liuksemburgo ekonomikos įvairinimo sėkmė didele dalimi priklauso nuo tų sektorių, kuriems darbo sąnaudos turi ne tokį didelį poveikį. Tokie sektoriai daugiausia pagrįsti moksliniais tyrimais ir inovacijomis, todėl jie yra imlūs technologijoms ir žinioms. Tolesnė ir taip jau sėkmingo nefinansinių paslaugų sektoriaus plėtra taip pat galėtų padėti įvairinti ekonomiką. Sumažinus arba pašalinus esamas ekonominę plėtrą ribojančias kliūtis investicijoms ir inovacijoms būtų išlaisvintas inovacijų potencialas ir padedama įvairinti. Nors valstybės investicijos viršija euro zonos vidurkį, privačios investicijos atsilieka. Siekiant išlaikyti ekonomikos augimo perspektyvas, labai svarbu išlaikyti aukštą investicijų lygį. Šalies ataskaitoje pateikta analizė rodo, kad Liuksemburgo taikomos verslo paslaugas ir mažmeninės prekybos subjektų įsisteigimą reglamentuojančios normos yra griežčiausios Europos Sąjungoje. Svarbiausi apribojimai verslo paslaugų sektoriuje yra susiję su akcijų valdymo reikalavimais, balsavimo teisėmis ir daugiadalykiais apribojimais, o mažmeninės prekybos sektoriuje – su veiklos ir įsisteigimo reikalavimais;

               (8)pastaraisiais dešimtmečiais nuolat augusios būsto kainos ir kelerius ateinančius metus prognozuojama sparti gyventojų ir užimtumo dinamika galėtų tapti kliūtimi numatytam gyventojų skaičiaus ir darbo jėgos augimui. Tokia perspektyva dar labiau tikėtina atsižvelgiant į tai, kad ekonomika didžia dalimi priklauso nuo aukštos kvalifikacijos darbuotojų iš kaimyninių šalių, kurie sudaro apie vieną trečdalį visų darbuotojų, indėlio. Gyvenamosios paskirties nekilnojamojo turto kainų dinamiką lemia pasiūlos ir paklausos neatitikimas, ypač būsto už prieinamą kainą trūkumas. Dėl to, kad trūksta žemės naujos statyboms, o administracinė veikla, susijusi su statybos leidimų suteikimo procedūromis, neoptimali, būsto pasiūlai trūksta lankstumo. Reikšminga mokesčių subsidijų, teikiamų įgyvendinant dabartinę politiką, dalis greičiausiai bus nustatoma pagal būsto kainą, nes būsto pasiūla nelanksti. Taip pat reikėtų sustiprinti pastangas suteikti socialinį būstą už prieinamą kainą. Dabartinė būsto rinka ne tik atbaido namų ūkius nuo minties pasirinkti Liuksemburgą nuolatine gyvenamąja vieta, tačiau kartu paaštrina eismo spūsčių ir taršos problemą. 2015 m. pranešime apie gyventojų senėjimą pateiktos naujos demografinės prognozės taip pat toliau skatina šalinti kliūtis investicijoms transporto ir būsto sektoriuose ir į jas reikėtų atsižvelgti būsimuose keturių sektorių (būsto, transporto, ekonominės veiklos zonų ir gamtos kraštovaizdžio) planuose;

               (9)užtikrinti ekonomikos įvairinimą gali būti sudėtinga dėl to, kad kai kuriuose sektoriuose darbo užmokesčio pokyčiai gali neatitikti našumo pokyčių. Tai dar labiau sumažina galimų tikslinių sektorių skaičių, paliekant iš esmės tik tuos, kurių pridėtinė vertė didelė. Per pastarąjį dešimtmetį Liuksemburge vienetui tenkančios darbo sąnaudos augo sparčiau negu daugelyje euro zonos valstybių narių. Visuose ekonomikos sektoriuose taikomas automatinis darbo užmokesčio indeksavimas riboja darbo užmokesčio svyravimą įvairiuose sektoriuose ir dėl jo gali būti neatsižvelgta į darbo našumo diferencialus. Tačiau dėl ilgai trunkančio mažos infliacijos laikotarpio nebuvo taikytas automatinis darbo užmokesčio koregavimas ir darbo užmokesčio pokyčiai buvo nedideli. Dėl nedidelių darbo užmokesčio pokyčių ir staigaus produkcijos apimties padidėjimo sumažėjo nuostoliai dėl sąnaudų konkurencingumo. Tomis aplinkybėmis darbo užmokesčio pokyčių stebėsena yra pagrįsta;

               (10)ilguoju laikotarpiu su amžiumi susiję įsipareigojimai tebekelia pavojų, ypač kiek tai susiję su pensijų išlaidomis. Liuksemburgas nedaug pasistūmėjo siekdamas panaikinti teisės aktų nustatyto ir faktinio pensinio amžiaus atotrūkį apribojant ankstyvą išėjimą į pensiją. 2015 m. liepos mėn. parlamentui buvo pateiktas įstatymo, kuriuo keičiamos ankstyvo išėjimo į pensiją sistemos, projektas. Nors viena sistema buvo panaikinta, buvo palengvintos galimybės dalyvauti kitose priešpensinėse sistemose. 2015 m. liepos mėn. buvo priimtas ir nuo 2016 m. sausio 1 d. įgyvendinamas įstatymas dėl neįgalių darbuotojų perklasifikavimo. Pagal šį įstatymą neįgaliems darbuotojams sudaryta daugiau galimybių išlikti darbo rinkoje, vadinasi sumažės žmonių, dalyvaujančių ankstyvo išėjimo į pensiją sistemoje, skaičius. Ankstyvas išėjimas į pensiją išlieka plačiai paplitęs ir yra nedaug paskatų dirbti ilgiau. Vis dar trūksta realios amžiaus politikos strategijos, kaip išlaikyti vyresnio amžiaus darbuotojų užimtumą ir suteikti paskatų bei įgūdžių jiems sugrįžti į darbą. Amžiaus paktas, kuriuo siekiama skatinti įmones, kuriose dirba daugiau kaip 150 darbuotojų, išlaikyti vyresnio amžiaus darbuotojus, vis dar svarstomas parlamente;

               (11)pagal 2012 m. pensijų reformą, kas penkerius metus nuo reformos priėmimo reikėtų stebėti ir įvertinti pensijų sistemos tvarumą. Vyriausybė patvirtino, kad ketina paspartinti vertinimą ir jį atlikti 2016 m., o ne 2017 m., kaip iš pradžių planuota, ir sudarė darbo grupę pensijų klausimu, kurios užduotis – atlikti vertinimą. Nebuvo padaryta pažangos susiejant teisės aktų nustatytą pensinį amžių su tikėtina gyvenimo trukme, kaip anksčiau rekomendavo Taryba. Liuksemburgas yra vienintelė valstybė narė, kuri nenumato 2013–2060 m. didinti teisės aktų nustatyto ir ankstyvo išėjimo į pensiją amžiaus. 2015 m. pranešime apie gyventojų senėjimą prognozuotas su amžiumi susijusių išlaidų padidėjimas sumažintas, tačiau tai paaiškinta beveik vien tik palankesnėmis demografinėmis prognozėmis, nors nepriimta jokių naujų reformų. Net po šios peržiūros prognozuojamas išlaidų pensijoms didėjimas išlieka didžiausias ES. Be to, Liuksemburgui gresia rizika, susijusi su numatomu ilgalaikės priežiūros išlaidų, kurios, išreikštos BVP dalimi, yra vienos didžiausių iš visų valstybių narių, padidėjimu. Tai savo ruožtu yra grindžiama didžiausiu prognozuojamu neaktyvių gyventojų dalies padidėjimu ES iki 2060 m. Atliktas parengiamasis darbas, susijęs su reforma, kuria siekiama užtikrinti ilgalaikės priežiūros draudimo ilgalaikį tvarumą;

               (12)atsižvelgdama į Europos semestrą, Komisija atliko išsamią Liuksemburgo ekonominės politikos analizę ir ją paskelbė 2016 m. šalies ataskaitoje. Be to, ji įvertino stabilumo programą ir nacionalinę reformų programą, taip pat veiksmus, kurių Liuksemburgas ėmėsi atsižvelgdamas į ankstesniais metais jam skirtas rekomendacijas. Komisija įvertino ne tik jų svarbą tvariai fiskalinei ir socialinei bei ekonominei Liuksemburgo politikai, bet ir tai, kaip laikomasi ES taisyklių ir gairių, nes ES lygio priemonėmis prisidedant prie būsimų nacionalinių sprendimų būtina stiprinti bendrą ES ekonomikos valdymą. Jos rekomendacijos atsižvelgiant į Europos semestrą pateiktos toliau išdėstytose 1 ir 2 rekomendacijose;

               (13)atsižvelgdama į šį vertinimą, Taryba išnagrinėjo stabilumo programą ir mano
                  9
               , kad Liuksemburgas turėtų laikytis Stabilumo ir augimo pakto,

               REKOMENDUOJA Liuksemburgui 2016–2017 m. imtis šių veiksmų:

               1.Užtikrinti ilgalaikį valstybinių pensijų tvarumą toliau ribojant ankstyvą išėjimą į pensiją, susiejant teisės aktų nustatytą pensinį amžių su tikėtina gyvenimo trukme ir didinant paskatas dirbti ilgiau.

               2.Pašalinti ekonominę plėtrą ribojančias kliūtis investicijoms ir inovacijoms verslo paslaugų sektoriuje. Šalinti kliūtis, trukdančias investicijoms į gyvenamąjį būstą.

               Priimta Briuselyje

                     Tarybos vardu

                     Pirmininkas

                     (1)
                  OL L 209, 1997 8 2, p. 1.

                     (2)
                  COM(2016) 336 final.

                     (3)
                  P8_TA(2016)0058, P8_TA(2016)0059 ir P8_TA(2016)0060.

                     (4)
                  COM(2015) 690 final.

                     (5)
                  COM(2015) 691 final.

                     (6)
                  COM(2015) 692 final.

                     (7)
                  SWD(2016) 84 final.

                     (8)
                  COM(2014) 494 final.

                     (9)
                  Pagal Tarybos reglamento (EB) Nr. 1466/97 5 straipsnio 2 dalį.


               EUROPOS KOMISIJA
            Briuselis, 2015 05 13
            COM(2015) 262 final
            Rekomendacija
            TARYBOS REKOMENDACIJA
            dėl 2015 m. Italijos nacionalinės reformų programossu Tarybos nuomone dėl 2015 m. Italijos stabilumo programos

               Rekomendacija

               TARYBOS REKOMENDACIJA

               dėl 2015 m. Italijos nacionalinės reformų programos

                  su Tarybos nuomone dėl 2015 m. Italijos stabilumo programos

               EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,

               atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 121 straipsnio 2 dalį ir 148 straipsnio 4 dalį,

               atsižvelgdama į 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei koordinavimo
                  1
               , ypač į jo 5 straipsnio 2 dalį,

               atsižvelgdama į 2011 m. lapkričio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 1176/2011 dėl makroekonominių disbalansų prevencijos ir naikinimo
                  2
               , ypač į jo 6 straipsnio 1 dalį;

               atsižvelgdama į Europos Komisijos rekomendaciją
                  3
               ,

               atsižvelgdama į Europos Parlamento rezoliucijas
                  4
               ,

               atsižvelgdama į Europos Vadovų Tarybos išvadas,

               atsižvelgdama į Užimtumo komiteto nuomonę,

               atsižvelgdama į Ekonomikos ir finansų komiteto nuomonę,

               atsižvelgdama į Socialinės apsaugos komiteto nuomonę,

               atsižvelgdama į Ekonominės politikos komiteto nuomonę,

               kadangi:

               (1)2010 m. kovo 26 d. Europos Vadovų Taryba pritarė Komisijos pasiūlymui įgyvendinti naują augimo ir darbo vietų kūrimo strategiją „Europa 2020“, grindžiamą geresniu ekonominės politikos koordinavimu. Strategija yra orientuota į tas svarbias sritis, kuriose reikia imtis veiksmų, kad būtų stiprinamas Europos tvaraus augimo ir konkurencingumo potencialas;

               (2)remdamasi Komisijos pasiūlymais, 2010 m. liepos 13 d. Taryba priėmė rekomendaciją dėl valstybių narių ir Sąjungos bendrų ekonominės politikos gairių (2010–2014 m.), o 2010 m. spalio 21 d. – sprendimą dėl valstybių narių užimtumo politikos gairių. Abejos gairės kartu sudaro integruotas gaires, ir į jas valstybių narių buvo paprašyta atsižvelgti formuojant nacionalinę ekonominę ir užimtumo politiką;

               (3)2014 m. liepos 8 d. Taryba priėmė rekomendaciją dėl 2014 m. Italijos nacionalinės reformų programos ir pateikė nuomonę dėl atnaujintos 2014 m. Italijos stabilumo programos. 2014 m. lapkričio 28 d. pagal Reglamentą (ES) Nr. 473/2013
                  5
                Komisija pateikė nuomonę dėl Italijos 2015 m. biudžeto plano projekto
                  6
               ;

               (4)2014 m. lapkričio 28 d. Komisija priėmė metinę augimo apžvalgą
                  7
               , kuria pradedamas 2015 m. Europos ekonominės politikos koordinavimo semestras. Tą pačią dieną Komisija pagal Reglamentą (ES) Nr. 1176/2011 priėmė Įspėjimo mechanizmo ataskaitą
                  8
               , kurioje nurodė, kad Italija yra viena iš valstybių narių, dėl kurios reikės parengti nuodugnią apžvalgą;

               (5)2014 m. gruodžio 18 d. Europos Vadovų Taryba patvirtino prioritetus, pagal kuriuos reikia skatinti investuoti, spartinti struktūrines reformas ir vykdyti atsakingą ekonomikos augimui palankų fiskalinį konsolidavimą;

               (6)2015 m. vasario 26 d. Komisija paskelbė 2015 m. Italijos ataskaitą
                  9
               . Joje įvertinta Italijos pažanga įgyvendinant 2014 m. liepos 8 d. priimtas šaliai skirtas rekomendacijas. Į šalies ataskaitą įtraukti ir nuodugnios apžvalgos pagal Reglamento (ES) Nr. 1176/2011 5 straipsnį rezultatai. Komisijai atlikus analizę galima daryti išvadą, kad Italijoje yra susidaręs perviršinis makroekonominis disbalansas, dėl kurio reikia imtis ryžtingų politikos veiksmų ir kurį reikia specialiai stebėti. Visų pirma, būtina šalinti pagrindinę priežastį, lemiančią vyraujantį mažą darbo našumą ir nepakankamą konkurenciją, ir imtis veiksmų, kad valstybės skola mažėtų. Ypač svarbu imtis veiksmų, kad būtų sumažinta neigiamų padarinių Italijos ekonomikai rizika ir, atsižvelgiant į šalies ekonomikos dydį, neigiamo poveikio visai ekonominei ir pinigų sąjungai rizika;

               (7)2015 m. balandžio 28 d. Italija pateikė 2015 m. nacionalinę reformų programą ir 2015 m. stabilumo programą. Siekiant atsižvelgti į tarpusavio sąsajas, abi programos vertintos vienu metu;

               (8)šiuo metu Italijai taikoma Stabilumo ir augimo pakto prevencinė dalis ir pereinamojo laikotarpio skolos taisyklė 2013–2015 m. laikotarpiu. 2015 m. vasario 27 d. Komisija paskelbė ataskaitą pagal SESV 126 straipsnio 3 dalį, nes tapo aišku, kad Italija nepadarys pakankamos pažangos, kad 2014–2015 m. laikytųsi skolos taisyklės. Analizėje padaryta išvada, kad tuo metu skolos kriterijus laikytinas įvykdytu;

               (9)2015 m. balandžio 30 d., po pavasario ekonominės prognozės galutinės datos, Italijos Konstitucinis Teismas pripažino laikiną didesnių pensijų indeksavimo sustabdymą 2012–2013 m. prieštaraujančiu konstitucijai. Tikslus šio nutarimo poveikis biudžetui priklausys nuo to, kokių priemonių Italijos vyriausybė dėl jo imsis, o tai šiuo metu dar nežinoma. Atsižvelgiant į naują informaciją, vėliau gali kilti būtinybė paskelbti ataskaitą pagal SESV 126 straipsnio 3 dalį. Kadangi šios naujos informacijos dar negauta ir laukiama papildomų paaiškinimų, šiuo metu vis dar iš esmės galiojančiomis galima laikyti vasario mėn. ataskaitos išvadas;

               (10)2015 m. stabilumo programoje Italija paprašė, atsižvelgiant į planuojamas esmines struktūrines reformas, kuriomis bus siekiama padaryti teigiamą poveikį ilgalaikiam viešųjų finansų tvarumui, 2016 m. leisti 0,4 procentinio punkto BVP laikinai nukrypti nuo reikalaujamo koregavimo plano siekiant vidutinio laikotarpio tikslo. Esminiai šių reformų duomenys pateikti 2015 m. Italijos nacionalinėje reformų programoje. Programoje pasiūlytos šios reformuotinos sritys, darančios poveikį viešųjų finansų tvarumui: i) viešasis administravimas ir racionalizavimas; ii) produktų ir paslaugų rinkos; iii) darbo rinka; iv) civilinė teisena; v) švietimas; vi) mokesčių perkėlimas ir vii) išlaidų peržiūra kaip finansavimo priemonė. Valdžios institucijų skaičiavimais, reformų poveikis realiajam BVP iki 2020 m. pasieks 1,8 procentinio punkto, ir šis rezultatas vertintinas kaip tikėtinas. Visiškai ir laiku įgyvendinus šias reformas, būtų padarytas teigiamas poveikis viešųjų finansų tvarumui. Priklausomai nuo to, ar Italijos vyriausybė 2015 m. imsis reikiamų priemonių nuolatiniam minėtojo Konstitucinio Teismo nutarimo poveikiui tinkamai kompensuoti, užtikrindama, kad: i) Italijai ir toliau būtų taikoma Stabilumo ir augimo pakto prevencinė dalis; ii) būtų išlaikyta tinkama patikimumo riba Sutartyje nustatytos pamatinės vertės atžvilgiu ir iii) vidutinio laikotarpio tikslas būtų pasiektas per ketverių metų stabilumo programos laikotarpį, šiuo metu Italiją galima laikyti atitinkančia reikalavimus, kad būtų suteikta teisė laikinai nukrypti nuo tikslo 2016 m., su sąlyga, kad šalis tinkamai įgyvendins suderintas reformas, kurių pažanga bus stebima atsižvelgiant į Europos semestrą;

               (11)2015 m. stabilumo programoje planuojama 2015 m. nominalų deficitą laipsniškai sumažinti iki 2,6 % BVP ir toliau jį mažinti iki 1,8 % BVP 2018 m. Pagal 2015 m. stabilumo programą vyriausybė planuoja vidutinio laikotarpio tikslą, t. y. struktūriniu požiūriu subalansuotą biudžetą, pasiekti iki 2017 m. Tačiau perskaičiuotas struktūrinis balansas
                  10
                vidutinio laikotarpio tikslą pasiekia 2018 m. Atsižvelgiant į taikomą struktūrinių reformų sąlygą ir 2015 m. stabilumo programoje nustatytus įsipareigojimus, vidutinio laikotarpio tikslo įgyvendinimas iki 2017 m. atrodytų tinkamas;

               (12)2015 m. valdžios sektoriaus skolos santykis su BVP, prognozuojama, pašoks iki 132,5 %, tada laipsniškai mažės iki 120,0 % 2019 m. Makroekonominis scenarijus, kuriuo grindžiamos biudžeto projekcijos, iš esmės yra tikėtinas. Vyriausybei dar reikės sukonkretinti papildomą išlaidų mažinimą, leisiantį jai išvengti teisės aktais nustatyto PVM padidinimo 2016 m.;

               (13)2015 m. Italijai reikėtų pagerinti savo struktūrinį balansą 0,25 % BVP. Remiantis Komisijos 2015 m. pavasario prognoze, numatytas 0,3 % BVP struktūrinis koregavimas siekiant vidutinio laikotarpio tikslo 2015 m. atitinka Italijos įsipareigojimus pagal Stabilumo ir augimo pakto prevencinę dalį. Atsižvelgiant į leistą nuokrypį pagal struktūrinės reformos sąlygą, 2016 m. Italija savo struktūrinį balansą turėtų pagerinti bent 0,1 % BVP. Tačiau, laikantis prielaidos, kad politika nesikeis, iš Komisijos prognozės matyti 0,2 % BVP pablogėjimas, dėl kurio kyla rizika nukrypti nuo tikslo. Todėl reikės papildomų priemonių. Remdamasi stabilumo programos vertinimu ir atsižvelgdama į Komisijos 2015 m. pavasario prognozę, Taryba mano, kad yra rizika, jog Italija nesilaikys Stabilumo ir augimo pakto nuostatų;

               (14)nors Italijos valdžios institucijų pristatyta plataus užmojo privatizavimo programa, kaip tikimasi, padės mažinti skolą, – t. y. vykdyti pagrindinį Italijos uždavinį, – jos įgyvendinimas 2014 m. strigo. Todėl 2014 m. privatizavimo pajamos buvo 0,2 % BVP ir nesiekė numatyto 0,7 % BVP per metus tikslo;

               (15)pastaraisiais metais Italija ėmėsi reikšmingų veiksmų mažindama darbuotojams tenkančią mokesčių naštą, tačiau šioji išlieka didelė. Mokesčių išlaidų, visų pirma lengvatinių PVM tarifų, įvairovė ir dydis vis dar yra labai dideli. Turto apmokestinimo srityje padaryta labai maža pažanga vykdant kadastro reformą, pagal kurią ypač svarbu peržiūrėti pasenusias kadastrines vertes. Be to, liko nespręstos aplinkosaugos mokesčių peržiūros ir aplinkai kenksmingų subsidijų panaikinimo problemos. Italija įsteigė Aplinkosaugos mokesčių komitetą. Šie įvairūs dalykai yra įtraukti į teisės aktą, kuriuo nustatoma mokesčių reforma, tačiau jo įgyvendinimą vilkina tai, kad neišleidžiami įstatyminiai potvarkiai. Nepaisant kai kurių veiksmų, kurių imtasi šioje srityje, Italijos mokesčių sistemos veiksmingumą, be kita ko, menkina nuolat nepakankamas mokestinių prievolių vykdymas ir daug valstybei kainuojantis jo užtikrinimas, taip pat plataus masto mokesčių slėpimas (vyriausybės skaičiavimais siekiantis 91 mlrd. EUR arba 5,6 % BVP per metus). Vyriausybė pasiūlė mokesčių deklaracijų tikslumą užtikrinančias priemones, kurias dabar būtina visiškai įgyvendinti;

               (16)siekiant tvariai pagerinti visų valdžios lygmenų viešųjų išlaidų veiksmingumą ir kokybę, imtasi mažokai veiksmų. Pagal teisės aktus sutaupytų biudžeto lėšų, įskaitant regiono ir savivaldybių lygmens lėšų, suma nesiekia numatytosios 2014 m. nacionalinėje reformų programoje. Tai, kad išlaidų peržiūra dar nėra neatsiejama biudžeto procedūros dalis, kenkia bendram ilgalaikiam šios procedūros veiksmingumui. ES fondų administravimui, ypač pietiniuose regionuose, ir toliau būdingi dideli trūkumai. Rengiamas nacionalinis uostų ir logistikos strateginis planas, tačiau siekiant gerinti uostų valdymą ir jų jungtis su atokiais regionais sausumoje veiksmų imtasi tik iš dalies;

               (17)Italijos viešasis administravimas ir toliau yra visiškai neveiksmingas – tai daro neigiamą poveikį verslo aplinkai ir šalies gebėjimui veiksmingai įgyvendinti reformas. Dedamos nuolatinės pastangos gerinti institucinę struktūrą ir bendrą viešojo administravimo kokybę. Iki 2015 m. pabaigos planuojama įgyvendinti plataus užmojo konstitucijos reformą, kuria visų pirma siekiama aiškiai atskirti įvairių valdžios lygmenų atsakomybę. Numatoma išsami viešojo administravimo reforma, kuria sprendžiamos darbuotojų kaitos, judumo ir atlyginimo problemos. Nors imtasi keleto veiksmų siekiant didinti skaidrumą ir suteikti įgaliojimų nacionalinei kovos su korupcija institucijai, vis dar nepersvarstytas įstatymas dėl senaties terminų, kuris, kitų tarptautinių organizacijų nuomone, taip pat laikomas kovos su korupcija Italijoje ramsčiu. Pastaraisiais metais imtasi svarbių veiksmų, kuriais siekta tiek gerinti teisingumo vykdymą (peržiūrint teismų geografinį išsidėstymą ir steigiant specializuotus teismus), tiek mažinti jo poreikį (skatinant ginčų sprendimą neteisminėmis priemonėmis). Teismo procesų trukmė ir toliau yra pagrindinė problema, o vykdytų reformų rezultatų dar laukiama;

               (18)nuo 2008 m. pabaigos Italijos bankų sektoriaus neveiksnių paskolų ir viso paskolų portfelio santykis smarkiai išaugo, visų pirma dėl bankų įmonių pozicijų. Iki šiol blogo turto tvarkymo lygis buvo žemas ir jo realizuota nedaug. Iš esmės tokią padėtį lėmė neišsivysčiusi Italijos privačių nuvertėjusių paskolų rinka. Neseniai išleistais teisės aktais siekta spręsti didžiausių kooperatinių bankų (banche popolari) valdymo trūkumų problemą, tačiau fondų ir mažų kooperatinių bankų (banche di credito cooperativo) funkcijos reguliuojamos neprivalomais savireguliacinio pobūdžio susitarimais. Siekiant didinti finansinio tarpininkavimo veiksmingumą ir remti ekonomikos atsigavimą, Italijos bankų sektorių reikia toliau restruktūrizuoti ir konsoliduoti;

               (19)2014 m. gruodžio mėn. priimtas plataus masto teisės aktas, Darbo vietų įstatymas, kuriuo nustatyta darbo rinkos reforma ir laikomasi ankstesnių reformų kurso. Jame visų pirma numatyti darbuotojų apsaugos teisės aktų, bedarbio išmokų sistemos, aktyvios ir pasyvios darbo rinkos politikos valdymo ir veikimo, profesinio ir šeimos gyvenimo derinimo pakeitimai. Veiksmingas šio teisės akto įgyvendinimas visiškai priklausys nuo to, ar bus priimti būtini įstatyminiai įgyvendinimo potvarkiai. Potvarkiais būtų nustatytas darbo užmokesčio priedų sistemų taikymas, sutartinių nuostatų peržiūra, darbo ir asmeninio gyvenimo derinimas ir aktyvios darbo rinkos politikos stiprinimas. Antro lygmens derybos, kurios galėtų padėti geriau suderinti darbo užmokestį su našumu ir skatinti inovatyvių sprendimų taikymą įmonėse, iki šiol taikomos mažumoje įmonių. 2014 m. sausio mėn. susitarimas, kuriuo nustatomos profesinių sąjungų atstovavimo apdirbamajai pramonei vertinimo procedūros, galėtų skatinti taikyti antro lygmens derybas, tačiau jis dar nepradėtas vykdyti. Nors ir augantis, moterų dalyvavimas darbo rinkoje yra vienas mažiausių ES. Be to, jaunimo nedarbas per trečią 2014 m. ketvirtį pasiekė beveik 43 %, o nedirbančio, nesimokančio ir mokymuose nedalyvaujančio 15–24 m. jaunimo dalis yra didžiausia ES. Kai kurios to priežastys yra nulemtos švietimo sistemos, kuriai dar vis būdingi prastesni nei ES vidurkis mokyklų darbo rezultatai ir palyginti dideli mokyklos nebaigimo rodikliai. Iš 15–34 m. jaunuolių, kurie per praėjusius trejus metus baigė pirmos ir antros pakopos tretinį mokslą, įsidarbino tik 54,6 %, palyginti su 78,6 % ES vidurkiu. Italija yra viena iš šalių, kurioje skurdas ir socialinė atskirtis augo labiausiai ES ir tai ypač neigiamai paveikė vaikus. Socialinės paramos sistemos ir toliau yra suskaidytos ir šią problemą sprendžia neveiksmingai, todėl išlaidų veiksmingumas yra išties prastas;

               (20)daugybė konkurencijai taikomų apribojimų vis dar trukdo tinkamai veikti produktų ir paslaugų rinkoms. Parlamente numatoma svarstyti teisės aktą, kuriuo šalinamos tam tikros kliūtys keliuose sektoriuose, pavyzdžiui, draudimo, telekomunikacijų ir degalų paskirstymo sektoriuose. Kituose svarbiuose sektoriuose, pavyzdžiui savivaldybių viešųjų paslaugų, oro uostų ir uostų, teisinių paslaugų, bankų, vaistinių ir sveikatos priežiūros sektoriuose, išlieka didelių kliūčių. Dideli trūkumai ir toliau būdingi viešiesiems pirkimams, nepaisant to, kad dažniau naudojamas centralizuotas pirkimas. Savivaldybių viešosios paslaugos, kurios akivaizdžiai yra neveiksmingos, neįsileidžia konkurencijos, o tai neigiamai veikia ir viešuosius finansus. Tik mažai daliai sutarčių sudaryti skelbiami atviri konkursai, absoliuti dauguma sutarčių yra pasirašomos įmonės viduje arba taikant panašią procedūrą;

               (21)atsižvelgdama į Europos semestrą, Komisija atliko išsamią Italijos ekonominės politikos analizę ir ją paskelbė 2015 m. šalies ataskaitoje. Be to, ji įvertino stabilumo programą ir nacionalinę reformų programą, taip pat įvertino veiksmus, kurių Italija ėmėsi atsižvelgdama į ankstesniais metais jai skirtas rekomendacijas. Komisija įvertino ne tik jų svarbą tvariai fiskalinei ir socialinei bei ekonominei Italijos politikai, bet ir tai, kaip laikomasi ES taisyklių ir gairių, nes ES priemonėmis prisidedant prie būsimų nacionalinių sprendimų būtina stiprinti bendrą Europos Sąjungos ekonomikos valdymą. Jos rekomendacijos atsižvelgiant į Europos semestrą pateiktos toliau išdėstytose 1–6 rekomendacijose;

               (22)atsižvelgdama į šį vertinimą, Taryba išnagrinėjo Italijos stabilumo programą ir savo nuomonę
                  11
                visų pirma pateikė toliau išdėstytoje 1 rekomendacijoje;

               (23)atsižvelgdama į Komisijos nuodugnios apžvalgos ir šio vertinimo rezultatus, Taryba išnagrinėjo nacionalinę reformų programą ir stabilumo programą. Jos rekomendacijos pagal Reglamento (ES) Nr. 1176/2011 6 straipsnį pateiktos toliau išdėstytose 1–6 rekomendacijose;

               (24)atsižvelgdama į Europos semestrą, Komisija taip pat atliko visos euro zonos ekonominės politikos analizę. Remdamasi šia analize, Taryba pateikė konkrečias rekomendacijas valstybėms narėms, kurių valiuta yra euro. Italija taip pat turėtų užtikrinti, kad tos rekomendacijos būtų visiškai ir laiku įgyvendintos,

               REKOMENDUOJA Italijai 2015–2016 m. imtis šių veiksmų:

               1.Užtikrinti bent 0,25 % BVP fiskalinį koregavimą siekiant vidutinio laikotarpio tikslo 2015 m. ir 0,1 % BVP 2016 m., abejais metais imantis būtinų struktūrinių priemonių ir atsižvelgiant į leistiną nuokrypį įgyvendinant pagrindines struktūrines reformas. Sparčiai ir nuodugniai įgyvendinti privatizavimo programą ir panaudoti nenumatytą pelną tolesnei pažangai siekiant deramai mažinti valdžios sektoriaus skolos santykį. Iki 2015 m. rugsėjo mėn. įgyvendinti teisės aktą, kuriuo nustatyta mokesčių reforma, visų pirma peržiūrint mokesčių išlaidas ir kadastrines vertes bei imantis priemonių mokestinių prievolių vykdymui gerinti.

               2.Priimti planuojamą nacionalinį uostų ir logistikos strateginį planą, ypač geresnėmis jungtimis siekiant skatinti įvairiarūšį vežimą. Siekiant smarkiai pagerinti ES fondų valdymą, užtikrinti pilnavertišką Teritorinės sanglaudos agentūros veiklą.

               3.Priimti ir įgyvendinti dar nepriimtus teisės aktus, kuriais siekiama tobulinti institucinę struktūrą ir modernizuoti viešąjį administravimą. Iki 2015 m. vidurio persvarstyti įstatymą dėl senaties terminų. Užtikrinti, kad įgyvendinus civilinės teisenos veiksmingumo didinimo reformas sutrumpėtų teismo procesų trukmė.

               4.Iki 2015 m. pabaigos nustatyti privalomas priemones, kuriomis būtų siekiama spręsti bankų valdymo likusių trūkumų problemą, ypač susijusią su fondų funkcijomis, ir imtis priemonių kuo sparčiau iš esmės mažinti neveiksnių paskolų skaičiui.

               5.Priimti įstatyminius potvarkius, kuriais būtų nustatytas darbo užmokesčio priedų sistemų taikymas, sutartinių nuostatų peržiūra, darbo ir asmeninio gyvenimo derinimas ir aktyvios darbo rinkos politikos stiprinimas. Konsultuojantis su socialiniais partneriais pagal nacionalinę praktiką nustatyti veiksmingą antro lygmens derybų dėl sutarčių sistemą. Siekiant spręsti jaunimo nedarbo problemą, priimti ir įgyvendinti planuojamą mokyklų reformą ir plėsti į profesinį mokymą orientuotą tretinį mokslą.

               6.Įgyvendinti 2015–2017 metams skirtą racionalizavimo planą, kuriuo būtų mažinama administravimo ir reguliavimo našta. Priimti konkurencijos skatinimo priemones, skirtas visiems sektoriams, kuriems taikomas konkurencijos įstatymas, ir imtis ryžtingų veiksmų likusioms kliūtims pašalinti. Užtikrinti, kad ne vėliau kaip iki 2015 m. pabaigos būtų ištaisytos savivaldybių viešųjų paslaugų sutartys, neatitinkančios reikalavimų dėl vidaus sutarčių pasirašymo.

               Priimta Briuselyje

                     Tarybos vardu

                     Pirmininkas

                     (1)
                  OL L 209, 1997 8 2, p. 1.

                     (2)
                  OL L 306, 2011 11 23, p. 25.

                     (3)
                  COM(2015) 262.

                     (4)
                  P8_TA(2015)0067, P8_TA(2015)0068, P8_TA(2015)0069.

                     (5)
                  OL L 140, 2013 5 27, p. 11.

                     (6)
                  C(2014) 8806 final.

                     (7)
                  COM(2014) 902 final.

                     (8)
                  COM(2014) 904 final.

                     (9)
                  SWD(2015) 31 final.

                     (10)
                  Komisijos pagal bendrai sutartą metodiką perskaičiuotas struktūrinis balansas, remiantis stabilumo programoje pateikta informacija.

                     (11)
                  Pagal Tarybos reglamento (EB) Nr. 1466/97 5 straipsnio 2 dalį.