Svarbus teisinis pranešimas

|

52006SC0022

Rekomendacija Tarybos nuomonė pagal 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1466/97 9 straipsnio 3 dalį Dėl atnaujintos 2005-2010 m. Danijos konvergencijos programos  /* SEK/2006/0022 galutinis */

	[pic] | EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA |Briuselis, 11.1.2006SEK(2006) 22 galutinisRekomendacijaTARYBOS NUOMONĖpagal 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1466/97 9 straipsnio 3 dalį Dėl atnaujintos 2005–2010 m. Danijos konvergencijos programos(pateikta Komisijos)AIŠKINAMASIS MEMORANDUMASPagrindinė informacija1998 m. liepos 1 d. įsigaliojusio Stabilumo ir augimo pakto pagrindinis tikslas yra patikimi valstybės finansai – priemonė sudaryti geresnes sąlygas kainų stabilumui ir smarkiam tvariajam augimui, leidžiančiam kurti naujas darbo vietas. 2005 m. Paktas buvo pirmą kartą iš dalies pakeistas. Šia reforma pripažįstamas Pakto naudingumas įtvirtinant fiskalinę drausmę, taip pat siekiama stiprinti jo efektyvumą, ekonominius pagrindus ir užtikrinti valstybės finansų ilgalaikį tvarumą.Tarybos reglamente (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei koordinavimo[1], kuris yra Pakto dalis, nustatyta, kad valstybės narės turi pateikti Tarybai ir Komisijai stabilumo arba konvergencijos programas ir kasmetinius atnaujintus programų variantus (bendrą valiutą įsivedusios valstybės narės pateikia (atnaujintas) stabilumo programas, o bendros valiutos neįsivedusios valstybės narės pateikia (atnaujintas) konvergencijos programas). Pirmoji Danijos konvergencijos programa buvo pateikta 1998 m. spalio mėn. Pagal reglamentą, atsižvelgdama į Komisijos rekomendaciją ir pasikonsultavusi su Ekonomikos ir finansų komitetu, Taryba 1998 m. gruodžio 1 d. pareiškė nuomonę dėl programos. Pagal tą pačią procedūrą atnaujintas stabilumo ir konvergencijos programas vertina Komisija ir nagrinėja minėtas komitetas; jas taip pat gali nagrinėti ir Taryba.Šiose programose valstybės narės turi nurodyti biudžeto būklės vidutinės trukmės tikslą ir nustatyti politikos priemones jam pasiekti ir išlaikyti, įskaitant su juo susijusias ekonomines prielaidas. Vykdant Pakto reformą ir atsižvelgiant į Sąjungos ekonomikos ir biudžeto nevienalytiškumą, atskiroms valstybėms narėms turėtų būti nustatomas skirtingas vidutinės trukmės tikslas, taip pat atsižvelgiant į fiskalinę tvarumo riziką. Reforma taip pat numatoma, kad ciklo metu, ekonomikos pakilimo laikotarpiais stiprinant biudžetinę drausmę, turėtų būti pasiektas labiau simetriškas požiūris į fiskalinę politiką, o į „pagrindines struktūrines reformas“, turinčias įrodomos teigiamos įtakos ilgalaikiam tvarumui, reikėtų atsižvelgti esant laikiniems nukrypimams nuo vidutinės trukmės tikslo arba suplanuotų jo patikslinimų.Komisija, atsižvelgdama į Komisijos tarnybų 2005 m. rudens prognozę, elgesio kodeksą[2], bendrai sutartą potencialios gamybos apimties ir pagal ciklą patikslinto balanso apskaičiavimo metodiką ir bendrąsias ekonominės politikos gaires, įtrauktas į integruotas 2005–2008 m. gaires, išnagrinėjo neseniai pateikta atnaujintą Danijos konvergencijos programą ir, remdamasi jos toliau pateiktu vertinimu, priėmė rekomendaciją dėl Tarybos nuomonės apie ją.Vertinimas1.  Danijos konvergencijos programos atnaujintas variantas, kuriame apžvelgiamas laikotarpis iki 2010 m., buvo pateiktas Komisijai 2005 m. lapkričio 30 d. Programa pagrįsta 2006 m. biudžeto įstatymu, kurį Parlamentas priėmė gruodžio 14 d. Programoje iš esmės remiamasi naujajame elgesio kodekse nustatytu stabilumo ir konvergencijos programų struktūros modeliu. Programoje esama spragų pateikiant privalomus ir neprivalomus duomenis, numatytus naujajame elgesio kodekse (ypač trūksta duomenų apie prognozuojamą pasaulio ir ES BVP augimą tam tikrais metais). Danijos programoje aiškiai neapibrėžtas vidutinės trukmės tikslas, kaip reikalaujama elgesio kodekse.2.  Per pastarąjį dešimtmetį BVP augo apytiksliai 2 %, tuo tarpu infliacija iš esmės atitiko euro zonos infliaciją. Darbo vietų augimas pastaruoju metu padidėjo ir nedarbas yra netoli žemiausios ribos per pastarąjį dešimtmetį. 2005 ir 2006 m. numatomos 2,4 % realiojo BVP augimo normos, nes prognozuojama, kad vidaus paklausa, ypač privatus vartojimas, ir toliau stipriai augs. 2007–2008 m., kaip techninė prielaida, nustatytas daug mažesnis BVP augimas; po to numatytas augimas – apytiksliai 2 % per metus per likusį programos laikotarpį. Makroekonominis scenarijus, kuriuo grindžiama programa, iš esmės atitinka Komisijos tarnybų vertinimą, pateiktą 2005 m. rudens prognozėje, kurioje apžvelgiamas laikotarpis iki 2006 m., ir iš esmės atspindi atsargias prielaidas. Ypač atsargi 2007 ir 2008 m. augimo perspektyva, augimo prielaidos yra mažesnės, nei Komisijos tarnybų potencialaus augimo skaičiavimai. Atnaujintoje programoje numatoma, kad infliacijos našta išliks palyginti prislopinta – ši nuostata atrodo realistiška.3.  Nuo VKM II mechanizmo pradžios 1999 m. sausio 1 d. nebūta problemų, kurios būtų turėję įtakos kronos keitimo kursui. Keitimo kurso nukrypimai nuo centrinio pariteto buvo žymiai mažesni nei oficiali svyravimų riba, o trumpalaikių palūkanų normos ir toliau mažai skyrėsi nuo euro zonos normų. Tai rodo pasitikėjimą fiksuoto keitimo kurso modeliu. Makroekonominės politikos sistema ir toliau užtikrina mažą ilgo termino obligacijų pelningumą. Tarp Danijos ir euro zonos ilgo termino vyriausybės obligacijų pelningumo nuokrypis sumažėjo iki beveik 0 bazinių punktų, būta atvejų, kai jis buvo šiek tiek neigiamas.4.  2005 m. vasario 17 d. pareikšdama nuomonę Taryba patvirtino biudžeto strategiją, pateiktą 2004 m. Danijos konvergencijos programos atnaujintame variante. 2005 m. biudžeto įgyvendinimo klausimu 2004 m. atnaujintame programos variante valdžios sektoriaus perteklius 2005 m. buvo 2,2 % BVP, tuo tarpu dabartiniame atnaujintame programos variante, esant panašioms BVP augimo perspektyvoms, numatomas 3,6 % perteklius. Apskritai gautos pajamos buvo didesnės nei tikėtasi, įskaitant pajamas iš pensijų fondų pajamingumo mokesčio bei naftos ir dujų išteklių naudojimo; išlaidos taip pat buvo ribojamos.5.  Vidutinės trukmės biudžeto strategijos tikslas – išlaikyti didelį pirminį perteklių visą programos laikotarpį, kad būtų užtikrintas greitas skolos santykio mažėjimas. Strategija pagrįsta išlaidų suvaržymu, siekiant išlaikyti metinį realaus viešojo vartojimo augimą ties 0,5 % riba, toliau išlaikyti mokesčių įšaldymą ir laikytis reikalavimo dėl subalansuoto vietos valdžios institucijų biudžeto. Šiame atnaujintame programos variante numatyta, kad valdžios sektoriaus perteklius mažės nuo didžiausio 3,6 % BVP 2005 m. (skatinamo išskirtinių veiksnių, įskaitant pajamas iš pensijų fondų pajamingumo mokesčio ir veiklos, susijusios su nafta ir dujomis) iki šiek tiek daugiau kaip 3 % 2006 ir 2007 m., po to lėtai mažės, kol pasieks 2,9 % BVP programos laikotarpio pabaigoje. Pirminio pertekliaus grafikas yra panašus: sumažėjimas 2 procentiniais punktais BVP per programos laikotarpį (1 procentiniu punktu, jei, lyginant, neatsižvelgiama į išskirtinai didelį 2005 m. perteklių). Išlaidų ir pajamų santykis per prognozuojamą laikotarpį laipsniškai mažės. Tai rodo mokestinių pajamų sumažėjimą (iš dalies dėl mokesčių įšaldymo), išlaidų suvaržymą, pagrįstą realaus viešojo vartojimo augimo ribojimu kasmet iki 0,5 % ir palūkanų naštos sumažėjimu. Palyginti su ankstesne programa, šiame atnaujintame variante viršijami numatyti valdžios sektoriaus balanso tikslai makroekonominiam scenarijui iš esmės nepakitus. Danija taiko pereinamąjį laikotarpį, skirtą įgyvendinti 2004 m. kovo 2 d. Eurostato sprendimą dėl antros pakopos pensijų kaupimo sistemų klasifikacijos; apskaičiuotas sprendimo įgyvendinimo poveikis – kasmet mažinti valdžios sektoriaus biudžeto balansą apytiksliai 1 % BVP.6.  Remiantis Komisijos tarnybų skaičiavimais pagal bendrai sutartą metodiką programos pagrindu, struktūrinis perteklius (t. y. pagal ciklą patikslintas perteklius neskaitant vienkartinių ir laikinų priemonių) mažėja nuo didžiausio 3½% BVP 2005 m. iki apytiksliai 2¾ % BVP 2006 m., prieš toliau pakildamas iki 3¼% BVP. Struktūrinės būklės mažėjimas nuo 2005 iki 2006 m., kai gamybos apimčių atotrūkis pagerėja nuo šiek tiek neigiamo 2005 m. iki nežymiai teigiamo 2006 m., iš esmės rodo išskirtinai dideles 2005 m. pajamas; 2006 m. planuojamas šių pajamų normalizavimasis.7.  Programos tikslas – struktūrinis balansas (atsižvelgiant į minėto Eurostato sprendimo pereinamąjį laikotarpį) nuo 1½ % iki 2½ % BVP per visą programos laikotarpį. Šiame vertinime jis laikomas programos vidutinės trukmės tikslu.8.  Kadangi pagal programos vidutinės trukmės tikslą reikalaujama daugiau, nei pagal minimalų lyginamąjį standartą (apskaičiuotas deficitas – apytiksliai 1/2 % BVP), įvykdžius jį, būtų pasiekta pakankamai patikima riba perviršinio deficito atveju. Tinkamumo atžvilgiu, programos vidutinės trukmės tikslas atitinka euro zonai ir VKM II valstybėms narėms Stabilumo ir augimo pakte ir elgesio kodekse nustatytas ribas ir juo reikalaujama daug daugiau, nei tikimasi pagal skolos santykį ir vidutinį potencialų gamybos apimčių augimą ateityje. Programoje paaiškinama, kad aukštesnis nei mažiausias pagal Paktą reikalaujamas vidutinės trukmės tikslas nustatytas, kad būtų sukurtas tvirtas pagrindas ilgalaikiam fiskaliniam tvarumui taikant greito skolos mažinimo priemones.9.  Balanso atžvilgiu, biudžeto projekcijų rizika atnaujintame programos variante, atrodo, yra teigiama, daugiausiai dėl to, kad BVP augimas gali būti didesnis, nei tikėtasi dėl techniniais sumetimais nustatyto mažo BVP augimo 2007 ir 2008 m. Todėl BVP augimas ir galutinis biudžetas nurodytais metais galėtų būti palankesni nei prognozuojama programoje. Neigiama rizika yra įvykdyti realaus viešojo vartojimo augimo apribojimo tikslą, atsižvelgiant į tai, kad praeityje būta visko.10.  Atsižvelgiant į biudžeto tikslų rizikos balansą, programoje numatyta biudžeto strategija atrodo pakankama, kad būtų užtikrinta, jog joje numatyto vidutinės trukmės tikslo bus iš esmės laikomasi visą programos laikotarpį. Taip pat pakanka numatyti pakankamą patikimumo ribą, kad nebūtų viršyta 3 % BVP deficito pamatinė vertė esant įprastiniams metiniams makroekonominiams svyravimams. Reikalavimo vidutinės trukmės tikslą pasiekusioms šalims pakilimo laikotarpiais vengti prociklinės fiskalinės politikos atžvilgiu, struktūrinis balansas sumažėja 0,3 procentinio punkto BVP nuo 2005 m. iki 2010 m., esant 0,8 procentinio punkto nuosmukiui 2005–2006 m., kai gamybos apimčių atotrūkis nuo šiek tiek neigiamo pakils iki nežymiai teigiamo. Atsižvelgiant į 2005 m. užfiksuotas išskirtines pajamas, 2006 m. biudžeto paketą ir neapibrėžtumus, susijusius su gamybos apimčių atotrūkio skaičiavimu, Danijos fiskalinės politikos tikriausiai negalima vadinti procikliška.11.  Antros pakopos pensijų kaupimo sistemų perklasifikavimas nuo 2007 m. pavasario (pasibaigus pereinamajam laikotarpiui, skirtam įgyvendinti 2004 m. kovo mėn. Eurostato sprendimą šiuo klausimu) iš esmės šio vertinimo nepakeistų. Apskritai biudžeto būklė yra gera ir biudžeto strategija yra geras fiskalinės politikos, vykdomos laikantis Pakto, pavyzdys.12.  Bendroji skola, kuri 2005 m. buvo 36 % BVP, jau yra gerokai mažesnė, nei Sutartyje nustatyta 60 % BVP pamatinė vertė. Pagal atnaujintą programos variantą numatoma, kad skolos santykis toliau mažės per programos laikotarpį ir 2010 m. bus 21½ % BVP. Daugiausiai dėl didesnio pirminio balanso skola mažės greičiau, nei numatyta ankstesniame atnaujintame programos variante.13.  Valstybės finansų tvarumo atžvilgiu Danija, atrodo, neturėtų susidurti su didele rizika dėl numatomų biudžeto išlaidų senėjančiai visuomenei Bendrosios skolos lygis šiuo metu yra mažiau 60 % pamatinės vertės ir numatoma, kad jis bus mažesnis nei ši pamatinė vertė visą projekcijos laikotarpį. Tai, kad tvarumo klausimai yra fiskalinės politikos dėmesio centre, įskaitant išlaidų pensijoms ribojimą ir turto kaupimo įtraukimą, teigiamai veikia ilgalaikę valstybės finansų augimo perspektyvą. Šiuo metu labai palanki biudžeto būklė padeda apriboti numatomą senėjančios visuomenės poveikį biudžetui ir vidutinės trukmės biudžeto planai nekelia didelės rizikos valstybės finansų tvarumui.14.  Numatytos priemonės valstybės finansų srityje iš esmės atitinka ekonominės politikos bendrąsias gaires, įtrauktas į 2005–2008 m. laikotarpio integruotas gaires. Pažymėtina, kad Danija laikosi vidutinės trukmės tikslo. Tačiau nebuvo nustatyta naujų priemonių, kurių tikslas būtų padidinti darbo vietų skaičių iki 2 % darbo jėgos iki 2010 m.15.  Atsižvelgiant į atnaujintą Lisabonos strategiją ekonomikos augimui ir darbo vietų kūrimui, 2005 m. spalio 26 d. pateiktoje Danijos nacionalinėje reformų programoje nurodyti tokie didelės įtakos valstybės finansams turintys uždaviniai: (i) pagerinti darbo jėgos pasiūlą, kad būtų užtikrintas ilgalaikis valstybės finansų tvarumas ir (ii) pagerinti valstybinio sektoriaus veiksmingumą. Nacionalinėje reformų programoje apibrėžtų veiksmų poveikis biudžetui atsispindi konvergencijos programos biudžeto projekcijose. Konvergencijos programoje numatytos priemonės valstybės finansų srityje atitinka veiksmus, numatytus Nacionalinėje reformų programoje.16.  RekomendacijaTARYBOS NUOMONĖpagal 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1466/97 9 straipsnio 3 dalį Dėl atnaujintos 2005–2010 m. Danijos konvergencijos programosEUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį,atsižvelgdama į 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei koordinavimo[3], ypač į jo 9 straipsnio 3 dalį,atsižvelgdama į Komisijos rekomendaciją,pasikonsultavusi su Ekonomikos ir finansų komitetu,PAREIŠKĖ TOKIĄ NUOMONĘ:17.  [2006 m. sausio 24 d.] Taryba išnagrinėjo atnaujintą Danijos konvergencijos programą, kurioje apžvelgiamas 2005–2010 m. laikotarpis. Programoje iš esmės remiamasi naujajame elgesio kodekse nustatytu stabilumo ir konvergencijos programų struktūros modeliu. Programoje esama spragų pateikiant privalomus ir neprivalomus duomenis, numatytus naujajame elgesio kodekse (ypač trūksta duomenų apie prognozuojamą pasaulio ir ES BVP augimą tam tikrais metais). Danijos programoje aiškiai neapibrėžtas biudžeto būklės vidutinės trukmės tikslas, kaip reikalaujama elgesio kodekse.18.  Per pastarąjį dešimtmetį BVP augo apytiksliai 2 %, tuo tarpu infliacija iš esmės atitiko euro zonos infliaciją. Darbo vietų augimas pastaruoju metu padidėjo ir nedarbas yra netoli žemiausios ribos per pastarąjį dešimtmetį. Makroekonominiame scenarijuje, kuriuo pagrįsta programa, 2006 m. numatomas realiojo BVP augimas, sieksiantis 2,4 %, ir vidutiniškai 1,6 % per likusį programos laikotarpį. Vertinant pagal šiuo metu turimą informaciją šis scenarijus atrodo atsargus, ypač 2007 ir 2008 m. atžvilgiu. Infliacijos projekcijos programoje atrodo tikroviškos.19.  2005 m. vasario 17 d. pareikšdama nuomonę Taryba patvirtino biudžeto strategiją, pateiktą 2004 m. atnaujintoje Danijos konvergencijos programoje. 2005 m. biudžeto įgyvendinimo klausimu 2004 m. atnaujintame programos variante valdžios sektoriaus perteklius 2005 m. buvo 2,2 % BVP, tuo tarpu dabartiniame atnaujintame programos variante, esant panašioms BVP augimo perspektyvoms, numatomas 3,6 % perteklius. Apskritai gautos pajamos buvo didesnės nei tikėtasi, įskaitant pajamas iš pensijų fondų pajamingumo mokesčio bei naftos ir dujų išteklių naudojimo; išlaidos taip pat buvo ribojamos.20.  Biudžeto strategijos tikslas – išlaikyti struktūrinius perteklius vidutiniškai 1½%–2½% lygmenyje visą programos laikotarpį, turint omenyje didelį valdžios sektoriaus skolos santykio sumažėjimą, siekiant sukurti tvirtą pagrindą visuomenės senėjimui. Strategija pagrįsta išlaidų suvaržymu, siekiant išlaikyti metinį realaus viešojo vartojimo augimą ties 0,5 % riba), toliau išlaikyti mokesčių įšaldymo ir laikytis reikalavimo dėl subalansuoto vietos valdžios institucijų biudžeto. Atnaujintame programos variante numatoma, kad valdžios sektoriaus perteklius sumažės nuo 3,6 % BVP 2005 m. iki 3,1 % 2006 m. ir bus 3,2 % 2007 m., po to šiek tiek smuktels iki 2,9 % BVP programos laikotarpio pabaigoje. Apskaičiuoti valdžios sektoriaus pertekliai šiame atnaujintame programos variante yra žymiai didesni, nei ankstesnėje atnaujintoje programoje, tuo tarpu numatomas panašus BVP augimas.21.  Programos tikslas – struktūrinis balansas (atsižvelgiant į minėto Eurostato sprendimo pereinamąjį laikotarpį) nuo 1½ % iki 2½ % BVP per visą programos laikotarpį. Šiame vertinime jis laikomas programos vidutinės trukmės tikslu. Struktūriniu požiūriu (t. y. pagal ciklą patikslintais duomenimis neskaitant vienkartinių ir laikinų priemonių) perteklius mažėja nuo didžiausio 3,6 % BVP rodiklio 2005 m. iki apytiksliai 2¾ % BVP 2006 m., toliau įsitvirtindamas ties 3¼ % BVP riba. Tačiau apskaičiuotas 0,8 procentinio punkto BVP sumažėjimas 2006 m. rodo numatomų mokestinių pajamų iš pensijų fondų, kurios buvo itin didelės 2005 m., normalizavimąsi.22.  Kadangi pagal programos vidutinės trukmės tikslą reikalaujama daugiau, nei pagal minimalų lyginamąjį standartą (apskaičiuotas deficitas – apytiksliai 1/2 % BVP), įvykdžius jį, būtų pasiektas pakankamas patikimumas perviršinio deficito atveju. Tinkamumo atžvilgiu programos vidutinės trukmės tikslas atitinka euro zonai ir VKM II valstybėms narėms Stabilumo ir augimo pakte ir elgesio kodekse nustatytas ribas ir juo reikalaujama daug daugiau, nei tikimasi pagal įsiskolinimo santykį ir vidutinį potencialų gamybos apimčių augimą ateityje. Programoje paaiškinama, kad aukštesnis nei mažiausias pagal Paktą reikalaujamas vidutinės trukmės tikslas nustatytas, kad būtų sukurtas tvirtas pagrindas ilgalaikiam fiskaliniam tvarumui taikant greito skolos mažinimo priemones.23.  Balanso atžvilgiu, biudžeto projekcijų rizika atnaujintame programos variante, atrodo, yra teigiama, daugiausiai dėl to, kad BVP augimas gali būti didesnis, nei tikėtasi dėl techniniais sumetimais nustatyto mažo BVP augimo 2007 ir 2008 m. Todėl BVP augimas ir galutinis biudžetas nurodytais metais galėtų būti palankesni nei prognozuojama programoje. Neigiama rizika yra įvykdyti realaus viešojo vartojimo augimo apribojimo tikslą, atsižvelgiant į tai, kad praeityje būta visko.24.  Rizikos vertinimo požiūriu, biudžetinės priemonės atrodo pakankamos, kad programos vidutinės trukmės tikslo būtų laikomasi visą programos laikotarpį. Joje taip pat numatoma pakankama patikimumo riba, kad nebūtų viršyta 3 % BVP deficito pamatinė vertė esant įprastiniams metiniams makroekonominiams svyravimams. Taip pat atsižvelgiant į išskirtinį numatomo 2005 m. pertekliaus dydį, programoje nurodyta fiskalinė politika taip pat atitinka Stabilumo ir augimo paktą, nes ji nėra procikliška ekonomikos pakilimo laikotarpiais. Dėl antros pakopos pensijų kaupimo sistemų perklasifikavimo nuo 2007 m. pavasario (kai pasibaigs pereinamasis laikotarpis, skirtas įgyvendinti 2004 m. kovo 2 d. Eurostato sprendimą šiuo klausimu) Danijos perteklius mažės apytiksliai 1 % BVP kasmet, bet tai iš esmės šio vertinimo nepakeistų. Apskritai biudžeto būklė yra gera ir biudžeto strategija yra geras fiskalinės politikos, vykdomos laikantis Pakto, pavyzdys.25.  Apskaičiuota, kad skolos santykis 2005 m. bus pasiekęs 36%, t. y. žymiai mažiau nei Sutartyje nustatyta 60 % BVP pamatinė vertė. Programoje numatoma, kad skolos santykis per programos laikotarpį sumažės apytiksliai 14 procentiniais punktais.26.  Valstybės finansų tvarumo atžvilgiu Danija, atrodo, neturėtų susidurti su didele rizika dėl numatomų biudžeto išlaidų senėjančiai visuomenei. Bendrosios skolos lygis šiuo metu yra mažiau 60% pamatinės vertės ir numatoma, kad jis bus mažesnis nei ši pamatinė vertė visą prognozuojamą laikotarpį. Tai, kad tvarumo klausimai yra fiskalinės politikos dėmesio centre, įskaitant išlaidų pensijoms ribojimą ir turto kaupimo įtraukimą, teigiamai veikia ilgalaikę valstybės finansų augimo perspektyvą. Šiuo metu labai palanki biudžeto būklė padeda apriboti numatomą senėjančios visuomenės poveikį biudžetui ir vidutinės trukmės biudžeto planai nekelia didelės rizikos valstybės finansų tvarumui[4].27.  Numatytos priemonės valstybės finansų srityje iš esmės atitinka ekonominės politikos bendrąsias gaires, įtrauktas į 2005–2010 m. laikotarpio integruotas gaires. Pažymėtina, kad Danija laikosi vidutinės trukmės tikslo. Tačiau nebuvo nustatyta naujų priemonių, kurių tikslas būtų padidinti darbo vietų skaičių iki 2 % darbo jėgos iki 2010 m.28.  Atsižvelgiant į atnaujintą Lisabonos strategiją ekonomikos augimui ir darbo vietų kūrimui, 2005 m. spalio 26 d. pateiktoje Danijos nacionalinėje reformų programoje akcentuojama darbo jėgos pasiūla, kad būtų užtikrintas ilgalaikis valstybės finansų tvarumas ir pagerėtų valstybinio sektoriaus veiksmingumas. Nacionalinėje reformų programoje apibrėžtų veiksmų poveikis biudžetui atsispindi konvergencijos programos biudžeto projekcijose. Konvergencijos programoje numatytos priemonės valstybės finansų srityje atitinka veiksmus, numatytus Nacionalinėje reformų programoje.Pagrindinių makroekonominių ir biudžeto projekcijų palyginimas12004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2010 |Realusis BVP (pokytis, % ) | 2005 m. lapkričio mėn. KP | 2.0 | 2.4 | 2.4 | 1.1 | 1.6 | 2.1 |2005 m. lapkričio mėn. KOM | 2.1 | 2.7 | 2.3 | 2.1 | Nėra duomenų | Nėra duomenų |2004 m. lapkričio mėn. KP | 2.2 | 2.5 | 1.3 | 1.9 | 1.8 | 1.8 |SVKI infliacija (%) | 2005 m. lapkričio mėn. KP | 0.9 | 1.6 | 2.0 | 1.3 | 1.9 | 1.8 |2005 m. lapkričio mėn. KOM | 0.9 | 1.7 | 2.0 | 1.9 | Nėra duomenų | Nėra duomenų |2004 m. lapkričio mėn. KP | 1.2 | 1.7 | 1.6 | 1.7 | Nėra duomenų | 1.6 |Gamybos apimčių atotrūkis (potencialaus BVP %) | 2005 m. lapkričio mėn. KP2 | -0.8 | -0.3 | 0.1 | -0.7 | -0.9 | -0.6 |2005 m. lapkričio mėn. KOM6 | -1.3 | -0.6 | -0.4 | -0.4 | Nėra duomenų | Nėra duomenų |2004 m. lapkričio mėn. KP2 | -0.6 | -0.1 | -0.5 | -0.4 | Nėra duomenų | -0.4 |Valdžios sektoriaus balansas (BVP %) | 2005 m. lapkričio mėn. KP | 2.3 | 3.6 | 3.1 | 3.2 | 2.7 | 2.9 |2005 m. lapkričio mėn. KOM | 2.9 | 3.7 | 3.0 | 2.7 | Nėra duomenų | Nėra duomenų |2004 m. lapkričio mėn. KP | 1.4 | 2.2 | 1.8 | 1.9 | 2.2 | 2.2 |Pirminis balansas (BVP %) | 2005 m. lapkričio mėn. KP | 4.7 | 5.6 | 4.7 | 4.1 | 3.5 | 3.7 |2005 m. lapkričio mėn. KOM | 5.3 | 5.8 | 4.9 | 4.4 | Nėra duomenų | Nėra duomenų |2004 m. lapkričio mėn. KP | 4.5 | 4.8 | 4.5 | 4.6 | Nėra duomenų | 4.4 |Pagal ciklą patikslintas balansas (BVP %) | 2005 m. lapkričio mėn. KP2 | 2.8 | 3.8 | 3.0 | 3.6 | 3.3 | 3.3 |2005 m. lapkričio mėn. KOM | 3.8 | 4.1 | 3.3 | 3.0 | Nėra duomenų | Nėra duomenų |2004 m. lapkričio mėn. KP2 | 1.7 | 2.0 | 2.0 | 2.0 | Nėra duomenų | 2.3 |Struktūrinis balansas3 (BVP %) | 2005 m. lapkričio mėn. KP4 | 2.6 | 3.6 | 2.7 | 3.3 | 3.3 | 3.3 |2005 m. lapkričio mėn. KOM5 | 3.6 | 3.9 | 3.0 | 2.7 | Nėra duomenų | Nėra duomenų |2004 m. lapkričio mėn. KP | Nėra duomenų | Nėra duomenų | Nėra duomenų | Nėra duomenų | Nėra duomenų | Nėra duomenų |Bendroji valstybės skola (BVP %) | 2005 m. lapkričio mėn. KP | 42.3 | 35.6 | 31.7 | 28.9 | 26.5 | 21.5 |2005 m. lapkričio mėn. KOM | 43.2 | 36.0 | 33.0 | 31.5 | Nėra duomenų | Nėra duomenų |2004 m. lapkričio mėn. KP | 42.3 | 39.4 | 37.4 | 35.3 | 33.1 | 28.8 |Pastabos: 1 Į biudžeto projekciją neįtrauktas 2004 m. kovo 2 d. Eurostato sprendimo dėl pensijų kaupimo sistemų klasifikavimo, kuris turi būti įgyvendintas iki 2007 m. pavasario pranešimo, poveikis. Atsižvelgiant į šį poveikį valdžios sektoriaus balansas būtų 1,3 % BVP 2004 m., 2,7 % 2005 m., 2,1 % 2006 m., 2,2 % 2007 m., 1,7 % 2008 m. ir 1,9 % 2009 m., tuo tarpu bendroji valstybės skola būtų 43,5 % BVP 2004 m., 36,8 % 2005 m., 32,9 % 2006 m., 30,1 % 2007 m., 27,7 % 2008 m. ir 22,7 % 2010 m. 2 Komisijos tarnybų apskaičiavimai, remiantis programoje pateikiama informacija. 3 Pagal ciklą patikslintas balansas (kaip ir pirmesnėse eilutėse), neįskaitant vienkartinių ir kitų laikinų priemonių. 4 Vienkartinės ir kitos laikinos priemonės pagal programą (0,2 % BVP 2004 ir 2005 m. ir 0,3 % 2006 ir 2007 m.; visos mažinančios deficitą). 4 Vienkartinės ir kitos laikinos priemonės pagal Komisijos tarnybų 2005 m. rudens prognozę (0,2 % BVP 2004 ir 2005 m. ir 0,3 % 2006 ir 2007 m.; visos mažinančios deficitą). 6 Remiantis apskaičiuotu potencialiu augimu 1,9 %, 2,1 %, 2,1 % ir 2,1 % atitinkamai 2004–2007 m. laikotarpiu. Šaltinis: Konvergencijos programa (KP); 2005 m. rudens Komisijos tarnybų ekonominės prognozės (KOM); Komisijos tarnybų skaičiavimai. |[1] OL L 209, 1997 8 2, p. 1. Reglamentas su pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 1055/2005 (OL L 174, 2005 7 7, p. 1). Visus šiame tekste nurodytus dokumentus galima rasti šiame tinklalapyjehttp://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.[2] Ekonomikos ir finansų komiteto nuomonė „Stabilumo ir augimo pakto įgyvendinimo patikslinimas bei stabilumo ir konvergencijos programų formos ir turinio gairės“, kurią 2005 m. spalio 11d. patvirtino ECOFIN taryba.[3] OL L 209, 1997 8 2, p. 1. Reglamentas su pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 1055/2005 (OL L 174, 2005 7 7, p. 1). Šiame tekste nurodytus dokumentus galima rasti tinklalapyjehttp://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.[4] Išsami informaciją apie ilgalaikį tvarumą pateikiama Komisijos tarnybų programos techniniame vertinime, kuris bus paskelbtas šiame tinklalapyje http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.


Svarbus teisinis pranešimas

|

52006SC0109

Rekomendacija Tarybos nuomonė pagal 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1466/97 9 straipsnio 3 dalį dėl atnaujintos 2005-2009 m. Estijos konvergencijos programos  /* SEK/2006/0109 galutinis */

	[pic] | EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA |Briuselis, 1.2.2006SEK(2006) 109 galutinisRekomendacijaTARYBOS NUOMONĖpagal 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1466/97 9 straipsnio 3 dalį dėl atnaujintos 2005–2009 m. Estijos konvergencijos programos(pateikta Komisijos)AIŠKINAMASIS MEMORANDUMASPagrindinė informacija1998 m. liepos 1 d. įsigaliojusio Stabilumo ir augimo pakto pagrindinis tikslas yra patikimi valstybės finansai – priemonė sudaryti geresnes sąlygas kainų stabilumui ir smarkiam tvariajam augimui, leidžiančiam kurti naujas darbo vietas. 2005 m. Paktas buvo pirmą kartą iš dalies pakeistas. Šia reforma pripažįstamas Pakto naudingumas įtvirtinant fiskalinę drausmę, taip pat siekiama stiprinti jo efektyvumą, ekonominius pagrindus ir užtikrinti valstybės finansų ilgalaikį tvarumą.Tarybos reglamente (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei koordinavimo[1], kuris yra Pakto dalis, nustatyta, kad valstybės narės turi pateikti Tarybai ir Komisijai stabilumo arba konvergencijos programas ir kasmetinius atnaujintus programų variantus (bendrą valiutą įsivedusios valstybės narės pateikia (atnaujintas) stabilumo programas, o bendros valiutos neįsivedusios valstybės narės pateikia (atnaujintas) konvergencijos programas). Pirmoji Estijos konvergencijos programa buvo pateikta 2004 m. gegužės mėn. Pagal reglamentą, atsižvelgdama į Komisijos rekomendaciją ir pasikonsultavusi su Ekonomikos ir finansų komitetu, Taryba 2004 m. liepos 5 d. pareiškė nuomonę dėl programos. Pagal tą pačią procedūrą atnaujintas stabilumo ir konvergencijos programas vertina Komisija ir nagrinėja minėtas komitetas; jas taip pat gali nagrinėti ir Taryba.Šiose programose valstybės narės turi nurodyti biudžeto būklės vidutinės trukmės tikslą ir nustatyti politikos priemones jam pasiekti ir išlaikyti, įskaitant su juo susijusias ekonomines prielaidas. Vykdant Pakto reformą ir atsižvelgiant į Sąjungos ekonomikos ir biudžeto nevienalytiškumą, atskiroms valstybėms narėms turėtų būti nustatomas skirtingas vidutinės trukmės tikslas, taip pat atsižvelgiant į fiskalinę tvarumo riziką. Reforma taip pat numatoma, kad ciklo metu, ekonomikos pakilimo laikotarpiais stiprinant biudžetinę drausmę, turėtų būti pasiektas labiau simetriškas požiūris į fiskalinę politiką, o į „pagrindines struktūrines reformas“, turinčias įrodomos teigiamos įtakos ilgalaikiam tvarumui, reikėtų atsižvelgti esant laikiniems nukrypimams nuo vidutinės trukmės tikslo arba suplanuotų jo patikslinimų.Komisija, atsižvelgdama į 2005 m. rudens Komisijos tarnybų prognozę, elgesio kodeksą[2], bendrai sutartą potencialios gamybos apimties ir pagal ciklą patikslinto balanso apskaičiavimo metodiką ir bendrąsias ekonominės politikos gaires, įtrauktas į integruotas 2005–2008 m. gaires, išnagrinėjo neseniai pateiktą atnaujintą Estijos konvergencijos programą ir, remdamasi toliau pateiktu vertinimu, priėmė rekomendaciją dėl Tarybos nuomonės apie ją.Vertinimas1.  Antroji atnaujinta 2005–2009 m. Estijos konvergencijos programa buvo pateikta 2005 m. gruodžio 1 d.[3]. Atnaujintoje programoje iš esmės remiamasi naujajame elgesio kodekse nustatytu stabilumo ir konvergencijos programų struktūros modeliu ir duomenų pateikimo reikalavimais[4].2.  Anksti (dešimtojo dešimtmečio viduryje) pajutusi drąsių reformų ir stabilizavimo pastangų naudą, 1998 m. prasidėjus Rusijos krizei 1999 m. Estija išgyveno laikiną nuosmukį ir augimo sąstingį. Dėl visapusiškų struktūrinių finansų ir bendrovių sektorių reformų, dėl kurių ekonomika labiau reaguoja į rinkos jėgas ir yra atviresnė pasauliui, nuo 2000 m. augimas greitai atsigavo. Per pastarąjį dešimtmetį realusis BVP vidutiniškai augo apytiksliai 6 %, gerokai viršydamas 1,7 % ES vidurkį. Didelis užsienio sąskaitos deficitas, 2004 m. siekęs 10,5 % BVP, yra didžiausia makroekonominio disbalanso priežastis.3.  Atnaujintoje programoje numatoma, kad realiojo BVP augimas 2005 m. bus 6,5 %, pamažu kils iki 6,6 % 2006 m. ir nusistovės ties 6,3 % riba per likusį 2007–2009 m. programos laikotarpį. Apskritai makroekonominis scenarijus, kuriuo grindžiama atnaujinta programa, atrodo gerokai atsargus, palyginti su Komisijos tarnybų vertinimu, įskaitant 2005 m. rudens prognozę. Pagal Komisijos tarnybų skaičiavimus remiantis programa ir naudojant bendrai sutartą metodiką potencialus BVP augimas išlieka pakankamai aukštas, bet vidutinės trukmės laikotarpio tendencija – nedidelis sumažėjimas. Todėl dėl atsargaus požiūrio į realiojo BVP augimą per visą programos laikotarpį gamybos apimties atotrūkis yra neigiamas, nors Komisijos tarnybų 2005 m. rudens prognozės rodo teigiamą gamybos apimties atotrūkį 2005 ir 2006 m. ir tik nedidelę dalį neišnaudotų pajėgumų ekonomikoje 2007 m. Tikimasi, kad užimtumo augimas ateinančiais metais išliks didelis. Numatoma, kad infliacija sumažės nuo 3,5 % 2005 m. iki 2,6 % 2006 ir 2007 m., o 2008 ir 2009 m. išliks nedidelė – 2,7 %. Kadangi faktinis SVKI padidėjimas 2004 m. buvo 4,1 %, atspindėdamas su įstojimu susijusį poveikį bei dideles energijos kainas, 2006 m. projekcija atrodo santykinai optimistiška, o 2007 m. atitinka Komisijos prognozę. Numatoma, kad 2005 m. išorės deficitas bus sumažėjęs iki 9 % BVP nuo 13,4 % 2003 m. Kai Estijos ekonomikoje buvo stengiamasi išlyginti šį didelį disbalansą, palankus veiksnys buvo tai, kad buvo galima pasinaudoti valstybės finansų pertekliumi, tačiau remiantis programa galimybė juo pasinaudoti ateityje yra labai maža. 2005 m. Estija pagal VKM II išlaikė visišką keitimo kurso stabilumą, veikiant valiutų valdybai (tai yra vienašališkas įsipareigojimas pagal šį mechanizmą). Pinigų rinka ir bankų paskolų normos išliko žemos ir stabilios per 2005 m. – Estijos pinigų sistemos patikimumo įrodymas.4.  2005 m. vasario 17 d. pareikšdama nuomonę Taryba patvirtino biudžeto strategiją, pateiktą ankstesnėje atnaujintoje 2004–2008 m. konvergencijos programoje. Pagal Komisijos tarnybų 2005 m. rudens prognozes dėl biudžeto įgyvendinimo 2005 m., numatomas 1,1 % BVP 2005 m. valdžios sektoriaus perviršis remiantis subalansuoto biudžeto tikslu, nustatytu ankstesnėje atnaujintoje konvergencijos programoje. Dėl didelio augimo ir pagerėjusio mokesčių surinkimo, faktinis 2005 m. perviršis buvo daug didesnis – apytiksliai 2½ % BVP.5.  Estijos biudžeto plano tikslas – užtikrinti patikimus valstybės finansus esant dideliam tvariajam augimui ir didėjančiam užimtumui. Šiuo tikslu į jį įtrauktas subalansuoto valdžios sektoriaus biudžeto reikalavimas ir centrinės valdžios išlaidų nominaliosios ribos. Programoje nustatytas tikslas, kad po 0,3 % ir 0,1 % BVP perviršių atitinkamai 2005 ir 2006 m. nuo 2007 m. valdžios sektoriaus sąskaitos būtų subalansuotos. Valdžios sektoriaus perviršio tikslai 2005 ir 2006 m. yra šiek tiek didesni, nei ankstesnėje atnaujintoje programoje, bet tai tik iš dalies atspindi geresnį nei numatytą 2005 m. rezultatą. Numatoma, kad išlaidų ir pajamų santykiai laipsniškai mažės iki programos laikotarpio pabaigos. Palyginti su ankstesne programa, šioje 2005 m. gruodžio mėn. atnaujintoje programoje iš esmės patvirtinama planuojama fiskalinė strategija – kasmet subalansuoti biudžetai, esant gerokai palankesniam makroekonominiam scenarijui.6.  Remiantis Komisijos tarnybų skaičiavimais pagal bendrai sutartą metodiką programos pagrindu numatoma, kad struktūrinis balansas (perviršis) palaipsniui mažės per kitus ketverius metus nuo maždaug 0,5 % BVP 2005 m. iki subalansuotos būklės 2009 m. Kaip numatyta Stabilumo ir augimo pakte, atnaujintoje programoje nustatytas biudžeto būklės vidutinės trukmės tikslas – struktūriniu požiūriu subalansuotas biudžetas, t. y. patikslintas pagal ciklą, neatsižvelgiant į vienkartines ir laikinąsias priemones; kadangi pagal programos vidutinės trukmės tikslą reikalaujama daugiau, nei pagal minimalų standartą (nustatytam deficitui esant maždaug 2 % BVP) pasiekus jį, būtų įvykdytas tikslas – užtikrinta pakankamai patikima riba, neleidžianti atsirasti perviršiniam deficitui. Tinkamumo atžvilgiu, programos vidutinės trukmės tikslas atitinka euro zonai ir VKM II valstybėms narėms Stabilumo ir augimo pakte ir elgesio kodekse nustatytas ribas ir juo reikalaujama daugiau, nei tikimasi pagal skolos santykį ir vidutinį potencialų gamybos apimties augimą ateityje.7.  Net po 2005 m. biudžeto rezultatai gali būti gerokai geresni, nei numatyta programoje. 2006–2009 m. ekonominės perspektyvos yra akivaizdžiai atsargios. Be to, Estija yra įrodžiusi gebėjimą pasiekti geresnių, nei numatytieji, fiskalinių rezultatų, todėl galima tikėtis geresnio rizikos subalansavimo.8.  Rizikos vertinimo požiūriu, biudžetinės priemonės atrodo pakankamos, kad programos vidutinės trukmės tikslas būtų pasiektas per programos laikotarpį. Kadangi pagal programos vidutinės trukmės tikslą reikalaujama daugiau nei pagal minimalų standartą, pasiekus jį būtų užtikrinta pakankamai patikima riba, neleidžianti viršyti 3 % BVP deficito ribos esant įprastiems makroekonominiams svyravimams per visą laikotarpį. Tačiau atsižvelgiant į geresnių nei numatyta 2005 m. rezultatų tikimybę, tikslas pasiekti ne didesnį kaip 0,1 % BVP biudžeto perviršį 2006 m. gali kelti procikliškumo riziką ekonomikos pakilimo laikotarpiu.9.  Estijos bendra valstybės skola yra mažiausia ES ir yra gerokai žemesnė nei Sutartyje numatyta pamatinė vertė. Pagal atnaujintą programą ir remiantis Komisijos tarnybų 2005–2007 m. prognoze nustatyta, kad skolos santykis toliau mažės per programos laikotarpį ir 2009 m. pabaigoje sieks tik 2,8 % BVP.10.  Valstybės finansų tvarumo atžvilgiu Estija, atrodo, neturėtų susidurti su didele rizika dėl numatomų biudžeto išlaidų senėjančiai visuomenei. Bendrosios skolos lygis šiuo metu yra labai mažas ir numatoma, kad jis bus mažesnis nei ši 60 % pamatinė vertė visą prognozuojamą laikotarpį. Estijos strategija – tvarumo klausimai yra fiskalinės politikos dėmesio centre, įskaitant pensijų sistemos reformą, pagal kurią kaupiamos lėšos – teigiamai veikia ilgalaikę valstybės finansų perspektyvą. Šiuo metu biudžeto perviršis padeda apriboti numatomą senėjančios visuomenės poveikį biudžetui ir vidutinės trukmės biudžeto planas išlaikyti subalansuotą biudžetą nekelia didelės rizikos valstybės finansų tvarumui.11.  Valstybės finansų srityje numatytos priemonės iš esmės atitinka bendrąsias ekonominės politikos gaires, įtrauktas į integruotas 2005–2008 m. gaires. Visų pirma, didelis 2005 m. valdžios sektoriaus perviršis iš tiesų padėjo stipriai sumažinti užsienio sąskaitos deficitą iki mažiau kaip 10 % BVP. Atsargi fiskalinė politika nurodyta kaip Estijos politikos priemonių kertinis akmuo programos laikotarpiu, siekiant ir toliau mažinti užsienio sąskaitos deficitą iki tvaraus lygmens. Atnaujintoje programoje taip pat nurodomos priemonės skatinti į augimą ir užimtumą orientuotų išteklių skirstymą, ypač mažinant valstybės sektoriaus įtaką ekonomikai ir perkeliant mokesčių naštą iš tiesioginio į netiesioginį apmokestinimą.12.  2005 m. spalio 15 d. pateiktoje Estijos nacionalinėje reformų programoje nurodyti tokie didelės įtakos valstybės finansams turintys uždaviniai: (i) valstybės finansų tvarumas; (ii) fiskalinė politika, kuri skatintų augimą ir darbo vietų kūrimą ir (iii) stabilios makroekonominės aplinkos užtikrinimas. Konvergencijos programos biudžeto projekcijose visiškai atsižvelgiama į Nacionalinėje reformų programoje pateiktų priemonių poveikį biudžetui. Konvergencijos programoje numatytos priemonės valstybės finansų srityje atitinka Nacionalinėje reformų programoje numatytus veiksmus. Visų pirma, konvergencijos programoje apibrėžtos priemonės, kurių tikslas – užbaigti 2002 m. pensijų reformą, padidinti vartojimo ir aplinkos apsaugos mokesčius bei sumažinti su darbu susijusius mokesčius, sistemiškai perkelti biudžeto išteklius investavimui, mokslinių tyrimų ir taikomosios veiklos skatinimui ir profesiniam mokymui. Konvergencijos programa papildo šias priemones, nes pagal ją keičiami valstybės finansų instituciniai planai, tiksliau, bus sukurta informacinėms technologijomis pagrįsta biudžeto sistema, pagal kurią bus sujungtos visos šakinės ministerijos, kad jas kontroliuotų Finansų ministerija, bus toliau formalizuojamas strateginio planavimo procesas ir rengiami nauji teisės aktai, siekiant patobulinti finansų valdymą vietos valdžios institucijose.Apskritai biudžeto būklė yra gera ir biudžeto strategija yra geras fiskalinės politikos, vykdomos laikantis Pakto, pavyzdys. Nepaisant to, atsižvelgiant į pirmiau pateiktą vertinimą ir į tai, kad tikriausiai 2005 m. biudžeto rezultatai bus gerokai geresni, nei numatyta programoje, Estijai būtų tikslinga siekti didesnio biudžeto perviršio 2006 m. ir tolesniais metais, kad būtų pataisytas užsienio sąskaitos disbalansas. RekomendacijaTARYBOS NUOMONĖpagal 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1466/97 9 straipsnio 3 dalį dėl atnaujintos 2005–2009 m. Estijos konvergencijos programosEUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį,atsižvelgdama į 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei koordinavimo[5], ypač į jo 9 straipsnio 3 dalį,atsižvelgdama i Komisijos rekomendaciją,pasikonsultavusi su Ekonomikos ir finansų komitetu,PAREIŠKĖ TOKIĄ NUOMONĘ:13.  Anksti (dešimtojo dešimtmečio viduryje) pajutusi drąsių reformų ir stabilizavimo pastangų naudą, 1998 m. prasidėjus Rusijos krizei 1999 m. Estija išgyveno laikiną nuosmukį ir augimo sąstingį. Dėl visapusiškų struktūrinių finansų ir bendrovių sektorių reformų, dėl kurių ekonomika labiau reaguoja į rinkos jėgas ir yra atviresnė pasauliui, nuo 2000 m. augimas greitai atsigavo. Per pastarąjį dešimtmetį realusis BVP vidutiniškai augo apytiksliai 6 %, gerokai viršydamas 1,7 % ES vidurkį. Didelis užsienio sąskaitos deficitas 2004 m. siekęs 10,5 % BVP, yra didžiausia makroekonominio disbalanso priežastis. Biudžeto pokyčiai pasižymėjo bendra atsargia fiskaline pozicija; todėl buvo sulaukta gero fiskalinio perviršio.14.  2005 m. vasario 17 d. pareikšdama nuomonę Taryba patvirtino biudžeto strategiją, pateiktą ankstesnėje atnaujintoje 2004–2008 m. konvergencijos programoje. Pagal Komisijos tarnybų 2005 m. rudens prognozes dėl biudžeto įgyvendinimo 2005 m., numatomas 1,1 % BVP 2005 m. valdžios sektoriaus perviršis remiantis subalansuoto biudžeto tikslu, nustatytu ankstesnėje atnaujintoje konvergencijos programoje. Dėl didelio augimo ir pagerėjusio mokesčių surinkimo, faktinis 2005 m. perviršis buvo daug didesnis – apytiksliai 2 ½ % BVP.15.  [2006 m. vasario 14 d.] Taryba išnagrinėjo atnaujintą Estijos konvergencijos programą, kuri apima 2005–2009 m. Atnaujintoje programoje iš esmės remiamasi naujajame elgesio kodekse nustatytu stabilumo ir konvergencijos programų struktūros modeliu ir duomenų pateikimo reikalavimais[6].16.  Programos pagrindiniame makroekonominiame scenarijuje numatoma, kad realiojo BVP augimas pamažu kils nuo 6,5 % 2005 m. iki 6,6 % 2006 m. ir nusistovės vidutiniškai ties 6,3 % riba per likusį programos laikotarpį. Remiantis šiuo metu turima informacija, atrodo, kad šis scenarijus yra pagrįstas itin atsargiomis augimo prielaidomis. Pagal Komisijos tarnybų skaičiavimus remiantis programa ir naudojant bendrai sutartą metodiką potencialus BVP augimas išlieka pakankamai aukštas, bet vidutinės trukmės laikotarpio tendencija – nedidelis sumažėjimas. Todėl dėl atsargaus požiūrio į realiojo BVP augimą per visą programos laikotarpį gamybos apimties atotrūkis yra neigiamas, nors Komisijos tarnybų 2005 m. rudens prognozės rodo teigiamą gamybos apimties atotrūkį 2005 ir 2006 m. Programoje pateikiamos infliacijos trumpalaikės projekcijos taip pat atrodo sumažintos.17.  Estijos vidutinės trukmės biudžeto plano tikslas – užtikrinti patikimus valstybės finansus esant dideliam tvariajam augimui ir didėjančiam užimtumui. Programoje nustatytas tikslas, kad po 0,3 % ir 0,1 % BVP perviršių atitinkamai 2005 ir 2006 m. nuo 2007 m. valdžios sektoriaus sąskaitos išliktų subalansuotos. Pirminis balansas yra tik nežymiai aukštesnis dėl nedidelės palūkanų naštos. Numatomi valdžios sektoriaus perviršio tikslai 2005 ir 2006 m. yra šiek tiek didesni, nei ankstesnėje atnaujintoje programoje, bet tai tik iš dalies atspindi geresnį nei numatytą 2005 m. rezultatą perviršiui esant 2½ % BVP, daugiausia dėl padidėjusio augimo ir pagerėjusio mokesčių surinkimo. Numatoma, kad išlaidų ir pajamų santykiai laipsniškai mažės iki programos laikotarpio pabaigos. Palyginti su ankstesne atnaujinta programa, šioje 2005 m. gruodžio mėn. atnaujintoje programoje iš esmės patvirtinama planuojama fiskalinė strategija – kasmet subalansuoti biudžetai, esant gerokai palankesniam makroekonominiam scenarijui.18.  Programos laikotarpiu planuojama, kad struktūrinis perviršis (t. y. pagal ciklą patikslintas balansas, neatsižvelgiant į vienkartines ir kitas laikinąsias priemones), apskaičiuotas remiantis bendrai sutarta metodika, mažės vidutiniškai 0,1 % BVP per metus. Programoje nustatytas biudžeto būklės vidutinės trukmės tikslas yra subalansuotas biudžetas; numatoma išlaikyti programos vidutinės trukmės tikslą atitinkantį struktūrinį balansą visą programos laikotarpį. Kadangi pagal programos vidutinės trukmės tikslą reikalaujama daugiau nei pagal minimalų standartą (apskaičiuotas deficitas – apytiksliai 2 % BVP), pasiekus šį tikslą sukuriama pakankamai patikima riba, neleidžianti susidaryti perviršiniam deficitui. Tinkamumo atžvilgiu, programos vidutinės trukmės tikslas atitinka euro zonai ir VKM II valstybėms narėms Stabilumo ir augimo pakte ir elgesio kodekse nustatytas ribas ir juo reikalaujama daugiau, nei tikimasi pagal skolos santykį ir vidutinį potencialų gamybos apimties augimą ateityje.19.  Net po 2005 m. biudžeto rezultatai gali būti gerokai geresni, nei numatyta programoje. 2006–2009 m. ekonominės perspektyvos yra akivaizdžiai atsargios. Be to, Estija yra įrodžiusi gebėjimą pasiekti geresnių, nei numatytieji, fiskalinių rezultatų, todėl galima tikėtis geresnio rizikos subalansavimo.20.  Rizikos vertinimo atžvilgiu biudžeto strategija atrodo pakankama norint struktūriniu požiūriu pasiekti biudžeto būklę, kuri atitiktų Paktą visą programos laikotarpį. Be to, dėl programoje numatytų biudžetinių priemonių bus užtikrinta pakankamai patikima riba, kad nebūtų viršyta 3 % BVP deficito riba esant įprastiniams makroekonominiams svyravimams per programos laikotarpį. Tačiau atsižvelgiant į geresnių nei numatyta 2005 m. rezultatų tikimybę, tikslas pasiekti ne didesnį kaip 0,1 % BVP biudžeto perviršį 2006 m. gali kelti procikliškumo riziką ekonomikos pakilimo laikotarpiu.21.  Apskaičiuota, kad 2005 m. pabaigoje skolos santykis bus 4,6 % – daug mažiau nei Sutartyje nustatytą pamatinė 60 % BVP vertė ir, iš tiesų, mažiausias ES. Programoje prognozuojama, kad skolos santykis programos laikotarpiu sumažės 1,8 procentinio punkto.22.  Valstybės finansų tvarumo atžvilgiu Estija, atrodo, neturėtų susidurti su didele rizika dėl numatomų biudžeto išlaidų senėjančiai visuomenei. Bendrosios skolos lygis šiuo metu yra labai mažas ir numatoma, kad jis bus mažesnis nei ši 60 % pamatinė vertė visą prognozuojamą laikotarpį. Estijos strategija – tvarumo klausimai yra fiskalinės politikos dėmesio centre, įskaitant pensijų sistemos reformą, pagal kurią kaupiamos lėšos – teigiamai veikia ilgalaikę valstybės finansų perspektyvą. Šiuo metu biudžeto perviršis padeda apriboti numatomą senėjančios visuomenės poveikį biudžetui ir vidutinės trukmės biudžeto planas išlaikyti subalansuotą biudžetą nekelia didelės rizikos valstybės finansų tvarumui.23.  Valstybės finansų srityje numatytos priemonės iš esmės atitinka bendrąsias ekonominės politikos gaires, įtrauktas į integruotas 2005–2008 m. gaires. Visų pirma didelis 2005 m. valdžios sektoriaus perviršis iš tiesų padėjo stipriai sumažinti užsienio sąskaitos deficitą iki mažiau kaip 10 % BVP. Atsargi fiskalinė politika nurodyta kaip Estijos politikos priemonių kertinis akmuo programos laikotarpiu, siekiant ir toliau mažinti užsienio sąskaitos deficitą iki tvaraus lygmens. Atnaujintoje programoje taip pat nurodomos priemonės skatinti į augimą ir užimtumą orientuotų išteklių skirstymą, ypač mažinant valstybės sektoriaus įtaką ekonomikai ir perkeliant mokesčių naštą iš tiesioginio į netiesioginį apmokestinimą.24.  Atsižvelgiant į atnaujintą Lisabonos strategiją ekonomikos augimui ir darbo vietų kūrimui, 2005 m. spalio 15 d. pateiktoje Estijos nacionalinėje reformų programoje nurodyti tokie didelės įtakos valstybės finansams turintys uždaviniai: (i) valstybės finansų tvarumas; (ii) fiskalinė politika, kuri skatintų augimą ir darbo vietų kūrimą ir (iii) stabilios makroekonominės aplinkos užtikrinimas. Konvergencijos programos biudžeto projekcijose visiškai atsižvelgiama į Nacionalinėje reformų programoje pateiktų priemonių poveikį biudžetui. Konvergencijos programoje numatytos priemonės valstybės finansų srityje atitinka Nacionalinėje reformų programoje numatytus veiksmus. Visų pirma, konvergencijos programoje apibrėžtos priemonės, kurių tikslas – užbaigti 2002 m. pensijų reformą, padidinti vartojimo ir aplinkos apsaugos mokesčius bei sumažinti su darbu susijusius mokesčius, sistemiškai perkelti biudžeto išteklius investavimui, mokslinių tyrimų ir taikomosios veiklos skatinimui ir profesiniam mokymui. Konvergencijos programa papildo šias priemones, nes pagal ją keičiami valstybės finansų instituciniai planai, tiksliau, bus sukurta informacinėms technologijomis pagrįsta biudžeto sistema, pagal kurią bus sujungtos visos šakinės ministerijos, kad jas kontroliuotų Finansų ministerija, bus toliau formalizuojamas strateginio planavimo procesas ir rengiami nauji teisės aktai, siekiant patobulinti finansų valdymą vietos valdžios institucijose.Atsižvelgdama į pirmiau pateiktą vertinimą Taryba pažymi, kad apskritai biudžeto būklė yra gera ir biudžeto strategija yra geras fiskalinės politikos, vykdomos laikantis Pakto, pavyzdys. Nepaisant to, Taryba pažymi, jog atsižvelgiant į tai, kad tikriausiai 2005 m. biudžeto rezultatai bus gerokai geresni, nei numatyta programoje, Estijai būtų tikslinga siekti didesnio biudžeto perviršio 2006 m. ir tolesniais metais, kad būtų pataisytas užsienio sąskaitos disbalansas.Pagrindinių makroekonominių ir biudžeto projekcijų palyginimas2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 |Realusis BVP (pokytis, %) | 2005 m. gruodžio mėn. KP | 7,8 | 6,5 | 6,6 | 6,3 | 6,3 | 6,3 |2005 m. lapkričio mėn. KOM | 7,8 | 8,4 | 7,2 | 7,4 | Nėra duomenų | Nėra duomenų |2004 m. lapkričio mėn. KP | 5,6 | 5,9 | 6,0 | 6,0 | 6,0 | Nėra duomenų |SVKI infliacija (%) | 2005 m. gruodžio mėn. KP | 3,0 | 3,5 | 2,6 | 2,6 | 2,7 | 2,7 |2005 m. lapkričio mėn. KOM | 3,0 | 4,1 | 3,3 | 2,6 | Nėra duomenų | Nėra duomenų |2004 m. gruodžio mėn. KP1 | 3,3 | 3,2 | 2,5 | 2,8 | 2,8 | Nėra duomenų |Gamybos apimties atotrūkis (potencialus BVP %) | 2005 m. gruodžio mėn. KP2 | 0,1 | -0,4 | -0,6 | -0,7 | -0,5 | -0,1 |2005 m. lapkričio mėn. KOM3 | -0,2 | 0,5 | 0,1 | -0,1 | Nėra duomenų | Nėra duomenų |2004 m. gruodžio mėn. KP2 | -0,9 | -1,3 | -1,7 | -1,2 | -1,0 | Nėra duomenų |Valdžios sektoriaus balansas (% BVP) | 2005 m. gruodžio mėn. KP | 1,7 | 0,3 | 0,1 | 0,0 | 0,0 | 0,0 |2005 m. lapkričio mėn. KOM | 1,7 | 1,1 | 0,6 | 0,4 | Nėra duomenų | Nėra duomenų |2004 m. gruodžio mėn. KP | 1,0 | 0,0 | 0,0 | 0,0 | 0,0 | 0,0 |Pirminis balansas (% BVP) | 2005 m. gruodžio mėn. KP | 1,9 | 0,5 | 0,3 | 0,2 | 0,1 | 0,1 |2005 m. lapkričio mėn. KOM | 1,9 | 1,3 | 0,8 | 0,5 | Nėra duomenų | Nėra duomenų |2004 m. gruodžio mėn. KP | 1,3 | 0,2 | 0,2 | 0,2 | 0,1 | Nėra duomenų |Pagal ciklą patikslintas balansas = Struktūrinis balansas4 (% BVP) | 2005 m. gruodžio mėn. KP | 1,7 | 0,4 | 0,3 | 0,2 | 0,1 | 0,0 |2005 m. lapkričio mėn. KOM | 1,8 | 1,0 | 0,6 | 0,4 | Nėra duomenų | Nėra duomenų |2004 m. gruodžio mėn. KP | Nėra duomenų | Nėra duomenų | Nėra duomenų | Nėra duomenų | Nėra duomenų | Nėra duomenų |Bendroji valstybės skola (% BVP) | 2005 m. gruodžio mėn. KP | 5,4 | 4,6 | 4,4 | 3,3 | 3,0 | 2,8 |2005 m. lapkričio mėn. KOM | 5,5 | 5,1 | 4,0 | 3,1 | Nėra duomenų | Nėra duomenų |2004 m. gruodžio mėn. KP | 4,8 | 4,6 | 4,3 | 3,1 | 2,9 | Nėra duomenų |Pastabos: 1 2004 m. gruodžio mėn. atnaujintoje konvergencijos programoje svarstoma nacionalinė VKI, o ne SVKI apibrėžtis. Neatitikimai yra nedideli. 2 Komisijos tarnybų skaičiavimai pagal programoje pateiktą informaciją. 3 Remiantis apskaičiuotu potencialiu augimu 7,2 %, 7,1 %, 6,7 % ir 6,5 % atitinkamai 2004–2007 m. 4 Kadangi programoje nenurodytos vienkartinės ir kitos laikinosios priemonės, pagal ciklą patikslintas balansas ir struktūrinis balansas sutampa. Šaltinis: Konvergencijos programa (KP); Komisijos tarnybų 2005 m. rudens ekonominės prognozės (KOM); Komisijos tarnybų skaičiavimai. | [1] OL L 209, 1997 8 2, p. 1. Reglamentas su pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 1055/2005 (OL L 174, 2005 7 7, p. 1). Visus šiame tekste nurodytus dokumentus galima rasti tinklalapyjehttp://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.[2] Ekonomikos ir finansų komiteto nuomonė „Stabilumo ir augimo pakto įgyvendinimo patikslinimas ir stabilumo ir konvergencijos programų formos ir turinio gairės“, kurią 2005 m. spalio 11 d. priėmė ECOFIN taryba.[3] Programos vertimas į anglų kalbą buvo pateiktas 2006 m. sausio 2 d.[4] Programoje pateikiama didžioji dalis privalomų ir neprivalomų duomenų, nurodytų naujajame elgesio kodekse.[5] OL L 209, 1997 8 2, p. 1. Reglamentas su pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 1055/2005 (OL L 174, 2005 7 7, p. 1). Šiame tekste nurodytus dokumentus galima rasti tinklalapyjehttp://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.[6] Programoje pateikiama didžioji dalis privalomų ir neprivalomų duomenų, nurodytų naujajame elgesio kodekse.


title: 2014 m. birželio 18 d. Europos sisteminės rizikos valdybos rekomendacija dėl anticiklinio rezervo normų nustatymo rekomendacijų (ESRV/2014/1)

text:
               2.9.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 293/1

         EUROPOS SISTEMINĖS RIZIKOS VALDYBOS REKOMENDACIJA
   2014 m. birželio 18 d.
   dėl anticiklinio rezervo normų nustatymo rekomendacijų
   (ESRV/2014/1)
   2014/C 293/01
   EUROPOS SISTEMINĖS RIZIKOS VALDYBOS BENDROJI VALDYBA,
   atsižvelgdama į 2013 m. birželio 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2013/36/ES dėl galimybės verstis kredito įstaigų veikla ir dėl riziką ribojančios kredito įstaigų ir investicinių įmonių priežiūros, kuria iš dalies keičiama Direktyva 2002/87/EB ir panaikinamos direktyvos 2006/48/EB bei 2006/49/EB (1), ypač į jos 135 straipsnį,
   atsižvelgdama į 2010 m. lapkričio 24 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 1092/2010 dėl Europos Sąjungos finansų sistemos makrolygio rizikos ribojimo priežiūros ir Europos sisteminės rizikos valdybos įsteigimo (2), ypač į jo 3 straipsnio 2 dalies b, d bei f punktus ir 16–18 straipsnius,
   atsižvelgdama į 2011 m. sausio 20 d. Europos sisteminės rizikos valdybos sprendimą ESRV/2011/1, kuriuo priimamos Europos sisteminės rizikos valdybos darbo tvarkos taisyklės (3), ypač į jo 15 straipsnio 3 dalies e punktą ir 18–20 straipsnius,
   kadangi:

               (1)

               vienas labiausiai destabilizuojančių pasaulinės finansų krizės elementų – procikliškas realios ekonomikos patiriamų finansų sukrėtimų sustiprinimas per bankų sistemą ir finansų rinkas. Ekonomikos nuosmukis po perteklinio kreditų augimo laikotarpio gali lemti didelius bankų sektoriaus nuostolius ir sukelti užburtą ratą. Šioje situacijoje kredito įstaigų veiksmai siekiant sustiprinti jų balansą gali apriboti kreditų teikimą realiai ekonomikai, tokiu būdu pagilinant ekonomikos nuosmukį ir dar labiau susilpninant jų balansus. Šis procikliškas sukrėtimų sustiprinimas pabrėžia, kaip svarbu kaupti papildomą kapitalą bankų sektoriuje visos sistemos įtampos rizikos augimo laikotarpiais. Toks papildomas kapitalo rezervas padės ekonomikai amortizuoti netikėtus nuostolius, kartu toliau teikiant kreditus realiai ekonomikai;

               (2)

               buvo imtasi priemonių tam, kad bankai taptų atsparesni procikliškai dinamikai. 2010 m. gruodžio mėn. Bazelio bankų priežiūros komitetas (toliau – BBPK) paskelbė įvairių priemonių, skirtų bankininkystės sektoriaus reguliavimui stiprinti. Viena iš priemonių, kuria BBPK pateikė rekomendacijas nacionalinėms valdžios institucijoms, susijusi su anticiklinio kapitalo rezervu. BBPK rekomendacija Europos Sąjungoje buvo įgyvendinta Direktyva 2013/36/ES;

               (3)

               anticiklinio kapitalo rezervo režimas pagal Direktyvą 2013/36/ES grindžiamas „suvaržytos veiksmų laisvės“ principu. Laikantis šio principo, valdžios institucijos, atsakingos už rezervo normos nustatymą, derina taisyklėmis pagrįstą metodą ir savo diskrecinius įgaliojimus, spręsdamos dėl atitinkamos rezervo normos. Dėl šios priežasties kartą per ketvirtį jos privalo skelbti rezervo rekomendaciją kaip lyginamąjį indeksą, tačiau skatinamos rezervo normą nustatyti remdamosi savo nuomone;

               (4)

               nacionalinėms paskirtosioms institucijoms ir Europos Centriniam Bankui (toliau – ECB) (valstybių narių, dalyvaujančių Bendrame priežiūros mechanizme, vardu) yra suteikti įpareigojimai nustatyti anticiklinio rezervo normas. Direktyvoje 2013/36/ES reikalaujama, kad kiekviena valstybė narė paskirtų valdžios instituciją ar įstaigą, atsakingą už anticiklinio rezervo normos tai valstybei narei nustatymą. Be to, 2013 m. spalio 15 d. Tarybos reglamentu (ES) Nr. 1024/2013, kuriuo Europos Centriniam Bankui pavedami specialūs uždaviniai, susiję su rizikos ribojimu pagrįstos kredito įstaigų priežiūros politika (4), ECB suteikiamos konkrečios priežiūros užduotys. Visų pirma, ECB, manydamas, kad tai reikalinga, turi teisę taikyti griežtesnius reikalavimus anticiklinio kapitalo rezervams, nei taiko nacionalinės paskirtosios institucijos. Šiuo išimtiniu tikslu ECB laikomas paskirtąja institucija ir turi visas atitinkamos Sąjungos teisės paskirtosioms institucijoms suteiktus įgaliojimus ir pareigas. Vis dėlto įprastai už anticiklinio rezervo normų paskelbimą bus atsakingos nacionalinės paskirtosios institucijos;

               (5)

               Direktyvoje 2013/36/ES nustatyta, kad Europos sisteminės rizikos valdyba (toliau – ESRV) gali priimti rekomendacijas, kuriose pateikiamos paskirtosioms institucijoms skirtos gairės dėl anticiklinio rezervo normų nustatymo. Konkrečiai, ESRV gali konsultuoti, kokiais principais galėtų vadovautis paskirtosios institucijos spręsdamos dėl atitinkamų rezervo normų, ir teikti gaires dėl kreditų ir BVP santykio atotrūkio matavimo ir apskaičiavimo ir orientacinio rezervo apskaičiavimo. Be to, ESRV gali priimti gaires dėl kintamųjų, kurie rodo, kad finansų sistemoje didėja sisteminė rizika, susijusi su pernelyg dideliu kreditų augimu, ir dėl kintamųjų, kurie rodo, kad rezervas turėtų būti išlaikytas, sumažintas arba jo visai nereikalaujama;

               (6)

               anticiklinio kapitalo rezervo paskirtis – padėti kovoti su procikliškumu finansų sistemoje. Kapitalas kauptinas tada, kai manoma, kad ciklinė sisteminė rizika didėja, sukuriant rezervus, didinančius bankų sektoriaus atsparumą įtemptu laikotarpiu, kai patiriama nuostolių. Tai padės išlaikyti kredito teikimą ir sumažinti finansų ciklo nuosmukį. Anticiklinio kapitalo rezervas taip pat gali padėti sumažinti pernelyg didelį kredito augimą finansų ciklo pakilimo metu;

               (7)

               orientacinis rezervas nėra skirtas rezervui automatiškai nustatyti arba paskirtajai institucijai įpareigoti. BBPK analizė rodo, kad nors kreditų ir BVP santykio nuokrypis yra naudingas atskaitos taškas, nurodant gaires, kaip priimti sprendimus dėl anticiklinio kapitalo normų, šio nuokrypio veikimas gali skirtis įvairiose šalyse ir skirtingu laiku. Atsižvelgiant į finansų sistemų heterogenišką ir dinamišką pobūdį, nacionalinių ekonomikų ypatybes ir esminius duomenų prieinamumo Europos Sąjungoje skirtumus, paskirtosios institucijos, vertindamos visos sistemos rizikos lygį, turėtų atsižvelgti į įvairią informaciją ir atitinkamai nustatyti rezervo normą. Ši informacija turėtų apimti papildomus rodiklius, rodančius visos sistemos rizikos augimą per pernelyg didelio kreditų augimo laikotarpius, finansinio tarpininkavimo laipsnio ekonomikoje modelius, pavyzdžiui, kreditų ir BVP santykio lygį ir kokybinę informaciją. Sprendimai dėl rezervo normų aiškinami ir pagrindžiami remiantis kokybine ir kiekybine informacija, reikalinga šiam įvertinimui atlikti, įskaitant orientacinį rezervą ir papildomus rodiklius;

               (8)

               BBPK analizė rodo, kad kreditų ir BVP santykio nuokrypis ir kiti rodikliai kartais gali perteikti klaidinančią informaciją. Paskirtosios institucijos turėtų tai žinoti, spręsdamos dėl tvaraus kreditų lygio ekonomikoje ir atitinkamos anticiklinio rezervo normos. Todėl paskirtosios institucijos turėtų periodiškai pakartotinai įvertinti, kaip veikia, jų manymu, svarbiausi rodikliai;

               (9)

               kai rizika pasireiškia, skubus anticiklinio kapitalo rezervo atsisakymas gali padėti kredito įstaigoms amortizuoti nuostolius, kartu išlaikant skolinimą realiai ekonomikai ir laikantis reguliuojamojo kapitalo reikalavimų. Šis anticiklinis rezervo panaudojimas gali sušvelninti prociklišką kredito įstaigų elgesį, kuris kitomis aplinkybėmis gali apriboti kreditų teikimą realiai ekonomikai. Anticiklinio kapitalo rezervo gali būti atsisakoma dar labiau laipsniškai, kai finansų ciklo nuosmukis nesutampa su rizikos pasireiškimu ir kai grėsmė, kurią perteklinis kredito augimas kelia kredito įstaigų atsparumui, sumažėja. Sprendimai dėl bet kokio kapitalo perviršio, susidarančio atsisakius rezervo, panaudojimo priimami paskirtųjų ar kompetentingų institucijų nuožiūra;

               (10)

               svarbu, kad institucija, nustatanti anticiklinio rezervo normą, pasirinktų gerą komunikacijos strategiją. Tai padeda atsiliepti į visuomenės lūkesčius, yra svarbu koordinacijai tarp paskirtųjų institucijų ir būtina makroprudencinės politikos patikimumui, atskaitingumui ir veiksmingumui užtikrinti. Direktyvoje 2013/36/ES reikalaujama, kad paskirtosios institucijos imtųsi visų pagrįstų veiksmų šio paskelbimo apie rezervo normas laikui suderinti;

               (11)

               atsparesnės bankų sistemos Sąjungoje formavimas reiškia, kad paskirtosios institucijos turi pripažinti kitų valstybių narių nustatytas anticiklinio rezervo normas. Direktyvoje 2013/36/ES nustatoma kitų valstybių narių kapitalo normų pripažinimo ir trečiosioms šalims skirtų kapitalo normų pripažinimo ar nustatymo sistema. Be privalomų abipusiškumo susitarimų, paskirtosios institucijos paprastai turėtų pripažinti kitų valstybių narių nustatytas rezervo normas. Nedarant poveikio vėlesnėms ESRV rekomendacijoms, šioje rekomendacijoje nėra aptariami paskirtųjų institucijų veiksmai Sąjungoje, susiję su trečiųjų šalių anticiklinio kapitalo rezervo normomis;

               (12)

               anticiklinio kapitalo norma yra viena iš makroprudencinių priemonių. 2013 m. balandžio 4 d. Europos sisteminės rizikos valdybos rekomendacijoje ESRV/2013/1 dėl tarpinių makroprudencinės politikos tikslų ir priemonių (5) pateikiamas orientacinis priemonių, kurias valstybės narės galėtų priskirti makroprudencinės priežiūros institucijoms, sąrašas. Vykdydamos makroprudencinės politikos strategiją, paskirtosios institucijos turėtų apsvarstyti, kada anticiklinio kapitalo rezervas naudotinas atskirai, kada naudotinos kitos priemonės ir kada anticiklinio kapitalo rezervas naudotinas su kitomis priemonėmis;

               (13)

               empirinė analizė rodo, kad kreditų ir BVP santykio nuokrypis yra pats geriausias pavienis visai Sąjungai skirtas rodiklis, įspėjantis apie rizikos, siejamos su tokia krize, kokiai mažinti skirtas anticiklinio kapitalo rezervas, augimą. Įrodyta, kad kreditų ir BVP santykio nuokrypis aiškiai rodo įvairias nuokrypio charakteristikas. Yra keletas metodų, skirtų atotrūkiui apskaičiuoti; nors jie įspėja geriau nei BBPK gairėse siūlomas metodas, paprastai šie metodai grindžiami siauresniais kredito rodikliais, todėl gali būti ne tokie patikimi susidūrus su finansinėmis naujovėmis. Kreditų ir BVP santykio nuokrypio ir lyginamosios rezervo normos matavimas ir apskaičiavimas pagal BBPK gaires pagerins palyginamumą Sąjungoje ir už jos ribų;

               (14)

               kai kuriose valstybėse narėse dėl BBPK gairėse siūlomų matavimų ir apskaičiavimų gali susidaryti padėtis, kai kreditų ir BVP santykio nuokrypis tinkamai neparodys rizikos augimo, atsirandančio prieš finansų krizę. Dėl nacionalinių ypatybių, pavyzdžiui, finansų sistemos struktūros ir išsivystymo laipsnio, taip pat dėl kredito duomenų kokybės ir prieinamumo kai kuriose valstybėse narėse įspėjimui gali geriau tikti kiti kreditų ir BVP santykio nuokrypio apskaičiavimo metodai, nei nurodyta BBPK gairėse. Siekiant atsižvelgti į šiuos skirtumus ir suteikti galimybę pasirinkti kitas metodikas, paskirtosios institucijos taip pat turi teisę išmatuoti ir apskaičiuoti kreditų ir BVP santykio nuokrypį, pasitelkdamos metodą, kuris geriau parodo atitinkamos valstybės narės ypatybes;

               (15)

               BBPK gairėse nustatyta metodika, skirta kreditų ir BVP santykio nuokrypiui susieti su lyginamąja rezervo norma, kuri laikoma orientaciniu rezervu, yra ad hoc metodika. Nors empirinė alternatyvių metodikų analizė ir teikia vilčių, tačiau yra nepakankama gairėms parengti. Valstybės narės, kurios matuoja ir apskaičiuoja kreditų ir BVP santykio nuokrypį pasitelkdamos alternatyvų metodą, be BBPK gairėse paskelbtos metodikos, turėtų parengti ir paskelbti lyginamąją rezervo normą, atitinkančią alternatyvų metodą, be BBPK metodikoje nustatytos lyginamosios rezervo normos. Valstybės narės, kurios matuoja ir apskaičiuoja kreditų ir BVP santykio nuokrypį pagal BBPK gaires, taip pat gali parengti ir paskelbti alternatyvią lyginamąją rezervo normą, be normos, kuri gauta pasitelkiant BBPK metodiką;

               (16)

               empirinės išvados rodo, kad kiti kintamieji gali papildyti kreditų ir BVP santykio nuokrypį, siekiant parodyti visos sistemos rizikos augimą dėl pernelyg didelio kreditų augimo finansų sistemoje. Šiems kintamiesiems priskiriamos priemonės dėl nekilnojamojo turto kainų potencialaus pervertinimo (pavyzdžiui, komercinės ir gyvenamosios paskirties nekilnojamojo turto kainos ir pajamų santykiai, kainų nuokrypiai ir augimo normos), kreditų plėtros priemonės (pavyzdžiui, realus bendrojo kredito arba realus banko kredito augimas, nuokrypis nuo sumažėjusio M3 tendencijos), išorės pusiausvyros sutrikimų priemonės (pavyzdžiui, einamųjų sąskaitų likučių ir BVP santykis), banko balansų tvirtumo priemonės (pavyzdžiui, finansinio sverto koeficientai), privataus sektoriaus skolos naštos priemonės (pavyzdžiui, skolos tvarkymo ir pajamų santykis) ir galimo netinkamo rizikos įkainojimo priemonės (pavyzdžiui, realus nekilnojamojo turto kainų augimas). Paskirtosios institucijos turėtų atsižvelgti į tokius kintamuosius, spręsdamos dėl atitinkamo anticiklinio kapitalo rezervo normos nustatymo. Nustatyta, kad tokių kintamųjų derinimas su kreditų ir BVP santykio atotrūkiu, taikant modelį su daugeliu kintamųjų, gali geriau atlikti įspėjamąją funkciją. Paskirtosios institucijos taip pat gali atsižvelgti į tokius modelius;

               (17)

               empirinės išvados rodo, kad daugelyje valstybių narių finansų rinkos kainos geriausiai įspėjo apie rizikos, kuri suteikia pagrindą nedelsiant sumažinti arba visiškai nereikalauti anticiklinio kapitalo rezervo, pasireiškimą. Ribota galimybė gauti pakankamai ilgas tokių rinka pagrįstų rodiklių laiko sekas reiškia, kad empirinė rezervo atsisakymo etapo analizė nėra tokia tvirta, kaip kaupimo etape. Taip pat sudėtinga nustatyti kintamuosius, kurie rodo, kad anticiklinio kapitalo rezervas gali būti laipsniškai mažinamas, kai pernelyg didelio kreditų augimo keliama rizika sumažėja. Iš esmės kintamieji, kurie tinkamai veikia anticiklinio kapitalo rezervo kaupimo etape, taip pat gali būti panaudoti priimant sprendimą rezervą išlaikyti, sumažinti arba jo visai nereikalauti. Kita vertus, šių kintamųjų teikiama informacija gali ir klaidinti. Pavyzdžiui, kreditų ir BVP santykio nuokrypis gali tiksliai neparodyti rizikos, jei kreditai pernelyg daug auga ilgesnį laikotarpį. Vystantis tyrimams ir augant patirčiai atleidimo nuo rezervo reikalavimo etape, reikės plėsti šioje rekomendacijoje nurodytą kintamųjų rinkinį, įtraukiant tolesnius nustatytus atitinkamus rodiklius. Apskirtai paskirtosios institucijos turi priimti dar svarbesnį sprendimą rezervo atsisakymo etape, palyginti su rezervo kaupimo etapu. Šis sprendimas taip pat galėtų būti pagrįstas rinkos informacija, priežiūros įvertinimais ir testavimu nepalankiausiomis sąlygomis;

               (18)

               jei tik konkreti valstybė narė tokius duomenis turi, būtinojo kintamųjų, rodančių, kad anticiklinio kapitalo rezervas turėtų būti sukauptas, išlaikytas, sumažintas arba jo visai nereikalaujama, rinkinio stebėsena ir skelbimas turėtų skatinti paskirtųjų institucijų nuoseklumą ir skaidrumą. Tai neturėtų užkirsti kelio paskirtosioms institucijoms svarstyti papildomus rodiklius ar kiekybinę informaciją, atsižvelgiant į valstybės narės ypatybes; tai taip pat neturėtų trukdyti paskirtosioms institucijoms daugiau dėmesio skirti vieniems kintamiesiems nei kitiems, arba didesnę svarbą suteikti kokybinei informacijai;

               (19)

               ESRV rekomendacijos skelbiamos bendrajai valdybai pranešus Tarybai apie savo ketinimą tai padaryti ir suteikus Tarybai galimybę atsakyti,

         PRIĖMĖ ŠIĄ REKOMENDACIJĄ:
   1 SKIRSNIS

      REKOMENDACIJOS

      A rekomendacija. Principai

   Paskirtosioms institucijoms rekomenduojama laikytis šių principų, vertinant ir nustatant atitinkamoje valstybėje narėje taikomas anticiklinio rezervo normas:

               1.

               1 principas (Tikslas). Sprendimai dėl atitinkamos anticiklinio rezervo normos turėtų būti priimami atsižvelgiant į tikslą – apsaugoti bankų sistemą nuo galimų nuostolių dėl cikliškos sisteminės rizikos augimo, tokiu būdu prisidedant prie tvaraus kreditų teikimo realiai ekonomikai finansų ciklo metu.

               2.

               2 principas (Orientacinis vadovas). Kreditų ir BVP santykio nuokrypis nuo jo ilgalaikės tendencijos – kreditų ir BVP santykio nuokrypis – turėtų būti bendras atskaitos taškas, kuriuo remiantis priimtini sprendimai dėl anticiklinio rezervo normų, pirmiausia – kaupimo etape. Vis dėlto paskirtosios institucijos taip pat turėtų atsižvelgti į kitą kiekybinę ir kokybinę informaciją, vertindamos ciklinę visos sistemos riziką ir nustatydamos atitinkamą anticiklinio rezervo normą. Šiai informacijai priskiriama ir informacija, atspindinti nacionalines ypatybes. Paskirtosios institucijos turėtų paaiškinti visuomenei, kokia informacija yra naudojama ir kaip į ją atsižvelgiama nustatant atitinkamą rezervo normą.

               3.

               3 principas (Klaidinančios informacijos rizika). Paskirtosios institucijos turėtų įvertinti informaciją, pateiktą kreditų ir BVP santykio nuokrypyje ir bet kuriuose kituose svarbiuose kintamuosiuose ar modeliuose, kuriuose derinami skirtingi kintamieji, nepamiršdamos, kad ši pateikta informacija gali būti klaidinanti. Paskirtosios institucijos į tai turėtų atsižvelgti, priimdamos sprendimą dėl kreditų augimo tvarumo, siekiant nustatyti atitinkamą anticiklinio rezervo normą. Šių kintamųjų ir modelių naudingumas turėtų būti periodiškai pakartotinai įvertinamas.

               4.

               4 principas (Rezervo atsisakymas). Paskirtosios institucijos turėtų nedelsdamos atsisakyti anticiklinio kapitalo rezervo, kai pasireiškia rizika. Tai gali sušvelninti prociklišką kredito įstaigų elgesį, padedant joms amortizuoti nuostolius, kartu ir toliau skolinant realiai ekonomikai ir laikantis mokumo reikalavimų. Jei rizika nepasireiškia, tačiau manoma, kad ji mažėja, labiau priimtinas variantas gali būti laipsniškas rezervo atsisakymas. Jei paskirtoji institucija sumažina esamą rezervo normą, ji turėtų nuspręsti dėl orientacinio laikotarpio, kai nenumatoma didinti rezervo normos.

               5.

               5 principas (Komunikacija). Paskirtosios institucijos turėtų parengti aiškią strategiją, kuria pranešama apie jų sprendimus dėl anticiklinio kapitalo rezervo. Pagal šią strategiją, šios institucijos turėtų nustatyti koordinavimo su kitomis paskirtosiomis institucijomis ir ESRV mechanizmą. Institucijos taip pat turėtų nustatyti aiškius ir stabilius procesus ir tinkamai apibrėžtus kanalus, kuriais informacija perduodama pagrindiniams suinteresuotiesiems subjektams ir visuomenei.

               6.

               6 principas (Rezervo normų pripažinimas). Be privalomų abipusiškumo susitarimų, kuriuos nustato Sąjungos teisė, paskirtosios institucijos paprastai turėtų pripažinti anticiklinio rezervo normas, taikomas kitose valstybėse narėse. Paskirtosios institucijos turėtų apsvarstyti tarpvalstybinius padarinius, kai atsisakoma pripažinti rezervo normą dėl kitos valstybės narės keliamos rizikos, viršijančios privalomąjį lygį. Kai paskirtosios institucijos nepripažįsta kitos valstybės narės paskirtosios institucijos nustatytos rezervo normos, viršijančios privalomąjį lygį, paskirtosios institucijos turėtų apie tai pranešti:

                           a)

                           ESRV;

                           b)

                           paskirtajai institucijai, kuri nustato rezervo normą;

                           c)

                           ECB, jei bent viena iš paskirtųjų institucijų, kurios nustato ar kurios atsisako pripažinti rezervo normą, yra iš valstybės narės, dalyvaujančios bendrame Priežiūros mechanizme pagal Tarybos reglamentą (ES) Nr. 1024/2013.

               7.

               7 principas (Kitos makroprudencinės priemonės). Anticiklinio kapitalo rezervas yra viena iš Sąjungos institucijų turimų makroprudencinių priemonių. Vykdydamos makroprudencinės politikos strategiją, paskirtosios institucijos turėtų apsvarstyti, kada rezervas naudotinas atskirai, kada vietoje jo naudotinos kitos priemonės ir kada anticiklinio kapitalo rezervas naudotinas su kitomis priemonėmis.

      B rekomendacija. Kreditų ir BVP santykio nuokrypio matavimo ir apskaičiavimo, lyginamosios rezervo normos ir orientacinės normos apskaičiavimo gairės

               1.

               Paskirtosioms institucijoms kartą per ketvirtį rekomenduojama matuoti ir apskaičiuoti standartizuotą kreditų ir BVP santykio nuokrypį pagal BBPK gaires, kaip nurodyta šios rekomendacijos priedo I dalyje.

               2.

               Jei, paskirtųjų institucijų nuomone, skirtingas kreditų ir BVP santykio nuokrypio matavimas ir apskaičiavimas geriau parodytų nacionalinės ekonomikos ypatybes, institucijoms kartą per ketvirtį rekomenduojama matuoti ir apskaičiuoti papildomą kreditų ir BVP santykio nuokrypį be 1 dalyje nustatyta tvarka apskaičiuoto nuokrypio. Paskirtosioms institucijoms apskaičiuojant papildomą kreditų ir BVP santykio nuokrypį rekomenduojama laikytis šių gairių:

                           a)

                           matavimo ir apskaičiavimo metodas turėtų atspindėti kreditų ir BVP santykio nuokrypį nuo ilgalaikės tendencijos;

                           b)

                           matavimas ir apskaičiavimas turėtų būti pagrįsti empirine su atitinkama valstybe nare susijusių duomenų analize;

                           c)

                           bet kokie papildomo kreditų ir BVP santykio nuokrypio matavimo ir apskaičiavimo metodo pakeitimai turėtų būti pagrįsti išsamia pasirinkto metodo veikimo, rodančio rizikos, siejamos su krize, kuriai sumažinti yra skirtas anticiklinio kapitalo rezervas, augimą, peržiūra.

               3.

               Paskirtosioms institucijoms kartą per ketvirtį rekomenduojama apskaičiuoti:

                           a)

                           lyginamąją rezervo normą, pagrįstą standartizuotu kreditų ir BVP santykio nuokrypiu pagal BBPK gaires, kaip nurodyta priedo II dalyje; ir kai taikoma, arba

                           b)

                           lyginamąją rezervo normą, pagrįstą standartizuotu kreditų ir BVP santykio nuokrypiu ir apskaičiuotą pagal kitą metodiką, nei nustatyta priedo II dalyje, jei tokia metodika yra naudojama; arba

                           c)

                           lyginamąją rezervo normą, pagrįstą papildomu kreditų ir BVP santykio nuokrypiu ir apskaičiuotą pagal kitą metodiką, nei nustatyta priedo II dalyje, jei apskaičiuojamas papildomas kreditų ir BVP santykio nuokrypis.

               4.

               Jei, be lyginamosios rezervo normos, nustatytos pagal 3 dalies a punktą, konkrečiam ketvirčiui buvo nustatyta kita lyginamoji rezervo norma pagal 3 dalies b punktą arba 3 dalies c punktą, Direktyvos 2013/36/ES tikslu paskirtosioms institucijoms rekomenduojama orientaciniu rezervu pasirinkti lyginamąją rezervo normą, kuri geriausiai rodo atitinkamos nacionalinės ekonomikos ypatybes.

               5.

               Paskirtosioms institucijoms kartą per ketvirtį savo interneto svetainėse rekomenduojama skelbti šią informaciją, pranešant apie anticiklinio rezervo normą pagal Direktyvos 2013/36/ES 136 straipsnio 7 dalies reikalavimus:

                           a)

                           standartizuotą kreditų ir BVP santykio nuokrypį ir atitinkamą kreditų ir BVP santykį;

                           b)

                           papildomą kreditų ir BVP santykio nuokrypį ir atitinkamą kreditų ir BVP santykį, jei toks apskaičiuotas, taip pat nukrypimų nuo priedo I dalyje nurodytos formulės pagrindimą;

                           c)

                           lyginamąją rezervo normą, apskaičiuotą pagal 3 dalies a punktą;

                           d)

                           lyginamąją rezervo normą, apskaičiuotą atitinkamai pagal 3 dalies b punktą arba 3 dalies c punktą;

                           e)

                           pagrindinių duomenų ir kitų svarbių metaduomenų šaltinius.

               6.

               Paskirtosioms institucijoms rekomenduojama, pranešant apie anticiklinio rezervo normą pagal Direktyvos 2013/36/ES 136 straipsnio 7 dalies reikalavimus, paaiškinti priežastis, dėl kurių nukrypstama nuo:

                           a)

                           pasirinkto kreditų ir BVP santykio nuokrypio matavimo ir apskaičiavimo, kaip nurodyta 1 ir 2 dalyse, įskaitant bet kurias jo sudėtines dalis;

                           b)

                           pasirinkto lyginamosios rezervo normos apskaičiavimo, kaip nurodyta 3 dalyje;

                           c)

                           pasirinkto orientacinio rezervo, kaip nurodyta 4 dalyje.

      C rekomendacija. Gairės dėl kintamųjų, kurie rodo visos sistemos rizikos augimą, siejamą su pernelyg dideliu kreditų augimu

               1.

               Siekiant priimti informuotą sprendimą dėl tinkamos anticiklinio rezervo normos, paskirtosioms institucijoms rekomenduojama atsižvelgti į įvairią kiekybinę ir kokybinę informaciją, rodančią visos sistemos rizikos augimą, siejamą su pernelyg dideliu kreditų augimu, neskaitant kreditų ir BVP santykio nuokrypio.

               2.

               Vertindamos kiekybinę informaciją, paskirtosios institucijos turėtų stebėti kintamųjų, rodančių cikliškos sisteminės rizikos augimą, rinkinį. Jei valstybėse narėse šie kintamieji yra prieinami, šiam rinkiniui priskirtina:

                           a)

                           nekilnojamojo turto, kuris gali būti pervertintas, kainų priemonės (pavyzdžiui, komercinės ir gyvenamosios paskirties nekilnojamojo turto kainos ir pajamų santykiai, kainų nuokrypiai ir augimo normos);

                           b)

                           kreditų plėtros priemonės (pavyzdžiui, realus bendrojo kredito arba realus banko kredito augimas, nuokrypis nuo sumažėjusio M3 tendencijos);

                           c)

                           išorės pusiausvyros sutrikimų priemonės (pavyzdžiui, einamųjų sąskaitų likučių ir BVP santykis);

                           d)

                           banko balansų tvirtumo priemonės (pavyzdžiui, finansinio sverto koeficientai);

                           e)

                           privačiojo sektoriaus skolos naštos priemonės (pavyzdžiui, skolos tvarkymo ir pajamų santykis);

                           f)

                           galimo netinkamo rizikos įkainojimo priemonės (pavyzdžiui, realus nekilnojamojo turto kainų augimas);

                           g)

                           priemonės, gautos naudojant modelius, kuriuose jungiamas kreditų ir BVP santykio atotrūkis ir pasirinktos nurodytos priemonės.

               3.

               Jei tokie kintamieji yra prieinami ir svarbūs valstybėse narėse, paskirtosioms institucijoms kartą per ketvirtį savo interneto svetainėse rekomenduojama skelbti bent vieną iš 2 dalies a, b, c, d, e ir f punktuose nurodytų priemonių, pranešant apie anticiklinio rezervo normą pagal Direktyvos 2013/36/ES 136 straipsnio 7 dalies reikalavimus.

      D rekomendacija. Gairės dėl kintamųjų, kurie rodo, kad rezervas turėtų būti išlaikytas, sumažintas arba jo visai nereikalaujama

               1.

               Siekiant priimti informuotą sprendimą dėl tinkamos anticiklinio kapitalo rezervo normos, paskirtosioms institucijoms rekomenduojama atsižvelgti į įvairią kiekybinę ir kokybinę informaciją, kuri rodo, kad rezervas turėtų būti išlaikytas, sumažintas arba jo visai nereikalaujama.

               2.

               Vertindamos kiekybinę informaciją, paskirtosios institucijos turėtų stebėti kintamųjų, kurie rodo, kad rezervas turėtų būti išlaikytas, sumažintas arba jo visai nereikalaujama, rinkinį. Jei valstybėje narėje tokie kintamieji yra prieinami, šiam rinkiniui priskirtina:

                           a)

                           įtampos priemonės bankų finansavimo rinkose (pavyzdžiui, LIBOR-OIS (vienos nakties indeksų apsikeitimo sandorių) paplitimas, bankų CDS (kredito rizikos apsikeitimo sandorių) draudimo įmokos);

                           b)

                           priemonės, kurios rodo bendro pobūdžio sisteminę įtampą (pavyzdžiui, sudėtinis rodiklis, kuriuo matuojama nacionalinės ar ES finansų sistemos, pavyzdžiui, ECB CISS (sisteminės įtampos sudėtinis rodiklis) rodiklio, įtampa).

               3.

               Siekiant nuspręsti, ar rezervas turėtų būti išlaikytas, sumažintas arba jo visai nereikalaujama, paskirtosioms institucijoms rekomenduojama daugiau pasikliauti savo nuomone, stebint 2 dalyje nurodytus kintamuosius.

               4.

               Jei tokie kintamieji yra prieinami ir svarbūs valstybėse narėse, paskirtosioms institucijoms kartą per ketvirtį savo interneto svetainėse rekomenduojama skelbti bent vieną iš 2 dalies a ir b punktuose nurodytų priemonių, pranešant apie anticiklinio rezervo normą pagal Direktyvos 2013/36/ES 136 straipsnio 7 dalies reikalavimus.

         2 SKIRSNIS

      ĮGYVENDINIMAS

   1.   Aiškinimas

               1.

               Šioje rekomendacijoje taikomos šios terminų apibrėžtys:

                           a)

                           paskirtoji institucija – tai valstybės narės pagal Direktyvos 2013/36/ES 136 straipsnio 1 dalį paskirta valdžios institucija ar įstaiga arba ECB pagal Tarybos reglamento (ES) Nr. 1024/2013 9 straipsnio 1 dalį;

                           b)

                           lyginamoji rezervo norma – tai anticiklinio rezervo norma, apskaičiuota pagal B(3) rekomendaciją;

                           c)

                           orientacinis rezervas – tai lyginamoji rezervo norma, parinkta pagal B(4) rekomendaciją;

                           d)

                           kreditų ir BVP santykio nuokrypis – tai kreditų ir BVP santykio nuokrypis nuo jo ilgalaikės tendencijos konkrečioje valstybėje narėje;

                           e)

                           standartizuotas kreditų ir BVP santykio nuokrypis – tai kreditų ir BVP santykio nuokrypis, išmatuotas ir apskaičiuotas pagal B(1) rekomendaciją;

                           f)

                           papildomas kreditų ir BVP santykio nuokrypis – tai kreditų ir BVP santykio nuokrypis, išmatuotas ir apskaičiuotas pagal B(2) rekomendaciją;

                           g)

                           anticiklinio rezervo norma – tai norma, kurią institucijos privalo taikyti, siekdamos apskaičiuoti savo konkrečios institucijos anticiklinio kapitalo rezervą, nustatytą pagal Direktyvos 2013/36/ES 136 ir 137 straipsnius arba kurį atitinkamai nustato atitinkama trečiosios šalies valdžios institucija.

               2.

               Priedas yra šios rekomendacijos dalis. Esant prieštaravimų tarp pagrindinio teksto ir priedo, pirmenybė teikiama pagrindiniam tekstui.

         2.   Įgyvendinimo kriterijai

               1.

               Adresatų prašoma teikti informaciją apie veiksmus, kurių jie imasi atsiliepdami į šią rekomendaciją, arba tinkamai pagrįsti bet kokį neveikimą. Ataskaitose reikėtų pateikti bent jau šią informaciją:

                           a)

                           informaciją apie veiksmų, kurių buvo imtasi, esmę ir laiką;

                           b)

                           veiksmų, kurių buvo imtasi, veikimo įvertinimą iš šios rekomendacijos tikslų perspektyvos;

                           c)

                           išsamų bet kokio neveikimo ar nukrypimo nuo šios rekomendacijos, įskaitant bet kokį uždelsimą, pagrindimą.

         3.   Tolesnių veiksmų grafikas

               1.

               Adresatų prašoma teikti informaciją ESRV, Tarybai ir Komisijai apie veiksmus, kurių jie imasi atsiliepdami į šią rekomendaciją, arba tinkamai pagrįsti bet kokį neveikimą, kaip nurodyta šiose dalyse.

               2.

               Ne vėliau kaip 2016 m. birželio 30 d. adresatų prašoma ESRV, Tarybai ir Komisijai atsiųsti ataskaitą, kurioje paaiškinama, kokių priemonių jie ėmėsi, siekdami laikytis šios rekomendacijos. Rekomenduojamos priemonės turėtų būti taikomos nuo dienos, kurią valstybės narės pareikalauja jų jurisdikcijai priklausančių kredito įtaigų išlaikyti konkrečios įstaigos nustatytą anticiklinį kapitalo rezervą pagal Direktyvos 2013/36/ES 130 straipsnį. Ataskaitoje nurodytina išsami informacija apie priemones, kurių imtasi nuo tos dienos.

               3.

               Adresatų prašoma kartą per trejus metus atsiųsti ataskaitą, kurioje paaiškinama, kokių priemonių jie ėmėsi, siekdami laikytis šios rekomendacijos.

               4.

               Bendroji valdyba sprendžia, kada reikalinga šią rekomendaciją peržiūrėti ar atnaujinti, atsižvelgdama į turimą patirtį nustatant rezervus pagal Direktyvą 2013/36/ES arba tarptautinės suderintos praktikos pokyčius.

         4.   Stebėsena ir vertinimas

               1.

               ESRV sekretoriatas:

                           a)

                           padeda adresatams, taip pat palengvindamas koordinuotą informacijos teikimą, teikdamas atitinkamus šablonus ir prireikus tolesnių veiksmų būdus ir grafiką;

                           b)

                           tikrina tolesnius adresatų veiksmus, taip pat padėdamas jiems jų prašymu, ir teikia informaciją apie tolesnius veiksmus bendrajai valdybai per valdymo komitetą.

               2.

               Bendroji valdyba vertina adresatų pateiktus veiksmus ir priežastis ir prireikus sprendžia, ar šios rekomendacijos nebuvo laikytasi, o adresatai tinkamai nepagrindė savo neveikimo.

      Priimta Frankfurte prie Maino 2014 m. birželio 18 d.

            ESRV Pirmininkas

         Mario DRAGHI

      (1)  OL L 176, 2013 6 27, p. 338.

      (2)  OL L 331, 2010 12 15, p. 1.

      (3)  OL C 58, 2011 2 24, p. 4.

      (4)  OL L 287, 2013 10 29, p. 63.

      (5)  OL C 170, 2013 6 15, p. 1.

      PRIEDAS
      I DALIS
      KREDITŲ IR BVP SANTYKIO NUOKRYPIO MATAVIMO IR APSKAIČIAVIMO METODIKA PAGAL BBPK GAIRES
      Standartizuotas kreditų ir BVP santykio nuokrypis, žymimas GAPt
         , matuojamas ir apskaičiuojamas taip:

         GAPt = RATIOt - TRENDt

      kur:

                     t

                  =

                  galutinio laikotarpio data, kai laikotarpis laikomas ketvirčiu;

                     RATIOt

                  =

                  (CREDITt / (GDPt + GDPt-1 + GDPt-2 + GDPt-3
                     )) × 100 %;

                     GDPt

                  =

                  paskirtosios institucijos valstybės narės bendrasis vidaus produktas t ketvirtį;

                     CREDITt

                  =

                  paskirtosios institucijos valstybės narės platus kredito likučio privačiam ne finansų sektoriui matas, negrąžintas t ketvirčiui pasibaigus;

                     TRENDt

                  =

                  rekursyvi Hodrick-Prescott filtruota SANTYKIO tendencija, kai švelninimo parametras lambda lygus 400 000 (1).

            II DALIS
      LYGINAMOSIOS KAPITALO NORMOS APSKAIČIAVIMO METODIKA PAGAL BBPK GAIRES (2)

      Lyginamoji rezervo norma (pagal riziką įvertinto turto procentas) lygi nuliui, kai kreditų ir BVP santykio nuokrypis yra mažesnis už apatinę ribą arba jai lygus. Vėliau ši norma didėja linijiniu būdu su kreditų ir BVP santykio nuokrypiu, kol lyginamoji rezervo norma pasiekia savo maksimalų lygį, kai kreditų ir BVP santykio nuokrypis pasiekia viršutinę ribą arba ją viršija.
      Vertinant formaliai:

                  jei GAPt ≤ L, lyginamoji rezervo norma lygi nuliui,

                  jei GAPt ≥ H, lyginamoji rezervo norma lygi 2,5 %,

            nuo L iki H lyginamoji rezervo norma interpoliuojama linijiniu būdu ir yra lygi (0,3125 × GAPt
          - 0,625)
      kur:

                     GAPt
                      kreditų ir BVP santykio nuokrypis, kaip apibrėžta priedo I dalyje;

                     L = 2 procentiniai punktai yra apatinė riba;

                     H = 10 procentinių punktų yra viršutinė riba.

         (1)  Hodrick-Prescott filtras (toliau – HP filtras) – standartinis matematinis įrankis, naudojamas makroekonomikoje kintamojo tendencijai laikui bėgant nustatyti. Jis įgyvendinamas bet kokiuose standartiniuose statistiniuose paketuose. Vienpusis, rekursyvus HP filtras užtikrina, kad tendencijai apskaičiuoti bus panaudota tik konkrečiu laiku turima informacija. Švelninimo parametras, techninėje literatūroje paprastai vadinamas lambda, nustatytas ties 400 000, siekiant parodyti ilgalaikį kreditų ir BVP santykio elgesį.

         (2)  Nors lyginamosios rezervo normos didėja linijiniu būdu pagal BVP, todėl jų vertė gali būti nuo nulio iki 2,5 %, Direktyvos 2013/36/ES 136 straipsnio 4 dalyje nustatyta, kad paskirtosios institucijos nustatyta rezervo norma tikslinama 0,25 procentinio punkto arba 0,25 procentinio punkto kartotinių intervalais.