title: 2019 m. liepos 9 d. Tarybos rekomendacija dėl 2019 m. Nyderlandų nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2019 m. Nyderlandų stabilumo programos

text:
               5.9.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 301/112

      TARYBOS REKOMENDACIJA
      2019 m. liepos 9 d.
      dėl 2019 m. Nyderlandų nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2019 m. Nyderlandų stabilumo programos
      (2019/C 301/19)
      EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
      atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 121 straipsnio 2 dalį ir 148 straipsnio 4 dalį,
      atsižvelgdama į 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei koordinavimo (1), ypač į jo 5 straipsnio 2 dalį,
      atsižvelgdama į 2011 m. lapkričio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 1176/2011 dėl makroekonominių disbalansų prevencijos ir naikinimo (2), ypač į jo 6 straipsnio 1 dalį,
      atsižvelgdama į Europos Komisijos rekomendaciją,
      atsižvelgdama į Europos Parlamento rezoliucijas,
      atsižvelgdama į Europos Vadovų Tarybos išvadas,
      atsižvelgdama į Užimtumo komiteto nuomonę,
      atsižvelgdama į Ekonomikos ir finansų komiteto nuomonę,
      atsižvelgdama į Socialinės apsaugos komiteto nuomonę,
      atsižvelgdama į Ekonominės politikos komiteto nuomonę,
      kadangi:

                  (1)

                  2018 m. lapkričio 21 d. Komisija priėmė metinę augimo apžvalgą, kuria pradedamas 2019 m. Europos ekonominės politikos koordinavimo semestras. Ji tinkamai atsižvelgė į 2017 m. lapkričio 17 d. Europos Parlamento, Tarybos ir Komisijos paskelbtą Europos socialinių teisių ramstį. 2019 m. kovo 21 d. Europos Vadovų Taryba patvirtino metinėje augimo apžvalgoje nustatytus prioritetus. 2018 m. lapkričio 21 d. Komisija pagal Reglamentą (ES) Nr. 1176/2011 priėmė įspėjimo mechanizmo ataskaitą – joje Nyderlandai nurodyti kaip viena iš valstybių narių, dėl kurios reikėtų parengti nuodugnią apžvalgą. Tą pačią dieną Komisija taip pat priėmė rekomendaciją dėl Tarybos rekomendacijos dėl euro zonos ekonominės politikos; tą rekomendaciją Europos Vadovų Taryba patvirtino 2019 m. kovo 21 d.2019 m. balandžio 9 d. Taryba priėmė rekomendaciją dėl euro zonos ekonominės politikos (3) (toliau – 2019 m. euro zonai skirta rekomendacija), kurioje pateikiamos penkios rekomendacijos euro zonai (toliau – rekomendacijos euro zonai);

                  (2)

                  kaip valstybė narė, kurios valiuta yra euro, atsižvelgdami į glaudžias ekonominės ir pinigų sąjungos šalių ekonomikos sąsajas, Nyderlandai turėtų užtikrinti, kad 2019 m. euro zonai skirta rekomendacija, kaip nurodyta toliau išdėstytose 1 ir 3 rekomendacijose, būtų visiškai ir laiku įgyvendinta. Visų pirma, investicinės priemonės ir priemonės, kuriomis remiamas darbo užmokesčio augimas, padės įgyvendinti pirmą rekomendaciją euro zonai dėl euro zonos perbalansavimo, mokestinės priemonės padės įgyvendinti antrą rekomendaciją euro zonai dėl kovos su agresyviu mokesčių planavimu, o namų ūkių įsiskolinimui palankaus iškraipymo mažinimas padės įgyvendinti ketvirtą rekomendaciją euro zonai dėl įsiskolinimui palankaus mokestinio iškraipymo mažinimo;

                  (3)

                  2019 m. vasario 27 d. paskelbta 2019 m. Nyderlandams skirta ataskaita. Joje įvertinta Nyderlandų pažanga, padaryta įgyvendinant 2018 m. liepos 13 d. Tarybos priimtas konkrečiai šaliai skirtas rekomendacijas (4), tolesni veiksmai, kurių Nyderlandai ėmėsi atsižvelgdami į ankstesniais metais priimtas konkrečiai šaliai skirtas rekomendacijas, ir Nyderlandų pažanga siekiant nacionalinių tikslų pagal strategiją „Europa 2020“. Į ją įtraukti ir nuodugnios apžvalgos pagal Reglamento (ES) Nr. 1176/2011 5 straipsnį rezultatai, kurie taip pat buvo paskelbti 2019 m. vasario 27 d. Remdamasi savo analize, Komisija padarė išvadą, kad Nyderlanduose yra susidaręs makroekonominis disbalansas. Visų pirma tarpvalstybinių pasekmių turinčio disbalanso šaltiniai – didelė susikaupusi privačiojo sektoriaus skola ir didelis einamosios sąskaitos perteklius. Augant ekonomikai, privačiojo sektoriaus skolos ir BVP santykis toliau mažėjo tiek įmonių, tiek namų ūkių skolų atveju, tačiau tebėra didelis. Vis dėlto nominalioji namų ūkių skola pamažu didėja augant būsto kainoms;

                  (4)

                  2019 m. balandžio 29 d. Nyderlandai pateikė 2019 m. nacionalinę reformų programą ir 2019 m. stabilumo programą. Siekiant atsižvelgti į jų tarpusavio sąsajas, abi programos vertintos vienu metu;

                  (5)

                  į atitinkamas konkrečioms šalims skirtas rekomendacijas atsižvelgta sudarant 2014–2020 m. Europos struktūrinių ir investicijų fondų (toliau – ESI fondai) programas. Kaip numatyta Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1303/2013 (5) 23 straipsnyje, Komisija gali paprašyti valstybės narės peržiūrėti savo partnerystės sutartį ir susijusias programas bei pasiūlyti jų pakeitimus, jei tai būtina siekiant remti atitinkamų Tarybos rekomendacijų įgyvendinimą. Kaip naudotųsi šia nuostata, Komisija išsamiau nurodė priemonių, kuriomis ESI fondų veiksmingumas siejamas su patikimu ekonomikos valdymu, taikymo gairėse;

                  (6)

                  šiuo metu Nyderlandams taikoma Stabilumo ir augimo pakto prevencinė dalis. 2019 m. stabilumo programoje Vyriausybė planuoja sumažinti valdžios sektoriaus perteklių nuo 1,5 % bendrojo vidaus produkto (BVP) 2018 m. iki 0,0 % BVP 2022 m. Remiantis perskaičiuotu struktūriniu balansu (6), vidutinės trukmės biudžeto tikslas, t. y. 0,5 % BVP struktūrinis deficitas, programos laikotarpiu ir toliau yra viršijamas. 2019 m. stabilumo programoje numatoma, kad valdžios sektoriaus skolos santykis su BVP nuo 52,4 % BVP 2018 m. sumažės iki 44,6 % 2022 m. Makroekonominis scenarijus, kuriuo grindžiamos tos biudžeto projekcijos, yra tikėtinas. Remiantis Komisijos 2019 m. pavasario prognoze, numatoma, kad struktūrinis balansas sumažės nuo 0,8 % BVP pertekliaus 2018 m. iki 0,7 % BVP 2019 m. ir 0,2 % BVP 2020 m., taigi viršys vidutinės trukmės biudžeto tikslą. Prognozuojama, kad valdžios sektoriaus bendroji skola toliau užtikrintai mažės. Apskritai Taryba mano, kad pagal prognozę 2019 m. ir 2020 m. Nyderlandai turėtų atitikti Stabilumo ir augimo pakto nuostatas. Kartu, laikantis vidutinės trukmės biudžeto tikslo, būtų svarbu pasinaudoti fiskaline ir struktūrine politika, kad būtų skatinama investicijų didėjimo tendencija;

                  (7)

                  kalbant apie fiskalinį tvarumą, numatomas viešųjų išlaidų ilgalaikei priežiūrai didinimas rodo vidutinę riziką ilgalaikiam tvarumui. 2015 m. Vyriausybė didžiąją ilgalaikės priežiūros sistemos dalį perdavė savivaldybėms, kad pagerintų jos veiksmingumą ir sumažintų viešąsias išlaidas. Šios reformos poveikį fiskaliniam tvarumui būtina stebėti;

                  (8)

                  nuo 2018 m. lapkričio mėn. Indėlių garantijų fondo, kuris yra nepriklausomas juridinis asmuo, lėšos buvo perkeltos iš atskiros sąskaitos Nyderlandų centriniame banke į sąskaitą ižde. Nyderlandų indėlių garantijų fondas buvo formuojamas laipsniškai ir iki šiol sukaupta apie 1 mlrd. EUR, o bankai iki 2024 m. turėtų sumokėti dar 4 mlrd. EUR, kurie turėjo būti investuoti į diversifikuotą mažos rizikos turto portfelį pagal 2014 m. balandžio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2014/49/ES dėl indėlių garantijų sistemų (7) (Indėlių garantijų sistemos direktyvą). Fondo sąskaitos perkėlimas sumažina bendrosios skolos lygį, tačiau nedaro jokio poveikio valstybės deficitui. Po šio perkėlimo iždas galės panaudoti lėšas valdžios sektoriaus išlaidoms finansuoti, bet turės skirti lėšų, jei reikės išmokėti lėšas indėlininkams arba finansuoti intervencijas pagal jo teisinius įgaliojimus, o tai gali turėti įtakos finansiniam stabilumui;

                  (9)

                  Nyderlandų namų ūkiai turi daug nelikvidaus turto būsto ir pensijų forma bei didelę skolą. Dėl ilgų balansų namų ūkiai tampa pažeidžiami finansinių ir ekonominių sukrėtimų atveju. Didelę namų ūkių skolą galima paaiškinti dosniomis mokesčių lengvatomis, susijusiomis su hipotekos palūkanų mokėjimais, tačiau taip pat gerai veikiančio viduriniojo nuomos rinkos segmento nebuvimu ir didele sukaupta privalomųjų pensijos įmokų suma. Vienas iš svarbiausių uždavinių sprendžiant didelio namų ūkių įsiskolinimo problemą yra susijęs su padėtimi būsto rinkoje, kurioje per keletą dešimtmečių nusistovėjęs nelankstumas ir iškreipiamosios paskatos daro įtaką būsto finansavimo ir atskirų sektorių taupymo modeliams. Nuo 2012 m. įgyvendintos įvairios priemonės, kuriomis šie klausimai iš dalies sprendžiami. Paskelbtas spartesnis neapmokestinamųjų hipotekos palūkanų mažinimas įtvirtintas teisės aktu ir prasidės 2020 m. Nepaisant to, hipotekos mokėjimams taikoma mokesčių lengvata tebėra didelė ir dėl jos atsiranda didelis namų ūkių įsiskolinimui palankus mokestinis iškraipymas. Tuo pat metu privati nuomos rinka, kaip vienintelis nesubsidijuotas segmentas, lieka nepakankamai išvystyta ir jai tenka tik 13 % visų būstų. Nesant tinkamai veikiančio būsto nuomos rinkos viduriniojo segmento namų ūkiai yra linkę būstą pirkti, o ne nuomotis, dėl to išauga skolos ir pajamų santykis ir finansinis pažeidžiamumas;

                  (10)

                  nors pensijų sistema veikia gerai, kiek tai susiję su pensijų adekvatumu ir fiskaliniu tvarumu, ji turi trūkumų, susijusių su teisingumu skirtingų kartų asmenų atžvilgiu, teisių į pensiją skaidrumu ir lankstumu. Be to, profesinių pensijų įmokos yra didelės ir svyruoja priklausomai nuo to, kaip veikia pensijų fondai. Tai gali daryti prociklišką poveikį namų ūkių išlaidoms. Įgyvendinus pensijų sistemos reformą, privalomų pensijų įmokos per visą gyvenimo ciklą galėtų sumažėti, o vartojimas tapti stabilesnis („vartojimo subalansavimas“). Vyriausybė ketina iš esmės reformuoti antrąją pensijų sistemos pakopą, kad būtų padidinta aprėptis ir sukurta skaidresnė, lankstesnė ir aktuariniu požiūriu sąžiningesnė sistema. Tuo pat metu reformuojant būsto rinkos institucijas ir pensijų sistemą galima sumažinti namų ūkių balansus ir padaryti namų ūkių sektorių mažiau pažeidžiamą finansinių ir ekonominių sukrėtimų atveju; tai turėtų teigiamą poveikį makroekonominiam atsparumui ir ekonomikos augimui;

                  (11)

                  nepaisant nedidelio nedarbo, didelio laisvų darbo vietų skaičiaus ir augančio darbuotojų trūkumo, nominalusis darbo užmokesčio augimas iki šiol buvo nedidelis (1,1 % 2017 m. ir 2,4 % 2018 m.). Kolektyvinėse sutartyse numatytas darbo užmokestis 2018 m. vidutiniškai padidėjo 2,1 %, o viešojo sektoriaus darbo užmokestis kilo greičiau (3 % 2018 m. antrą pusmetį). Be to, buvo pasiekti susitarimai dėl darbo užmokesčio, todėl visų centrinės valdžios valstybės tarnautojų darbo užmokestis per dvejus metus nominaliai padidėjo 7 %. Papildomas finansavimas buvo skirtas pradinių mokyklų mokytojų atlyginimams padidinti. Be to, Vyriausybė patvirtino kelias fiskalines priemones, kuriomis mažinama darbo jėgai tenkanti mokesčių našta ir siekiama didinti dirbančiųjų namų ūkio grynąsias disponuojamąsias pajamas. Gerinant sąlygas skatinti darbo užmokesčio augimą ir pertvarkant antrąją pensijų sistemos pakopą, kad ji būtų skaidresnė, teisingesnė skirtingų kartų asmenų atžvilgiu ir atsparesnė sukrėtimams, o šiomis priemonėmis toliau didinant disponuojamąsias namų ūkio pajamas būtų remiama vidaus paklausa ir padedama perbalansuoti euro zoną;

                  (12)

                  kad mokesčių sistemos taptų veiksmingesnės ir teisingesnės, labai svarbu kovoti su agresyviu mokesčių planavimu, kaip pripažinta 2019 m. euro zonai skirtoje rekomendacijoje. Mokesčių mokėtojų agresyvaus mokesčių planavimo strategijų šalutinis poveikis kitoms valstybėms narėms skatina imtis koordinuotų nacionalinės politikos priemonių, kurios papildytų Sąjungos teisės aktus. Nyderlandai ėmėsi priemonių kovoti su agresyviu mokesčių planavimu, bet turint omenyje per Nyderlandus atliekamus didelius dividendų, autorinių atlyginimų ir palūkanų mokėjimus, galima daryti prielaidą, kad agresyviu mokesčių planavimu užsiimančios bendrovės naudojasi šalies mokesčių taisyklėmis. Didelė tiesioginių užsienio investicijų dalis tenka specialiosios paskirties įmonėms. Kadangi autorinių atlyginimų ir palūkanų mokėjimai į užsienį (t. y. mokėjimai, kuriuos Sąjungos rezidentai atlieka trečiųjų valstybių rezidentams) išskaičiuojamaisiais mokesčiais neapmokestinami, tie mokėjimai, jei jie nėra apmokestinami gavėjo šalyje, gali būti neapmokestinami iš viso. Apmokestinimo reformų darbotvarkės, pagal kurią autorinių atlyginimų ir palūkanų mokėjimams išskaičiuojamieji mokesčiai nustatomi piktnaudžiavimo arba mokėjimo į mažus mokesčius taikančias šalis atvejais, paskelbimas yra teigiamas žingsnis siekiant mažinti agresyvų mokesčių planavimą ir turėtų būti atidžiai stebimas;

                  (13)

                  užimtumo augimas pastaraisiais metais iš esmės susijęs su laikinu įdarbinimu ir savarankišku darbu, nors darbo vietų su neterminuota darbo sutartimi skaičius pastaruoju metu augo sparčiau nei darbo vietų su laikino įdarbinimo sutartimi skaičius. Vis dėlto lankstaus užimtumo dalis tebėra didelė ir sudaro didelę darbo rinkos dalį. Laikinųjų darbo sutarčių procentinė dalis yra didelė ir sparčiai daugėja savarankiškai dirbančių asmenų, kurie nesamdo darbuotojų, skaičius, be to, labai skiriasi taikomų darbo srities reglamentų, darbuotojų apsaugos ir mokesčių bei socialinės apsaugos teisės aktų nuostatos. Priimtas priemonių rinkinys (Subalansuotos darbo rinkos įstatymas „Wet Arbeidsmarkt Balans“), kad būtų lengviau samdyti nuolatinius darbuotojus ir kad lanksčios sutartys būtų ne tokios lanksčios. Šių priemonių (jos turėtų įsigalioti 2020 m.) įgyvendinimas turėtų būti atidžiai stebimas. Be to, buvo paskelbta apie priemones, kuriomis būtų siekiama sušvelninti darbdavių įsipareigojimą ligos atveju mokėti atlyginimus dvejus metus. Tačiau iki šiol jokių kitų konkrečių priemonių nebuvo priimta. Todėl kai kurie iš šių institucinių veiksnių vis dar sukuria finansinių paskatų darbuotojams pradėti dirbti savarankiškai arba pirmenybę teikti savarankiškai dirbančių asmenų, kurie nesamdo darbuotojų, statusui. Savarankiškai dirbantys asmenys dažniau yra nepakankamai apdrausti invalidumo, nedarbo ir senatvės atveju, o tai ilgainiui galėtų daryti poveikį socialinės apsaugos sistemos tvarumui. Be to, kovos su fiktyviu savarankišku darbu priemonių vykdymo užtikrinimas sustabdytas iki 2020 m.;

                  (14)

                  nepaisant iš esmės gerai veikiančios darbo rinkos, lygių galimybių užimtumo ir aktyvios įtraukties srityje skatinimas išlieka svarbiu uždaviniu, ypač kalbant apie migrantų kilmės žmones, darbo rinkos nuošalyje esančius asmenis ir ekonomiškai neaktyvius gyventojus. Be to, vis dar esama neišnaudoto darbo jėgos potencialo, ypač tarp didelio ne visą darbo dieną dirbančių moterų skaičiaus;

                  (15)

                  techniniai bei skaitmeniniai įgūdžiai ir kvalifikuoti specialistai yra labai svarbūs Nyderlandų ekonomikos gebėjimui diegti naujoves ir našumo augimui. Tai rodo, kad reikia daugiau investuoti į mokymą, įskaitant skaitmeninių įgūdžių ugdymą, ir skatinti lanksčias kvalifikacijos kėlimo ir perkvalifikavimo galimybes. Siekiant didinti visuomenės gebėjimą diegti naujoves taip pat reikia investicijų, kuriomis būtų remiamas švietimas mokslo, technologijų, inžinerijos ir matematikos srityse. Be to, labai svarbu daugiau investuoti į įgūdžius, švietimą ir mokymą, kad padidėtų darbo rinkos nuošalyje esančių asmenų galimybės patekti į darbo rinką ir įsidarbinti, kartu puoselėjant lygias galimybes ir aktyvią įtrauktį;

                  (16)

                  nors investicijų į mokslinius tyrimus ir technologinę plėtrą intensyvumas Nyderlanduose išaugo iki daugiau kaip 2 %, jis vis dar nesiekia 2,5 % nacionalinio tikslo ir geriausių rezultatų pasiekusių šalių lygio. Našumo požiūriu Nyderlandai yra viena iš pirmaujančių šalių daugelyje sektorių. Todėl tolesnis našumo augimas labai priklauso nuo inovacijų. Tam būtų naudingos papildomos investicijos į mokslinius tyrimus, technologinę plėtrą ir inovacijas, ypač privačiajame sektoriuje;

                  (17)

                  norint pereiti prie kitokio energijos vartojimo modelio ir mažinti išmetamą šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekį, reikia didelių investicijų, kuriomis būtų užtikrintas tvaresnės ir efektyviau išteklius naudojančios ekonomikos plėtojimas. Tikėtina, kad Nyderlandai viršys savo 2020 m. tikslus šiltnamio efektą sukeliančių dujų mažinimo srityje, o 2030 m. tikslams pasiekti reikės papildomų priemonių. 2020 m. pirminės energijos vartojimo efektyvumo ir atsinaujinančiosios energijos tikslų nebus pasiekta be papildomų priemonių. Nyderlandų atsinaujinančiosios energijos tikslas iki 2023 m., apibrėžtas Nyderlandų energijos susitarime, turėtų būti pasiektas investuojant į jūros vėjo elektrinių parkus. Iki 2019 m. pabaigos Vyriausybė siekia priimti nacionalinį energetikos ir klimato veiksmų planą, kuriame bus apžvelgti įvairių energetikos sąjungos aspektų investicijų poreikiai iki 2030 m., įskaitant atsinaujinančiąją energiją, energijos vartojimo efektyvumą, tiekimo saugumą ir klimato kaitos švelninimą bei prisitaikymą prie jos;

                  (18)

                  Nyderlanduose, kurie yra tankiai apgyvendinta ir tinkamai aprūpinta šalis ir svarbi Sąjungos logistikos dalyvė, turinti didžiausią Sąjungos uostą Roterdame ir vieną iš didžiausių oro uostų Šipolyje, spūstys tebėra problema. Ši problema kiek sumažėjo atlikus papildomus infrastruktūros darbus, tačiau vis dar tebėra problema, susijusi su didelėmis socialinėmis sąnaudomis ir eismo spūstyse praleidžiamomis valandomis;

                  (19)

                  tam tikrus rekomendacijose nustatytus poreikius, visų pirma 2019 m. šaliai skirtos ataskaitos D priede nurodytose srityse, turėtų padėti patenkinti 2021–2027 m. Sąjungos fondų programavimas. Tai suteiktų Nyderlandams galimybę optimaliai panaudoti šiuos fondus nustatytuose sektoriuose;

                  (20)

                  per 2019 m. Europos semestrą Komisija atliko išsamią Nyderlandų ekonominės politikos analizę ir ją paskelbė 2019 m. šaliai skirtoje ataskaitoje. Be to, ji įvertino 2019 m. stabilumo programą ir 2019 m. nacionalinę reformų programą, taip pat tolesnius veiksmus, kurių Nyderlandai ėmėsi atsižvelgdami į ankstesniais metais jiems skirtas rekomendacijas. Komisija įvertino ne tik jų svarbą tvariai Nyderlandų fiskalinei ir socialinei bei ekonominei politikai, bet ir tai, kaip jie atitinka Sąjungos taisykles ir gaires, nes būtina stiprinti bendrą Sąjungos ekonomikos valdymą Sąjungos lygio priemonėmis prisidedant prie būsimų nacionalinių sprendimų;

                  (21)

                  atsižvelgdama į šį vertinimą, Taryba išnagrinėjo 2019 m. stabilumo programą ir laikosi nuomonės (8), kad Nyderlandai turėtų laikytis Stabilumo ir augimo pakto;

                  (22)

                  atsižvelgdama į Komisijos nuodugnios apžvalgos ir šio vertinimo rezultatus, Taryba išnagrinėjo 2019 m. nacionalinę reformų programą ir 2019 m. stabilumo programą. Jos rekomendacijos pagal Reglamento (ES) Nr. 1176/2011 6 straipsnį pateiktos toliau išdėstytose 1 ir 3 rekomendacijose, Šios rekomendacijos taip pat padeda įgyvendinti 2019 m. euro zonai skirtą rekomendaciją, visų pirma pirmą ir ketvirtą rekomendacijas euro zonai. 3 rekomendacijoje nurodytos fiskalinės politikos priemonės, inter alia, padeda naikinti disbalansą, susijusį su einamosios sąskaitos pertekliumi,

            REKOMENDUOJA Nyderlandams 2019 m. ir 2020 m. imtis šių veiksmų:

         1.

            Imtis priemonių namų ūkių įsiskolinimui palankiam iškraipymui ir iškraipymams būsto rinkoje sumažinti, visų pirma palaikant privataus būsto nuomos sektoriaus plėtrą. Užtikrinti, kad antrosios pakopos pensijų sistema taptų skaidresnė, teisingesnė skirtingų kartų asmenų atžvilgiu ir atsparesnė sukrėtimams. Įgyvendinti politiką, kuria siekiama didinti namų ūkių disponuojamąsias pajamas, be kita ko, stiprinant sąlygas, kuriomis palaikomas darbo užmokesčio augimas, kartu atsižvelgiant į socialinių partnerių vaidmenį. Pirmiausia įgyvendinant paskelbtas priemones šalinti mokesčių sistemos savybes, kurios gali būti palankios agresyviam mokesčių planavimui, visų pirma vykdant pervedimus į užsienį.

         2.

            Sumažinti paskatas dirbti savarankiškai nesamdant kitų darbuotojų, kartu suteikti galimybes savarankiškai dirbantiems asmenims turėti adekvačią socialinę apsaugą, taip pat kovoti su fiktyviu savarankišku darbu. Stiprinti mokymąsi visą gyvenimą ir tobulinti įgūdžius, ypač darbo rinkos nuošalyje esančių asmenų ir ekonomiškai neaktyvių gyventojų.

         3.

            Atsižvelgiant į vidutinės trukmės biudžeto tikslą, pasinaudoti fiskaline ir struktūrine politika, kad būtų skatinama investicijų didėjimo tendencija. Vykdant su investicijomis susijusią ekonominę politiką daugiausia dėmesio skirti moksliniams tyrimams ir technologinei plėtrai, visų pirma privačiajame sektoriuje, atsinaujinančiosios energijos, energijos vartojimo efektyvumo ir išmetamo šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekio mažinimo strategijoms ir transporto spūsčių problemos sprendimui.

         Priimta Briuselyje 2019 m. liepos 9 d.

               Tarybos vardu

               Pirmininkas

            M. LINTILÄ

         (1)  OL L 209, 1997 8 2, p. 1.

         (2)  OL L 306, 2011 11 23, p. 25.

         (3)  OL C 136, 2019 4 12, p. 1.

         (4)  OL C 320, 2018 9 10, p. 80.

         (5)  2013 m. gruodžio 17 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 1303/2013, kuriuo nustatomos Europos regioninės plėtros fondui, Europos socialiniam fondui, Sanglaudos fondui, Europos žemės ūkio fondui kaimo plėtrai ir Europos jūros reikalų ir žuvininkystės fondui bendros nuostatos ir Europos regioninės plėtros fondui, Europos socialiniam fondui, Sanglaudos fondui ir Europos jūros reikalų ir žuvininkystės fondui taikytinos bendrosios nuostatos ir panaikinamas Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1083/2006 (OL L 347, 2013 12 20, p. 320).

         (6)  Pagal ciklą pakoreguotas balansas atėmus vienkartines ir laikinąsias priemones, Komisijos perskaičiuotas taikant bendrai sutartą metodiką.

         (7)  2014 m. balandžio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2014/49/ES dėl indėlių garantijų sistemų (OL L 173, 2014 6 12, p. 149).

         (8)  Pagal Reglamento (EB) Nr. 1466/97 5 straipsnio 2 dalį.


title: 2019 m. liepos 9 d. Tarybos rekomendacija dėl 2019 m. Austrijos nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2019 m. Austrijos stabilumo programos

text:
               5.9.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 301/117

      TARYBOS REKOMENDACIJA
      2019 m. liepos 9 d.
      dėl 2019 m. Austrijos nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2019 m. Austrijos stabilumo programos
      (2019/C 301/20)
      EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
      atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 121 straipsnio 2 dalį ir 148 straipsnio 4 dalį,
      atsižvelgdama į 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei koordinavimo (1), ypač į jo 5 straipsnio 2 dalį,
      atsižvelgdama į Europos Komisijos rekomendaciją,
      atsižvelgdama į Europos Parlamento rezoliucijas,
      atsižvelgdama į Europos Vadovų Tarybos išvadas,
      atsižvelgdama į Užimtumo komiteto nuomonę,
      atsižvelgdama į Ekonomikos ir finansų komiteto nuomonę,
      atsižvelgdama į Socialinės apsaugos komiteto nuomonę,
      atsižvelgdama į Ekonominės politikos komiteto nuomonę,
      kadangi:

                  (1)

                  2018 m. lapkričio 21 d. Komisija priėmė metinę augimo apžvalgą, kuria pradedamas 2019 m. Europos ekonominės politikos koordinavimo semestras. Ji tinkamai atsižvelgė į 2017 m. lapkričio 17 d. Europos Parlamento, Tarybos ir Komisijos paskelbtą Europos socialinių teisių ramstį. 2019 m. kovo 21 d. Europos Vadovų Taryba patvirtino metinėje augimo apžvalgoje nustatytus prioritetus. 2018 m. lapkričio 21 d. Komisija pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 1176/2011 (2) priėmė ir įspėjimo mechanizmo ataskaitą – joje Austrija nenurodyta kaip viena iš valstybių narių, dėl kurios reikėtų parengti nuodugnią apžvalgą. Tą pačią dieną Komisija taip pat priėmė rekomendaciją dėl Tarybos rekomendacijos dėl euro zonos ekonominės politikos; tą rekomendaciją Europos Vadovų Taryba patvirtino 2019 m. kovo 21 d.2019 m. balandžio 9 d. Taryba priėmė rekomendaciją dėl euro zonos ekonominės politikos (3) (2019 m. euro zonai skirta rekomendacija), kurioje pateiktos penkios rekomendacijos euro zonai (rekomendacijos euro zonai);

                  (2)

                  kaip valstybė narė, kurios valiuta yra euro, atsižvelgdama į glaudžias ekonominės ir pinigų sąjungos šalių ekonomikos sąsajas, Austrija turėtų užtikrinti, kad 2019 m. euro zonai skirta rekomendacija, kaip nurodyta toliau išdėstytose 1–3 rekomendacijose, būtų visiškai ir laiku įgyvendinta; Visų pirma, sutelkus su investicijomis susijusią ekonominę politiką į nurodytas sritis bus lengviau įgyvendinti antrą rekomendaciją euro zonai dėl investicijų rėmimo, o rekomendacija perkelti dalį mokesčių naštos nuo darbo jėgos padės įgyvendinti trečią rekomendaciją euro zonai dėl darbo rinkos veikimo;

                  (3)

                  2019 m. vasario 27 d. paskelbta 2019 m. Austrijai skirta ataskaitą. Joje įvertinta Austrijos pažanga, padaryta įgyvendinant 2018 m. liepos 13 d. Tarybos priimtas konkrečiai šaliai skirtas rekomendacijas (4), tolesni veiksmai, kurių Austrija ėmėsi atsižvelgdama į ankstesniais metais priimtas rekomendacijas, ir Austrijos pažanga siekiant nacionalinių tikslų pagal strategiją „Europa 2020“;

                  (4)

                  2019 m. balandžio 24 d. Austrija pateikė 2019 m. nacionalinę reformų programą ir 2019 m. stabilumo programą. Siekiant atsižvelgti į jų tarpusavio sąsajas, abi programos vertintos vienu metu;

                  (5)

                  į atitinkamas konkrečioms šalims skirtas rekomendacijas atsižvelgta sudarant 2014–2020 m. Europos struktūrinių ir investicijų fondų (toliau – ESI fondai) programas. Kaip numatyta Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1303/2013 (5) 23 straipsnyje, Komisija, gali paprašyti valstybės narės peržiūrėti savo partnerystės sutartį ir susijusias programas bei pasiūlyti jų pakeitimus, jei tai būtina siekiant remti atitinkamų Tarybos rekomendacijų įgyvendinimą. Kaip naudotųsi šia nuostata, Komisija išsamiau nurodė priemonių, kuriomis ESI fondų veiksmingumas siejamas su patikimu ekonomikos valdymu, taikymo gairėse;

                  (6)

                  šiuo metu Austrijai taikoma Stabilumo ir augimo pakto prevencinė dalis ir skolos taisyklė. 2019 m. stabilumo programoje Vyriausybė numato, kad nominalus balansas pagerės nuo 0,1 % bendrojo vidus produkto (BVP) pertekliaus 2018 m. iki 0,3 % BVP 2019 m. ir palaipsniui mažės, kol pasieks subalansuotą biudžetą 2023 m. Remiantis perskaičiuotu struktūriniu balansu (6), vidutinės trukmės biudžeto tikslas, t. y. 0,5 % BVP struktūrinis deficitas, programos laikotarpiu ir toliau yra viršijamas. Stabilumo programoje numatoma, kad valdžios sektoriaus bendrosios skolos santykis su BVP laipsniškai sumažės nuo 73,8 % BVP 2018 m. iki 59,8 % BVP 2023 m. Makroekonominis scenarijus, kuriuo grindžiamos tos biudžeto projekcijos, yra tikėtinas. Rizika, kuria grindžiamas vidutinės trukmės laikotarpio biudžeto planavimas, yra vidutinė ir daugiausia susijusi su numatomu lėšų sutaupymu viešojo administravimo srityje; sutaupytos lėšos bus naudojamos planuojamai gyventojų pajamų mokesčio ir įmonių pelno mokesčio reformai finansuoti;

                  (7)

                  2018 m. liepos 13 d. Taryba rekomendavo Austrijai 2019 m. pasiekti vidutinės trukmės biudžeto tikslą, atsižvelgiant į leidžiamą ribą, susijusią su neįprastais įvykiais, dėl kurių leista taikyti laikiną nuokrypį. Tai atitinka didžiausią grynųjų pirminių valdžios sektoriaus išlaidų (7) nominalų augimą, sudarantį 2,9 % ir atitinkantį 0,3 % BVP struktūrinio balanso pagerėjimą. Remiantis Komisijos 2019 m. pavasario prognoze numatoma, kad struktūrinis balansas pagerės nuo –0,1 % BVP 2019 m. iki 0,0 % BVP 2020 m., taigi viršys vidutinės trukmės biudžeto tikslą. Prognozuojama, kad 2019 m. ir 2020 m. Austrija laikysis skolos taisyklės. Apskritai Taryba mano, kad pagal prognozę 2019 m. ir 2020 m. Austrija turėtų laikytis Stabilumo ir augimo pakto nuostatų;

                  (8)

                  Austrijos viešųjų finansų tvarumui ilguoju laikotarpiu kyla vidutinė rizika. Ši rizika kyla dėl prognozuojamo sveikatos priežiūros, ilgalaikės priežiūros ir pensijų išlaidų augimo. Nors Austrijoje sveikatos priežiūros paslaugų aprėptis apskritai didelė, prognozuojama, kad viešosios sveikatos priežiūros išlaidos iki 2070 m. padidės 1,3 procentinio punkto iki 8,3 % BVP, taigi sudarys daugiau nei 0,9 procentinio punkto Sąjungos vidurkio. Prognozuojama, kad viešosios išlaidos ilgalaikei priežiūrai iki 2070 m. padidės dvigubai – nuo 1,9 % iki 3,8 % BVP. Spręsti tvarumo klausimą pradėta 2017 m. Finansinio subalansavimo įstatyme nustačius viršutines išlaidų ribas ir pradėjus pirminės sveikatos priežiūros reformą, kuria siekiama mažinti priklausomybę nuo ligoninių sektoriaus. Taikant neseniai priimtą Socialinės apsaugos organizacijos įstatymą gali pavykti sumažinti valdymo ir administracines išlaidas, tačiau bus patirta išankstinių išlaidų. Veiksmingesni viešieji pirkimai (pvz., konkursų skelbimas Sąjungos mastu, ne tik kainos, bet ir kitų skyrimo kriterijų taikymas ir tarpregioninis pasiūlymų jungimas) ir platesnis e. sveikatos sprendimų naudojimas padėtų dar labiau pagerinti kokybę ir padidinti ekonominį efektyvumą. Numatoma, kad dėl neseniai ilgalaikės priežiūros srityje patvirtintų politikos priemonių, pvz., sprendimo panaikinti prievolę pacientams naudoti asmeninį turtą stacionarinei ilgalaikei slaugai finansuoti, išlaidos ne sumažės, bet padidės;

                  (9)

                  pensijų išlaidos aukščiausią tašką pasieks 2036 m. ir bus 1,2 procentinio punkto BVP didesnės už 2016 m. atskaitos tašką. Ankstesnėmis reformomis suteiktos veiksmingos paskatos į pensiją išeiti vėliau (apskaičiuota, kad 2014–2017 m. faktinis vyrų pasitraukimo iš darbo rinkos amžius padidėjo maždaug 1,5 metų, o moterų – 1 metus). Vis dėlto teisės aktais nustatyto ir faktinio pensinio amžiaus skirtumo mažinimas išlieka problema, be to, reikėtų skatinti ilgesnį profesinį gyvenimą. Minimalaus ankstyvo išėjimo į pensiją ir teisės aktais nustatyto pensinio amžiaus koregavimas padėtų veiksmingiau užtikrinti ilgalaikį tvarumą senėjančioje visuomenėje. Nustačius automatinį ryšį tarp teisės aktais nustatyto pensinio amžiaus ir tikėtinos gyvenimo trukmės ilgėjimo ateityje būtų galima sumažinti viešąsias išlaidas pensijoms. Apskaičiuota, kad 2016–2070 m. toks sumažinimas sudarytų 2,4 procentinio punkto BVP, taigi būtų kompensuotas padidėjimas, kuris atsirastų, jeigu politika nebūtų keičiama;

                  (10)

                  Austrijos fiskalinis federalizmas lemia didelį išlaidų ir pajamų generavimo pareigų neatitikimą subnacionaliniu lygmeniu. Užuot leidus mokesčių autonomiją, subnacionaliniams biudžetams taikoma sudėtinga mokesčių dalijimosi ir tarpvyriausybinių pervedimų sistema. Tai trukdo ir fiskaliniam skaidrumui, ir politinei atskaitomybei ir teikia mažai paskatų veiksmingai naudoti viešąsias lėšas. 2017 m. Tarpvyriausybinių fiskalinių santykių įstatyme numatyta nemažai pokyčių, kuriais siekiama racionalizuoti fiskalinius skirtingų lygmenų valdžios institucijų santykius. Šie pokyčiai, be kita ko, apima bendrų mokesčių paskirstymo supaprastinimą, atskiro pajamų šaltinio priskyrimą žemėms (vok. Länder) ir susitarimą dėl tolesnių reformų, kuriomis siekiama skaidresnio teisėkūros ir vykdomųjų pareigų paskirstymo tarp skirtingų lygmenų valdžios institucijų. Kalbant apie pastarąjį pokytį, kompetencijos paskirstymo dokumentų rinkinys Kompetenzbereinigomeket yra pirmas žingsnis siekiant atskirti pareigas, nes jame bendros politikos sritys perskirstomos (išimtinai) federaciniam arba žemių lygmeniui, ir sumažinamos abipusės sutikimo teisės. Tačiau įstatymas turi poveikį tik kelioms politikos sritims;

                  (11)

                  Austrijos mokesčių struktūrai būdinga didelė darbo jėgai tenkanti mokesčių našta (darbo užmokesčio mokesčiai ir socialinio draudimo įmokos). Numatoma, kad laikui bėgant ši našta didės, jeigu mokesčių laipteliai nebus indeksuojami atsižvelgiant į infliaciją. 2017 m. darbo jėgos mokesčių dalis visose mokestinėse pajamose sudarė 55,3 % ir buvo viena didžiausių Sąjungoje (vidurkis – 49,7 %). Naujausios reformos, kaip antai socialinio draudimo įmokų sumažinimas mažas pajamas gaunantiems asmenims ir darbdaviams, taip pat mokesčių lengvata dirbantiems tėvams pagal naująją išmokų šeimoms programą (angl. Family Bonus plus), padėjo sumažinti darbo jėgos mokesčių pleištą. Tačiau tebėra galimybių šiuos mokesčius perkelti šaltiniams, kuriais remiamas įtraukesnis ir tvaresnis augimas. Visų pirma nustatyta, kad periodiniai nekilnojamojo turto mokesčiai yra palyginti palankūs augimui ir progresyviniai, nes tikėtina, kad didesnes pajamas gaunantys asmenys turi daugiau nekilnojamojo turto. Tačiau dėl iš esmės pasenusios mokesčio bazės pajamos iš periodinių nekilnojamojo turto mokesčių Austrijoje tebėra nedidelės ir gerokai mažesnės už Sąjungos vidurkį. Perkainojus mokesčio bazę būtų galima gauti daugiau pajamų ir spręsti teisingumo klausimus, atsirandančius, kai žemės ir (arba) nekilnojamojo turto vertės atsiejamos nuo rinkos kainų. Veiksmingi ir gerai parengti su turtu susiję mokesčiai taip pat galėtų užtikrinti, kad mokesčių sistema būtų teisingesnė, ypač atsižvelgiant į didelę turtinę nelygybę Austrijoje ir į tai, kad nėra paveldimo ir dovanojamo turto mokesčių. Galiausiai, aplinkosaugos mokesčiais prisidedama prie neigiamo išorinio išteklių naudojimo ir aplinką teršiančios veiklos poveikio, susijusio su sveikata ir klimatu, internalizavimo. Šiomis aplinkybėmis reikėtų persvarstyti tokiai veiklai šiuo metu taikomą lengvatinę apmokestinimo tvarką;

                  (12)

                  padėtis darbo rinkoje gerėja; tačiau neišnaudotas žmogiškojo kapitalo potencialas trukdo našumui ir ilgalaikiam augimui, o pokyčiai ypač reikalingi moterims, žemos kvalifikacijos darbuotojams, vyresnio amžiaus darbuotojams ir migrantų kilmės asmenims. Nepaisant apskritai aukšto moterų užimtumo lygio (2018 m. Austrijoje jis siekė 71,7 %, palyginti su 67,4 % Sąjungoje), visą darbo dieną dirbančių moterų skaičius yra palyginti mažas. Ne visą darbo dieną dirbančių moterų skaičius gerokai viršija Sąjungos vidurkį (2018 m. Austrijoje jis sudarė 47,6 %, palyginti su 30,8 % Sąjungoje) ir tai daugiausia lemia tai, kad nepakanka vaikų priežiūros įstaigų ir daug moterų atlieka neapmokamas priežiūros užduotis. Dabartinė vaikų priežiūros paslaugų teikimo ir atostogų dėl šeiminių priežasčių sistema nepakankamai padeda užtikrinti moterų ir vyrų lygias galimybes darbo rinkoje. Tolesnės investicijos į visą darbo dieną teikiamas vaikų priežiūros paslaugas už prieinamą kainą ir visą dieną veikiančias mokyklas padėtų daugiau moterų dirbti visą darbo dieną, suteiktų moterims daugiau galimybių dalyvauti darbo rinkoje ir padidinti našumą bei ilgalaikį integracinį augimą. Tai, kad moterys dirba ne visą darbo dieną, taip pat didžia dalimi paaiškina nekoreguotą vyrų ir moterų darbo užmokesčio skirtumą, kuris vis dar akivaizdžiai didesnis už Sąjungos vidurkį (2017 m. Austrijoje jis buvo 19,9 %, palyginti su 16,0 % Sąjungoje). Kiti svarbūs šio skirtumo veiksniai – labai didelis moterų, dirbančių prastai apmokamuose sektoriuose, skaičius, segregacija, susijusi su švietimo pasirinkimu, nepakankamas moterų atstovavimas vadovaujamose ir priežiūros pareigose ir karjeros pertraukos. Apskritai didelį vyrų ir moterų pensijų skirtumą (2017 m. Austrijoje – 40,5 %, palyginti su 35,2 % Sąjungoje) daugiausia lemia ši su lytimi susijusi pajamų nelygybė per visą profesinį gyvenimą. Be to, ne nuolatos dirbantiems asmenims, kurių dauguma yra moterys, nedarbo išmoka neskiriama. Didelis žemos kvalifikacijos darbuotojų nedarbo lygis rodo, kad darbo rinkos potencialas išnaudojamas nepakankamai. Daugiau kaip 44 % visų bedarbių yra įgiję tik pagrindinį išsilavinimą (baigę tik pagrindinę mokyklą – Pflichtschule). Aktyvi darbo rinkos politika, kuria daugiau žmonių skatinama dirbti arba ieškoti darbo, įskaitant mokymosi visą gyvenimą galimybes, tebėra labai svarbi siekiant išnaudoti migrantų kilmės darbuotojų ir žemos kvalifikacijos suaugusiųjų darbo jėgos potencialą. Nors socialinių partnerių dalyvavimas priimant su šia politika susijusius sprendimus buvo kaip visada aktyvus, kilo tam tikrų sunkumų;

                  (13)

                  kvalifikuotos darbo jėgos trūkumas reiškia, kad reikia daugiau investuoti į bendrąjį lavinimą ir mokymą. Palankių sąlygų neturinčių moksleivių mokymosi rezultatai nepagerėjo. Ne migrantų kilmės ir migrantų kilmės moksleivių rezultatai ir toliau labai skiriasi. Iš 2016 m. atliktų nacionalinių testų matyti, kad pagrindiniai gebėjimai yra problema, nes maždaug ketvirtadalis 8-os klasės moksleivių neatitinka nustatytų vokiečių kalbos mokėjimo reikalavimų arba tik iš dalies juos atitinka. Asmenų iš nepalankios socialinės ir ekonominės aplinkos ir (arba) migrantų kilmės asmenų nacionalinių tyrimų rezultatai beveik nepagerėjo. Naujausi tarptautiniai testai taip pat patvirtino, kad žemesnės socialinės ir ekonominės padėties arba migrantų kilmės vaikų skaitymo gebėjimų atotrūkis didėja. Tarptautinio moksleivių vertinimo programoje Austrijoje gimusių moksleivių rezultatai yra geresni už pirmosios kartos migrantų rezultatus ir skirtumas tarp jų atitinka beveik trejus mokyklinio ugdymo metus; Naujausiomis švietimo reformomis iš dalies sumenkinamos ankstesnių reformų pastangos, be to, jos neatitinka Sąjungos ir EBPO geriausios patirties. Šiomis aplinkybėmis visą dieną veikiančių mokyklų plėtra sulėtėjo, o moksleivių suskirstymas pagal lygius į klases ir sekcijas bendrojo lavinimo mokyklose intensyvėja. Investicijų reikia siekiant išspręsti nevienodų mokymosi rezultatų, kuriuos lemia socialinė ir ekonominė padėtis arba migrantų kilmė, problemą. Nors Austrijos piliečių skaitmeninių įgūdžių rodikliai viršija Sąjungos vidurkį, tačiau ji atsilieka nuo geriausių rezultatų pasiekusių šalių. Ekonomikoje vis labiau trūksta kvalifikuotų IT srities darbuotojų, nes augančios paklausos nepatenkina kompiuterinių studijų absolventų pasiūla;

                  (14)

                  Austrija – šalis, daug investuojanti į mokslinius tyrimus ir technologinę plėtrą ir nustačiusi plataus užmojo nacionalinius tikslus. Tačiau mokslinės ir inovacijų veiklos rezultatai nesiekia Sąjungos inovacijų lyderių (8) lygio. Didesnės investicijos į mokslinius tyrimus ir technologinę plėtrą ne visada lemia inovacijų rezultatus ir našumo augimą. Visų pirma, Austrijos įdarbinimo sparčiai augančiose novatoriškose įmonėse rezultatai yra prasti. Investicijos į mokslinius tyrimus ir technologinę plėtrą būtų veiksmingesnės, jei jos visapusiškai paskatintų pažangų mokslą ir proveržio inovacijas. Kad tai būtų pasiekta, reikia sudaryti sąlygas užmegzti daugiau ir geresnių ryšių tarp mokslo ir verslo subjektų, taip pat skatinti tarpregioninį ir tarptautinį bendradarbiavimą pažangiosios specializacijos prioritetų klausimais. Be to, didesnės investicijos galėtų labai padidinti našumą ir pagerinti inovacijų rezultatus, ypač ekologinių inovacijų, mažųjų ir vidutinių įmonių (MVĮ) inovacinio pajėgumo ir papildomo nematerialiojo turto srityse;

                  (15)

                  nors apskritai su skaitmeninimo pažanga susiję Austrijos rezultatai yra geresni už Sąjungos vidurkį, ji nepasiekė Sąjungos inovacijų lyderių lygio. Reikia ne tik naudoti skaitmenines technologijas, bet ir jas kurti. Austrijos informacinių ir ryšių technologijų sektorius yra palyginti mažas, o jo augimas nebuvo toks pat, kaip panašiuose inovacijų lyderių šalių sektoriuose. Be to, kaimo vietovėse trūksta sparčiojo interneto ryšio, todėl didėja atotrūkis tarp skaitmeninimo ir inovacijų pajėgumų skirtinguose regionuose. Taip pat esama didelių spragų, susijusių su skaitmenine infrastruktūra mokyklose, pavyzdžiui, su belaidžio vietinio tinklo aprėptimi. Austrija įdiegė kelias finansavimo programas, kad būtų gerinamas sparčiojo interneto ryšys visoje šalyje. Austrijos bendros skaitmeninimo strategijos atnaujinimas suteikia galimybę nustatyti tikslus ir rodiklius, taip pat stebėti pažangą, susijusią su būtinomis viešosiomis ir privačiosiomis investicijomis į skaitmeninimą;

                  (16)

                  padidinus energijos vartojimo efektyvumą ir atsinaujinančiųjų energijos išteklių dalį, būtų sustiprintas Austrijos tvaraus ekonomikos augimo potencialas ir būtų lengviau pasiekti šalies 2030 m. klimato ir energetikos tikslus. Vis dėlto šiems tikslams pasiekti reikės papildomų pastangų. Be to, viešosios investicijos į mokslinius tyrimus ir technologinę plėtrą aplinkos ir energetikos srityje yra mažesnės nei Sąjungos vidurkis. Energijos vartojimo efektyvumo didinimas ir atsinaujinančiųjų išteklių energijos naudojimas mažosiose ir vidutinėse įmonėse padėtų sumažinti energijos suvartojimą. Investicijos į pastatų renovaciją, elektros energijos gamybą iš atsinaujinančiųjų šaltinių ir tvarų judumą galėtų suteikti smarkų postūmį Austrijos ekonomikai. Norint pereiti prie žiedinės ekonomikos reikia bendros strategijos ir įmonių didesnių investicijų;

                  (17)

                  nepaisant pastarojo meto augimo, siejamo su palankiomis ekonominėmis sąlygomis, Austrija dar nesugebėjo vėl užtikrinti bendro gamybos veiksnių našumo augimo ir išeiti iš dešimtmetį trukusio sąstingio šioje itin svarbioje ekonomikos augimo ir konkurencingumo skatinimo srityje. Našumo augimo paramos svertai yra susiję su įmonių skaitmeninimu, įmonių augimu ir konkurencija paslaugų sektoriuje. Nors Austrijos didžiosios įmonės pakankamai sparčiai diegia skaitmenines technologijas ir verslo modelius, mažosios įmonės atsilieka. Skaitmeninti mažesnes įmones, įskaitant labai mažas įmones, yra itin svarbu, nes jos yra Austrijos ekonomikos pagrindas. Tai, kad labai aktyviai naudojamasi programa „KMU Digital“, rodo, kad MVĮ domisi ir nori gauti patarimų skaitmeninimo klausimais. Šios programos pratęsimas bei išplėtimas būtų naudingas, taip pat būtų naudinga, jei Austrijos bendroje skaitmeninimo strategijoje būtų daugiau dėmesio skiriama įmonių skaitmeninimui;

                  (18)

                  tebelieka struktūrinių problemų, su kuriomis Austrijoje susiduria įmonės, norėdamos pradėti ir plėsti veiklą, visų pirma labai novatoriškos įmonės. Įdarbinimo sparčiai augančiose novatoriškose įmonėse srityje Austrija atsilieka nuo kitų panašių valstybių narių. Tai rodo, kad reikia gerinti novatoriškų įmonių veiklos plėtimo sąlygas, nes joms toliau trukdo tokie veiksniai, kaip rizikos kapitalo aplinka, kuri yra mažiau išvystyta ir įvairi, nei inovacijų lyderių šalyse. Ją varžo finansavimas vėlesniais etapais, pvz., veiklą plečiančių įmonių finansavimas rizikos kapitalo forma ir jų galimybės gauti finansavimą viešose kapitalo rinkose. Neseniai sukurtas MVĮ segmentas Vienos vertybinių popierių biržoje yra žingsnis teisinga linkme. Sparčiai augančios įmonės yra labai svarbios norint skleisti naujas technologijas ir verslo modelius, įskaitant skaitmenines technologijas ir verslo modelius, taigi jos yra svarbios ir našumo augimui;

                  (19)

                  Austrijoje esama didelių kliūčių patekti į verslo paslaugų rinką ir įgyti teisę užsiimti reglamentuojamąja profesine veikla, o verslo paslaugų teikimui ir reglamentuojamosios profesinės veiklos vykdymui taikoma daug ribojamųjų taisyklių. Jos apima konkrečius akcijų valdymo reikalavimus, daug priskirtų veiklos rūšių ir tarpdalykės veiklos apribojimus. Reglamentavimo kliūtys, visų pirma susijusios su kasdiene parduotuvių veikla, prisideda prie palyginti menkos Austrijos mažmeninės prekybos sektoriaus plėtros. Didelė administracinė našta kelia vis didesnį susirūpinimą Austrijos įmonėms. Norint pagerinti verslo aplinką, svarbu toliau dėti pastangas mažinti naštą ir atlikti planuojamą Austrijos prekybos licencijų išdavimo akto (Gewerbeordnung) vertinimą. Didesnė konkurencija paslaugų sektoriuje padėtų Austrijai išspręsti skaitmeninių technologijų ir skaitmeninių verslo modelių sklaidos problemas;

                  (20)

                  tam tikrus rekomendacijose nustatytus trūkumus, visų pirma 2019 m. šaliai skirtos ataskaitos D priede nurodytose srityse, turėtų padėti pašalinti 2021–2027 m. Sąjungos fondų programavimas. Tai suteiktų Austrijai galimybę atsižvelgiant į regioninius skirtumus optimaliai panaudoti šiuos fondus nustatytuose sektoriuose;

                  (21)

                  per 2019 m. Europos semestrą Komisija atliko išsamią Austrijos ekonominės politikos analizę ir ją paskelbė 2019 m. šaliai skirtoje ataskaitoje. Be to, ji įvertino 2019 m. stabilumo programą, 2019 m. nacionalinę reformų programą ir tolesnius veiksmus, kurių Austrija ėmėsi atsižvelgdama į ankstesniais metais jai skirtas rekomendacijas. Komisija įvertino ne tik jų svarbą tvariai fiskalinei ir socialinei bei ekonominei Austrijos politikai, bet ir tai, kaip jie atitinka Sąjungos taisykles ir gaires. Tai atitinka būtinybę stiprinti bendrą Sąjungos ekonomikos valdymą Sąjungos lygio priemonėmis prisidedant prie būsimų nacionalinių sprendimų;

                  (22)

                  atsižvelgdama į šį vertinimą, Taryba išnagrinėjo 2019 m. stabilumo programą ir laikosi nuomonės (9), kad Austrija turėtų laikytis Stabilumo ir augimo pakto,

            REKOMENDUOJA Austrijai 2019 m. ir 2020 m. imtis šių veiksmų:

         1.

            Užtikrinti sveikatos priežiūros, ilgalaikės priežiūros ir pensijų sistemų tvarumą, be kita ko, koreguojant teisės aktais nustatytą pensinį amžių, atsižvelgiant į numatomą tikėtinos gyvenimo trukmės ilgėjimą. Supaprastinti ir racionalizuoti fiskalinius santykius ir pareigas tarp įvairių valdžios lygmenų, taip pat suderinti pareigas finansavimo ir išlaidų srityse.

         2.

            Mokesčių naštą perkelti nuo darbo jėgos prie šaltinių, kurie darytų mažesnį neigiamą poveikį integraciniam ir tvariam augimui. Remti visą darbo dieną dirbančias moteris, be kita ko, gerinant vaikų priežiūros paslaugas, ir nuolat bendradarbiaujant su socialiniais partneriais gerinti žemos kvalifikacijos darbuotojų dalyvavimo darbo rinkoje rezultatus. Kelti palankių sąlygų neturinčių asmenų grupių, įskaitant migrantų kilmės asmenis, pagrindinių įgūdžių lygį.

         3.

            Su investicijomis susijusią ekonominę politiką sutelkti į mokslinius tyrimus ir technologinę plėtrą, inovacijas, skaitmeninimą ir tvarumą, atsižvelgiant į regioninius skirtumus. Remti našumo augimą, skatinant įmonių skaitmeninimą ir įmonių augimą ir mažinant reglamentavimo kliūtis paslaugų sektoriuje.

         Priimta Briuselyje 2019 m. liepos 9 d.

               Tarybos vardu

               Pirmininkas

            M. LINTILÄ

         (1)  OL L 209, 1997 8 2, p. 1.

         (2)  2011 m. lapkričio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 1176/2011 dėl makroekonominių disbalansų prevencijos ir naikinimo (OL L 306, 2011 11 23, p. 25).

         (3)  OL C 136, 2019 4 12, p. 1.

         (4)  OL C 320, 2018 9 10, p. 84.

         (5)  2013 m. gruodžio 17 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 1303/2013, kuriuo nustatomos Europos regioninės plėtros fondui, Europos socialiniam fondui, Sanglaudos fondui, Europos žemės ūkio fondui kaimo plėtrai ir Europos jūros reikalų ir žuvininkystės fondui bendros nuostatos ir Europos regioninės plėtros fondui, Europos socialiniam fondui, Sanglaudos fondui ir Europos jūros reikalų ir žuvininkystės fondui taikytinos bendrosios nuostatos ir panaikinamas Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1083/2006 (OL L 347, 2013 12 20, p. 320).

         (6)  Pagal ciklą pakoreguotas balansas atėmus vienkartines ir laikinąsias priemones, Komisijos perskaičiuotas taikant bendrai sutartą metodiką.

         (7)  Grynąsias pirmines valdžios sektoriaus išlaidas sudaro visos valdžios sektoriaus išlaidos atėmus palūkanų išlaidas, Sąjungos fondų pajamomis visiškai kompensuojamas išlaidas Sąjungos programoms ir išlaidų nedarbo išmokoms nediskrecinius pokyčius. Nacionaliniu lygmeniu finansuojamas bendrojo pagrindinio kapitalo formavimas išlyginamas per ketverių metų laikotarpį. Įskaičiuojamos diskrecinės su pajamomis susijusios priemonės arba įstatymais nustatytas pajamų padidėjimas. Vienkartinės priemonės, susijusios tiek su pajamomis, tiek su išlaidomis, neįskaičiuojamos.

         (8)  Kaip apibrėžta 2018 m. Europos inovacijų diegimo rezultatų suvestinėje, inovacijų lyderis: SE, DK, FI, NL, UK, LU aktyvus novatorius: DE, BE, IE, AT, FR, SI.

         (9)  Pagal Reglamento (EB) Nr. 1466/97 5 straipsnio 2 dalį.


title: 2019 m. liepos 9 d. Tarybos rekomendacija dėl 2019 m. Lenkijos nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2019 m. Lenkijos konvergencijos programos

text:
               5.9.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 301/123

      TARYBOS REKOMENDACIJA
      2019 m. liepos 9 d.
      dėl 2019 m. Lenkijos nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2019 m. Lenkijos konvergencijos programos
      (2019/C 301/21)
      EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
      atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 121 straipsnio 2 dalį ir 148 straipsnio 4 dalį,
      atsižvelgdama į 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei koordinavimo (1), ypač į jo 9 straipsnio 2 dalį,
      atsižvelgdama į Europos Komisijos rekomendaciją,
      atsižvelgdama į Europos Parlamento rezoliucijas,
      atsižvelgdama į Europos Vadovų Tarybos išvadas,
      atsižvelgdama į Užimtumo komiteto nuomonę,
      atsižvelgdama į Ekonomikos ir finansų komiteto nuomonę,
      atsižvelgdama į Socialinės apsaugos komiteto nuomonę,
      atsižvelgdama į Ekonominės politikos komiteto nuomonę,
      kadangi:

                  (1)

                  2018 m. lapkričio 21 d. Komisija priėmė metinę augimo apžvalgą, kuria pradedamas 2019 m. Europos ekonominės politikos koordinavimo semestras. Ji tinkamai atsižvelgė į 2017 m. lapkričio 17 d. Europos Parlamento, Tarybos ir Komisijos paskelbtą Europos socialinių teisių ramstį. 2019 m. kovo 21 d. Europos Vadovų Taryba patvirtino metinėje augimo apžvalgoje nustatytus prioritetus. 2018 m. lapkričio 21 d. Komisija pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 1176/2011 (2) priėmė ir įspėjimo mechanizmo ataskaitą – joje Lenkija nenurodyta kaip viena iš valstybių narių, dėl kurios reikėtų parengti nuodugnią apžvalgą;

                  (2)

                  2019 m. vasario 27 d. paskelbta 2019 m. Lenkijai skirta ataskaita. Joje įvertinta Lenkijos pažanga, padaryta įgyvendinant 2018 m. liepos 13 d. Tarybos priimtas konkrečiai šaliai skirtas rekomendacijas (3), tolesni veiksmai, kurių Lenkija ėmėsi atsižvelgdama į ankstesniais metais priimtas konkrečiai šaliai skirtas rekomendacijas, ir Lenkijos pažanga siekiant nacionalinių tikslų pagal strategiją „Europa 2020“;

                  (3)

                  2019 m. nacionalinę reformų programą Lenkija pateikė 2019 m. balandžio 26 d., o 2019 m. stabilumo programą – 2019 m. balandžio 29 d. Siekiant atsižvelgti į jų tarpusavio sąsajas, abi programos vertintos vienu metu;

                  (4)

                  į atitinkamas konkrečioms šalims skirtas rekomendacijas atsižvelgta sudarant 2014–2020 m. Europos struktūrinių ir investicijų fondų (toliau – ESI fondai) programas. Kaip numatyta Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1303/2013 (4) 23 straipsnyje, Komisija, gali paprašyti valstybės narės peržiūrėti savo partnerystės sutartį ir susijusias programas bei pasiūlyti jų pakeitimus, jei tai būtina siekiant remti atitinkamų Tarybos rekomendacijų įgyvendinimą. Kaip naudotųsi šia nuostata, Komisija išsamiau nurodė priemonių, kuriomis ESI fondų veiksmingumas siejamas su patikimu ekonomikos valdymu, taikymo gairėse;

                  (5)

                  šiuo metu Lenkijai taikoma Stabilumo ir augimo pakto prevencinė dalis. 2019 m. konvergencijos programoje Vyriausybė numato nedidelį nominaliojo balanso pablogėjimą: nuo 0,4 % bendrojo vidaus produkto (BVP) deficito 2018 m. iki 0,6 % BVP 2022 m.; 2019 m. numatomas 1,7 % BVP deficitas, o 2020 m. – 0,2 % BVP perteklius. Perskaičiuotas struktūrinis balansas, kurio deficitas sudaro 1,1 % BVP, 2022 m. priartės prie vidutinės trukmės biudžeto tikslo – 1,0 % BVP struktūrinio deficito. 2019 m. konvergencijos programoje numatoma, kad valdžios sektoriaus bendrosios skolos santykis su BVP nuo 48,9 % BVP 2018 m. sumažės iki 40,6 % 2022 m. Makroekonominis scenarijus, kuriuo grindžiamos tos biudžeto projekcijos, yra tikėtinas. Vis dėlto kai kurių priemonių, kurių reikia norint pasiekti planuojamus deficito tikslus 2020 m. ir vėliau, veikimo informacija nebuvo pakankamai konkretizuota;

                  (6)

                  2019 m. konvergencijos programoje nurodoma, kad Lenkija įgyvendino su sausra susijusias kompensuojamąsias priemones ir kad jų poveikis biudžetui 2018 m. buvo didelis. Konvergencijos programoje pateikiama tinkamų šių papildomų biudžeto išlaidų apimties ir pobūdžio įrodymų. Taikant neįprasto įvykio sąlygą su sausra susijusios išlaidos galėtų būti traktuojamos kaip išskirtinės. Komisijos nuomone, susijusios reikalavimus atitinkančios papildomos išlaidos 2018 m. sudarė 0,07 % BVP. Pagal Reglamento (EB) Nr. 1466/97 9 straipsnio 1 dalies ir 10 straipsnio 3 dalies nuostatas šios papildomos išlaidos yra priimtinos, atsižvelgiant į tai, kad sausros išskirtinumas yra laikomas neįprastu įvykiu, jo poveikis Lenkijos viešiesiems finansams yra didelis, o leidžiant laikinai nukrypti nuo koregavimo plano, kuriuo siekiama vidutinės trukmės biudžeto tikslo, tvarumui nebūtų pakenkta. Todėl, kad būtų atsižvelgta į tas papildomas išlaidas, 2018 m. reikalaujamas koregavimas siekiant vidutinės trukmės biudžeto tikslo buvo sumažintas;

                  (7)

                  2018 m. liepos 13 d. Taryba rekomendavo Lenkijai užtikrinti, kad 2019 m. grynųjų pirminių valdžios sektoriaus išlaidų (5) nominalus augimas neviršytų 4,2 %, o tai atitiktų 0,6 % BVP metinį struktūrinį koregavimą. Remiantis Komisijos 2019 m. pavasario prognoze, esama rizikos, kad 2019 m. nuo to rekomenduoto koregavimo bus labai nukrypta;

                  (8)

                  2020 m., atsižvelgiant į prognozuojamą 2,0 % BVP Lenkijos gamybos apimties atotrūkį, grynųjų pirminių valdžios sektoriaus išlaidų nominalus augimas neturėtų viršyti 4,4 %, o tai atitinka 0,6 % BVP struktūrinį koregavimą pagal bendrai sutartą reikalavimų koregavimo matricą taikant Stabilumo ir augimo paktą. Remiantis Komisijos 2019 m. pavasario prognoze, jeigu politika nesikeis, esama rizikos, kad 2020 m. nuo to reikalavimo bus labai nukrypta. Apskritai Taryba mano, kad nuo 2019 m. turėtų būti imtasi reikiamų priemonių siekiant užtikrinti, kad būtų laikomasi Stabilumo ir augimo pakto nuostatų;

                  (9)

                  gerindama mokestinių prievolių vykdymą, Lenkija padarė didelę pažangą. Kartu sparčiai augo ekonomika, stiprėjo darbo rinka ir palaipsniui didėjo darbo sutarčių, už kurias mokamos socialinio draudimo įmokos, dalis. Dėl visų šių veiksnių padidėjo viešosios pajamos. Dalis padidėjusių pajamų yra ciklinio pobūdžio ir gali sumažėti, kai pablogės makroekonominė aplinka. Per kelerius pastaruosius metus taip pat padidėjo viešosios išlaidos, kaip BVP dalis. Keletas naujų išlaidų kategorijų yra nuolatinės ir gali būti nelengva artimiausioje ateityje jas pakeisti. Be to, ateityje Lenkijos viešiesiems finansams kils spaudimas didinti išlaidas, visų pirma dėl visuomenės senėjimo. Dėl šių veiksnių dar svarbiau imtis naujų išlaidų valdymo stiprinimo priemonių, įskaitant reguliarų išlaidų veiksmingumo ir efektyvumo vertinimą. Nors 2018 m. Lenkija ir toliau dėjo pastangas, kad pagerintų biudžeto sistemą, bendra reforma yra sudėtinga ir bus taikoma etapais kelerius metus. Apskritai fiskalinė sistema yra stipri ir nepriklausomos institucijos atlieka kai kurias iš fiskalinių tarybų paprastai atliekamų funkcijų, tačiau Lenkija tebėra vienintelė valstybė narė, neturinti nepriklausomos fiskalinės tarybos. Nors Lenkija nepadarė pažangos ribodama pernelyg dažną lengvatinių pridėtinės vertės mokesčio tarifų naudojimą, Vyriausybė pradėjo reformą, kuri gali sumažinti tarifų sudėtingumą ir jų taikymo klaidų tikimybę;

                  (10)

                  dėl ankstesnių reformų, tokių kaip ankstyvo išėjimo į pensiją galimybių panaikinimas ir laipsniškas teisės aktais nustatyto pensinio amžiaus ilginimas, iki 2017 m. vidutinis pensinis amžius ilgėjo. 2018 m. ir vyrų, ir moterų vidutinis pensinis amžius sutrumpėjo – tai susiję su teisės aktais nustatyto pensinio amžiaus sutrumpinimu 2017 m. pabaigoje. Turint omenyje darbingo amžiaus gyventojų skaičiaus mažėjimą, tolesnis faktinio pensinio amžiaus ilgėjimas yra labai svarbus dalyvavimui darbo rinkoje, taigi ir ekonomikos augimui. Taip pat labai svarbu užtikrinti būsimų pensijų adekvatumą, užkirsti kelią skurdui senatvėje, o kartu didinti pensijų sistemos fiskalinį tvarumą. 2017 m. rudenį įgyvendintas teisės aktais nustatyto pensinio amžiaus sutrumpinimas iki 60 metų moterims ir iki 65 metų vyrams turės didelį neigiamą poveikį būsimų pensijų išmokų dydžiui ir lems didelį šių išmokų vyrams ir moterims skirtumą. Esamos lengvatinės pensijų sistemos reiškia fiskalines išlaidas ir mažina darbuotojų judumą tarp sektorių. Darbo jėgos judumą mažina ir paslėptą nedarbą žemės ūkio sektoriuje palaiko specialiai ūkininkams skirta socialinio draudimo sistema, kuriai skiriamos subsidijos sudaro apie 0,8 % BVP;

                  (11)

                  pastaruoju metu palanki makroekonominė aplinka prisidėjo prie gerų Lenkijos darbo rinkos rezultatų. 2018 m. užimtumo lygis toliau didėjo, o po kelerius metus trukusio nuosmukio kaip niekad žemas nedarbo lygis stabilizavosi ir sudarė mažiau nei 4 %. Tačiau tam tikrų darbo jėgos grupių, visų pirma žemos kvalifikacijos asmenų, neįgaliųjų bei jų slaugytojų ir vyresnio amžiaus žmonių, aktyvumas išliko žemas, palyginti su kitomis valstybėmis narėmis. Lenkijos socialinių išmokų sistema teikia nepakankamai paskatų pradėti dirbti. Išmoka vaikui sumažino skurdą ir nelygybę, bet dėl savo dydžio ir struktūros ji jau padarė neigiamą poveikį tėvų, daugiausia moterų, dalyvavimui darbo rinkoje. Jaunesnių nei trejų metų vaikų, kuriems teikiamos oficialios vaikų priežiūros paslaugos, skaičius išlieka vienas mažiausių Sąjungoje. Be to, ilgalaikę priežiūrą dažniausiai teikia šeimos nariai, neturintys beveik jokios institucinės paramos, dėl to slaugytojai negali dirbti. Teisės aktais nustatyto pensinio amžiaus sutrumpinimas paskatino kai kuriuos vyresnio amžiaus darbuotojus pasitraukti iš darbo rinkos. Patenkinti išaugusią darbo jėgos paklausą padeda migracija iš Sąjungai nepriklausančių šalių, tačiau yra požymių, kad tolesnį darbuotojų migrantų srautą į šalį gali būti sunku užtikrinti;

                  (12)

                  2015–2017 m. Lenkija taikė priemones, kuriomis sprendžiama darbo rinkos segmentacijos problema: ribojo galimybes piktnaudžiauti laikinuoju įdarbinimu, didino kai kurių nestandartinių darbo sutarčių socialinio draudimo įmokas ir nustatė minimalų valandinį atlyginimą už darbą pagal kai kurias iš tokių sutarčių. Nors dėl taikytų priemonių ir darbuotojų trūkumo terminuotųjų sutarčių dalis nuo 2015 m. mažėjo ir per 2018 m. šis procesas paspartėjo, ji vis dar išlieka viena didžiausių Sąjungoje. Tolesnių teisės aktų pakeitimų šiai problemai spręsti nepadaryta, nes Darbo kodekso reforma galiausiai neįgyvendinta. Ateityje gali kilti savarankiškai dirbančių ir tam tikras nestandartines sutartis sudariusių asmenų būsimų pensijų adekvatumo klausimas;

                  (13)

                  vienas iš esminių veiksnių, gerinančių Lenkijos būsimo augimo perspektyvas, galėtų būti kokybiško švietimo ir mokymo sistema, kurioje atsižvelgiama į mokymosi visą gyvenimą perspektyvą ir kuri remiama pakankamomis investicijomis. Siekiant remti ir dalyvavimą darbo rinkoje, ir ekonomikos inovacinį pajėgumą itin svarbu suteikti žmonėms įgūdžių ir gebėjimų, kurių reikia darbui susirasti greitai kintančioje darbo rinkoje. Suaugusiųjų dalyvavimo švietimo ir mokymo programose rodiklis yra gerokai mažesnis nei Sąjungos vidurkis, o profesinis mokymas įmonėse nėra pakankamai išnaudojamas. Dėl to ir dėl tam tikrų skaitmeninių įgūdžių ir raštingumo bei gebėjimo skaičiuoti trūkumų, ypač tarp aukštojo išsilavinimo neturinčių suaugusiųjų, sumenkinamos galimybės jiems įsidarbinti. Tikėtina, kad neigiamai paveikti švietimo kokybę gali nepakankama mokytojų rengimo kokybė ir tam tikri jų įgūdžių trūkumai. Taip pat yra aukštojo mokslo kokybės užtikrinimo sistemos trūkumų. Nepaisant pastarųjų profesinio mokymo ir aukštojo mokslo reformų, vis dar trūksta suaugusiųjų švietimo veiksmingo koordinavimo, o įvairių politikos priemonių poveikis teikiamo švietimo ir mokymo kokybei ir įgūdžių lygiui nėra aiškus;

                  (14)

                  ilgalaikės Lenkijos ekonomikos perspektyvos priklauso nuo ekonomikos inovacinio pajėgumo didinimo. Tačiau pagal inovacijas Lenkija vis dar yra prastų rezultatų pasiekusių šalių grupėje: svarbią šalies ekonominės struktūros dalį sudaro žemųjų technologijų sektoriai, o atskirų regionų rezultatai inovacijų srityje labai skiriasi. Nors imtasi kai kurių priemonių siekiant gerinti mokslo ir verslo bendradarbiavimą, tebėra tam tikrų finansinių ir nefinansinių kliūčių. Visų pirma pagrindinės kliūtys tebėra sudėtingos administracinės procedūros ir riboti mokslininkų įgūdžiai bendrų viešojo ir privačiojo sektorių mokslinių tyrimų ir technologinės plėtros (MTTP) projektų valdymo srityje. Skleidžiant novatoriškus sprendimus klasteriai ir formalizuoti įmonių tinklai, ypač tarp mažųjų ir vidutinių įmonių ir didelių įmonių, atlieka nesvarbų vaidmenį. 2018 m. aukštojo mokslo reforma patobulinami kai kurie Lenkijos mokslo padėties aspektai, tačiau tik iš dalies sprendžiami tokie svarbūs klausimai kaip mokslinių tyrimų sektoriaus susiskaidymas, tyrėjų darbo užmokestis ar Lenkijos mokslo tarptautinimas. 2017 m. bendrosios šalies išlaidos MTTP išliko maždaug perpus mažesnės už Sąjungos vidurkį, o regioniniai skirtumai buvo dideli;

                  (15)

                  sveikatos priežiūros rezultatai toliau gerėjo, tačiau vis dar nesiekia Sąjungos vidurkio: 2017 m. vyrų vidutinė tikėtina gyvenimo trukmė buvo 7,9 metų trumpesnė nei moterų, o aukščiausią ir žemiausią išsilavinimą turinčių lenkų vidutinė tikėtina gyvenimo trukmė 2016 m. skyrėsi 10 metų. Sveikatos priežiūros sistemos prieinamumą ir veiksmingumą veikia išlaidų mažumas ir darbuotojų trūkumas. Dirbančių gydytojų ir slaugytojų skaičius, palyginti su gyventojų skaičiumi, yra vienas mažiausių Sąjungoje; ketvirtis medicinos darbuotojų vyresni nei pensinio amžiaus. Nepatenkintas medicinos paslaugų poreikis 2017 m. sumažėjo, bet tebėra vienas didžiausių Sąjungoje, o tam tikrų procedūrų laukimo laikas nuo 2010 m. labai pailgėjo. Lenkija parengė sveikatos priežiūros poreikių žemėlapius, bet jie dar nenaudojami kaip priemonės sprendimams dėl sveikatos priežiūros paslaugų pirkimo ir investicijų pagrįsti. Sveikatos priežiūros sistemoje ir toliau pernelyg remiamasi stacionaria priežiūra, o pirminė ir ambulatorinė priežiūra tebėra nepakankamai išvystyta. Ilgalaikės priežiūros sistema silpna: trūksta standartizuotų paslaugų ir nuoseklaus strateginio požiūrio. Ilgalaikę priežiūrą daugiausia teikia neformalūs slaugytojai, dažnai šeimos nariai, turintys mažai institucinės paramos. 2017 m. Lenkijos viešosios sveikatos priežiūros išlaidos iš viso sudarė 4,7 % BVP, t. y. daug mažiau nei Sąjungos vidurkis (7 % BVP). Lenkija planuoja ateinančiu metu laipsniškai didinti šias išlaidas. Tačiau tai gali būti sunku pasiekti, nes neseniai paskelbti planai didinti socialinius pervedimus vidutines ir dideles pajamas gaunantiems namų ūkiams ateityje apribos fiskalinio manevravimo galimybes;

                  (16)

                  nors Lenkijos infrastruktūra labai pagerėjo, kai kuriuose sektoriuose vis dar yra svarbių susisiekimo spragų. Investicijos į kelius, kurios pagal nacionalinę kelių tiesybos programą turi būti užbaigtos iki 2024 m., daugiausia bus sutelktos rytinėje Lenkijos dalyje, todėl susisiekimas su kai kuriais šiauriniais regionais bus prastesnis. Vis dar esama didelių spragų transeuropinio transporto tinklo geležinkelių sistemoje, o į geležinkelius investuojama lėčiau nei į kelius. Žūčių keliuose skaičius vis dar yra vienas didžiausių Sąjungoje. Miestuose patiriama vis daugiau su judumu susijusių problemų, pvz., spūstys ir oro tarša, kurias sukelia vis didėjantis lengvųjų automobilių skaičius ir didelė senų automobilių dalis. Per pastaruosius penkerius metus kelių transporto išmetamų šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekis gerokai išaugo. Dabartinių paskatų naudoti kolektyvinio, mažą teršalų kiekį išmetančio ir aktyvaus transporto rūšis nepakanka šioms problemoms išspręsti. Naudojimasis fiksuotuoju internetu Lenkijoje tebėra vienas mažiausių Sąjungoje: itin spartus plačiajuostis ryšys prieinamas daugiausia dideliuose miestuose;

                  (17)

                  Lenkijos ekonomikos rezultatai pagal anglies dioksido išmetimą yra tarp prasčiausių Sąjungoje. Prie didesnio energijos suvartojimo ir nepritekliaus prisideda prastas viešųjų ir privačiųjų pastatų apšiltinimas. Be to, Lenkijos miestų, ypač pietiniuose ir centriniuose regionuose, oras yra labiausiai užterštas Sąjungoje. Sumažėtų priklausomybė nuo iškastinio kuro ir būtų ribojama oro tarša, o kartu būtų mažinamos socialinės sąnaudos ir gerėtų gyvenimo kokybė, jei būtų investuojama į didesnį energijos vartojimo efektyvumą, visų pirma pastatų sektoriuje, didinama mažo anglies dioksido kiekio ir švaresnės energijos gamybos dalis ir remiamas mažesnis teršalų išmetimas transporto sektoriuje. Dabartinė teisinė aplinka, įskaitant Dujų atsargų kaupimo įstatymą, Elektros kainų įšaldymo įstatymą ir sausumos vėjo elektrinių parkų taisykles, gali kliudyti investicijoms į elektros ir dujų rinkas ir ilgainiui daryti poveikį Lenkijos energetikos sektoriaus ir energijai imlių pramonės šakų konkurencingumui;

                  (18)

                  siekiant išlaikyti palankias ekonomines sąlygas ir remti privačiųjų investicijų augimą labai svarbi naujų ir persvarstytų teisės aktų kokybė ir stabili bei nuspėjama verslo aplinka. Nestabili reglamentavimo sistema ir kitos įmonių plėtros kliūtys neigiamai veikia investicijų aktyvumą ir našumą. Užmezgus veiksmingą dialogą su visais suinteresuotaisiais subjektais būtų galima pagerinti teisės aktų kokybę, o apribojant reikalingų pataisų skaičių – teigiamai prisidėti prie verslo aplinkos stabilumo. Todėl konsultacijų su socialiniais partneriais ir viešųjų konsultacijų vaidmuo, sustiprintas užtikrinant pakankamai laiko konsultacijoms, gerinant suinteresuotųjų subjektų nuomonių, surinktų per konsultacijas, panaudojimą ir kuo labiau sumažinant teisės aktų, dėl kurių galima nesikonsultuoti, skaičių, labai padėtų sumažinti administracinę naštą, atsirandančią dėl dažnų teisės aktų pakeitimų, didinti investicijas ir ilgainiui skatinti tvarų ekonomikos augimą. Šiomis aplinkybėmis taip pat itin svarbu užtikrinti teisinės valstybės principo laikymąsi ir teisminių institucijų nepriklausomumą. Primenama, kad 2017 m. gruodžio mėn. Komisija pateikė Tarybai pagrįstą pasiūlymą nustatyti, kad esama aiškaus pavojaus, kad Lenkija gali šiurkščiai pažeisti teisinės valstybės principą. Dėl šių susirūpinimą keliančių klausimų šiuo metu Europos Sąjungos Teisingumo Teisme svarstomas sprendimas ir vykdomi procesai. Investicijų aplinkai svarbūs veiksniai yra teisinis tikrumas ir pasitikėjimas reglamentavimo, mokesčių ir kitų sričių politikos bei institucijų darbo kokybe ir nuspėjamumu;

                  (19)

                  tam tikrus rekomendacijose nustatytus trūkumus, visų pirma 2019 m. šaliai skirtos ataskaitos D priede nurodytose srityse, galėtų padėti pašalinti 2021–2027 m. Sąjungos fondų programavimas. Tai suteiktų Lenkijai galimybę atsižvelgiant į regioninius skirtumus optimaliai panaudoti šiuos fondus nustatytuose sektoriuose;

                  (20)

                  pastaruoju metu bankų, draudimo ir energetikos sektoriuose labai išaugo valstybės vaidmuo. Didesnė valstybės nuosavybė yra naujas iššūkis konkurencijai ir reglamentavimo bei valdymo sistemai. Todėl, atsižvelgiant į galimai prieštaringus interesus ir tvirtesnius finansų sektoriaus ir valstybės ryšius, vis svarbesnė tampa valdymo kokybė ir reguliavimo bei priežiūros institucijų nepriklausomumas;

                  (21)

                  atsižvelgdama į šį vertinimą, Taryba išnagrinėjo 2019 m. konvergencijos programą, o jos nuomonė (6) pateikta visų pirma toliau išdėstytoje 1 rekomendacijoje,

            REKOMENDUOJA Lenkijai 2019 m. ir 2020 m. imtis šių veiksmų:

         1.

            Užtikrinti, kad 2020 m. grynųjų pirminių valdžios sektoriaus išlaidų nominalus augimas neviršytų 4,4 %, o tai atitiktų 0,6 % BVP metinį struktūrinį koregavimą. Imtis papildomų veiksmų, kuriais būtų padidintas viešųjų išlaidų veiksmingumas, be kita ko, gerinant biudžeto sistemą.

         2.

            Užtikrinti būsimų pensijų išmokų adekvatumą ir pensijų sistemos tvarumą imantis priemonių faktiniam pensiniam amžiui ilginti ir pertvarkant lengvatines pensijų sistemas. Imtis veiksmų dalyvavimui darbo rinkoje padidinti, be kita ko, sudaryti geresnes sąlygas naudotis vaikų priežiūros bei ilgalaikės priežiūros paslaugomis ir pašalinti likusias kliūtis sudaryti pastovesnes darbo sutartis. Sudaryti sąlygas įgyti kokybišką švietimą ir darbo rinkoje reikalingus įgūdžius, visų pirma pasitelkiant suaugusiųjų mokymąsi.

         3.

            Didinti ekonomikos inovacinį pajėgumą, be kita ko, remiant mokslo tiriamąsias institucijas ir jų glaudesnį bendradarbiavimą su verslu. Su investicijomis susijusią ekonominę politiką sutelkti į inovacijas, transportą, visų pirma jo darnumą, skaitmeninę ir energetikos infrastruktūrą, sveikatos priežiūrą ir švaresnę energiją, atsižvelgiant į regioninius skirtumus. Gerinti reglamentavimo aplinką, visų pirma stiprinant konsultacijų su socialiniais partneriais ir viešų konsultacijų vaidmenį teisėkūros procese.

         Priimta Briuselyje 2019 m. liepos 9 d.

               Tarybos vardu

               Pirmininkas

            M. LINTILÄ

         (1)  OL L 209, 1997 8 2, p. 1.

         (2)  2011 m. lapkričio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 1176/2011 dėl makroekonominių disbalansų prevencijos ir naikinimo (OL L 306, 2011 11 23, p. 25).

         (3)  OL C 320, 2018 9 10, p. 88.

         (4)  2013 m. gruodžio 17 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 1303/2013, kuriuo nustatomos Europos regioninės plėtros fondui, Europos socialiniam fondui, Sanglaudos fondui, Europos žemės ūkio fondui kaimo plėtrai ir Europos jūros reikalų ir žuvininkystės fondui bendros nuostatos ir Europos regioninės plėtros fondui, Europos socialiniam fondui, Sanglaudos fondui ir Europos jūros reikalų ir žuvininkystės fondui taikytinos bendrosios nuostatos ir panaikinamas Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1083/2006 (OL L 347, 2013 12 20, p. 320).

         (5)  Grynąsias pirmines valdžios sektoriaus išlaidas sudaro visos valdžios sektoriaus išlaidos atėmus palūkanų išlaidas, Sąjungos fondų pajamomis visiškai kompensuojamas išlaidas Sąjungos programoms ir išlaidų nedarbo išmokoms nediskrecinius pokyčius. Nacionaliniu lygmeniu finansuojamas bendrojo pagrindinio kapitalo formavimas išlyginamas per ketverių metų laikotarpį. Įskaičiuojamos diskrecinės su pajamomis susijusios priemonės arba įstatymais nustatytas pajamų padidėjimas. Vienkartinės priemonės, susijusios tiek su pajamomis, tiek su išlaidomis, neįskaičiuojamos.

         (6)  Pagal Reglamento (EB) Nr. 1466/97 9 straipsnio 2 dalį.