title: Europos sisteminės rizikos valdybos rekomendacija 2021 m. kovo 24 d. kuria iš dalies keičiama Rekomendacija ESRV/2015/2 dėl makroprudencinės politikos priemonių tarptautinio poveikio vertinimo ir savanoriško abipusiškumo (ESRV/2021/2) 2021/C 222/02

text:
                  2021 6 11

                  LT

                  Europos Sąjungos oficialusis leidinys

                  C 222/13

         EUROPOS SISTEMINĖS RIZIKOS VALDYBOS REKOMENDACIJA
         2021 m. kovo 24 d.
         kuria iš dalies keičiama Rekomendacija ESRV/2015/2 dėl makroprudencinės politikos priemonių tarptautinio poveikio vertinimo ir savanoriško abipusiškumo (ESRV/2021/2)
         (2021/C 222/02)
         EUROPOS SISTEMINĖS RIZIKOS VALDYBOS BENDROJI VALDYBA,
         atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,
         atsižvelgdama į 2010 m. lapkričio 24 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 1092/2010 dėl Europos Sąjungos finansų sistemos makrolygio rizikos ribojimo priežiūros ir Europos sisteminės rizikos valdybos įsteigimo (1), ypač į jo 3 straipsnį ir 16–18 straipsnius,
         atsižvelgdama į 2011 m. sausio 20 d. Europos sisteminės rizikos valdybos sprendimą ESRV/2011/1, kuriuo patvirtinamos Europos sisteminės rizikos valdybos darbo tvarkos taisyklės (2), ypač į jo 18–20 straipsnius,
         kadangi:

                     (1)

                     siekiant užtikrinti, kad nacionalinės makroprudencinės politikos priemonės būtų veiksmingos ir nuoseklios, privalomą pripažinimą pagal Sąjungos teisę svarbu papildyti savanoriško abipusiškumo susitarimais;

                     (2)

                     Europos sisteminės rizikos valdybos rekomendacijoje ESRV/2015/2 (3) įtvirtinta makroprudencinės politikos priemonių savanoriško abipusiškumo sistema siekiama užtikrinti, kad tas pats makroprudencinių reikalavimų rinkinys būtų taikomas tos pačios rūšies rizikos pozicijai atitinkamoje valstybėje narėje, neatsižvelgiant į finansinių paslaugų teikėjo teisinį statusą ir buvimo vietą;

                     (3)

                     Europos sisteminės rizikos valdybos rekomendacijoje ESRV/2017/4 (4) rekomenduojama, kad institucija, pateikdama Europos sisteminės rizikos valdybai (ESRV) abipusiškumo prašymą, finansinių paslaugų teikėjo lygmeniu gali pasiūlyti maksimalią reikšmingumo ribą, žemiau kurios individualaus finansinių paslaugų teikėjo, kurio nustatytos makroprudencinės rizikos pozicija jurisdikcijoje, kurioje atitinkama aktyvuojanti institucija taiko makroprudencinės politikos priemonę, gali būti laikoma nereikšminga. ESRV gali rekomenduoti kitą ribą, jei mano esant būtina;

                     (4)

                     nuo 2021 m. sausio 1 d. kredito įstaigos, draudimo bendrovės ir specialistai, vykdantys skolinimo veiklą (hipotekos paskolų teikėjai) Liuksemburge privalo laikytis paskolos ir turto vertės santykio (LTV) ribų, taikomų Liuksemburge esančio gyvenamosios paskirties nekilnojamojo turto naujoms hipotekos paskoloms, taikant skirtingas LTV ribas įvairioms skolininkų kategorijoms: i) 100% LTV riba pirkėjams, pirmą kartą įsigyjantiems savo pagrindinę gyvenamąją vietą; ii) 90 % LTV riba kitiems pirkėjams, įsigyjantiems savo pagrindinę gyvenamąją vietą (t. y. ne pirmą kartą įsigyjantiems), kuriems taikoma portfelio išdavimo norma (t. y. paskolos teikėjai gali suteikti 15 % naujų hipotekos paskolų šiems skolininkams, taikydami LTV, kuris viršija 90 %, bet neviršija 100 % maksimalaus LTV); iii) 80% LTV riba kitoms hipotekos paskoloms (įskaitant nuomos tikslais pirkto turto segmentą);

                     (5)

                     2020 m. gruodžio 18 d. Sisteminės rizikos komitetas (Comité du Risque systémique) pateikė ESRV abipusiškumo prašymą ir ESRV generalinė valdyba, siekdama: i) užkirsti kelią neigiamam tarpvalstybiniam poveikiui, pasireiškiančiu reglamentavimo veiksmingumo „nutekėjimu“ ir reglamentavimo arbitražu, galinčiu atsirasti įgyvendinant Liuksemburge taikomą makroprudencinės politikos priemonę ir ii) išsaugoti vienodas sąlygas atitinkamoms finansų įstaigoms ir išsaugoti bendrą šių finansų įstaigų atsparumą, nusprendė įtraukti šią priemonę į makroprudencinės politikos priemonių, kurias rekomenduojama abipusiškai taikyti pagal Rekomendaciją ESRV/2015/2, sąrašą;

                     (6)

                     Finansų sektoriaus priežiūros komisijos (Commission de Surveillance du Secteur Financier) aktyvuota makroprudencinės politikos priemonė yra priemonė, kuri pagal Sąjungos teisę nėra suderinta. Vadovaujantis Rekomendacijos ESRV/2015/2 C rekomendacijos 2 dalimi, abipusiškai taikančioms institucijoms rekomenduojama arba įgyvendinti tokią pačią makroprudencinės politikos priemonę, kurią įgyvendino aktyvuojanti institucija, arba, jei tokios pačios makroprudencinės politikos priemonės nacionalinės teisės aktai nenumato, pasikonsultavus su ESRV, priimti makroprudencinės politikos priemonę, kurią galima įgyvendinti jų jurisdikcijoje, ir kurios poveikis panašiausias į aktyvuotos makroprudencinės politikos priemonės;

                     (7)

                     ESRV bendroji valdyba taip pat nusprendė rekomenduoti taikyti konkrečiai įstaigai nustatytą ribą ir konkrečiai valstybei nustatytą reikšmingumo ribą, kaip orientyrą abipusiškumą taikančioms valstybėms narėms dėl de minimis principo taikymo;

                     (8)

                     todėl reikėtų atitinkamai iš dalies pakeisti Rekomendaciją ESRV/2015/2,

               PRIĖMĖ ŠIĄ REKOMENDACIJĄ:

            DALINIAI PAKEITIMAI

         Rekomendacija ESRV/2015/2 iš dalies keičiama taip:

                     1.

                     1 skirsnio C rekomendacijos 1 dalis pakeičiama taip:

                                 „1.

                                 Atitinkamoms institucijoms rekomenduojama abipusiškai taikyti kitų atitinkamų institucijų priimtas makroprudencinės politikos priemones, kurias ESRV rekomendavo abipusiškai taikyti. Rekomenduojama abipusiškai taikyti šias priemones, kaip detaliau apibrėžta priede:

                                             Belgija:

                                                         —

                                                         Belgijoje veiklos leidimus gavusių kredito įstaigų, kurios reguliuojamojo kapitalo poreikiui apskaičiuoti naudoja IRB metodą, mažmeninėms pozicijoms, užtikrintoms gyvenamosios paskirties nekilnojamojo turto vienetais Belgijoje, pagal Reglamento (ES) Nr. 575/2013 458 straipsnio 2 dalies d punkto vi papunktį taikomą papildomą rizikos koeficientą, kurį sudaro dvi sudedamosios dalys:

                                                                     a)

                                                                     fiksuotas 5 procentinių punktų papildomas rizikos koeficientas ir

                                                                     b)

                                                                     proporcingai apskaičiuojamas papildomas rizikos koeficientas, kurį sudaro 33 procentais padidintas gyvenamosios paskirties nekilnojamojo turto vienetais Belgijoje užtikrintų mažmeninių pozicijų portfeliui taikomų rizikos koeficientų pagal pozicijas įvertintas vidutinis svertinis rizikos koeficientas;

                                             Prancūzija:

                                                         —

                                                         Reglamento (ES) Nr. 575/2013 395 straipsnio 1 dalyje numatytos didelių pozicijų ribos, taikytinos Prancūzijoje registruotą buveinę turinčių labai įsiskolinusių didelių ne finansų bendrovių pozicijoms, sumažinimą iki 5 procentų reikalavimus atitinkančio kapitalo, taikomą pagal Reglamento (ES) Nr. 575/2013 458 straipsnio 2 dalies d punkto ii papunktį pasaulinės sisteminės svarbos įstaigoms (G-SII) ir kitoms sisteminės svarbos įstaigoms (O-SII) aukščiausiu konsolidavimo lygiu jų bankų prudencinio konsolidavimo ribose;

                                             Liuksemburgas:

                                                         —

                                                         teisiškai privalomos paskolos ir turto vertės santykio (LTV) ribos naujoms Liuksemburge esančio gyvenamosios paskirties nekilnojamojo turto hipotekos paskoloms, taikant skirtingas LTV ribas skirtingų kategorijų paskolų gavėjams:

                                                                     a)

                                                                     100 % LTV riba pirkėjams, pirmą kartą įsigyjantiems savo pagrindinę gyvenamąją vietą;

                                                                     b)

                                                                     90% LTV riba kitiems pirkėjams, t.y. ne pirmą kartą įsigyjantiems savo pagrindinę gyvenamąją vietą; Ši riba proporcingai įgyvendinama taikant portfelio išdavimo normą. Konkrečiai, paskolų davėjai gali suteikti 15 % naujų hipotekos paskolų portfelio šiems paskolų gavėjams, taikydami LTV, kuris viršija 90 %, bet neviršija maksimalios 100 % LTV ribos;

                                                                     c)

                                                                     80 % LTV riba kitoms hipotekinėms paskoloms (įskaitant nuomos tikslais pirkto turto segmentą).

                                             Švedija:

                                                         —

                                                         Švedijoje veiklos leidimus gavusioms kredito įstaigoms, kurios reguliuojamojo kapitalo poreikiui apskaičiuoti naudoja IRB metodą, pagal Reglamento (ES) Nr. 575/2013 458 straipsnio 2 dalies d punkto vi papunktį taikoma konkrečiai kredito įstaigai nustatyta Švedijoje reziduojančių įsipareigojančiųjų asmenų mažmeninių pozicijų, užtikrintų nekilnojamuoju turtu, portfeliui taikomų rizikos koeficientų pagal pozicijas įvertinto vidutinio svertinio rizikos koeficiento žemutinė riba, lygi 25 procentams.“

                     2.

                     Priedas pakeičiamas šios rekomendacijos priedu.

            Priimta Frankfurte prie Maino 2021 m. kovo 24 d.

                  ESRV bendrosios valdybos vardu

                  ESRV sekretoriato vadovas

               Francesco MAZZAFERRO

            (1)  OL L 331, 2010 12 15, p. 1.

            (2)  OL C 58, 2011 2 24, p. 4.

            (3)  2015 m. gruodžio 15 d. Europos sisteminės rizikos valdybos rekomendacija ESRV/2015/2 dėl makroprudencinės politikos priemonių tarptautinio poveikio vertinimo ir savanoriško abipusiškumo (OL C 97, 2016 3 12, p. 9).

            (4)  2017 m. spalio 20 d. Europos sisteminės rizikos valdybos rekomendacija ESRV/2017/4, kuria iš dalies keičiama Rekomendacija ESRV/2015/2 dėl makroprudencinės politikos priemonių tarptautinio poveikio vertinimo ir savanoriško abipusiškumo (OL C 431, 2017 12 15, p. 1).

            PRIEDAS

                     „PRIEDAS

                        Belgija

                           IRB metodą naudojančių Belgijoje veiklos leidimus gavusių kredito įstaigų mažmeninėms pozicijoms, užtikrintoms gyvenamosios paskirties nekilnojamojo turto vienetais Belgijoje, pagal Reglamento (ES) Nr. 575/2013 458 straipsnio 2 dalies d punkto vi papunktį taikomas papildomas rizikos koeficientas. Papildomą rizikos koeficientą sudaro dvi sudedamosios dalys:

                                 a)

                                       fiksuotas 5 procentinių punktų papildomas rizikos koeficientas ir

                                 b)

                                       proporcingai apskaičiuojamas papildomas rizikos koeficientas, kurį sudaro 33 procentais padidintas mažmeninių pozicijų, užtikrintų gyvenamosios paskirties nekilnojamojo turto vienetais Belgijoje, portfeliui taikomų rizikos koeficientų pagal pozicijas įvertintas vidutinis svertinis rizikos koeficientas;

                           I.   Priemonės aprašymas

                                 1.

                                 Belgijos priemonė, taikoma pagal Reglamento (ES) Nr. 575/2013 458 straipsnio 2 dalies d punkto vi papunktį ir privaloma IRB metodą naudojančioms Belgijoje veiklos leidimus gavusioms kredito įstaigoms, yra mažmeninėms pozicijoms, užtikrintoms gyvenamosios paskirties nekilnojamojo turto vienetais Belgijoje, taikomas papildomas rizikos koeficientas, kurį sudaro dvi sudedamosios dalys:

                                             a)

                                             pirma sudedamoji dalis yra 5 procentiniais punktais padidintas rizikos koeficientas, taikomas mažmeninėms pozicijoms, užtikrintoms gyvenamosios paskirties nekilnojamojo turto vienetais Belgijoje, kuris gaunamas po to, kai pagal b punktą apskaičiuojama antra papildomo rizikos koeficiento sudedamoji dalis;

                                             b)

                                             antrą sudedamąją dalį sudaro 33 procentais padidintas mažmeninių pozicijų, užtikrintų gyvenamosios paskirties nekilnojamojo turto vienetais Belgijoje, portfeliui taikomų rizikos koeficientų pagal pozicijas įvertintas vidutinis svertinis rizikos koeficientas. Pagal pozicijas įvertintas vidutinis svertinis rizikos koeficientas yra atskiroms paskoloms taikomų rizikos koeficientų, apskaičiuotų pagal Reglamento (ES) Nr. 575/2013 154 straipsnį, vidurkis, įvertintas pagal atitinkamą pozicijos vertę.

                           II.   Abipusiškumas

                                 2.

                                 Pagal Reglamento (ES) Nr. 575/2013 458 straipsnio 5 dalį atitinkamoms valstybių narių institucijoms rekomenduojama C rekomendacijos 3 dalyje numatytu terminu pripažinti Belgijos priemonę, taikant ją veiklos leidimus šalyje gavusių ir IRB taikančių kredito įstaigų filialams, esantiems Belgijoje.

                                 3.

                                 Atitinkamoms institucijoms rekomenduojama pripažinti Belgijos priemonę taikant ją šalyje veiklos leidimus gavusioms ir IRB metodą naudojančioms kredito įstaigoms, turinčioms tiesiogines mažmeninių pozicijas, užtikrintas gyvenamosios paskirties nekilnojamojo turto vienetais Belgijoje. Vadovaujantis C rekomendacijos 2 dalimi, atitinkamoms institucijoms rekomenduojama taikyti tą pačią priemonę, kurią aktyvuojanti institucija įgyvendino Belgijoje per C rekomendacijos 3 dalyje nurodytą terminą.

                                 4.

                                 Jei jų jurisdikcijoje negalima įgyvendinti tokios pačios makroprudencinės politikos priemonės, atitinkamoms institucijoms rekomenduojama pasikonsultavus su ESRV taikyti makroprudencinės politikos priemonę, kurią galima įgyvendinti jų jurisdikcijoje ir kurios poveikis panašiausias į pirmiau nurodytos priemonės, kurią rekomenduojama abipusiškai taikyti, taip pat priimti Direktyvos 2013/36/ES VII antraštinės dalies 2 skyriaus IV skirsnyje nustatytas priežiūros priemones ir įgaliojimus. Atitinkamoms institucijoms rekomenduojama priimti lygiavertį poveikį turinčią priemonę ne vėliau kaip per keturis mėnesius nuo šios rekomendacijos paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.

                           III.   Reikšmingumo riba

                                 5.

                                 Šią priemonę papildo konkrečiai įstaigai nustatyta 2 mlrd. EUR reikšmingumo riba, kaip orientyras abipusiškumą taikančioms atitinkamoms institucijoms dėl galimo de minimis principo taikymo.

                                 6.

                                 Vadovaujantis Rekomendacijos ESRV/2015/2 2.2.1 dalimi, atitinkamos valstybės narės institucijos gali taikyti išimtį atskiroms šalyje veiklos leidimus gavusioms ir IRB metodą naudojančioms kredito įstaigoms, jei jos turi nereikšmingas mažmenines pozicijas, užtikrintas gyvenamosios paskirties nekilnojamojo turto vienetais Belgijoje, mažesnes už 2 mlrd. EUR reikšmingumo ribą. Taikydamos reikšmingumo ribą, atitinkamos institucijos turėtų stebėti pozicijų reikšmingumą ir joms rekomenduojama abipusiškai taikyti Belgijos priemonę atskiroms šalyje veiklos leidimus gavusioms kredito įstaigoms, kurioms anksčiau priemonė nebuvo taikoma, kai pažeidžiama 2 mlrd. EUR reikšmingumo riba.

                                 7.

                                 Jei nėra atitinkamose valstybėse narėse veiklos leidimus gavusių kredito įstaigų, turinčių filialus Belgijoje arba turinčių tiesiogines mažmenines pozicijas, užtikrintas gyvenamosios paskirties nekilnojamojo turto vienetais Belgijoje, kurios naudoja IRB metodą ir kurių pozicijos Belgijos gyvenamosios paskirties nekilnojamojo turto rinkoje yra ne mažesnės kaip 2 mlrd. EUR, atitinkamos valstybių narių institucijos gali nuspręsti netaikyti Belgijos priemonės abipusiškai, kaip numatyta Rekomendacijos ESRV/2015/2 2.2.1 dalyje. Šiuo atveju atitinkamos institucijos turėtų stebėti pozicijų reikšmingumą ir joms rekomenduojama abipusiškai taikyti Belgijos priemonę, kai kredito įstaiga, naudojanti IRB metodą, peržengia 2 mlrd. EUR reikšmingumo ribą.

                                 8.

                                 Vadovaujantis Rekomendacijos ESRV/2015/2 2.2.1 dalimi, 2 mlrd. EUR reikšmingumo riba yra rekomenduojamas maksimalus ribos lygis. Dėl to atitinkamos abipusiškumą taikančios institucijos vietoj rekomenduotos ribos gali nustatyti žemesnę ribą savo jurisdikcijoje, kai tinkama, arba taikyti priemonės abipusiškumą be jokios reikšmingumo ribos.

                        Prancūzija

                           Reglamento (ES) Nr. 575/2013 395 straipsnio 1 dalyje numatytos didelių pozicijų ribos, taikytinos Prancūzijoje registruotą buveinę turinčių labai įsiskolinusių didelių ne finansų bendrovių pozicijoms, sumažinimas iki 5 procentų jų reikalavimus atitinkančio kapitalo, taikomas pagal Reglamento (ES) Nr. 575/2013 458 straipsnio 2 dalies d punkto ii papunktį pasaulinės sisteminės svarbos įstaigoms (G-SII) ir kitoms sisteminės svarbos įstaigoms (O-SII) aukščiausiu konsolidavimo lygiu jų bankų prudencinio konsolidavimo ribose.

                     I.   Priemonės aprašymas

                                 1.

                                 Prancūzijos priemonė, taikoma pagal Reglamento (ES) Nr. 575/2013 458 straipsnio 2 dalies d punkto ii papunktį G-SII ir O-SII aukščiausiu konsolidavimo lygiu (ne iš dalies konsoliduotu lygiu) jų bankų prudencinio konsolidavimo ribose, yra didelių pozicijų ribos sumažinimas iki 5 procentų jų reikalavimus atitinkančio kapitalo, taikomas Prancūzijoje registruotą buveinę turinčių labai įsiskolinusių didelių ne finansų bendrovių pozicijoms.

                                 2.

                                 Ne finansų bendrovė apibrėžiama kaip fizinis ar juridinis asmuo pagal privatinę teisę turintis registruotą buveinę Prancūzijoje, kuris ir individualiai, ir aukščiausiu konsolidavimo lygiu priklauso ne finansų bendrovių sektoriui, kaip apibrėžta Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 549/2013 (*1) A priedo 2.45 punkte.

                                 3.

                                 Registruotą buveinę Prancūzijoje turinčių ne finansų bendrovių pozicijoms ir susijusių ne finansų bendrovių grupių pozicijoms priemonė taikoma taip:

                                             a)

                                             registruotą buveinę aukščiausiu konsolidavimo lygiu Prancūzijoje turinčių ne finansų bendrovių, priklausančių susijusių ne finansų bendrovių grupei, atveju priemonė taikoma grupės ir visų jos susijusių subjektų, kaip numatyta Reglamento (ES) Nr. 575/2013 4 straipsnio 1 dalies 39 punkte, grynųjų pozicijų sumai;

                                             b)

                                             registruotą buveinę aukščiausiu konsolidavimo lygiu ne Prancūzijoje turinčių ne finansų bendrovių, priklausančių susijusių ne finansų bendrovių grupei, atveju priemonė taikoma sumai, kuri gaunama sudėjus:

                                                         a.

                                                         registruotą buveinę Prancūzijoje turinčių ne finansų bendrovių pozicijas;

                                                         b.

                                                         ne finansų bendrovių Prancūzijoje ar užsienyje, kurias i punkte nurodytos ne finansų bendrovės tiesiogiai arba netiesiogiai kontroliuoja, kaip numatyta Reglamento (ES) Nr. 575/2013 4 straipsnio 1 dalies 39 punkte, pozicijas; ir

                                                         c.

                                                         ne finansų bendrovių Prancūzijoje ar užsienyje, kurios ekonomiškai priklauso nuo i punkte nurodytų ne finansų bendrovių, kaip numatyta Reglamento (ES) Nr. 575/2013 4 straipsnio 1 dalies 39 punkte, pozicijas.

                                       Ši priemonė netaikoma ne finansų bendrovėms, kurios neturi registruotos buveinės Prancūzijoje ir kurios nėra registruotą buveinę Prancūzijoje turinčių ne finansų bendrovių patronuojamosios įmonės ar nėra nuo jų ekonomiškai priklausomos arba nėra jų tiesiogiai ar netiesiogiai kontroliuojamos.
                                 Remiantis Reglamento (ES) Nr. 575/2013 395 straipsnio 1 dalimi, priemonė taikytina po to, kai atsižvelgiama į kredito rizikos mažinimo metodų poveikį ir išimtis pagal Reglamento (ES) Nr. 575/2013 399–403 straipsnius.

                                 4.

                                 G-SII ar O-SII privalo laikyti Prancūzijoje registruotą buveinę turinčią ne finansų bendrovę didele, jeigu jos turima ne finansų bendrovių ar susijusių ne finansų bendrovių grupės pagal 3 dalį pradinė pozicija yra 300 mln. EUR arba didesnė. Pradinės pozicijos vertė apskaičiuojama vadovaujantis Reglamento (ES) Nr. 575/2013 389 ir 390 straipsniais, prieš atsižvelgiant į kredito rizikos mažinimo poveikį ir išimtis pagal Reglamento (ES) Nr. 575/2013 399–403 straipsnius, kaip nurodyta teikiant informaciją pagal Komisijos įgyvendinimo reglamento (ES) Nr. 680/2014 (*2) 9 straipsnį.

                                 5.

                                 Ne finansų bendrovė laikoma labai įsiskolinusia, jeigu jos sverto rodiklis viršija 100 procentų ir finansinių sąnaudų padengimo rodiklis yra mažesnis už tris, skaičiuojant aukščiausiu grupės konsolidavimo lygiu taip:

                                             a)

                                             sverto rodiklis yra bendros skolos, atėmus grynąsias lėšas, ir nuosavo kapitalo santykis; ir

                                             b)

                                             finansinių sąnaudų padengimo rodiklis yra santykis tarp, iš vienos pusės, pridėtinės vertės pridėjus veiklos subsidijas, atėmus: i) darbo užmokestį; ii) veiklos mokesčius ir rinkliavas; iii) kitas grynąsias veiklos išlaidas, išskyrus grynąsias palūkanas ir panašias sąnaudas; ir iv) nusidėvėjimą ir amortizaciją, ir, iš kitos pusės, palūkanų ir panašių sąnaudų.

                                       Rodikliai apskaičiuojami remiantis agreguotais apskaitos rodikliais, apibrėžtais remiantis taikytinais standartais, kaip nurodyta ne finansų bendrovės finansinėse ataskaitose, kurias patvirtino, kai tinkama, atestuotasis apskaitininkas.

                           II.   Abipusiškumas

                                 6.

                                 Atitinkamoms institucijoms rekomenduojama pripažinti Prancūzijos priemonę, taikant ją šalyje veiklos leidimus gavusioms G-SII ir O-SII aukščiausiu konsolidavimo lygiu jų jurisdikcijos bankų prudencinio konsolidavimo ribose.

                                 7.

                                 Jei jų jurisdikcijoje negalima įgyvendinti tokios pačios makroprudencinės politikos priemonės, vadovaujantis C rekomendacijos 2 dalimi, atitinkamoms institucijoms rekomenduojama pasikonsultavus su ESRV taikyti makroprudencinės politikos priemonę, kurią galima įgyvendinti jų jurisdikcijoje ir kurios poveikis panašiausias į pirmiau nurodytos priemonės, kurią rekomenduojama abipusiškai taikyti. Atitinkamoms institucijoms rekomenduojama priimti lygiavertį poveikį turinčią priemonę ne vėliau kaip per šešis mėnesius nuo šios rekomendacijos paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.

                           III.   Reikšmingumo riba

                                 8.

                                 Šią priemonę papildo sudėtinė reikšmingumo riba, kaip orientyras abipusiškumą taikančioms atitinkamoms institucijoms dėl galimo de minimis principo taikymo, kurią sudaro:

                                             a)

                                             šalyje veiklos leidimus gavusių G-SIIs ir O-SIIs aukščiausiu konsolidavimo lygiu jų bankų prudencinio konsolidavimo ribose bendrų pradinių pozicijų Prancūzijos ne finansų bendrovių sektoriaus atžvilgiu riba, lygi 2 mlrd. EUR;

                                             b)

                                             300 mln. EUR riba, taikytina šalyje veiklos leidimus gavusioms G-SIIs ir O-SIIs, lygi 1 punkte nurodytai ribai arba ją viršijanti:

                                                         i)

                                                         registruotą buveinę Prancūzijoje turinčios ne finansų bendrovės vienos pradinės pozicijos atveju;

                                                         ii)

                                                         susijusių ne finansų bendrovių grupės, aukščiausiu konsolidavimo lygiu turinčios registruotą buveinę Prancūzijoje, pradinių pozicijų sumos, apskaičiuotos pagal 3 dalies a punktą, atveju;

                                                         iii)

                                                         registruotą buveinę Prancūzijoje turinčių ne finansų bendrovių, kurios priklauso susijusių ne finansų bendrovių grupei, turinčiai registruotą buveinę aukščiausiu konsolidavimo lygiu ne Prancūzijoje, kaip pateikta Įgyvendinimo reglamento (ES) Nr. 680/2014 VIII priedo C 28.00 ir C 29.00 šablonuose, pradinių pozicijų sumos atveju;

                                             c)

                                             G-SII ar O-SII reikalavimus atitinkančio kapitalo aukščiausiu konsolidavimo lygiu 5 procentų riba, b dalyje nurodytų pozicijų atžvilgiu, atsižvelgus į rizikos mažinimo metodų poveikį ir išimtis pagal Reglamento (ES) Nr. 575/2013 399–403 straipsnius.

                                       Ribos, nurodytos b ir c dalyse, turi būti taikomos nepriklausomai nuo to, ar atitinkamas subjektas ar ne finansų bendrovė yra labai įsiskolinę ar ne.
                                 Pradinės pozicijos vertė, nurodyta a ir b dalyse, apskaičiuojama vadovaujantis Reglamento (ES) Nr. 575/2013 389 ir 390 straipsniais, prieš atsižvelgiant į kredito rizikos mažinimo poveikį ir išimtis pagal Reglamento (ES) Nr. 575/2013 399-403 straipsnius, kaip nurodyta teikiant informaciją pagal Komisijos įgyvendinimo reglamento (ES) Nr. 680/2014 9 straipsnį.

                                 9.

                                 Vadovaujantis ESRV/2015/2 rekomendacijos 2.2.1 dalimi, atitinkamos suinteresuotų valstybių narių institucijos gali taikyti išimtį šalyje veiklos leidimą gavusioms G-SII ar O-SII aukščiausiu konsolidavimo lygiu jų bankų prudencinio konsolidavimo ribose, jeigu jos nepažeidžia 8 dalyje nurodytą sudėtinės reikšmingumo ribos. Taikydamos reikšmingumo ribą, atitinkamos institucijos turėtų stebėti šalyje veiklos leidimą gavusių G-SII ir O-SII pozicijų reikšmingumą Prancūzijos ne finansų bendrovių sektoriaus atžvilgiu, taip pat šalyje veiklos leidimą gavusių G-SII ir O-SII pozicijų Prancūzijoje registruotą buveinę turinčių didelių ne finansų bendrovių atžvilgiu koncentraciją, ir joms rekomenduojama taikyti Prancūzijos priemonę toms šalyje veiklos leidimą gavusioms G-SII ir O-SII aukščiausiu konsolidavimo lygiu jų bankų prudencinio konsolidavimo ribose, kurioms anksčiau buvo taikyta išimtis, kai pažeidžiama 8 dalyje nurodyta sudėtinė reikšmingumo riba. Atitinkamos institucijos taip pat skatinamos atkreipti kitų jų jurisdikcijos rinkos dalyvių dėmesį į sisteminę riziką, susijusią su registruotą buveinę Prancūzijoje turinčių didelių ne finansų bendrovių sverto padidėjimu.

                                 10.

                                 Jeigu nėra atitinkamų šalyje veiklos leidimus gavusių G-SII ir O-SII aukščiausiu konsolidavimo lygiu jų bankų prudencinio konsolidavimo ribose ir turinčių Prancūzijos ne finansų bendrovių sektoriaus pozicijų, viršijančių 8 dalyje nurodytą reikšmingumo ribą, atitinkamos suinteresuotos valstybių narių institucijos, remdamosi Rekomendacijos ESRV/2015/2 2.2.1 dalimi, gali nuspręsti netaikyti Prancūzijos priemonės abipusiškai. Šiuo atveju atitinkamos institucijos turėtų stebėti šalyje veiklos leidimus gavusių G-SII ir O-SII pozicijų reikšmingumą Prancūzijos ne finansų bendrovių sektoriaus atžvilgiu, taip pat šalyje veiklos leidimus gavusių G-SII ir O-SII pozicijų Prancūzijoje registruotą buveinę turinčių didelių ne finansų bendrovių atžvilgiu koncentraciją, ir joms rekomenduojama abipusiškai taikyti Prancūzijos priemonę, kai šalyje veiklos leidimą gavusi G-SII ar O-SII aukščiausiu konsolidavimo lygiu jų bankų prudencinio konsolidavimo ribose, viršija 8 dalyje nurodytą sudėtinę reikšmingumo ribą. Atitinkamos institucijos taip pat skatinamos atkreipti kitų jos jurisdikcijos rinkos dalyvių dėmesį į sisteminę riziką, susijusią su registruotą buveinę Prancūzijoje turinčių didelių ne finansų bendrovių sverto padidėjimu.

                                 11.

                                 Vadovaujantis Rekomendacijos ESRV/2015/2 2.2.1 dalimi, 8 dalyje nurodyta sudėtinė reikšmingumo riba yra rekomenduojamas maksimalus ribos lygis. Dėl to atitinkamos abipusiškumą taikančios institucijos vietoj rekomenduotos ribos gali nustatyti žemesnę ribą savo jurisdikcijoje, kai tinkama, arba taikyti priemonės abipusiškumą be jokios reikšmingumo ribos.

                        Liuksemburgas:

                           Teisiškai privalomos paskolos ir turto vertės santykio (LTV) ribos naujoms Liuksemburge esančio gyvenamosios paskirties nekilnojamojo turto hipotekos paskoloms, taikant skirtingas LTV ribas skirtingų kategorijų paskolų gavėjams:

                                 a)

                                       100 % LTV riba pirkėjams, pirmą kartą įsigyjantiems savo pagrindinę gyvenamąją vietą;

                                 b)

                                       90% LTV riba kitiems pirkėjams, t.y. ne pirmą kartą įsigyjantiems savo pagrindinę gyvenamąją vietą; Ši riba proporcingai įgyvendinama taikant portfelio išdavimo normą. Konkrečiai, paskolų davėjai gali suteikti 15 % šiems paskolų gavėjams suteiktų naujų hipotekos paskolų portfelio, taikant LTV, kuris viršija 90 %, bet nesiekia maksimalios 100 % LTV ribos;

                                 c)

                                       80 % LTV riba kitoms hipotekinėms paskoloms (įskaitant nuomos tikslais pirkto turto segmentą).

                           I.   Priemonės aprašymas

                                 1.

                                 Liuksemburgo institucijos aktyvavo teisiškai privalomas LTV ribas naujoms Liuksemburge esančio gyvenamosios paskirties nekilnojamojo turto hipotekos paskoloms. Atsižvelgdama į Sisteminės rizikos komiteto (pranc. Comité du Risque systémique) rekomendaciją (1), Finansų sektoriaus priežiūros komisija (pranc. Commission de Surveillance du Secteur Financier) (2) kartu su Liuksemburgo centriniu banku (Banque centrale du Luxembourg) aktyvavo LTV ribas, kurios skiriasi pagal tris paskolos gavėjų kategorijas. LTV ribos kiekvienai iš trijų kategorijų yra tokios:

                                             a)

                                             100 % LTV riba pirkėjams, pirmą kartą įsigyjantiems savo pagrindinę gyvenamąją vietą;

                                             b)

                                             90% LTV riba kitiems pirkėjams, t.y. ne pirmą kartą įsigyjantiems savo pagrindinę gyvenamąją vietą. Ši riba proporcingai įgyvendinama taikant portfelio išdavimo normą. Konkrečiai, paskolų davėjai gali suteikti 15 % naujų hipotekos paskolų portfelio šiems paskolų gavėjams, taikydami LTV, kuris viršija 90 %, bet neviršija maksimalios 100 % LTV ribos;

                                             c)

                                             80 % LTV riba kitoms hipotekinėms paskoloms (įskaitant nuomos tikslais pirkto turto segmentą).

                                 2.

                                 LTV – visų paskolų arba paskolos dalių, kurias paskolos gavėjas užtikrino gyvenamosios paskirties nekilnojamuoju turtu paskolos suteikimo metu, sumos ir turto vertės tuo pačiu metu santykis.

                                 3.

                                 LTV ribos taikomos nepriklausomai nuo nuosavybės teisės rūšies (pvz., visiška nuosavybė, uzufruktas, suvaržyta nuosavybė).

                                 4.

                                 Priemonė taikoma bet kuriam privačiam paskolos gavėjui, gaunančiam hipotekos paskolą, skirtą gyvenamosios paskirties nekilnojamajam turtui Liuksemburge įsigyti nekomerciniais tikslais. Priemonė taip pat taikoma, jei paskolos gavėjas šiam sandoriui sudaryti naudoja tokią teisinę struktūrą kaip investicijų į nekilnojamąjį turtą bendrovė, taip pat bendrų paraiškų atveju. Gyvenamosios paskirties nekilnojamasis turtas apima statybų paskirties žemę, neatsižvelgiant į tai, ar statybos darbai atliekami iš karto po įsigijimo ar praėjus keleriems metams po to. Priemonė taip pat taikoma, jei paskolos gavėjui paskola suteikiama nekilnojamajam turtui pagal ilgalaikės nuomos sutartį įsigyti. Nekilnojamasis turtas gali būti naudojamas savininko reikmėms arba perkamas nuomos tikslais.

                           II.   Abipusiškumas

                                 5.

                                 Valstybėms narėms, kurių kredito įstaigos, draudimo bendrovės ir specialistai, vykdantys skolinimo veiklą (hipotekos paskolų teikėjai), turi atitinkamas reikšmingas Liuksemburgo kredito pozicijas tiesioginio tarpvalstybinio kredito forma, rekomenduojama Liuksemburgo priemonę abipusiškai taikyti jų jurisdikcijoje. Jei jų jurisdikcijoje negalima įgyvendinti tokios pačios makroprudencinės politikos priemonės visų tarpvalstybinių pozicijų atžvilgiu, atitinkamos institucijos turėtų taikyti turimas priemones, kurių poveikis panašiausias į aktyvuotos makroprudencinės politikos priemonės poveikį.

                                 6.

                                 Valstybės narės turėtų pranešti ESRV, kad jos abipusiškai taikė Liuksemburgo priemonę arba de minimis išimtis pagal Rekomendacijos ESRV/2015/2 D rekomendaciją. Pranešimas turėtų būti pateiktas ne vėliau kaip per vieną mėnesį nuo abipusiškai taikomos priemonės priėmimo dienos, naudojant atitinkamą ESRV interneto svetainėje paskelbtą šabloną. ESRV pranešimus skelbs ESRV interneto svetainėje ir taip visuomenei praneš apie nacionalinius sprendimus dėl abipusiškumo. Skelbiant nurodomos išimtys, kurias padarė abipusiškumą taikančios valstybės narės, ir jų įsipareigojimas stebėti reglamentavimo veiksmingumo „nutekėjimą“ ir prireikus imtis veiksmų.

                                 7.

                                 Valstybėms narėms rekomenduojama abipusiškai taikyti priemonę per tris mėnesius nuo šios rekomendacijos paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.

                           III.   Reikšmingumo riba

                                 8.

                                 Šią priemonę papildo dvi reikšmingumo ribos kaip orientyras abipusiškumą taikančioms valstybėms narėms dėl galimo de minimis principo taikymo: konkrečiai valstybei nustatyta reikšmingumo riba ir konkrečiai įstaigai nustatyta reikšmingumo riba. Konkrečiai valstybei nustatyta reikšmingumo riba, taikoma visoms tarpvalstybinėms hipotekos paskoloms Liuksemburge, yra 350 mln. EUR, t. y. apytiksliai 1 % visos nacionalinės gyvenamosios paskirties nekilnojamojo turto hipotekos rinkos 2020 m. gruodžio mėn. Konkrečiai įstaigai nustatyta reikšmingumo riba, taikoma visoms tarpvalstybinėms hipotekinėms paskoloms Liuksemburge, yra 35 mln. EUR, t. y. apytiksliai 0,1% visos nacionalinės gyvenamosios paskirties nekilnojamojo turto hipotekos rinkos 2020 m. gruodžio mėn. Abipusiškai taikyti prašoma tik tada, kai tiek konkrečiai valstybei nustatyta reikšmingumo riba, tiek ir konkrečiai įstaigai nustatyta reikšmingumo riba yra peržengiamos.

                        Švedija

                           Švedijoje veiklos leidimus gavusioms kredito įstaigoms, kurios reguliuojamojo kapitalo poreikiui apskaičiuoti naudoja IRB metodą, pagal Reglamento (ES) Nr. 575/2013 458 straipsnio 2 dalies d punkto vi papunktį taikoma konkrečiai kredito įstaigai nustatyta Švedijoje reziduojančių įsipareigojančiųjų asmenų mažmeninių pozicijų, užtikrintų nekilnojamuoju turtu, portfeliui taikomų rizikos koeficientų pagal pozicijas įvertinto vidutinio svertinio rizikos koeficiento žemutinė riba, lygi 25 procentams.

                     I.   Priemonės aprašymas

                                 1.

                                 Švedijos priemonė, taikoma pagal Reglamento (ES) Nr. 575/2013 458 straipsnio 2 dalies d punkto vi papunktį, ir privaloma Švedijoje veiklos leidimus gavusioms kredito įstaigoms, naudojančioms IRB metodą, yra konkrečiai kredito įstaigai nustatyta Švedijoje reziduojančių įsipareigojančiųjų asmenų mažmeninių pozicijų, užtikrintų nekilnojamuoju turtu, portfeliui taikomų rizikos koeficientų pagal pozicijas įvertinto vidutinio rizikos koeficiento žemutinė riba, lygi 25 procentams.

                                 2.

                                 Pagal pozicijas įvertintas vidutinis svertinis rizikos koeficientas yra atskiroms pozicijoms taikomų rizikos koeficientų, apskaičiuotų pagal Reglamento (ES) Nr. 575/2013 154 straipsnį, vidurkis, įvertintas pagal atitinkamą pozicijos vertę.

                           II.   Abipusiškumas

                                 3.

                                 Pagal Reglamento (ES) Nr. 575/2013 458 straipsnio 5 dalį atitinkamoms valstybių narių institucijoms rekomenduojama C rekomendacijos 3 dalyje numatytu terminu pripažinti Švedijos priemonę, taikant ją veiklos leidimus šalyje gavusių ir IRB metodą naudojančių kredito įstaigų filialams, esantiems Švedijoje.

                                 4.

                                 Atitinkamoms institucijoms rekomenduojama pripažinti Švedijos priemonę taikant ją šalyje veiklos leidimus gavusioms ir IRB metodą naudojančioms kredito įstaigoms, turinčioms tiesiogines Švedijoje reziduojančių įsipareigojančiųjų asmenų mažmenines pozicijas, užtikrintas nekilnojamuoju turtu. Vadovaujantis C rekomendacijos 2 dalimi, atitinkamoms institucijoms rekomenduojama taikyti tą pačią priemonę, kurią aktyvuojanti institucija įgyvendino Švedijoje per C rekomendacijos 3 dalyje nurodytą terminą.

                                 5.

                                 Jei jų jurisdikcijoje negalima įgyvendinti tokios pačios makroprudencinės politikos priemonės, atitinkamoms institucijoms rekomenduojama pasikonsultavus su ESRV taikyti makroprudencinės politikos priemonę, kurią galima įgyvendinti jų jurisdikcijoje ir kurios poveikis panašiausias į pirmiau nurodytos priemonės, kurią rekomenduojama abipusiškai taikyti. Atitinkamoms institucijoms rekomenduojama priimti lygiavertį poveikį turinčią priemonę ne vėliau kaip per keturis mėnesius nuo šios rekomendacijos paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.

                           III.   Reikšmingumo riba

                                 6.

                                 Šią priemonę papildo konkrečiai įstaigai nustatyta 5 mlrd. SEK reikšmingumo riba, kaip orientyras abipusiškumą taikančioms atitinkamoms institucijoms dėl galimo de minimis principo taikymo.

                                 7.

                                 Vadovaujantis Rekomendacijos ESRV/2015/2 2.2.1 dalimi, atitinkamos valstybės narės institucijos gali taikyti išimtį atskiroms šalyje veiklos leidimus gavusioms ir IRB metodą naudojančioms kredito įstaigoms, jei jos turi nereikšmingas Švedijoje reziduojančių įsipareigojančiųjų asmenų mažmenines pozicijas, užtikrintas nekilnojamuoju turtu, mažesnes už 5 mlrd. SEK reikšmingumo ribą. Taikydamos reikšmingumo ribą, atitinkamos institucijos turėtų stebėti pozicijų reikšmingumą ir joms rekomenduojama abipusiškai taikyti Švedijos priemonę atskiroms šalyje veiklos leidimą gavusioms kredito įstaigoms, kurioms anksčiau priemonė nebuvo taikoma, kai peržengiama 5 mlrd. SEK reikšmingumo riba.

                                 8.

                                 Jei nėra atitinkamose valstybėse narėse veiklos leidimus gavusių kredito įstaigų, turinčių filialus Švedijoje arba turinčių tiesioginių mažmeninių Švedijoje reziduojančių įsipareigojančiųjų asmenų pozicijų, užtikrintų nekilnojamuoju turtu, kurios naudoja IRB metodą ir kurių mažmeninės Švedijoje reziduojančių įsipareigojančiųjų asmenų pozicijos, užtikrintos nekilnojamuoju turtu, yra ne mažesnės kaip 5 mlrd. SEK, atitinkamos valstybių narių institucijos gali nuspręsti netaikyti Švedijos priemonės abipusiškai, kaip numatyta Rekomendacijos ESRV/2015/2 2.2.1 dalyje. Šiuo atveju atitinkamos institucijos turėtų stebėti pozicijų reikšmingumą ir joms rekomenduojama abipusiškai taikyti Švedijos priemonę, kai kredito įstaiga, naudojanti IRB metodą, peržengia 5 mlrd. SEK reikšmingumo ribą.

                                 9.

                                 Vadovaujantis Rekomendacijos ESRV/2015/2 2.2.1 dalimi, 5 mlrd. SEK reikšmingumo riba yra rekomenduojamas maksimalus ribos lygis. Dėl to atitinkamos abipusiškumą taikančios institucijos vietoj rekomenduotos ribos gali nustatyti žemesnę ribą savo jurisdikcijoje, kai tinkama, arba taikyti priemonės abipusiškumą be jokios reikšmingumo ribos.

               (*1)  Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 549/2013 2013 m. gegužės 21 d. dėl Europos nacionalinių ir regioninių sąskaitų sistemos Europos Sąjungoje (OL L 174, 2013 6 26, p. 1).

               (*2)  2014 m. balandžio 16 d. Komisijos įgyvendinimo reglamentas (ES) Nr. 680/2014, kuriuo pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 575/2013 nustatomi įstaigų priežiūros ataskaitų teikimo techniniai įgyvendinimo standartai (OL L 191, 2014 6 28, p. 1).“

               (1)  Recommandation du comité du risque systémique du 9 novembre 2020 relative aux crédits portant sur des biens immobiliers à usage résidentiel situés sur le territoire du Luxembourg (CRS/2020/005).

               (2)  CSSF Regulation N.20-08 du 3 décembre 2020 fixant des conditions pour l’octroi de crédits relatifs à des biens immobiliers à usage résidentiel situés sur le territoire du Luxembourg.


title: Tarybos rekomendacija (ES) 2021/2150 2021 m. gruodžio 2 d. kuria iš dalies keičiama Rekomendacija (ES) 2020/912 dėl laikino nebūtinų kelionių į ES apribojimo ir galimo tokio apribojimo panaikinimo

text:
                  2021 12 6

                  LT

                  Europos Sąjungos oficialusis leidinys

                  L 434/8

         TARYBOS REKOMENDACIJA (ES) 2021/2150
         2021 m. gruodžio 2 d.
         kuria iš dalies keičiama Rekomendacija (ES) 2020/912 dėl laikino nebūtinų kelionių į ES apribojimo ir galimo tokio apribojimo panaikinimo
         EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
         atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 77 straipsnio 2 dalies b ir e punktus ir 292 straipsnio pirmą ir antrą sakinius,
         kadangi:

                     (1)

                     2020 m. birželio 30 d. Taryba priėmė Rekomendaciją dėl laikino nebūtinų kelionių į ES apribojimo ir galimo tokio apribojimo panaikinimo (1) (toliau – Tarybos rekomendacija);

                     (2)

                     nuo tada Taryba priėmė rekomendacijas (ES) 2020/1052 (2), (ES) 2020/1144 (3), (ES) 2020/1186 (4), (ES) 2020/1551 (5), (ES) 2020/2169 (6), (ES) 2021/89 (7), (ES) 2021/132 (8), (ES) 2021/767 (9), (ES) 2021/892 (10), (ES) 2021/992 (11), (ES) 2021/1085 (12), (ES) 2021/1170 (13), (ES) 2021/1346 (14), (ES) 2021/1459 (15), (ES) 2021/1712 (16), (ES) 2021/1782 (17), (ES) 2021/1896 (18), (ES) 2021/1945 (19) ir (ES) 2021/2022 (20), kuriomis iš dalies keičiama Tarybos rekomendacija (ES) 2020/912 dėl laikino nebūtinų kelionių į ES apribojimo ir galimo tokio apribojimo panaikinimo;

                     (3)

                     2021 m. gegužės 20 d. Taryba priėmė Rekomendaciją (ES) 2021/816, kuria iš dalies pakeitė Tarybos rekomendaciją (ES) 2020/912 dėl laikino nebūtinų kelionių į ES apribojimo ir galimo tokio apribojimo panaikinimo (21), atnaujindama kriterijus, pagal kuriuos vertinama, ar nebūtinos kelionės iš trečiųjų šalių yra saugios ir turėtų būti leidžiamos;

                     (4)

                     Tarybos rekomendacijoje nustatyta, kad valstybės narės turėtų nuo 2020 m. liepos 1 d. koordinuotai laipsniškai panaikinti laikiną nebūtinų kelionių į ES apribojimą tos Tarybos rekomendacijos I priede išvardytų trečiųjų šalių gyventojų atžvilgiu. Taryba, glaudžiai konsultuodamasi su Komisija ir atitinkamomis ES agentūromis bei tarnybomis, kas dvi savaites turėtų peržiūrėti ir prireikus atnaujinti I priede nurodytų trečiųjų šalių sąrašą remdamasi bendru įvertinimu, grindžiamu Tarybos rekomendacijoje nurodyta metodika, kriterijais ir informacija;

                     (5)

                     nuo to laiko Taryboje, glaudžiai konsultuojantis su Komisija ir atitinkamomis ES agentūromis bei tarnybomis, vyko diskusijos dėl Tarybos rekomendacijos su pakeitimais, padarytais Rekomendacija (ES) 2021/816, I priede pateikto trečiųjų šalių sąrašo peržiūros, taikant Tarybos rekomendacijoje nustatytus kriterijus bei metodiką. Atsižvelgiant į šių diskusijų rezultatus, I priede pateiktas trečiųjų šalių sąrašas turėtų būti iš dalies pakeistas. Visų pirma, Jordanija ir Namibija turėtų būti išbrauktos iš sąrašo;

                     (6)

                     sienų kontrole yra suinteresuota ne tik valstybė narė, prie kurios išorės sienų ji vykdoma, bet ir visos valstybės narės, kurios vidaus sienų kontrolę yra panaikinusios. Todėl valstybės narės turėtų užtikrinti, kad priemonės, kurių imtasi prie išorės sienų, būtų koordinuojamos siekiant užtikrinti tinkamą Šengeno erdvės veikimą. Tuo tikslu valstybės narės nuo 2021 m. gruodžio 2 d. turėtų koordinuotai toliau naikinti laikiną nebūtinų kelionių į ES apribojimą Tarybos rekomendacijos su pakeitimais, padarytais šia rekomendacija, I priede išvardytų trečiųjų šalių, ypatingųjų administracinių regionų ir kitų darinių bei teritorinių valdų gyventojų atžvilgiu;

                     (7)

                     pagal prie Europos Sąjungos sutarties ir SESV pridėto Protokolo Nr. 22 dėl Danijos pozicijos 1 ir 2 straipsnius Danija nedalyvauja priimant šią rekomendaciją ir ji nėra jai privaloma ar taikoma. Kadangi ši rekomendacija grindžiama Šengeno acquis, Danija, remdamasi to protokolo 4 straipsniu, per šešis mėnesius po to, kai Taryba nusprendžia dėl šios rekomendacijos, turi nuspręsti, ar ją įgyvendins;

                     (8)

                     šia rekomendacija plėtojamos Šengeno acquis nuostatos, kurias įgyvendinant Airija nedalyvauja pagal Tarybos sprendimą 2002/192/EB (22). Todėl Airija nedalyvauja priimant šią rekomendaciją ir ji nėra jai privaloma ar taikoma;

                     (9)

                     Islandijos ir Norvegijos atžvilgiu šia rekomendacija plėtojamos Šengeno acquis nuostatos, kaip tai suprantama Europos Sąjungos Tarybos ir Islandijos Respublikos bei Norvegijos Karalystės susitarime dėl pastarųjų asociacijos įgyvendinant, taikant ir plėtojant Šengeno acquis, kurios patenka į Tarybos sprendimo 1999/437/EB (23) 1 straipsnio A punkte nurodytą sritį;

                     (10)

                     Šveicarijos atžvilgiu šia rekomendacija plėtojamos Šengeno acquis nuostatos, kaip tai suprantama Europos Sąjungos, Europos bendrijos ir Šveicarijos Konfederacijos susitarime dėl Šveicarijos Konfederacijos asociacijos įgyvendinant, taikant ir plėtojant Šengeno acquis, kurios patenka į Sprendimo 1999/437/EB (24) 1 straipsnio A punkte nurodytą sritį, minėtą sprendimą taikant kartu su Tarybos sprendimo 2008/146/EB (25) 3 straipsniu;

                     (11)

                     Lichtenšteino atžvilgiu šia rekomendacija plėtojamos Šengeno acquis nuostatos, kaip tai suprantama Europos Sąjungos, Europos bendrijos, Šveicarijos Konfederacijos ir Lichtenšteino Kunigaikštystės protokole dėl Lichtenšteino Kunigaikštystės prisijungimo prie Europos Sąjungos, Europos bendrijos ir Šveicarijos Konfederacijos susitarimo dėl Šveicarijos Konfederacijos asociacijos įgyvendinant, taikant ir plėtojant Šengeno acquis, kurios patenka į Sprendimo 1999/437/EB (26) 1 straipsnio A punkte nurodytą sritį, minėtą sprendimą taikant kartu su Sprendimo 2011/350/ES (27) 3 straipsniu,

               PRIĖMĖ ŠIĄ REKOMENDACIJĄ:
         Tarybos rekomendacija (ES) 2020/912 dėl laikino nebūtinų kelionių į ES apribojimo ir galimo tokio apribojimo panaikinimo su pakeitimais, padarytais rekomendacijomis (ES) 2020/1052, (ES) 2020/1144, (ES) 2020/1186, (ES) 2020/1551, (ES) 2020/2169, (ES) 2021/89, (ES) 2021/132, (ES) 2021/767, (ES) 2021/816, (ES) 2021/892, (ES) 2021/992, (ES) 2021/1085, (ES) 2021/1170, (ES) 2021/1346, (ES) 2021/1459, (ES) 2021/1712, (ES) 2021/1782, (ES) 2021/1896, (ES) 2021/1945 ir (ES) 2021/2022, iš dalies keičiama taip:

                     1)

                     Tarybos rekomendacijos 1 punkto pirma pastraipa pakeičiama taip:

                                 „1.

                                 Nuo 2021 m. gruodžio 2 d. valstybės narės turėtų koordinuotai laipsniškai panaikinti laikiną nebūtinų kelionių į ES apribojimą I priede išvardytų trečiųjų šalių gyventojų atžvilgiu.“;

                     2)

                     rekomendacijos I priedas pakeičiamas taip:

                           „I PRIEDAS
                           Trečiosios šalys, ypatingieji administraciniai regionai ir kiti dariniai bei teritorinės valdos, kurių gyventojams laikinas išorės sienų kirtimo apribojimas nebūtinų kelionių į ES tikslais turėtų būti netaikomas:
                           I.   VALSTYBĖS

                                       1.

                                       ARGENTINA

                                       2.

                                       AUSTRALIJA

                                       3.

                                       BAHREINAS

                                       4.

                                       KANADA

                                       5.

                                       ČILĖ

                                       6.

                                       KOLUMBIJA

                                       7.

                                       INDONEZIJA

                                       8.

                                       KUVEITAS

                                       9.

                                       NAUJOJI ZELANDIJA

                                       10.

                                       PERU

                                       11.

                                       KATARAS

                                       12.

                                       RUANDA

                                       13.

                                       SAUDO ARABIJA

                                       14.

                                       PIETŲ KORĖJA

                                       15.

                                       JUNGTINIAI ARABŲ EMYRATAI

                                       16.

                                       URUGVAJUS

                                       17.

                                       KINIJA (*)

                                 II.   KINIJOS LIAUDIES RESPUBLIKOS YPATINGIEJI ADMINISTRACINIAI REGIONAI

                           YAR Honkongas
                           YAR Makao
                           III.   DARINIAI IR TERITORINĖS VALDOS, BENT VIENOS VALSTYBĖS NARĖS NEPRIPAŽINTI KAIP VALSTYBĖS

                           Taivanas

                        (*)  Su sąlyga, kad bus patvirtinta, jog tai bus daroma abipusiškai."

            Priimta Briuselyje 2021 m. gruodžio 2 d.

                  Tarybos vardu

                  Pirmininkas

               J. VRTOVEC

            (1)  OL L 208I, 2020 7 1, p. 1.

            (2)  OL L 230, 2020 7 17, p. 26.

            (3)  OL L 248, 2020 7 31, p. 26.

            (4)  OL L 261, 2020 8 11, p. 83.

            (5)  OL L 354, 2020 10 26, p. 19.

            (6)  OL L 431, 2020 12 21, p. 75.

            (7)  OL L 33, 2021 1 29, p. 1.

            (8)  OL L 41, 2021 2 4, p. 1.

            (9)  OL L 165I, 2021 5 11, p. 66.

            (10)  OL L 198, 2021 6 4, p. 1.

            (11)  OL L 221, 2021 6 21, p. 12.

            (12)  OL L 235, 2021 7 2, p. 27.

            (13)  OL L 255, 2021 7 16, p. 3.

            (14)  OL L 306, 2021 8 31, p. 4.

            (15)  OL L 320, 2021 9 10, p. 1.

            (16)  OL L 341, 2021 9 24, p. 1.

            (17)  OL L 360, 2021 10 11, p. 128.

            (18)  OL L 388, 2021 11 3, p. 1.

            (19)  OL L 397, 2021 11 10, p. 28.

            (20)  OL L 413, 2021 11 19, p. 37.

            (21)  OL L 182, 2021 5 21, p. 1.

            (22)  2002 m. vasario 28 d. Tarybos sprendimas 2002/192/EB dėl Airijos prašymo dalyvauti įgyvendinant kai kurias Šengeno acquis nuostatas (OL L 64, 2002 3 7, p. 20).

            (23)  OL L 176, 1999 7 10, p. 31.

            (24)  OL L 53, 2008 2 27, p. 52.

            (25)  2008 m. sausio 28 d. Tarybos sprendimas 2008/146/EB dėl Europos Sąjungos, Europos bendrijos ir Šveicarijos Konfederacijos susitarimo dėl Šveicarijos Konfederacijos asociacijos įgyvendinant, taikant ir plėtojant Šengeno acquis sudarymo Europos bendrijos vardu (OL L 53, 2008 2 27, p. 1).

            (26)  OL L 160, 2011 6 18, p. 21.

            (27)  2011 m. kovo 7 d. Tarybos sprendimas 2011/350/ES dėl Europos Sąjungos, Europos bendrijos, Šveicarijos Konfederacijos ir Lichtenšteino Kunigaikštystės protokolo dėl Lichtenšteino Kunigaikštystės prisijungimo prie Europos Sąjungos, Europos bendrijos ir Šveicarijos Konfederacijos susitarimo dėl Šveicarijos Konfederacijos asociacijos įgyvendinant, taikant ir plėtojant Šengeno acquis sudarymo Europos Sąjungos vardu, kiek tai susiję su patikrinimų prie vidaus sienų panaikinimu ir asmenų judėjimu (OL L 160, 2011 6 18, p. 19).


title: Komisijos rekomendacija (ES) 2022/210 2022 m. vasario 8 d. dėl bendro Sąjungos priemonių rinkinio puslaidininkių trūkumo problemai spręsti ir dėl ES puslaidininkių ekosistemos stebėsenos mechanizmo

text:
               2022 2 17

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 35/17

      KOMISIJOS REKOMENDACIJA (ES) 2022/210
      2022 m. vasario 8 d.
      dėl bendro Sąjungos priemonių rinkinio puslaidininkių trūkumo problemai spręsti ir dėl ES puslaidininkių ekosistemos stebėsenos mechanizmo
      EUROPOS KOMISIJA,
      atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 292 straipsnį,
      kadangi:

                  (1)

                  mūsų šiuolaikinė ekonomika ir visuomenė negali veikti be puslaidininkių. Pastaruosius metus Sąjunga patyrė precedento neturinčius puslaidininkių tiekimo sutrikimus, kurie privertė smarkiai vėluoti svarbius ekonomikos sektorius ir padarė jiems neigiamą įtaką, taip pat užvilkino ypatingos svarbos sektoriams būtinų produktų, pavyzdžiui, medicinos ir diagnostikos įrangos, remontą ir priežiūrą;

                  (2)

                  todėl dėl dabartinės puslaidininkių trūkumo krizės ir jos sukeltų grandininių reakcijų kyla grėsmė, kad poveikį patirs tokie svarbūs sektoriai kaip sveikatos, transporto, energetikos, gynybos, saugumo ir kosmoso sektoriai. Kyla pavojus, kad bus vėluojama įgyvendinti Sąjungos žaliąją ir skaitmeninę pertvarką;

                  (3)

                  į tai atsižvelgdama, Komisija pasiūlymu dėl Europos Parlamento ir Tarybos reglamento, kuriuo nustatoma Europos puslaidininkių ekosistemos stiprinimo priemonių sistema (Lustų akto) (1), siekia stiprinti Sąjungos atsparumą puslaidininkių tiekimo grandinės sutrikimų atveju, skatinti pažangiosios gamybos, projektavimo ir sistemų integravimo, taip pat naujoviškos pramoninės gamybos pajėgumų plėtojimą Sąjungoje, spręsti didelio įgūdžių trūkumo problemą, gausinti kvalifikuotą darbo jėgą ir prisidėti kuriant Sąjungoje atsparią ir dinamišką puslaidininkių ekosistemą. Sąjunga yra įsipareigojusi siekti savo strateginio tikslo iki 2030 m. kurti bent 20 % pažangių, novatoriškų ir tvarių puslaidininkių pasaulinės produkcijos vertės, kaip nustatyta Skaitmeninio dešimtmečio politikos programoje (2);

                  (4)

                  ši rekomendacija pridedama prie siūlomo reglamento, kaip iš karto taikoma priemonė, leidžianti Sąjungai greitai ir koordinuotai reaguoti į dabartinį stygių. Tuo tikslu joje siūloma sukurti koordinavimo mechanizmą, kad būtų galima aptarti savalaikes ir proporcingas reagavimo į krizę priemones ir dėl jų priimti sprendimus;

                  (5)

                  matant struktūrinius puslaidininkių tiekimo grandinės trūkumus, joje taip pat rekomenduojama imtis priemonių, kurios leistų koordinuotai stebėti puslaidininkių vertės grandinę, daugiausia dėmesio skiriant rizikos veiksniams, galintiems sutrikdyti puslaidininkių tiekimą, jam pakenkti ar padaryti neigiamą poveikį. Tomis priemonėmis turėtų būti parengtas reglamente siūlomas nuolatinis puslaidininkių tiekimo grandinės stebėsenos mechanizmas ir sudarytos sąlygos jį taikyti;

                  (6)

                  šiai rekomendacijai įgyvendinti Komisija įsteigė Europos puslaidininkių ekspertų grupę. Europos puslaidininkių ekspertų grupė veiks kaip valstybių narių veiksmų koordinavimo platforma ir teiks konsultacijas ir pagalbą Komisijai įgyvendinant būsimą reglamentą. Europos puslaidininkių ekspertų grupės užduotis perims Europos puslaidininkių valdyba, kuri turi būti įsteigta reglamentu;

                  (7)

                  Europos puslaidininkių ekspertų grupė turėtų padėti valstybėms narėms ir Komisijai greitai ir veiksmingai keistis informacija apie rinkos pokyčius, dėl kurių tiekimui į Sąjungą kyla realus pavojus, ir skatinti vienodą ir koordinuotą reagavimą į krizes;

                  (8)

                  pirmiausia valstybėms narėms rekomenduojama prašyti informacijos iš įmonėms atstovaujančių organizacijų arba, jei reikia, iš atskirų puslaidininkių ir įrangos gamintojų. Tai padidintų Europos puslaidininkių ekspertų grupės gebėjimą nustatyti ir pritaikyti galimas reagavimo į krizes priemones. Renkami duomenys turėtų būti susiję su gamybos gebėjimais, gamybos pajėgumais ir dabartiniais pirminiais sutrikimais bei kliūtimis. Informacija turėtų būti renkama ir ja turėtų būti keičiamasi laikantis galiojančių dalijimosi duomenimis ir informacijos bei duomenų konfidencialumo taisyklių;

                  (9)

                  šioje rekomendacijoje siūloma reagavimo į krizes priemonių, kurias valstybės narės raginamos aptarti ir kurių įgyvendinimą jos raginamos svarstyti, jei tai tinkama ir proporcinga;

                  (10)

                  jei to reikia vertinant dabartinę krizę, valstybės narės galėtų apsvarstyti galimybę kreiptis į Sąjungoje įsisteigusius puslaidininkių gamintojus su prašymu pirmenybę teikti sutartims su įmonėmis, tiekiančiomis produktus ypatingos svarbos sektoriams, kad būtų užtikrintas šių sektorių veiklos tęstinumas;

                  (11)

                  be to, jei tinkama ir tikslinga pagal dabartinės krizės vertinimą, valstybės narės gali apsvarstyti galimybę suteikti Komisijai įgaliojimus jų vardu pirkti tam tikrus produktus, kad pasinaudojant jos perkamąja galia atsirastų sverto poveikis ir būtų užtikrintas viešąjį interesą atitinkantis tiekimas ypatingos svarbos sektoriams;

                  (12)

                  galiausiai valstybės narės raginamos įvertinti, ar Sąjunga turėtų vykdyti tam tikro eksporto priežiūrą, kad būtų užtikrintas tiekimas vidaus rinkai. Jei jos mano, kad tokios apsaugos priemonės yra tikslingos, būtinos ir proporcingos, jos galėtų pasitarti ir paprašyti Komisijos įvertinti, ar įvykdytos apsaugos priemonių taikymo eksportui sąlygos pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) 2015/479 (3);

                  (13)

                  rekomenduojami stebėsenos veiksmai turėtų atitikti numatymo, koordinavimo ir pasirengimo principus, numatant sukurti išankstinio perspėjimo sistemą, kad būtų išvengta su puslaidininkiais susijusių krizių ir sustiprinta Sąjungos puslaidininkių ekosistema. Tuo tikslu valstybių narių prašoma Europos puslaidininkių ekspertų grupėje aptarti tikslingus išankstinio perspėjimo rodiklius, pagal kuriuos puslaidininkių tiekimo grandinėje būtų galima numatyti būsimą trūkumą;

                  (14)

                  reikia toliau nuodugniai vertinti riziką, kuri gali sutrikdyti vertės grandinę, įskaitant už Sąjungos ribų vykdomo puslaidininkių tiekimo grandis kilmės ir šaltinių vietose, jai pakenkti arba padaryti neigiamą poveikį. Todėl valstybėms narėms rekomenduojama rinkti atitinkamą informaciją ir bendradarbiauti, kad Komisija galėtų parengti bendrą Sąjungos puslaidininkių vertės grandinei kylančios rizikos vertinimą. Turėtų būti nurodyti veiksniai, į kuriuos reikia atsižvelgti vertinant riziką;

                  (15)

                  Komisija siūlomame reglamente nustato nuolatinį ir privalomą koordinuotos stebėsenos ir reagavimo į krizes mechanizmą, grindžiamą šioje rekomendacijoje siūlomomis priemonėmis. Įsigaliojus reglamentui, ši rekomendacija gali būti panaikinta,

            PRIĖMĖ ŠIĄ REKOMENDACIJĄ:
      1.   Rekomendacijos tikslas

                  (1)

                  Šios rekomendacijos tikslas – sudaryti sąlygas Sąjungai greitai, veiksmingai ir koordinuotai reaguoti į dabartinį puslaidininkių trūkumą ir į panašius atvejus ateityje.

                  (2)

                  Todėl ši rekomendacija sudarys sąlygas taikyti stebėsenos mechanizmą atsižvelgiant į struktūrines puslaidininkių tiekimo problemas ir visuotinę trūkumų ar kitų pastebimų rinkos sukrėtimų radimosi ateityje riziką.

                  (3)

                  Tuo tikslu valstybėms narėms rekomenduojama bendradarbiauti su Komisija Europos puslaidininkių ekspertų grupėje, kuri koordinuos skubaus reagavimo į krizes priemones ir veiks kaip puslaidininkių vertės grandinės stebėsenos platforma, daugiausia dėmesio skirdama rizikai, kuri gali sutrikdyti ar neigiamai paveikti puslaidininkių tiekimą ir jam pakenkti.

            2.   Terminų apibrėžtys

                  (4)

                  Šioje rekomendacijoje vartojamų terminų apibrėžtys nustatytos siūlomame reglamente.

            3.   Europos puslaidininkių ekspertų grupė

                  (5)

                  Valstybėms narėms rekomenduojama įgyvendinti šią rekomendaciją pasitelkiant Europos puslaidininkių ekspertų grupę. Taikomos tos ekspertų grupės bendrosios darbo tvarkos taisyklės.

            4.   Skubus reagavimas į krizę

                  (6)

                  Valstybės narės turėtų skubiai susirinkti į Europos puslaidininkių ekspertų grupės posėdį pasikeisti informacija apie esamą puslaidininkių krizės padėtį jų nacionalinėse rinkose. Visų pirma jos turėtų įvertinti konkrečius produktus ir rinkas, kuriuos paveikė trūkumas, taip pat aptarti visas nenumatytų atvejų priemones, kurios buvo įgyvendintos nacionaliniu lygmeniu.

                  (7)

                  Valstybės narės turėtų prašyti įmonėms atstovaujančios organizacijos arba, jei reikia, atskirų puslaidininkių ir įrangos gamintojų pateikti informaciją apie tiekimo pajėgumus, kuri gali apimti informaciją apie gamybos gebėjimus, gamybos pajėgumus ir esamus pirminius sutrikimus, kad būtų galima nustatyti galimas reagavimo į krizes priemones ir jas pritaikyti. Informacija turėtų būti renkama ir ja turėtų būti keičiamasi laikantis galiojančių dalijimosi duomenimis ir informacijos bei duomenų konfidencialumo taisyklių.

                  (8)

                  Valstybės narės raginamos pagal šią informaciją įvertinti nacionalinio ir Sąjungos lygmens tikslingas, veiksmingas ir proporcingas reagavimo į krizes priemones (krizės priemonių rinkinį). Tarp šių priemonių galėtų būti viena ar daugiau iš šių priemonių:

                              a)

                              užmegzti dialogą su gamintojais ir jų paprašyti teikti pirmenybę su krize susijusių produktų gamybai, siekiant užtikrinti ypatingos svarbos sektorių veiklos tęstinumą;

                              b)

                              apsvarstyti, ar, kai tikslinga, įgalioti Komisiją, kaip centrinę perkančiąją organizaciją, dviejų ar daugiau valstybių narių vardu vykdyti su krize susijusių produktų viešąjį pirkimą tam tikruose ypatingos svarbos sektoriuose;

                              c)

                              įvertinti, ar Sąjunga turėtų vykdyti su krize susijusių produktų eksporto priežiūrą, ir paprašyti Komisijos, kad ji įvertintų, ar įvykdytos apsaugos priemonių taikymo eksportui sąlygos pagal Reglamentą (ES) 2015/479;

                              d)

                              pradėti koordinuojamas konsultacijas ar bendradarbiavimą su atitinkamomis trečiosiomis valstybėmis siekiant ieškoti būdų bendradarbiaujant spręsti tiekimo grandinės sutrikimų problemas, laikantis tarptautinių įsipareigojimų. Tai galėtų būti, be kita ko, koordinavimas atitinkamuose tarptautiniuose forumuose.

                  (9)

                  Siekdamos užtikrinti koordinuotą požiūrį, valstybės narės turėtų laiku informuoti Komisiją apie visas nacionalines priemones, kurių imtasi dėl puslaidininkių tiekimo grandinės.

            5.   Stebėsena

                  (10)

                  Valstybės narės turėtų reguliariai stebėti puslaidininkių vertės grandinę, daugiausia dėmesio skirdamos rizikai, kuri gali sutrikdyti, ar neigiamai paveikti puslaidininkių tiekimą ir jam pakenkti.

                  (11)

                  Tuo tikslu valstybės narės turėtų nustatyti tikslingus išankstinio perspėjimo rodiklius, pagal kuriuos būtų galima numatyti būsimus puslaidininkių tiekimo grandinės sutrikimus.

                  (12)

                  Valstybės narės turėtų teikti Komisijai informaciją, kad būtų galima nustatyti veiksnius, tendencijas ir įvykius, kurie galėtų smarkiai sutrikdyti pasaulinę puslaidininkių vertės grandinę ir sukelti pasekmių Sąjungoje (Sąjungos rizikos vertinimas). Svarbūs veiksniai, į kuriuos reikia atsižvelgti, galėtų būti šie:

                              a)

                              Sąjungos puslaidininkių sektoriaus, be kurio negali veikti puslaidininkių tiekimo grandinė, įmonių paslaugų ar prekių prieinamumas ir vientisumas;

                              b)

                              įvairių tipų puslaidininkių paklausos svyravimo tempas, taip pat atsižvelgiant į turimus gamybos pajėgumus;

                              c)

                              gamybos, pakavimo ir logistikos spragos ir kliūtys, įskaitant žaliavų ir turimos kvalifikuotos darbo jėgos stygių;

                              d)

                              avarijos, išpuoliai, gaivalinės nelaimės ar kiti rimti įvykiai, galintys daryti poveikį puslaidininkių tiekimo grandinei;

                              e)

                              techniniai, reguliavimo ar aplinkosauginiai pokyčiai, dėl kurių mažėja gamybos išeiga;

                              f)

                              pasiūlos koncentracija geografinėse teritorijose ir įmonėse, atsižvelgiant į tinklo ir technologinio susaistymo poveikį;

                              g)

                              prekybos politikos, tarifų, prekybos kliūčių ir kitų su prekyba susijusių priemonių poveikis;

                              h)

                              puslaidininkių autentiškumas ir vientisumas, galimas padirbtų puslaidininkių poveikis;

                              i)

                              intelektinės nuosavybės teisių arba komercinių paslapčių pažeidimas arba vagystė.

                  (13)

                  Valstybės narės turėtų nustatyti pagrindines puslaidininkių naudotojų, ypač tų, kurie veikia ypatingos svarbos sektoriuose, kategorijas. Jos turėtų paraginti atitinkamas suinteresuotųjų subjektų organizacijas, įskaitant pramonės asociacijas ir pagrindinių naudotojų kategorijų atstovus, pateikti informaciją apie netipišką paklausos padidėjimą ir žinomus jų tiekimo grandinės sutrikimus, įskaitant ypatingos svarbos puslaidininkių ar žaliavų neprieinamumą, ilgesnę nei vidutinė laukimo trukmę, vėlavimą pristatyti ir išskirtinius kainų šuolius.

                  (14)

                  Valstybės narės, sužinojusios apie galimą puslaidininkių tiekimo sutrikimą, netipišką paklausos padidėjimą arba turėdamos konkrečios ir patikimos informacijos apie kokio nors kito rizikos veiksnio ar įvykio materializavimąsi, turėtų nedelsdamos apie tai pranešti Komisijai.

            6.   Peržiūra

                  (15)

                  Įsigaliojus siūlomam reglamentui, rekomendacija gali būti panaikinta.

         Priimta Briuselyje 2022 m. vasario 8 d.

               Komisijos vardu

            Thierry BRETON

               Komisijos narys

         (1)  COM(2022) 46, 2022 2 8.

         (2)  Komisijos komunikatas Europos Parlamentui, Tarybai, Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komitetui ir Regionų komitetui, „2030 m. skaitmeninės politikos kelrodis: Europos skaitmeninio dešimtmečio kelias“, 2021 3 9 (COM(2021) 118 final).

         (3)  2015 m. kovo 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) 2015/479 dėl bendrų eksporto taisyklių (OL L 83, 2015 3 27, p. 34–40).


title: Europos Centrinio Banko Rekomendacija 2021 m. liepos 16 d. skirta Europos Sąjungos Tarybai dėl Banka Slovenije išorės auditoriaus (ECB/2021/28) 2021/C 299/01

text:
               2021 7 27

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 299/1

      EUROPOS CENTRINIO BANKO REKOMENDACIJA
      2021 m. liepos 16 d.
      skirta Europos Sąjungos Tarybai dėl Banka Slovenije išorės auditoriaus
      (ECB/2021/28)
      (2021/C 299/01)
      EUROPOS CENTRINIO BANKO VALDANČIOJI TARYBA,
      atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,
      atsižvelgdama į Europos centrinių bankų sistemos ir Europos Centrinio Banko statutą, ypač į jo 27 straipsnio 1 dalį,
      kadangi:

                  (1)

                  Europos Centrinio Banko (ECB) ir valstybių narių, kurių valiuta yra euro, nacionalinių centrinių bankų sąskaitų auditą atlieka nepriklausomi išorės auditoriai, kuriuos rekomenduoja ECB valdančioji taryba ir tvirtina Europos Sąjungos Taryba;

                  (2)

                  dabartinio Banka Slovenije išorės auditoriaus Ernst & Young revizija, poslovno svetovanje, d.o.o. įgaliojimai baigėsi po 2020 finansinių metų audito. Todėl būtina paskirti išorės auditorių nuo 2021 finansinių metų;

                  (3)

                     Banka Slovenije išorės auditoriumi 2021–2023 finansiniams metams pasirinko PricewaterhouseCoopers, podjetje za revizijo in druge finančno računovodske storitve, d. o. o.,

            PRIĖMĖ ŠIĄ REKOMENDACIJĄ:
      Rekomenduojama PricewaterhouseCoopers, podjetje za revizijo in druge finančno računovodske storitve, d. o. o. skirti Banka Slovenije išorės auditoriumi 2021–2023 finansiniams metams.

         Priimta Frankfurte prie Maino 2021 m. liepos 16 d.

               ECB Pirmininkė

            Christine LAGARDE


title: Europos Centrinio Banko rekomendacija 2021 m. liepos 16 d. skirta Europos Sąjungos Tarybai dėl Banco de España išorės auditoriaus (ECB/2021/29) 2021/C 299/02

text:
               2021 7 27

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 299/2

      EUROPOS CENTRINIO BANKO REKOMENDACIJA
      2021 m. liepos 16 d.
      skirta Europos Sąjungos Tarybai dėl Banco de España išorės auditoriaus
      (ECB/2021/29)
      (2021/C 299/02)
      EUROPOS CENTRINIO BANKO VALDANČIOJI TARYBA,
      atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,
      atsižvelgdama į Europos centrinių bankų sistemos ir Europos Centrinio Banko statutą, ypač į jo 27 straipsnio 1 dalį,
      kadangi:

                  (1)

                  Europos Centrinio Banko (ECB) ir valstybių narių, kurių valiuta yra euro, nacionalinių centrinių bankų sąskaitų auditą atlieka nepriklausomi išorės auditoriai, kuriuos rekomenduoja ECB valdančioji taryba ir tvirtina Europos Sąjungos Taryba;

                  (2)

                  2018 m. Banco de España pasirinko Mazars Auditores, S.L.P. - Mazars, S.A. išorės auditoriumi 2018–2020 finansiniams metams, numatant galimybę pratęsti įgaliojimus 2021–2022 metams, o ECB valdančioji taryba rekomendavo, kad jis būtų paskirtas ir kad būtų galimybė pratęsti įgaliojimus 2021 ir 2022 finansiniams metams (1);

                  (3)

                  dabartinio Banco de España išorės auditoriaus Mazars Auditores, S.L.P. - Mazars, S.A. įgaliojimai baigėsi po 2020 finansinių metų audito. Todėl būtina paskirti išorės auditorių 2021 ir 2022 finansiniams metams;

                  (4)

                     Banco de España ketina pratęsti Mazars Auditores, S.L.P.- Mazars, S.A. įgaliojimus 2021 ir 2022 finansiniams metams, kaip numatyta Rekomendacijoje ECB/2018/22 ir Tarybos sprendimo (ES) 2018/1518 konstatuojamosiose dalyse (2). Tokią galimybę pratęsti numato sutartinis susitarimas, sudarytas tarp Banco de España ir Mazars Auditores, S.L.P.
                     - Mazars, S.A.,

            PRIĖMĖ ŠIĄ REKOMENDACIJĄ:
      Rekomenduojama laikiną įmonių asociaciją Mazars Auditores, S.L.P. - Mazars, S.A. skirti Banco de España išorės auditoriumi 2021 ir 2022 finansiniams metams.

         Priimta Frankfurte prie Maino 2021 m. liepos 16 d.

               ECB Pirmininkė

            Christine LAGARDE

         (1)  2018 m. rugsėjo 6 d. Europos Centrinio Banko rekomendacija, skirta Europos Sąjungos Tarybai dėl Banco de España išorės auditoriaus (ECB/2018/22) (OL C 325, 2018 9 14, p. 1).

         (2)  2018 m. spalio 9 d. Tarybos sprendimas (ES) 2018/1518, kuriuo iš dalies keičiamos Sprendimo 1999/70/EB dėl nacionalinių centrinių bankų išorės auditorių nuostatos dėl Banco de España išorės auditoriaus (OL L 256, 2018 10 12, p. 63).


title: 2021 m. birželio 18 d. Tarybos rekomendacija, kurioje pateikiama Tarybos nuomonė dėl 2021 m. Belgijos stabilumo programos

text:
               2021 7 29

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 304/1

      TARYBOS REKOMENDACIJA
      2021 m. birželio 18 d.
      kurioje pateikiama Tarybos nuomonė dėl 2021 m. Belgijos stabilumo programos
      (2021/C 304/01)
      EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
      atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,
      atsižvelgdama į 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei koordinavimo (1), ypač į jo 5 straipsnio 2 dalį,
      atsižvelgdama į Europos Komisijos rekomendaciją,
      atsižvelgdama į Europos Parlamento rezoliucijas,
      pasikonsultavusi su Ekonomikos ir finansų komitetu,
      kadangi:

                  (1)

                  2020 m. kovo 20 d. Komisija priėmė komunikatą dėl Stabilumo ir augimo pakte nustatytos bendrosios išvengimo sąlygos taikymo. Pagal Reglamento (EB) Nr. 1466/97 5 straipsnio 1 dalyje, 6 straipsnio 3 dalyje, 9 straipsnio 1 dalyje bei 10 straipsnio 3 dalyje ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 1467/97 (2) 3 straipsnio 5 dalyje bei 5 straipsnio 2 dalyje nustatytą bendrąją nukrypti leidžiančią išlygą sudaromos palankesnės sąlygos koordinuoti biudžeto politiką esant dideliam ekonomikos nuosmukiui. Tame komunikate Komisija laikėsi nuomonės, kad, atsižvelgiant į numatomą didelį ekonomikos nuosmukį dėl COVID-19 pandemijos, bendrosios išvengimo sąlygos taikymo sąlygos yra tenkinamos. 2020 m. kovo 23 d. valstybių narių finansų ministrai pritarė Komisijos atliktam vertinimui. Bendroji nukrypti leidžianti išlyga suteikė galimybę valstybėms narėms kovojant su COVID-19 krize pasinaudoti biudžeto lankstumu. Ja sudarytos palankesnės sąlygos koordinuoti biudžeto politiką esant dideliam ekonomikos nuosmukiui. Pradėjus ją taikyti leidžiama laikinai nukrypti nuo kiekvienos valstybės narės vidutinio laikotarpio biudžeto tikslui pasiekti numatyto koregavimo plano, jei tai nekelia pavojaus fiskaliniam tvarumui vidutinės trukmės laikotarpiu. 2020 m. rugsėjo 17 d. komunikate dėl 2021 m. metinės tvaraus augimo strategijos Komisija paskelbė, kad bendroji nukrypti leidžianti išlyga 2021 m. bus ir toliau taikoma;

                  (2)

                  2020 m. liepos 20 d. Taryba priėmė rekomendaciją (3) (toliau – 2020 m. liepos 20 d. Tarybos rekomendacija). Ja Belgijai rekomenduota, laikantis bendrosios nukrypti leidžiančios išlygos, imtis visų būtinų priemonių, kad būtų veiksmingai kovojama su COVID-19 pandemija, palaikoma ekonomika ir remiamas būsimas atsigavimas. Ja Belgijai taip pat rekomenduota, kai leis ekonominės sąlygos, vykdyti fiskalinę politiką, kuria siekiama užtikrinti apdairią vidutinės trukmės laikotarpio fiskalinę būklę ir skolos tvarumą, kartu didinant investicijas;

                  (3)

                  2021 m. Tarybos rekomendacijoje dėl euro zonos ekonominės politikos nurodyta, kad visus 2021 m. fiskalinė politika visose euro zonos valstybėse narėse turėtų likti remiamojo pobūdžio ir kad politikos priemonės turėtų būti pritaikytos prie konkrečių šalių aplinkybių ir taikomos laiku, laikinai ir tikslingai. Kai leis epidemiologinės ir ekonominės sąlygos, turėtų būti laipsniškai panaikintos neatidėliotinos priemonės, kartu kovojant su krizės socialiniu poveikiu ir poveikiu darbo rinkai. Valstybės narės turėtų vykdyti fiskalinę politiką, kuria siekiama užtikrinti apdairią vidutinės trukmės laikotarpio fiskalinę būklę ir skolos tvarumą, kartu didinant investicijas. Valstybės narės turėtų vykdyti reformas, kuriomis visų atžvilgiu būtų stiprinama sveikatos ir socialinės apsaugos sistemų aprėptis, tinkamumas ir tvarumas;

                  (4)

                  2020 m. lapkričio 18 d. Komisija priėmė kokybiniu fiskalinių priemonių vertinimu pagrįstas nuomones dėl 2021 m. euro zonos valstybių narių biudžeto planų projektų. Komisija laikėsi nuomonės, kad apskritai Belgijos biudžeto plano projektas atitiko 2020 m. liepos 20 d. Tarybos rekomendacijoje išdėstytas fiskalinės politikos rekomendacijas ir kad dauguma biudžeto plano projekte nustatytų priemonių buvo remiama ekonominė veikla esant dideliam neapibrėžtumui;

                  (5)

                  taikant priemonę „Next Generation EU“, įskaitant Ekonomikos gaivinimo ir atsparumo didinimo priemonę, bus užtikrinamas tvarus, įtraukus ir teisingas ekonomikos atsigavimas. 2021 m. vasario 19 d. įsigaliojo Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) 2021/241 (4), kuriuo nustatyta Ekonomikos gaivinimo ir atsparumo didinimo priemonė. Pagal šią Ekonomikos gaivinimo ir atsparumo didinimo priemonę bus teikiama finansinė parama reformoms ir investicijoms įgyvendinti, t. y. Sąjungos finansuojama fiskalinė paskata. Ji prisidės prie ekonomikos atsigavimo ir tvarių ir augimą skatinančių reformų ir investicijų įgyvendinimo, visų pirma siekiant skatinti žaliąją ir skaitmeninę pertvarką, ir padidins valstybių narių ekonomikos atsparumą ir potencialų augimą. Ji taip pat padės artimiausiu metu atkurti palankesnę viešųjų finansų būklę, o vidutinės trukmės ir ilguoju laikotarpiu prisidės prie viešųjų finansų tvarumo stiprinimo ir prie ekonomikos augimo bei darbo vietų kūrimo;

                  (6)

                  2021 m. kovo 3 d. Komisija priėmė komunikatą ir jame pateikė papildomų politikos gairių, kuriomis siekiama palengvinti fiskalinės politikos koordinavimą ir padėti valstybėms narėms parengti stabilumo ir konvergencijos programas. Bendra fiskalinės politikos kryptis, atsižvelgiant į nacionalinius biudžetus ir Ekonomikos gaivinimo ir atsparumo didinimo priemonę, 2021 m. ir 2022 m. turėtų išlikti remiamojo pobūdžio. Tuo pačiu metu tikintis, kad ta ekonominė veikla 2021 m. antrą pusmetį palaipsniui normalizuosis, valstybių narių 2022 m. fiskalinė politika vis dėlto turėtų tapti labiau diferencijuota. Formuojant valstybių narių fiskalinę politiką turėtų būti atsižvelgiama į ekonomikos atsigavimo padėtį, fiskalinį tvarumą ir būtinybę mažinti ekonominius, socialinius ir teritorinius skirtumus. Kadangi būtina remti tvarų Sąjungos ekonomikos atsigavimą, valstybės narės, kurių tvarumo rizika nedidelė, savo biudžetus turėtų pajungti skatinamajai fiskalinei politikai išlaikyti 2022 m., įvertinusios Ekonomikos gaivinimo ir atsparumo didinimo priemonės poveikį. Didelę skolą turinčios valstybės narės turėtų vykdyti apdairią fiskalinę politiką, kartu išlaikydamos nacionalinėmis lėšomis finansuojamas investicijas ir naudodamosi Ekonomikos gaivinimo ir atsparumo didinimo priemonės dotacijomis papildomiems kokybiškiems investicijų projektams ir struktūrinėms reformoms finansuoti. Kalbant apie laikotarpį po 2022 m., įgyvendinant fiskalinę politiką turėtų būti toliau atsižvelgiama į ekonomikos atsigavimo stiprumą, ekonominio neapibrėžtumo mastą ir fiskalinio tvarumo aspektus. Užtikrinti fiskalinį tvarumą vidutinės trukmės laikotarpiu padės fiskalinės politikos perorientavimas, be kita ko, tinkamu metu laipsniškai panaikinant paramos priemones, siekiant apdairios vidutinės trukmės laikotarpio fiskalinės būklės;

                  (7)

                  2021 m. kovo 3 d. komunikate Komisija taip pat išreiškė nuomonę, kad sprendimas nutraukti bendrosios nukrypti leidžiančios išlygos taikymą arba ją toliau taikyti turėtų būti priimamas atlikus bendrą ekonominės padėties vertinimą, kurio pagrindinis kiekybinis kriterijus būtų Sąjungos arba euro zonos ekonominės veiklos mastas, palyginti su iki krizės (2019 m. pabaigoje) buvusiu mastu. Remdamasi savo 2021 m. pavasario prognoze, 2021 m. birželio 2 d. Komisija laikėsi nuomonės, kad sąlygos, kurioms esant 2022 m. bendrąją nukrypti leidžiančią išlygą reikėtų toliau taikyti, o nuo 2023 m. jos taikymą nutraukti, yra įvykdytos. Nutraukus bendrosios nukrypti leidžiančios išlygos taikymą bus toliau atsižvelgiama į konkrečių šalių padėtį;

                  (8)

                  2021 m. balandžio 30 d. Belgija pagal Reglamento (EB) Nr. 1466/97 4 straipsnį pateikė 2021 m. stabilumo programą;

                  (9)

                  remiantis Eurostato patvirtintais duomenimis, 2020 m. Belgijos valdžios sektoriaus deficitas buvo 9,4 % bendrojo vidaus produkto (BVP), o valdžios sektoriaus bendroji skola padidėjo iki 114,1 % BVP. Metinis pirminio biudžeto balanso pokytis siekė -7,5 % BVP, įskaitant 4,5 % BVP sudarančias ekonomikai remti skirtas diskrecines biudžeto priemones ir automatinių stabilizavimo priemonių veikimą. Belgija taip pat teikė likvidumo paramą įmonėms ir namų ūkiams (tokią kaip garantijos ir mokesčių atidėjimai, kurie neturi tiesioginio ir greito poveikio biudžetui), kurios vertė siekia 11,8 % BVP; Komisijos vertinimu, faktinis valstybės garantijų įsisavinimas 2020 m. sudarė mažiau kaip ½ % BVP;

                  (10)

                  2021 m. birželio 2 d. Komisija paskelbė pranešimą pagal Sutarties 126 straipsnio 3 dalį. Šiame pranešime aptariama Belgijos biudžeto būklė, nes jos valdžios sektoriaus deficitas 2020 m. viršijo Sutartyje nustatytą 3 % BVP pamatinę vertę, o valdžios sektoriaus bendroji skola viršijo Sutartyje nustatytą 60 % BVP pamatinę vertę ir tinkamu tempu nemažėjo. Pranešime padaryta išvada, kad deficito kriterijus nėra įvykdytas, o skolos kriterijaus nėra laikomasi;

                  (11)

                  2021 m. ir 2022 m. makroekonominis scenarijus, kuriuo grindžiamos biudžeto projekcijos, yra realistiškas. 2021 m. stabilumo programoje prognozuojama, kad 2021 m. ir 2022 m. realusis BVP išaugs atitinkamai 4,1 % ir 3,5 %. Komisijos 2021 m. pavasario prognozėje 2021 m. ir 2022 m. numatomas šiek tiek didesnis realusis augimas, atitinkamai 4,5 % ir 3,7 %, kurį skatins didesnės investicijos;

                  (12)

                  2021 m. stabilumo programoje Vyriausybė planuoja, kad valdžios sektoriaus deficitas sumažės nuo 9,4 % BVP 2020 m. iki 7,7 % BVP 2021 m., o skolos ir BVP santykis, 2020 m. sudaręs 114,1 %, 2021 m. padidės iki 116,3 % BVP. Pagal 2021 m. stabilumo programą 2021 m. pirminio biudžeto balanso pokytis, palyginti su iki krizės buvusiu lygiu (2019 m.), turėtų siekti -6,1 % BVP, atsižvelgiant į 2,7 % BVP sudarančias ekonomikai remti skirtas diskrecines biudžeto priemones ir automatinių stabilizavimo priemonių veikimą. Šios projekcijos atitinka Komisijos 2021 m. pavasario prognozę;

                  (13)

                  reaguodama į COVID-19 pandemiją ir susijusį ekonomikos nuosmukį, Belgija ėmėsi biudžeto priemonių, kad sustiprintų savo sveikatos sistemos pajėgumą, suvaldytų COVID-19 pandemiją ir suteiktų pagalbą labiausiai nukentėjusiems asmenims ir sektoriams. Šis ryžtingas politikos atsakas sušvelnino BVP susitraukimą, o tai savo ruožtu apribojo valdžios sektoriaus deficito ir valdžios sektoriaus skolos augimą. Fiskalinėmis priemonėmis turėtų būti kuo labiau padidinta parama ekonomikos atsigavimui, neužbėgant už akių būsimoms fiskalinėms trajektorijoms. Todėl turėtų būti stengiamasi, kad šios priemonės netaptų nuolatine našta viešiesiems finansams. Nustačiusios nuolatines priemones valstybės narės turėtų tinkamai jas finansuoti, kad užtikrintų neutralų poveikį biudžetui vidutinės trukmės laikotarpiu. Priemonės, kurių Belgija ėmėsi 2020 m. ir 2021 m., atitiko 2020 m. liepos 20 d. Tarybos rekomendaciją. Diskrecinės biudžeto priemonės, kurias Vyriausybė priėmė 2020 m. ir 2021 m., yra daugiausia laikinos arba joms yra kompensacinių priemonių;

                  (14)

                  2021 m. stabilumo programoje dar neatsižvelgta į numatomas gauti dotacijas pagal Ekonomikos gaivinimo ir atsparumo didinimo priemonę. Tuo tarpu 2021 m. Komisijos prognozėje daroma prielaida, kad bus vykdomos investicijos ir reformos, finansuojamos Ekonomikos gaivinimo ir atsparumo didinimo priemonės dotacijomis, sudarančiomis 0,2 % BVP 2021 m. ir 0,3 % BVP 2022 m., remiantis ta pačia hipoteze, kuria rėmėsi Belgijos federalinis planavimo biuras atlikdamas Ekonomikos gaivinimo ir atsparumo didinimo priemonės makroekonominį vertinimą;

                  (15)

                  Reglamente (EB) Nr. 1466/97 nustatyti fiskalinio koregavimo rodikliai turi būti vertinami atsižvelgiant į dabartines aplinkybes. Pirma, gamybos apimties atotrūkio įverčius gaubia didelis neapibrėžtumas. Antra, reikia, kad fiskalinę politiką būtų galima greitai pritaikyti prie COVID-19 pandemijos raidos ir, kai pavojus sveikatai sumažės, nuo pagalbos ekstremaliosios situacijos atveju būtų pereita prie tikslingesnių priemonių. Trečia, šiam laikotarpiui būdingas reikšmingas politikos atsakas siekiant remti ekonominę veiklą. Esant dideliems pervedimams iš Sąjungos biudžeto (pavyzdžiui, pagal Ekonomikos gaivinimo ir atsparumo didinimo priemonę), nustatyti rodikliai neapima visos paskatos, kurią fiskalinė politika teikia ekonomikai. Atsižvelgiant į tai, panašu, kad struktūrinis balansas dabartinėmis aplinkybėmis nėra tinkamas rodiklis. Išlaidų kriterijus taip pat turi būti pritaikytas (5) ir papildytas papildoma informacija, kad būtų galima visapusiškai įvertinti fiskalinės politikos kryptį;

                  (16)

                  vadovaujantis panašiu požiūriu į tą, kurio laikomasi vertinant 2021 m. biudžeto planų projektus, į bendrąsias išlaidas nebuvo įtrauktos laikinos neatidėliotinos priemonės. Šiomis su krize susijusiomis laikinomis neatidėliotinomis priemonėmis remiamos sveikatos sistemos ir darbuotojams bei įmonėms kompensuojamos dėl izoliavimo priemonių ir tiekimo grandinės sutrikimų prarastos pajamos; ar valdžios institucijos jas atšauks, priklauso nuo to, kada normalizuosis visuomenės sveikatos ir ekonominė padėtis. Siekiant dabartinėmis sąlygomis įvertinti bendrą fiskalinės politikos kryptį, į atitinkamas bendrąsias išlaidas turėtų būti įtraukti dideli pervedimai iš Sąjungos biudžeto (pavyzdžiui, pagal Ekonomikos gaivinimo ir atsparumo didinimo priemonę). Taigi bendra fiskalinės politikos kryptis vertinama kaip pirminių išlaidų (atėmus diskrecines pajamų priemones ir išskyrus su krize susijusias laikinas neatidėliotinas priemones), įskaitant Ekonomikos gaivinimo ir atsparumo didinimo priemonės dotacijomis ir kitų Sąjungos fondų lėšomis finansuojamas išlaidas, pokytis. Be bendros fiskalinės politikos krypties, analizės tikslas taip pat yra įvertinti, ar nacionalinė fiskalinė politika yra apdairi, o jos sudėtis palanki tvariam atsigavimui, suderinamam su žaliosios ir skaitmeninės pertvarkos tikslais. Dėl tos priežasties ypatingas dėmesys skiriamas nacionalinėmis lėšomis finansuojamų pirminių einamųjų išlaidų ir investicijų raidai;

                  (17)

                  2021 m. Belgijos stabilumo programoje planuojama, kad jos valdžios sektoriaus deficitas 2022 m. sumažės iki 4,5 % BVP, daugiausia dėl daugumos 2020 m. ir 2021 m. priimtų laikinų paramos priemonių taikymo nutraukimo ir dėl padidėjusių valdžios sektoriaus pajamų, susijusių su makroekonominės padėties gerėjimu. Planuojama, kad 2022 m. valdžios sektoriaus skolos ir BVP santykis stabilizuosis ir sudarys 116 % BVP. Šios projekcijos atitinka Komisijos 2021 m. pavasario prognozę. Remiantis Komisijos 2021 m. pavasario prognoze ir pirmiau nurodytus iššūkius atspindinčia konkrečia metodika, bendra fiskalinės politikos kryptis, įskaitant tiek nacionalinio, tiek Sąjungos biudžeto (visų pirma Ekonomikos gaivinimo ir atsparumo didinimo priemonės) lėšomis finansuojamų investicijų poveikį visuminei paklausai 2022 m., sudarys -0,4 % BVP (6). Prognozuojama, kad Ekonomikos gaivinimo ir atsparumo didinimo priemonės dotacijomis ir kitų Sąjungos fondų lėšomis finansuojamų išlaidų teigiamas poveikis padidės 0,1 procentinio punkto BVP. Prognozuojama, kad nacionalinėmis lėšomis finansuojamos investicijos turės 0,1 procentinio punkto BVP stabdomąjį poveikį (7). Prognozuojama, kad nacionalinėmis lėšomis finansuojamos pirminės einamosios išlaidos (atėmus diskrecines pajamų priemones) turės 0,4 procentinio punkto BVP skatinamąjį poveikį;

                  (18)

                  itin svarbi valstybių narių biudžeto priemonių kokybė. Fiskalinės struktūrinės reformos, kuriomis siekiama gerinti nacionalinių biudžetų sudėtį, gali paremti potencialų augimą, suteikti labai reikalingų fiskalinio manevravimo galimybių ir padėti užtikrinti fiskalinį tvarumą ilgesniu laikotarpiu, be kita ko, atsižvelgiant į klimato kaitą ir iššūkius sveikatos srityje. Kalbant apie pajamas, COVID-19 krizė padidino reformų svarbą siekiant veiksmingesnių ir teisingesnių viešųjų pajamų sistemų. Kalbant apie išlaidas, krizės sąlygomis tapo dar svarbiau didinti tvarių ir augimą skatinančių investicijų lygį bei kokybę tokiu būdu, kad būtų siekiama augimo potencialo bei ekonominio ir socialinio atsparumo didinimo ir dvejopos žaliosios ir skaitmeninės pertvarkos tikslų. Nacionaliniai ekonomikos gaivinimo ir atsparumo didinimo planai suteiks galimybę pagerinti nacionalinių biudžetų sudėtį;

                  (19)

                  2021 m. stabilumo programos vidutinės trukmės laikotarpio biudžeto planuose numatoma, kad valdžios sektoriaus deficitas sumažės nuo 4 % BVP 2023 m. iki 3,7 % BVP 2024 m. Planuojama, kad valdžios sektoriaus deficitas per 2021 m. stabilumo programos laikotarpį nesumažės tiek, kad nesiektų 3 % BVP. Į 2021 m. stabilumo programą neįtraukta informacija, kurios reikia bendrai fiskalinės politikos krypčiai 2023 m. ir 2024 m. įvertinti. Dabartinis 10 metų vidutinio nominaliojo potencialaus augimo įvertis yra 2¾ % (8). Tačiau šis įvertis neapima reformų, kurios numatytos ekonomikos gaivinimo ir atsparumo didinimo plane ir dėl to galėtų padidinti potencialų Belgijos ekonomikos augimą, poveikio;

                  (20)

                  planuojama, kad skolos santykis su BVP padidės nuo 116,7 % BVP 2023 m. iki 117,4 % BVP 2024 m. vien tik dėl atsargų ir srautų koregavimo. Atsižvelgiant į didelį skolos santykį, kuris ilgainiui turėtų tik laipsniškai mažėti, ir remiantis naujausia skolos tvarumo analize laikoma, kad vidutinės trukmės laikotarpiu Belgijai gresia didelė fiskalinio tvarumo rizika;

                  (21)

                  atsižvelgiant į šiuo metu vis dar išimtinai didelį neapibrėžtumo mastą, fiskalinės politikos gairės ir toliau turėtų būti daugiausia kokybinio pobūdžio. 2022 m., jeigu neapibrėžtumo mastas jau bus pakankamai sumažėjęs, turėtų būti pateiktos vėlesniems metams skirtos tikslesnės kiekybinės gairės;

                  (22)

                  Taryba įvertino 2021 m. stabilumo programą ir veiksmus, kurių Belgija ėmėsi atsižvelgdama į 2020 m. liepos 20 d. Tarybos rekomendaciją,

            REKOMENDUOJA BELGIJAI:

         1.

            2022 m. pasinaudoti Ekonomikos gaivinimo ir atsparumo didinimo priemone papildomoms investicijoms, kuriomis remiamas atsigavimas, finansuoti, kartu vykdant apdairią fiskalinę politiką. Išlaikyti nacionalinėmis lėšomis finansuojamas investicijas.

         2.

            Kai leis ekonominės sąlygos, vykdyti fiskalinę politiką, kuria siekiama užtikrinti apdairią vidutinės trukmės laikotarpio fiskalinę būklę ir fiskalinį tvarumą vidutinės trukmės laikotarpiu. Tuo pat metu didinti investicijas siekiant padidinti augimo potencialą.

         3.

            Ypatingą dėmesį skirti viešųjų finansų – tiek biudžeto pajamų, tiek išlaidų – sudėčiai, taip pat biudžeto priemonių kokybei, kad būtų užtikrintas tvarus ir įtraukus atsigavimas. Pirmenybę teikti tvarioms ir augimą skatinančioms investicijoms, visų pirma toms, kuriomis remiama žalioji ir skaitmeninė pertvarka. Pirmenybę teikti fiskalinėms struktūrinėms reformoms, kurios padės finansuoti viešosios politikos prioritetus ir didinti ilgalaikį viešųjų finansų tvarumą, be kita ko, kai aktualu, visų atžvilgiu stiprinant sveikatos ir socialinės apsaugos sistemų aprėptį, tinkamumą ir tvarumą.

         Priimta Liuksemburge 2021 m. birželio 18 d.

               Tarybos vardu

               Pirmininkas

            J. LEÃO

         (1)  OL L 209, 1997 8 2, p. 1.

         (2)  1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1467/97 dėl perviršinio deficito procedūros įgyvendinimo paspartinimo ir paaiškinimo (OL L 209, 1997 8 2, p. 6).

         (3)  2020 m. liepos 20 d. Tarybos rekomendacija dėl 2020 m. Belgijos nacionalinės reformų darbotvarkės su Tarybos nuomone dėl 2020 m. Belgijos stabilumo programos (OL C 282, 2020 8 26, p. 1).

         (4)  2021 m. vasario 12 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) 2021/241, kuriuo nustatoma ekonomikos gaivinimo ir atsparumo didinimo priemonė (OL L 57, 2021 2 18, p. 17).

         (5)  Visų pirma ketverių metų investicijų išlyginimas, naudojamas išlaidų kriterijui apskaičiuoti, neleidžia tinkamai įvertinti fiskalinės paramos atsigavimui, kuri teikiama vykdant nacionalinėmis lėšomis finansuojamas investicijas.

         (6)  Neigiamas rodiklio ženklas atitinka per didelį pirminių išlaidų augimą, palyginti su vidutinės trukmės laikotarpio ekonomikos augimu, o tai rodo skatinamąją fiskalinę politiką.

         (7)  Prognozuojama, kad kitų nacionalinėmis lėšomis finansuojamų kapitalo išlaidų poveikis bus neutralus.

         (8)  Apskaičiuota Komisijos pagal bendrai sutartą metodiką.


title: Europos Centrinio Banko rekomendacija 2021 m. liepos 23 d. dėl Rekomendacijos ECB/2020/62 panaikinimo (ECB/2021/31) 2021/C 303/01

text:
               2021 7 29

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 303/1

      EUROPOS CENTRINIO BANKO REKOMENDACIJA
      2021 m. liepos 23 d.
      dėl Rekomendacijos ECB/2020/62 panaikinimo
      (ECB/2021/31)
      (2021/C 303/01)
      EUROPOS CENTRINIO BANKO VALDANČIOJI TARYBA,
      atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,
      atsižvelgdama į 2013 m. spalio 15 d. Tarybos reglamentą (ES) Nr. 1024/2013, kuriuo Europos Centriniam Bankui pavedami specialūs uždaviniai, susiję su rizikos ribojimu pagrįstos kredito įstaigų priežiūros politika (1), ypač į jo 4 straipsnio 3 dalį,
      kadangi:

                  (1)

                  2020 m. kovo 27 d. Europos Centrinis Bankas (ECB) priėmė Europos Centrinio Banko rekomendaciją ECB/2020/19 (2), kuria rekomendavo, kad bent iki 2020 m. spalio 1 d. kredito įstaigos neišmokėtų dividendų, neprisiimtų neatšaukiamo įsipareigojimo išmokėti dividendus ir susilaikytų nuo akcijų atpirkimo, kuriuo atlyginama akcininkams. 2020 m. liepos 27 d., priėmęs Europos Centrinio Banko rekomendaciją ECB/2020/35, ECB pratęsė šią rekomendaciją iki 2021 m. sausio 1 d. (3);

                  (2)

                  nors makroekonominės sąlygos pagerėjo ir dėl COVID-19 pandemijos atsiradęs ekonominis netikrumas sumažėjo, 2020 m. pabaigoje šio netikrumo lygis tebebuvo aukštas ir tebedarė poveikį bankų gebėjimui prognozuoti savo vidutinio laikotarpio kapitalo poreikius. Atsižvelgdamas į šį tebesitęsiantį netikrumą, ECB priėmė Europos Centrinio Banko rekomendaciją ECB/2020/62 (4), kuria panaikino Rekomendaciją ECB/2020/35, tačiau rekomendavo, kad priimdamos sprendimus dėl dividendų, juos išmokėdamos ar vykdydamos akcijų atpirkimą, kuriuo atlyginama akcininkams, kredito įstaigos veiktų ypatingai apdairiai;

                  (3)

                  iš naujausių makroekonominių prognozių matyti, kad ekonomika pradeda atsigauti, o ekonominio netikrumo lygis toliau mažėja. Todėl ECB mano, kad nebeliko priežasčių, dėl kurių buvo priimta Rekomendacija ECB/2020/62. Ekonominiam netikrumui sumažėjus, galima nuodugniai individualiu lygmeniu iš priežiūros pozicijų įvertinti, ar bankų planai paskirstyti dividendus ir vykdyti akcijų atpirkimą yra apdairūs, ir kruopščiai įvertinti perspektyvinius kapitalo planus įprasto priežiūros ciklo metu,

            PRIĖMĖ ŠIĄ REKOMENDACIJĄ:
      Šia rekomendacija nuo 2021 m. rugsėjo 30 d. panaikinama Rekomendacija ECB/2020/62.

         Priimta Frankfurte prie Maino 2021 m. liepos 23 d.

               ECB Pirmininkė

            Christine LAGARDE

         (1)  OL L 287, 2013 10 29, p. 63.

         (2)  2020 m. kovo 27 d. Europos Centrinio Banko rekomendacija ECB/2020/19 dėl dividendų paskirstymo COVID-19 pandemijos metu ir dėl Rekomendacijos ECB/2020/1 panaikinimo (OL C 102I, 2020 3 30, p. 1).

         (3)  2020 m. liepos 27 d. Europos Centrinio Banko rekomendacija ECB/2020/35 dėl dividendų paskirstymo COVID-19 pandemijos metu ir dėl Rekomendacijos ECB/2020/19 panaikinimo (OL C 251, 2020 7 31, p. 1).

         (4)  2020 m. gruodžio 15 d. Europos Centrinio Banko rekomendacija ECB/2020/62 dėl dividendų paskirstymo COVID-19 pandemijos metu ir dėl Rekomendacijos ECB/2020/35 panaikinimo (OL C 437, 2020 12 18, p. 1).