title: 2011 m. liepos 12 d. Tarybos rekomendacija dėl Bulgarijos 2011 m. nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl atnaujintos 2011–2014 m. Bulgarijos konvergencijos programos

text:
               15.7.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 209/5

         TARYBOS REKOMENDACIJA
   2011 m. liepos 12 d.
   dėl Bulgarijos 2011 m. nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl atnaujintos 2011–2014 m. Bulgarijos konvergencijos programos
   2011/C 209/02
   EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
   atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 121 straipsnio 2 dalį ir 148 straipsnio 4 dalį,
   atsižvelgdama į 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei koordinavimo (1), ypač į jo 9 straipsnio 3 dalį,
   atsižvelgdama į Europos Komisijos rekomendaciją,
   atsižvelgdama į Europos Vadovų Tarybos išvadas,
   atsižvelgdama į Užimtumo komiteto nuomonę,
   pasikonsultavusi su Ekonomikos ir finansų komitetu,
   kadangi:

               (1)

               2010 m. kovo 26 d. Europos Vadovų Taryba pritarė Komisijos pasiūlymui įgyvendinti naują darbo vietų kūrimo ir augimo strategiją „Europa 2020“, grindžiamą geresniu ekonomikos politikos koordinavimu, ir daugiausia dėmesio skirti toms svarbioms sritims, kuriose reikia imtis veiksmų, kad būtų stiprinamas Europos tvaraus augimo ir konkurencingumo potencialas.

               (2)

               2010 m. liepos 13 d. Taryba priėmė rekomendaciją dėl valstybių narių ir Sąjungos bendrųjų ekonominės politikos gairių (2010–2014 m.), o 2010 m. spalio 21 d. – sprendimą dėl valstybių narių užimtumo politikos gairių (2), kurios kartu sudaro integruotas gaires. Į šias integruotas gaires valstybių narių paprašyta atsižvelgti formuojant nacionalinę ekonomikos ir užimtumo politiką.

               (3)

               2011 m. sausio 12 d. Komisija priėmė pirmąją metinę augimo apžvalgą, kuria pradedamas naujas ekonomikos valdymo ES ciklas ir pirmas ex ante bei integruoto politikos koordinavimo Europos semestras, numatytas strategijoje „Europa 2020“.

               (4)

               2011 m. kovo 25 d. Europos Vadovų Taryba patvirtino fiskalinio konsolidavimo ir struktūrinių reformų prioritetus (atsižvelgdama į 2011 m. vasario 15 d. ir kovo 7 d. Tarybos išvadas ir Komisijos metinę augimo apžvalgą). Ji pabrėžė, kad pirmenybę reikia teikti patikimų biudžetų ir fiskalinio tvarumo atkūrimui, nedarbo mažinimui reformuojant darbo rinką ir naujoms ekonomikos augimo skatinimo priemonėms. Ji paprašė, kad valstybės narės šiuos prioritetus įgyvendintų konkrečiomis priemonėmis ir jas įtrauktų į savo stabilumo ar konvergencijos programas ir į nacionalines reformų programas.

               (5)

               2011 m. kovo 25 d. Europos Vadovų Taryba taip pat paragino valstybes nares, prisijungusias prie pakto „Euro plius“, laiku pranešti apie savo įsipareigojimus, kad juos būtų galima įtraukti į stabilumo arba konvergencijos programas ir nacionalines reformų programas.

               (6)

               2011 m. balandžio 15 d. Bulgarija pateikė 2011 m. atnaujintą 2011–2014 m. konvergencijos programą ir 2011 m. nacionalinę reformų programą. Siekiant atsižvelgti į abiejų programų sąsają, jos vertintos vienu metu.

               (7)

               Dėl ekonomikos krizės nutrūko tvirto augimo, kurį skatino dideli tiesioginių užsienio investicijų srautai į šalį ir kreditavimo plėtra, laikotarpis. Nuo aukščiausio iki žemiausio taško iš viso nukritęs 7,1 %, BVP augimas 2010 m. antrąjį ketvirtį atsinaujino, dėl to per visus 2010 m. realusis BVP iš esmės buvo nulinis. Daugiausia augimą nulėmė tvirtas eksporto atsigavimas ir atsargų atkūrimas. Valdžios sektoriaus balansas, kuris prieš krizę buvo perteklius, virto deficitu – 4,7 % BVP 2009 m. ir 3,2 % BVP 2010 m. Nors per pastaruosius metus gamybos apimtis ir užimtumas nuo eksporto priklausančiuose sektoriuose padidėjo, dėl menko aktyvumo statybos, nekilnojamojo turto ir mažmeninės prekybos sektoriuose atsigavimas buvo ribotas. Didžiausią smūgį dėl gamybos apimties korekcijos patyrė užimtumas – nuo aukščiausio taško 2008 m. prarasta maždaug 358 000 darbo vietų. Todėl 2010 m. nedarbas keliais procentiniais punktais išaugo iki 10,2 %, ir nesitikima, kad vidutiniu laikotarpiu užimtumas grįš į lygį, buvusį iki krizės.

               (8)

               Remdamasi atnaujintos konvergencijos programos vertinimu pagal Reglamentą (EB) Nr. 1466/97, Taryba mano, kad makroekonominis scenarijus, kuriuo grindžiamos fiskalinės projekcijos, yra pagrįstas palankesnėmis augimo projekcijomis negu Komisijos tarnybų prognozės projekcijos. Atnaujintoje konvergencijos programoje numatytas perviršinio valdžios sektoriaus deficito ištaisymas 2011 m. pagal 2010 m. liepos 13 d. Tarybos rekomendaciją bei tolimesni sumažinimai. 2010 m. solidus ir ankstyvas struktūrinis biudžeto koregavimas sudarė daugiau kaip 2 procentinius punktus, bet 2011 m. fiskalinės priemonės sudaro kur kas mažiau negu rekomenduojamas bent jau 0,75 % BVP koregavimas, tačiau fiskalinių pastangų vidurkis visu perviršinės procedūros laikotarpiu išlieka daugiau nei 1 % BVP. 2012–2014 m. laikotarpiu atnaujintoje programoje nepateikiama pakankamai išsamios informacijos apie planuojamas biudžeto priemones tais metais fiskaliniams tikslams pasiekti. Sumažintas vidutinės trukmės tikslas, kuris yra 0,6 % BVP struktūrinis deficitas ir kurį planuojama pasiekti 2014 m., vis dar yra didesnio užmojo negu mažiausias reikalaujamas dydis. Jis atitinka Stabilumo ir augimo pakto tikslus, ir jį numatoma pasiekti iki konvergencijos programos laikotarpio pabaigos (2014 m.). Tačiau numatomas vidutinis metinis 2012–2014 m. struktūrinių fiskalinių priemonių dydis, pagal planą 2011 m. panaikinus perviršinį deficitą, yra gerokai mažesnis už rekomenduojamą mažiausią metinį struktūrinį pagerėjimą – 0,5 % BVP. Turint omenyje laipsniškai gerėjančią ekonominę perspektyvą, konvergencijos programoje turėtų būti siekiama greičiau įgyvendinti vidutinės trukmės tikslą. Vertinant pagal nuosaikų vidutinės trukmės potencialaus gamybos apimties augimo įvertį, planuojamas biudžeto išlaidų augimas 2012–2013 m. yra pernelyg optimistiškas ir kelia riziką vidutinio laikotarpio struktūrinei fiskalinei būklei.

               (9)

               Planuojamas perviršinio deficito panaikinimas iki 2011 m. pabaigos padės atgauti pasitikėjimą ir padidinti vyriausybės politikos patikimumą. Vidutinės trukmės laikotarpiu svarbu įgyvendinti mažo 0,6 % BVP struktūrinio deficito tikslą, siekiant užtikrinti, kad fiskaline politika būtų remiamas esamas pinigų režimas. Tačiau fiskalinį konsolidavimą trikdo viešojo sektoriaus neveiksmingumas, dėl kurio gali susidaryti didelis spaudimas didinti išlaidas, nors tikėtina, kad biudžeto pajamos bus struktūriškai mažesnės negu klestėjimo metais prieš krizę. Taigi, reikia didelio užmojo finansų reformų, siekiant atlikti būtiną fiskalinį koregavimą ir padėti užtikrinti finansavimą būtinoms struktūrinėms reformoms įgyvendinti, įskaitant ES remiamiems projektams reikalingą bendrą finansavimą.

               (10)

               Bulgarijos biudžeto vykdymo rezultatai palankiomis ekonominėmis aplinkybėmis prieš krizę buvo teigiami. Fiskaliniai tikslai buvo nuosekliai pasiekiami ir sukauptos didelės fiskalinės atsargos. Dėl ekonomikos krizės poveikio 2009 m. pirmą kartą per daugelį metų biudžetas tapo deficitinis, ir pažeista taisyklė, pagal kurią biudžetas turi būti subalansuotas arba perteklinis, o viešosios išlaidos neviršyti 40 % BVP. Tai buvo iš dalies susiję su išlaidų planavimo ir kontrolės trūkumais. Tie faktai rodė ir tai, kad prieš krizę klestint ekonominei veiklai gautos neplanuotos pajamos buvo panaudojamos gana daug išaugusioms ad hoc išlaidoms dengti ir socialinio draudimo įmokų tarifams mažinti. Šioms problemoms spręsti valdžios institucijos ėmėsi keleto iniciatyvų išlaidų kontrolės ir stebėsenos bei ataskaitų teikimo sistemoms tobulinti, be kita ko, priėmė visapusišką teisės aktų, kuriais griežtinamos fiskalinės taisyklės ir vidutinės trukmės biudžeto sistema, rinkinį. Tikimasi, kad dėl to padidės fiskalinė drausmė ir politikos nuspėjamumas, sumažės makroekonominiai svyravimai ir bus užtikrinta ne tokia procikliška fiskalinė politika. Remiantis Komisijos vėliausiu vertinimu, rizika, susijusi su ilgalaikių viešųjų finansų tvarumu, yra vidutinė.

               (11)

               Klestėjimo metais prieš krizę padėtis darbo rinkoje tapo labai įtempta, o darbo užmokestis labai išaugo, pralenkdamas našumo augimą. Tai sąlygojo algų vidurkio lygio padidėjimą, kuris pasistūmėjo arčiau ES vidurkio. Darbo užmokesčio augimas aukščiausią metinį tašką (beveik 20 %) pasiekė 2007 m. ketvirtąjį ketvirtį. Po nuosmukio darbo užmokestis pradėjo mažėti, nors 2010 m. darbuotojų, dirbančių pagal darbo sutartis (t. y. maždaug 65 % darbo jėgos), darbo užmokesčio augimas išliko gana didelis – beveik 10 %.

               (12)

               Dalyvavimo darbo rinkoje kliūtys susijusios su dabartiniu darbo rinkos situacijos pablogėjimu krizės metu ir su tuo, kad nepakankamai vykdoma aktyvi darbo rinkos politika ir kad viešosios įdarbinimo tarnybos nepakankamai finansuojamos. Bedarbių aktyvinimo, pagalbos ieškantis darbo ir perkvalifikavimo srityse teikiamų viešųjų paslaugų kokybė yra nepakankama. Reikia toliau stiprinti silpnus programų stebėsenos ir vertinimo gebėjimus kartu siekiant pagerinti pačios politikos procesą. Kaip nurodyta naujausioje Darbo ir socialinės politikos ministerijos užsakytoje ataskaitoje (“Pagrindiniai grynojo viešosios tarnybos poveikio įvertinimo rezultatai”), susirasti darbą bedarbiams veiksmingiau padėtų tiksliau pritaikytos ir geresnės kokybės paslaugos ir geresnė darbo biržų infrastruktūra.

               (13)

               Ekonomikos krizė ir toliau veikia darbo rinką. Nedarbo lygis nuo 5,4 % 2008 m. išaugo iki 10,2 % 2010 m., nors jaunimo (15–24 m. amžiaus) nedarbas 2010 m. pasiekė 23,2 %. Krizė ypač paveikė žemos kvalifikacijos darbuotojus (įskaitant didelę dalį romų mažumos atstovų), kurie sudaro beveik 70 % bedarbių. Ilgalaikio nedarbo dalis (46 % 2010 m.) viršija ES vidurkį (40 % 2010 m.), ir gali būti rizikos, kad šis nedarbas taps struktūrinis. Jaunimo aktyvumo lygis nuosekliai lieka mažesnis negu du trečdaliai ES vidurkio (29,5 %, palyginti su 43,8 % ES, 2009 m.). Jaunimo užimtumo lygis 2009 m. buvo 24,8 % (35,2 % ES). Be to, Bulgarijoje jaunimo, kuris ir nesimoko, ir nedirba, dalis yra didžiausia (19,5 % 15–24 m. amžiaus asmenų). Viena iš pagrindinių jaunimo dalyvavimo darbo rinkoje kliūčių – nepakankamos galimybės derinti mokslą ir darbą, visų pirma savo studijų srityje atlikti stažuotę ir gamybinę praktiką, kurios padeda pereiti į darbo rinką.

               (14)

               Nepaisant to, kad išsimokslinimo lygis viršija vidurkį, Bulgarijoje yra daugiau kaip 40 % menko raštingumo ir mokėjimo skaičiuoti asmenų. Tai rodo, kad įmanoma tobulinti švietimo sistemą, kad ji geriau atitiktų darbo rinkos poreikius. Remiantis teigiamais naujausios mokyklų decentralizavimo reformos rezultatais tikimasi, kad būsimu ikimokyklinio ir mokyklinio ugdymo įstatymu bus pasiūlyta tam tikrų sprendimų, kuriuos bus galima dar labiau stiprinti, t. y. kiek tai susiję su finansine autonomija, dalyvavimo ikimokyklinio ugdymo sistemoje lygiu ir išorės vertinimu, taip pat atskaitomybės užtikrinimu. Mokyklos nebaigusių asmenų rodiklis (14,7 % 2009 m.) artimas ES vidurkiui, bet ypač aukštas tarp romų (2008 m. apskaičiavimais jis buvo 43 %). Tretinį išsilavinimą turinčių asmenų dalis (27,9 % 2009 m.) tebėra mažesnė negu ES vidurkis (32,2 %). Bulgarija gerokai atidėjo aukštojo švietimo reformą. Naujasis aukštojo švietimo įstatymas, kuris jau parengtas 2010 m., bet vėliau atšauktas, turėtų būti naudingas žingsnis atsižvelgiant į reformos būtinybę.

               (15)

               Pensijų reforma, dėl kurios sprendimas priimtas 2010 m., nesusieta su vidutine tikėtina gyvenimo trukme arba sveikatos ir ilgalaikės priežiūros sistemos padėtimi. Įgyvendinimo laikotarpis tęsiasi nuo 2011 iki 2026 m., o dauguma priemonių įsigalioja antroje šio laikotarpio pusėje, dėl to galėtų kilti rizika tiek pensijų sistemos pirmosios pakopos įgyvendinimui, tiek tvarumui.

               (16)

               Bulgarijos piliečiai skurdą patiria dažniau, palyginti su ES vidurkiu (41,9 % gyventojų patiria didelių materialinių nepriteklių, palyginti su 8,1 % ES). Apie 66 % vyresnio amžiaus žmonių kyla skurdo rizika – šis rodiklis kur kas didesnis negu ES vidurkis. Keletą pastarųjų metų yra požymių, kad gyvenimo sąlygos blogėja. Turint omenyje demografinę situaciją, tai, ar nacionalinėje reformų programoje nustatyti skurdo mažinimo tikslai bus pasiekti, labai priklauso nuo tinkamo vyresnio amžiaus darbuotojams ir palankių sąlygų neturintiems asmenims skirtos politikos modelio, taip pat nuo socialinių išmokų pakankamumo. Nacionalinėje reformų programoje skelbiama apie romų (pagal apskaičiavimus 10 % gyventojų (3)) integravimo veiklos strategijos rengimą, siekiant pagal vieną visapusišką planą šalinti daugelį kliūčių užimtumo, švietimo, sveikatos ir aprūpinimo būstu srityse.

               (17)

               Nedidelis viešųjų paslaugų veiksmingumas tebestabdo augimą. Nepaisant pastarojo racionalizavimo, viešojo administravimo reforma nespręstas darbuotojų kokybės arba esminių funkcijų gerinimo klausimas. Fiksuotojo plačiajuosčio ryšio skverbties lygis Bulgarijoje labai žemas (14,9 %) ir šis rodiklis yra antras pagal mažumą ES, dėl to ribojamas ir visų elektroninėmis priemonėmis teikiamų paslaugų diegimas.

               (18)

               Pažeidimų viešųjų pirkimų srityje lygis siekia 60 % visų tikrintų procedūrų, o šis rodiklis net didesnis vykdant didelius viešosios infrastruktūros projektus, kai valdžios institucijos privalo atlikti ex ante kontrolę. Viešųjų finansų kontrolės agentūros pajėgumai gerokai sumažinti 2006 m., todėl agentūra 2007–2009 m. atliko tik 12 % visų viešųjų pirkimų procedūrų ex post patikras. Nauji Viešųjų pirkimų įstatymo ir Viešųjų finansų inspekcijų įstatymp daliniai pakeitimai buvo patvirtinti Ministrų Tarybos ir perduoti parlamentinei procedūrai.

               (19)

               Bulgarijos ūkio energijos intensyvumas yra vienas iš didžiausių ES. Ryškiausias pavyzdys yra namų šildymas – šią problemą daugiausia lemia prastai prižiūrimi daugiabučiai pastatai. Pastarieji tinkamumo taisyklių pakeitimai suteikia galimybę pasinaudoti ES struktūriniais fondais energijos vartojimo efektyvumo investicijoms remti. Įdėta mažai investicijų, nors energijos ir transporto mokesčių pajamos sumažėjo, palyginti su BVP ir darbo mokesčiais, kurie gerokai viršija ES vidurkį. Galimybes patekti į energijos rinką varžo maža konkurencija ir neskaidrūs kainų nustatymo mechanizmai.

               (20)

               Bulgarija prisiėmė tam tikrų įsipareigojimų pagal paktą „Euro plius“. Fiskaliniai įsipareigojimai rodo, kad viešųjų finansų tvarumas bus grindžiamas pensijų reformos priemonėmis, veiksmais, kuriais bus užtikrinama, kad atlyginimas priklausytų nuo rezultatų, iki 2013 m. įšaldant pensijų ir darbo užmokesčio dydį, ir šalies fiskalinės sistemos stiprinimu priimant Finansinio stabilumo paktą, kuriame numatytos privalomos skaitinės fiskalinės taisyklės. Užimtumui skatinti bus imtasi nelegalaus darbo dalies mažinimo ir dalyvavimo darbo rinkoje didinimo priemonių. Konkurencingumo priemonėmis siekiama mažinti administracinę naštą ir didinti e. valdžios mastą; gerinti galimybes gauti išsilavinimą ir švietimo sistemos rezultatus. Šie įsipareigojimai susiję su trimis iš keturių pakto sričių, neminint finansų sektoriaus. Jie rodo platesnės reformų darbotvarkės, nustatytos konvergencijos ir nacionalinėje reformų programose, tęstinumą, ir jais spartinami vykdomi reformų projektai fiskalinio valdymo, viešojo administravimo ir švietimo srityse. Šie įsipareigojimai pagal paktą „Euro plius“ buvo įvertinti ir į juos atsižvelgta rengiant rekomendacijas.

               (21)

               Komisija įvertino konvergencijos programą ir nacionalinę reformų programą, taip pat įsipareigojimus pagal paktą „Euro plius“. Komisija įvertino ne tik jų svarbą tvariai fiskalinei ir socialinei bei ekonominei Bulgarijos politikai, bet ir tai, kaip laikomasi ES taisyklių ir gairių, nes būtina stiprinti bendrą ES ekonomikos valdymą ES priemonėmis prisidedant prie būsimų nacionalinių sprendimų. Ji mano, kad, 2010 m. atlikus didelį ir ankstyvą biudžeto koregavimą, 2011 m. fiskalinio konsolidavimo planai turėtų būti įgyvendinti, kaip numatyta, o deficitas turėtų būti sumažintas tiek, kad neviršytų 3 % pamatinės vertės, laikantis Tarybos rekomendacijos. Tačiau atnaujintoje programoje nepateikiama pakankamai išsamios informacijos apie planuojamas biudžeto priemones 2012–2014 m. fiskaliniams tikslams pasiekti ir būtų galima užtikrinti spartesnę pažangą siekiant vidutinės trukmės tikslo. Sustiprinus šalies fiskalinę sistemą, būtų įtvirtinta fiskalinė drausmė ir užtikrintas vidutinės trukmės vyriausybės politikos nuspėjamumas ir patikimumas. Be to, reikėtų imtis šių veiksmų: stiprinti konkurencingumą, padėti žmonėms susirasti darbą, apsaugoti daugelį kliūčių patiriančius pažeidžiamiausių grupių asmenis, stiprinti viešojo administravimo įstaigų ir reguliavimo institucijų gebėjimus, didinti išteklių vartojimo efektyvumą ir atverti daugiau investavimo ir augimo galimybių.

               (22)

               Atsižvelgdama į šį vertinimą, taip pat į 2010 m. liepos 13 d. Tarybos rekomendaciją pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 126 straipsnio 7 dalį, Taryba išnagrinėjo 2011 m. atnaujintą Bulgarijos konvergencijos programą ir pateikė savo nuomonę (4), kurią visų pirma išdėstė toliau pateikiamose 1 ir 2 rekomendacijose. Atsižvelgdama į 2011 m. kovo 25 d. Europos Vadovų Tarybos išvadas, Taryba išnagrinėjo Bulgarijos nacionalinę reformų programą,

         REKOMENDUOJA Bulgarijai 2011–2012 m. imtis šių veiksmų:

               1.

               Veiksmingai vykdyti biudžetą, kad perviršinis deficitas būtų panaikintas 2011 m. pagal 2010 m. liepos 13 d. Tarybos rekomendaciją pagal perviršinio deficito procedūrą. Patikslinti priemones, kuriomis pagrįsta 2012–2014 m. biudžeto strategija. Pasinaudoti ekonomikos atsigavimu tam, kad būtų užtikrintas lygiavertis vidutinės trukmės tikslo siekimo progresas, pirmiausia griežtai kontroliuojant išlaidų augimą, suteikiant pirmenybę augimą skatinančioms išlaidoms.

               2.

               Imtis biudžeto planavimo nuspėjamumo ir vykdymo kontrolės, įskaitant kaupimų pagrindu, tolesnių veiksmų, visų pirma griežtinant fiskalinį valdymą. Tam parengti ir taikyti privalomas fiskalines taisykles ir tinkamai apibrėžtą vidutinės trukmės biudžeto sistemą, kuria būtų užtikrinamas skaidrumas visais valdžios lygmenimis.

               3.

               Įgyvendinti sutartus veiksmus kartu su socialiniais partneriais pagal dabartinę pensijų reformą, paspartinti kai kuiras jos svarbiausias priemones, kurios padėtų padidinti dabartinį išėjimo į pensiją amžių ir sumažinti išankstinį išėjimą, pasinaudojant laipsnišku tarnybos socialinio darudimo laikotarpio padidinimu ir stiprinant politiką tam, kad būtų galima padėti vyresnio amžiaus darbuotojams ilgiau likti darbo rinkoje.

               4.

               Konsultuojantis su socialiniais partneriais ir atsižvelgiant į nacionalinę praktiką, skatinti politiką, skirtą užtikrinti, kad darbo užmokesčio augimas būtų labiau susietas su našumo pokyčiais, ir palaikyti konkurenciją tuo pačou metu atkreipiant dėmesį į vykstančią konvergenciją.

               5.

               Imtis veiksmų kovos su skurdu ir socialinės įtraukties (ypač daugelį kliūčių patiriančių pažeidžiamų grupių asmenų) skatinimo uždaviniui spręsti. Imtis priemonių modernizuoti viešąsias įdarbinimo tarnybas, kad jos galėtų geriau derinti kvalifikacijas su paklausa darbo rinkoje; paramą daugiausia skirti žemos kvalifikacijos jaunimui. Daryti švietimo reformos pažangą iki 2012 m. vidurio priimant ikimokyklinio ir mokyklinio ugdymo įstatymą ir naują aukštojo švietimo įstatymą.

               6.

               Dėti daugiau pastangų siekiant didinti esminių valdžios funkcijų ir reguliavimo institucijų administracinius gebėjimus, kad viešosios tarnybos veiksmingiau reaguotų į piliečių ir įmonių poreikius; įvesti ir efektyviai įgvendinti priemones, kad viešieji pirkimai būtų tikrinami remiantis rizikos vertinimu, didinti institucijų gebėjimą užkirsti kelią pažeidimams ir už juos taikyti sankcijas, kad gerėtų viešųjų lėšų panaudojimo kokybė ir ekonominis veiksmingumas.

               7.

               Panaikinti kliūtis patekti į rinką, garantuoto pelno susitarimus ir kainų kontrolę ir užtikrinti visišką Bulgarijos energetikos sektoriaus reguliavimo institucijos nepriklausomybę, kad elektros ir dujų rinkos būtų atviros didesnei konkurencijai. Įvesti paskatas pastatų energiniam naudingumui didinti.

      Priimta Briuselyje 2011 m. liepos 12 d.

            Tarybos vardu

            Pirmininkas

         J. VINCENT-ROSTOWSKI

      (1)  OL L 209, 1997 8 2, p. 1.

      (2)  2011 m. gegužės 19 d. Tarybos sprendimu 2011/308/ES dėl valstybių narių užimtumo politikos gairių (OL L 138, 2011 5 26, p. 56) taikytina 2011 m.

      (3)  Pagal Europos Tarybos įvertinimą.

      (4)  Numatyta Reglamento (EB) Nr. 1466/97 9 straipsnio 3 dalyje.


title: 2016 m. liepos 12 d. Tarybos rekomendacija dėl 2016 m. Estijos nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2016 m. Estijos stabilumo programos

text:
               18.8.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 299/45

         TARYBOS REKOMENDACIJA
   2016 m. liepos 12 d.
   dėl 2016 m. Estijos nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2016 m. Estijos stabilumo programos
   (2016/C 299/11)
   EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
   atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 121 straipsnio 2 dalį ir 148 straipsnio 4 dalį,
   atsižvelgdama į 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei koordinavimo (1), ypač į jo 5 straipsnio 2 dalį,
   atsižvelgdama į Europos Komisijos rekomendaciją,
   atsižvelgdama į Europos Parlamento rezoliucijas,
   atsižvelgdama į Europos Vadovų Tarybos išvadas,
   atsižvelgdama į Užimtumo komiteto nuomonę,
   atsižvelgdama į Ekonomikos ir finansų komiteto nuomonę,
   atsižvelgdama į Socialinės apsaugos komiteto nuomonę,
   atsižvelgdama į Ekonominės politikos komiteto nuomonę,
   kadangi:

               (1)

               2015 m. lapkričio 26 d. Komisija priėmė metinę augimo apžvalgą, kuria pradedamas 2016 m. Europos ekonominės politikos koordinavimo semestras. 2016 m. kovo 17–18 d. Europos Vadovų Taryba patvirtino metinėje augimo apžvalgoje nustatytus prioritetus. 2015 m. lapkričio 26 d. Komisija pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 1176/2011 (2) priėmė Įspėjimo mechanizmo ataskaitą, kurioje Estija nurodyta kaip viena iš valstybių narių, dėl kurių reikės parengti nuodugnią apžvalgą. Tą pačią dieną Komisija taip pat priėmė rekomendaciją dėl Tarybos rekomendacijos dėl euro zonos ekonominės politikos. Tą rekomendaciją Europos Vadovų Taryba patvirtino 2016 m. vasario 18–19 d., o Taryba ją priėmė 2016 m. kovo 8 d. (3) Kaip šalis, kurios valiuta yra euro, atsižvelgdama į glaudžias ekonominės ir pinigų sąjungos šalių ekonomikos sąsajas, Estija turėtų užtikrinti, kad ta rekomendacija būtų visiškai ir laiku įgyvendinta;

               (2)

               Estijos ataskaita paskelbta 2016 m. vasario 26 d. Joje įvertinta Estijos pažanga, padaryta įgyvendinant 2015 m. liepos 14 d. Tarybos priimtas šaliai skirtas rekomendacijas ir siekiant nacionalinių tikslų pagal strategiją „Europa 2020“. Į ją įtraukta ir nuodugni apžvalga pagal Reglamento (ES) Nr. 1176/2011 5 straipsnį. 2016 m. kovo 8 d. Komisija pateikė nuodugnios apžvalgos rezultatus. Komisijos analizė leidžia daryti išvadą, kad Estijoje nėra susidaręs makroekonominis disbalansas;

               (3)

               2016 m. balandžio 28 d. Estija pateikė 2016 m. stabilumo programą, o 2016 m. kovo 10 d. – 2016 m. nacionalinę reformų programą. Siekiant atsižvelgti į jų tarpusavio sąsajas, abi programos vertintos vienu metu;

               (4)

               į atitinkamas konkrečioms šalims skirtas rekomendacijas atsižvelgta sudarant 2014–2020 m. Europos struktūrinių ir investicijų fondų programas. Kaip numatyta Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1303/2013 (4) 23 straipsnyje, Komisija, jei tai būtina siekiant remti atitinkamų Tarybos rekomendacijų įgyvendinimą, gali paprašyti valstybės narės peržiūrėti savo partnerystės sutartį ir susijusias programas bei pasiūlyti jų pakeitimų. Kaip naudotųsi šia nuostata, Komisija išsamiau nurodė Priemonių, kuriomis Europos struktūrinių ir investicijų fondų veiksmingumas siejamas su patikimu ekonomikos valdymu, taikymo gairėse;

               (5)

               šiuo metu Estijai taikoma Stabilumo ir augimo pakto prevencinė dalis. 2016 m. stabilumo programoje Vyriausybė numato maždaug 0,5 % BVP nominalųjį deficitą 2016–2018 m., o vėliau vėl pasiekti balansą. Struktūriniu požiūriu, vidutinio laikotarpio biudžeto tikslą – struktūrinį balansą – Estija ir toliau užtikrins visą programos laikotarpį. Stabilumo programoje numatyta, kad valdžios sektoriaus skolos santykis su BVP 2017 m. išliks maždaug 10 % BVP, o 2020 m. mažės iki maždaug 9,5 % BVP. Makroekonominis scenarijus, kuriuo grindžiamos šios biudžeto projekcijos, yra tikėtinas 2016 m., tačiau optimistinis 2017 m. Remiantis Komisijos 2016 m. pavasario prognoze numatoma, kad struktūrinis balansas kis taip: 2015 m. 0,6 % BVP perteklius, 2016 m. subalansuotas biudžetas, o 2017 m. nedidelis 0,2 % BVP deficitas, ir tai galima laikyti beveik pasiektu vidutinio laikotarpio biudžeto tikslu. Tolesni nuokrypiai būtų vertinami atsižvelgiant į reikalavimą išlaikyti vidutinio laikotarpio tikslo lygio struktūrinį balansą. Remdamasi stabilumo programos vertinimu ir atsižvelgdama į Komisijos 2016 m. pavasario prognozę, Taryba mano, kad Estijai turėtų pavykti laikytis Stabilumo ir augimo pakto nuostatų;

               (6)

               Estija ėmėsi svarbių veiksmų dalyvavimui darbo rinkoje didinti, įskaitant darbingumo lygio nustatymo reformos įgyvendinimą. Ši reforma, kuri įsigaliojo 2016 m. sausio mėn. ir bus visiškai įgyvendinta nuo 2017 m. sausio mėn., padidins bendrą darbo jėgos pasiūlą. Padėti vėl integruotis tiems, kas ilgą laiką nedalyvavo darbo rinkoje, bus nelengvas uždavinys. Siekiant padėti asmenims, kuriems skirta darbingumo lygio nustatymo reforma, pradėti dirbti ir likti darbo rinkoje, diegiamos naujos aktyvios darbo rinkos politikos priemonės, taip pat pakeista finansinės paramos sistema;

               (7)

               Estija ėmėsi veiksmų, kad padidintų paskatas dirbti, visoms pajamų grupėms, įskaitant mažas pajamas gaunančius asmenis, sumažindama darbo jėgai tenkančią mokesčių naštą. Tai galėjo turėti įtakos tam, kad Estijoje nedarbo lygis yra žemesnis, o žemos kvalifikacijos darbuotojų užimtumo lygis – didesnis už ES vidurkį. Be jau priimtų priemonių, nuo 2017 m. planuojamas papildomas mokesčių grąžinimas mažas pajamas gaunantiems asmenims. Tačiau dėl to nustatomos aukštos faktinės ribinės mokesčių normos, todėl kyla pavojus, kad susidarys mažo darbo užmokesčio spąstai ir bus skatinama darbo užmokestį mokėti vokeliuose. Šių priemonių poveikis bus žinomas tik atlikus jų vertinimą;

               (8)

               2020 m. mokymosi visą gyvenimą strategijos ir 2015–2018 m. profesinio rengimo ir mokymo programos įgyvendinimas padėjo padidinti profesinio rengimo ir mokymo įstaigų studentų skaičių ir įgytų kvalifikacijų atitiktį darbo rinkos poreikiams. Tikimasi, kad išaugs pameistrystę pasirinkusių profesinio rengimo ir mokymo įstaigų studentų dalis, tačiau profesinio rengimo ir mokymo įstaigų nebaigusių studentų rodiklis tebeverčia susirūpinti;

               (9)

               vis dar trūksta vietų ankstyvojo ugdymo ir priežiūros įstaigose 0–3 m. vaikams, tačiau padėtis gerėja, kasmet sukuriama papildomų vietų;

               (10)

               Estijoje vyrų ir moterų darbo užmokesčio skirtumas yra didžiausias Sąjungoje – 2014 m. jis siekė 28,3 %. Dėl to kyla pavojus, kad moterų potencialas nebus visapusiškai išnaudotas. Vyrų ir moterų darbo užmokesčio skirtumą be kitų veiksnių lemia profesinė ir sektorinė lyčių segregacija darbo rinkoje, darbo užmokesčio nustatymo skaidrumo trūkumas privačiajame sektoriuje ir ilgesnės moterų karjeros pertraukos dėl priežiūros įsipareigojimų. Vyriausybė paskelbė apie keletą priemonių, skirtų vyrų ir moterų darbo užmokesčio skirtumui panaikinti. Planuojamos priemonės, kurios dar turės būti priimtos ir įgyvendintos, be kita ko, yra: gerinti duomenų rinkimą, darbo inspekcijoms pavesti užduotį stebėti, kaip darbdaviai taiko vienodo užmokesčio principą, skatinti darbo užmokesčio nustatymo skaidrumą, suteikti tėvams daugiau paskatų imti dalį vaiko priežiūros atostogų ir pagerinti galimybes naudotis vaikų priežiūros paslaugomis. Į 2016–2023 m. gerovės planą įtraukti su lyčių lygybe susiję tikslai ir priemonės, skirtos lyčių segregacijai darbo rinkoje panaikinti ir kovoti su stereotipais. Planuojamos priemonės, kuriomis siekiama šeimoms sumažinti priežiūros naštą ir sugrąžinti priežiūros teikėjus į darbo rinką. Tikimasi, kad jos turės teigiamą poveikį moterų dalyvavimui darbo rinkoje;

               (11)

               Estijoje galimybė naudotis viešosiomis paslaugomis nėra užtikrinama visose savivaldybėse, o kokybiškų paslaugų tokiose srityse kaip transportas, švietimas, ilgalaikė vyresnio amžiaus žmonių priežiūra ir kitų socialinių paslaugų teikimas vietos lygmeniu tebekelia problemų. 2016 m. kovo mėn. Vyriausybė Parlamentui pateikė administracinės reformos įstatymo projektą, kad padėtų pagrindą vietos savivaldos institucijų reformai. Įgyvendinant reformą numatomi savanoriški ir Vyriausybės inicijuoti susijungimai, kurių tikslas – pasiūlyti prieinamas bei kokybiškas paslaugas ir užtikrinti efektyvesnį bei kompetentingą valdymą. Iš dalies pakeistame Socialinės apsaugos įstatyme nustatyti būtiniausi reikalavimai devynioms socialinėms paslaugoms, tačiau jo įgyvendinimui kyla pavojus dėl savivaldybių teikiamų paslaugų trūkumų. Siūloma vietos savivaldos institucijų reforma dar nepriimta;

               (12)

               Estijos privačiojo ir viešojo sektorių skiriamų investicijų ir BVP santykis yra vienas didžiausių. Vis dėlto šalis dar turi išspręsti kelias problemas, kad dar labiau pagerintų investavimo aplinką. Estija ėmėsi įgyvendinti mokslinių tyrimų, technologinės plėtros ir inovacijų strategiją „Žinių Estija“ ir Verslumo augimo strategiją, kurios kartu sudaro pažangiosios specializacijos sistemą. Šių strategijų sinergijos užtikrinimas gali padėti paskatinti privačias investicijas į mokslinius tyrimus, technologinę plėtrą ir inovacijas, ypač atsižvelgiant į tai, kad verslo investicijos į mokslinius tyrimus ir technologijas 2014 m. sumažėjo iki 0,6 % BVP, ir kad Estija greičiausiai nepasieks savo tikslo 2020 m. skirti 3 % BVP moksliniams tyrimams, technologinei plėtrai ir inovacijoms. Bendrovių, bendradarbiaujančių su mokslo tiriamosiomis institucijomis, yra nedaug, dėl to pateikiama mažai patentų paraiškų. Atrodo, kad pastaraisiais metais Estijos pagamintų prekių eksporto bendra struktūra pasikeitė ir buvo pereita prie mažesnės vertės prekių. Darbo jėgos ir kvalifikuotų darbuotojų trūkumas gali tapti kliūtimi didesnėms investicijoms į aukštųjų technologijų sektorius;

               (13)

               atsižvelgdama į Europos semestrą, Komisija atliko išsamią Estijos ekonominės politikos analizę ir ją paskelbė 2016 m. šalies ataskaitoje. Be to, ji įvertino stabilumo programą ir nacionalinę reformų programą, taip pat veiksmus, kurių Estija ėmėsi atsižvelgdama į ankstesniais metais jai skirtas rekomendacijas. Komisija įvertino ne tik jų svarbą tvariai fiskalinei ir socialinei bei ekonominei Estijos politikai, bet ir tai, kaip laikomasi ES taisyklių ir gairių, nes ES lygio priemonėmis prisidedant prie būsimų nacionalinių sprendimų būtina stiprinti bendrą ES ekonomikos valdymą. Rekomendacijos atsižvelgiant į Europos semestrą pateiktos toliau išdėstytose 1 ir 2 rekomendacijose;

               (14)

               atsižvelgdama į šį vertinimą, Taryba išnagrinėjo stabilumo programą ir mano, jog tikėtina, kad Estija laikysis Stabilumo ir augimo pakto,

         REKOMENDUOJA Estijai 2016–2017 m. imtis šių veiksmų:

               1.

               Užtikrinti, kad vietos lygmeniu būtų teikiamos ir prieinamos aukštos kokybės viešosios paslaugos, ypač socialinės paslaugos, be kita ko, priimant ir įgyvendinant siūlomą vietos savivaldos institucijų reformą. Priimti ir įgyvendinti priemones, skirtas vyrų ir moterų darbo užmokesčio skirtumui sumažinti, įskaitant Gerovės plane numatytas priemones.

               2.

               Skatinti privačias investicijas į mokslinius tyrimus, technologinę plėtrą ir inovacijas, be kita ko, stiprinant akademinės bendruomenės ir verslo atstovų bendradarbiavimą.

      Priimta Briuselyje 2016 m. liepos 12 d.

            Tarybos vardu

            Pirmininkas

         P. KAŽIMÍR

      (1)  OL L 209, 1997 8 2, p. 1.

      (2)  2011 m. lapkričio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 1176/2011 dėl makroekonominių disbalansų prevencijos ir naikinimo (OL L 306, 2011 11 23, p. 25).

      (3)  OL C 96, 2016 3 11, p. 1.

      (4)  2013 m. gruodžio 17 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 1303/2013, kuriuo nustatomos Europos regioninės plėtros fondui, Europos socialiniam fondui, Sanglaudos fondui, Europos žemės ūkio fondui kaimo plėtrai ir Europos jūros reikalų ir žuvininkystės fondui bendros nuostatos ir Europos regioninės plėtros fondui, Europos socialiniam fondui, Sanglaudos fondui ir Europos jūros reikalų ir žuvininkystės fondui taikytinos bendrosios nuostatos ir panaikinamas Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1083/2006 (OL L 347, 2013 12 20, p. 320).


title: Rekomendacija Tarybai dėl Jungtinių Tautų Generalinės Asamblėjos 65-osios sesijos 2010 m. kovo 25 d. Europos Parlamento rekomendacija Tarybai dėl Jungtinių Tautų Generalinės Asamblėjos 65-osios sesijos (2010/2020(INI))

text:
               7.1.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               CE 4/49

         2010 m. kovo 25 d., ketvirtadienisRekomendacija Tarybai dėl Jungtinių Tautų Generalinės Asamblėjos 65-osios sesijos
   P7_TA(2010)0084
   2010 m. kovo 25 d. Europos Parlamento rekomendacija Tarybai dėl Jungtinių Tautų Generalinės Asamblėjos 65-osios sesijos (2010/2020(INI))
   2011/C 4 E/08

      Europos Parlamentas,
   atsižvelgdamas į pasiūlymą dėl rekomendacijos Tarybai, pateiktą Alexanderio Grafo Lambsdorffo ALDE frakcijos vardu, dėl Europos Sąjungos prioritetų JT Generalinės Asamblėjos 65-ojoje sesijoje (B7–0243/2009),
   atsižvelgdamas į 2009 m. kovo 24 d. Europos Parlamento rekomendaciją Tarybai dėl Europos Sąjungos prioritetų 64-ojoje Jungtinių Tautų Generalinės Asamblėjos sesijoje (1),
   atsižvelgdamas į ES prioritetus Jungtinių Tautų Generalinės Asamblėjos 64-ojoje sesijoje, kuriuos Taryba patvirtino 2009 m. birželio 9 d. (10809/09),
   atsižvelgdamas į Jungtinių Tautų Generalinės Asamblėjos (JTGA) 64-ąją sesiją, ypač į JTGA rezoliucijas dėl visuotinės partnerystės siekio (2), su vystymusi susijusio moterų vaidmens (3), tarptautinės nelaimių poveikio mažinimo strategijos (4), darnaus sambūvio su gamta (5), žmogaus teisių padėties Irano Islamo Respublikoje (6), skatinimo, kad narystė žmogaus teisių sutarčių įstaigose teisingai pasiskirstytų geografiniu požiūriu (7), tarptautinio bendradarbiavimo žmogaus teisių srityje stiprinimo (8), globalizacijos ir jos poveikio galimybei naudotis visomis žmogaus teisėmis (9), aktyvesnių Jungtinių Tautų veiksmų žmogaus teisių srityje skatinant tarptautinį bendradarbiavimą ir užtikrinant atrankos netaikymą, nešališkumą ir objektyvumą (10), demokratiškos ir teisingos tarptautinės santvarkos skatinimo (11), vaiko teisių (12), mergaičių teisių (13), Žmogaus teisių tarybos ataskaitos (14), pasaulio klimato apsaugos dabartinės ir ateities žmonijos kartų labui (15), išsamios branduolinių bandymų draudimo sutarties (16), siekio, kad pasaulyje neliktų branduolinių ginklų (spartesnis branduolinio nusiginklavimo įsipareigojimų įgyvendinimas) (17), branduolinio nusiginklavimo (18) ir daugiašalio požiūrio skatinimo nusiginklavimo ir neplatinimo srityje (19),
   atsižvelgdamas į Jungtinių Tautų tūkstantmečio vystymosi tikslus ir ES valstybių narių įsipareigojimus teikti pagalbą siekiant spręsti bado ir skurdo problemas,
   atsižvelgdamas į 2010 m. numatomą Sutarties dėl branduolinio ginklo neplatinimo (SBGN) šalių konferenciją, skirtą sutarties peržiūrai, taip pat į peržiūrą, susijusią su Tūkstantmečio vystymosi tikslais (TVT), Žmogaus teisių taryba (ŽTT) ir Taikos stiprinimo komisija (TSK),
   atsižvelgdamas į Jungtinių Tautų bendrąją klimato kaitos konvenciją (JTBKKK) ir JTBKKK Kioto protokolą,
   atsižvelgdamas į savo 2009 m. gruodžio 16 d. rezoliuciją dėl Dohos plėtros darbotvarkės (DPD) perspektyvų pasibaigus 7-ajai PPO ministrų konferencijai (20),
   atsižvelgdamas į savo 2009 m. lapkričio 25 d. rezoliuciją dėl ES strategijos Kopenhagos konferencijoje klimato kaitos klausimu (COP 15) (21),
   atsižvelgdamas į savo 2009 m. spalio 22 d. rezoliuciją dėl demokratijos stiprinimo ES išorės santykiuose (22),
   atsižvelgdamas į savo 2009 m. spalio 8 d. rezoliuciją dėl pasaulinės ekonomikos ir finansų krizės pasekmių besivystančioms šalims ir vystomajam bendradarbiavimui (23),
   atsižvelgdamas į savo 2009 m. gegužės 7 d. rezoliuciją dėl lyčių lygybės aspekto integravimo į ES išorinius santykius ir taikos (tautos) kūrimo procesą (24),
   atsižvelgdamas į savo 2009 m. balandžio 24 d. rezoliuciją dėl branduolinių ginklų neplatinimo ir Sutarties dėl branduolinių ginklų neplatinimo (SBGN) ateities (25),
   atsižvelgdamas į savo 2009 m. balandžio 22 d. pareiškimą dėl kampanijos „Sakyk NE smurtui prieš moteris“ (26),
   atsižvelgdamas į savo 2009 m. kovo 24 d. rezoliuciją dėl TVT sutarčių (27),
   atsižvelgdamas į savo 2005 m. birželio 9 d. rezoliuciją dėl Jungtinių Tautų reformos (28),
   atsižvelgdamas į Darbo tvarkos taisyklių 121 straipsnio 3 dalį ir 97 straipsnį,
   atsižvelgdamas į Užsienio reikalų komiteto pranešimą ir Vystymosi komiteto nuomonę (A7–0049/2010),

               A.

               kadangi JT sistemai, kurios teisėtumą užtikrina visuotinė narystė, ir toliau tenka esminis vaidmuo priimant visuotinius sprendimus ir tobulinant šį procesą, taip pat sprendžiant visuotines problemas pagal veiksmingą daugiašalę sistemą, grindžiamą tarptautine teise, JT chartijoje įvirtintais principais ir bendru įsipareigojimu įgyvendinti tikslus, patvirtintus 2005 m. JT pasaulio aukščiausiojo lygio susitikime,

               B.

               kadangi Europos Sąjunga yra įsipareigojusi dėl daugiašalio bendradarbiavimo ir Jungtinių Tautų sistemos stiprinimo; kadangi ES turėtų būti organizacijos reformos varomoji jėga ir toliau tvirtai remti savo svarbų vaidmenį tarptautinėje sistemoje,

               C.

               kadangi dabartinė JT Saugumo Tarybos struktūra neatspindi XXI a. tikrovės ir poreikių; kadangi JT Generalinis Sekretorius Saugumo Tarybos reformą laiko pastangų, skirtų šią būtiną organizaciją padaryti plačiau atstovaujamą ir veiksmingesnę, dalimi,

               D.

               kadangi ES ir jos valstybės narės yra didžiausios indėlininkės į JT sistemą ir įneša apie 40 proc. JT biudžeto, padengia daugiau nei 40 proc. taikos palaikymo išlaidų ir suteikia 12 proc. kariuomenės, bei suteikia daugiau nei pusę JT fondų ir programų finansavimo,

               E.

               kadangi pagal Lisabonos sutartį išorės santykiuose ir tarptautiniuose forumuose Europos Sąjungai atstovaus vienas asmuo – Komisijos pirmininko pavaduotojas-Sąjungos vyriausiasis įgaliotinis užsienio reikalams ir saugumo politikai („Komisijos pirmininko pavaduotojas-vyriausiasis įgaliotinis“), kuriam padės naujoji ES diplomatinė tarnyba; kadangi pagal Lisabonos sutartį taip pat pasikeitė Sąjungos išorės politikos prerogatyvos, pvz., didesnis Sąjungos išorės veiksmų įvairių komponentų, ypač vystymosi politikos, integravimas,

               F.

               kadangi ES bus EB pasekėja ir bus JT Generalinės Asamblėjos (JTGA) ir kitų JT įstaigų stebėtoja, daugelio JT konvencijų šalis ir, keletu išimtinių atvejų, pvz., Jungtinių Tautų Maisto ir žemės ūkio organizacijos (FAO) atžvilgiu, – narė,

               G.

               kadangi pastaruoju metu ES valstybių narių nuomonės dėl dalyvavimo Durbano peržiūros konferencijoje dėl rasizmo išsiskyrė; kadangi atsirado nuomonių skirtumų dėl ES vykdomos Kinijos žmogaus teisių laikymosi priežiūros JTŽTT ir balsavimo dėl R. Goldstone’o pranešimo; kadangi visa tai daro žalą ES įtakai ir jos galimybėms ginti savo vertybes JT,

               H.

               kadangi didėjantis nekontroliuojamas branduolinių ginklų platinimas kelia vis didesnę grėsmę laisvosioms pasaulio šalims; kadangi būsimoje Neplatinimo sutarties (SBGN) peržiūros konferencijoje didžiausias dėmesys bus skiriamas pastangoms stiprinti visus tris SBGN ramsčius (neplatinimas, nusiginklavimas ir bendradarbiavimas naudojant branduolinę energiją civiliniais tikslais),

               I.

               kadangi prisidėdama prie 2000 m. Tūkstantmečio vystymosi deklaracijos Europos Sąjunga įsipareigojo iki 2015 m. pasaulyje perpus sumažinti ypatingai didelio skurdo atvejų ir skirti didžiausią dėmesį pastangoms įgyvendinti aštuonis Tūkstantmečio vystymosi tikslus (TVT),

               J.

               kadangi institucinės naujovės, susijusios su JT sistemoje taikomu lyčių pasiskirstymo modeliu, turi suteikti naujų paskatų taikyti bendrą nuoseklią lyčių aspekto integravimo ir galių suteikimo moterims strategiją,

               K.

               kadangi 2010 m. gruodžio mėn. Meksike turėtų būti pasiektas susitarimas derybose dėl išsamaus privalomo tarptautinio susitarimo klimato kaitos klausimu, kuris galiotų po 2012 m.; kadangi keičiantis klimatui gali paaštrėti potencialūs konfliktai dėl gamtinių išteklių,

         1.   teikia tokias rekomendacijas Tarybai:

         Europos Sąjunga Jungtinėse Tautose

               a)

               palaikyti glaudesnį dialogą su svarbiausiais partneriais ir taip stiprinti veiksmingą daugiašalę sistemą, siekiant sukurti tvirtesnes JT; Jungtinėse Tautose laikytis bendros, darnios ir nuoseklios ES strategijos, kurios tikisi trečiosios šalys;

               b)

               stengtis pateikti save JT sistemoje kaip sąžiningą įvairių narių grupių tarpininkę, siekiant skatinti bendrą sutarimą ir didesnę sanglaudą, susijusius su visais trimis Jungtinių Tautų ramsčiais (taika ir saugumu, vystymusi ir žmogaus teisėmis); palaikant dvišalį dialogą aktyviai skatinti veiksmingą daugiašalę sistemą ir nuosekliai pabrėžti jos svarbą;

               c)

               skatinti priimti sprendimus, kuriuos priėmus JT valstybės narės labiau pastebėtų didesnius Sąjungos įgaliojimus ir atsakomybę išorės santykių srityje, visų pirma kalbant apie pakankamo kalbėjimo laiko skyrimą ir teisę teikti iniciatyvas JTGA; nuosekliai naudotis visomis europinėmis išorės veiksmų priemonėmis, siekiant imtis veiksmingų ir nuoseklių ES veiksmų Jungtinėse Tautose, taip pat užtikrinti, kad Niujorke įsikūrusi ES atstovybė prie Jungtinių Tautų turėtų išteklių, kurių reikia norint atlikti didesnį vaidmenį, visų pirma kalbant apie personalą;

               d)

               užtikrinti, kad ES būtų vieninga, kad jos pozicijos būtų išklausyta ir būtų pasimokyta iš 2009 m. gruodžio mėn. konferencijos dėl klimato Kopenhagoje;

               e)

               užtikrinti, kad JT sistemoje būtų veiksmingai ir nuosekliai ginamos Sąjungos vertybės ir interesai; atsižvelgiant į tai, siekti užtikrinti, kad Sąjunga visapusiškai remtų ES valstybių narių kandidatus į svarbius JT postus, dėl kurių susitarė ES valstybės narės; pateikti save kaip darnią jėgą, galinčią duoti rezultatų siekiant bendrų pozicijų, ypač kalbant apie svarbius balsavimus;

               f)

               siekti labiau apčiuopiamo bendradarbiavimo ir dialogo su naująja JAV administracija ir su naujais pasauliniais ir regioniniais subjektais (pvz., Kinija, Indija ir Brazilija), norint pagal daugiašalę sistemą rasti bendrą darbotvarkę ir bendrus visuotinių problemų sprendimus;

               g)

               atsižvelgiant į naujas ES galimybes tarptautinio koordinavimo ir išorės atstovavimo srityse, tobulinti ilgalaikį Sąjungos planavimą, visų pirma susijusį su būsimais svarbiais JT renginiais, pvz., TVT peržiūra ir SBGN peržiūros konferencija 2010 m., taip pat 2011 m. numatoma su Žmogaus teisių taryba ir Taikos stiprinimo komisija (TSK) susijusia peržiūra;

         Visuotinis valdymas ir JT reforma

               h)

               imtis lyderio vaidmens dabartinėse diskusijose visuotinio valdymo tema ir užtikrinti, kad būtų aiškiai siejama Didžiojo dvidešimtuko (G 20) ir JT, kurios teisėtai gali imtis veiksmų pasaulio mastu, veikla;

               i)

               imtis apčiuopiamų veiksmų ir naujų iniciatyvų remiant JT sistemos reformos procesą, pabrėžiant, kad yra būtina visapusiškai visais aspektais reformuoti Saugumo Tarybą;

               j)

               raginti Komisijos pirmininko pavaduotoją-vyriausiąją įgaliotinę užtikrinti, kad ES valstybės narės laikytųsi nuoseklesnės pozicijos JT Saugumo Tarybos reformos klausimu, ir ginti šią poziciją Jungtinėse Tautose; pabrėžti, kad Europos Sąjunga vis dar laikosi tikslo turėti vietą išplėstinėje Saugumo Taryboje;

               k)

               skatinti didesnį nacionalinių ir transnacionalinių parlamentų dalyvavimą JT veiklose, siekiant didinti Jungtinių Tautų, jos programų ir jos agentūrų demokratiškumą ir šiuo tikslu remti pilietinės visuomenės ir parlamentų iniciatyvas;

               l)

               imantis bendrų veiksmų su svarbiausiais parneriais, labiau stengtis atnaujinti JT Generalinę Asamblėją, t. y. užtikrinti, kad, remiantis ad hoc darbo grupių pasiūlymais ir JT pareigūnų rekomendacijomis (pvz., JTGA 64-osios sesijos pirmininko rekomendacijomis), būtų imtasi konkrečių veiksmų siekiant padidinti Asamblėjos vaidmenį ir įgaliojimus, pagerinti veiklos rezultatus, taip pat padidinti Asamblėjos veiklos skaidrumą;

               m)

               padėti įgyvendinti naująjį lyčių pasiskirstymo modelį ir aktualias institucines naujoves, siekiant kuo greičiau sukurti nuoseklesnę mišrią instituciją, kuri padėtų skatinti lyčių lygybę, moterų apsaugą ir galių suteikimą joms, be kita ko, konfliktų metu ir pasibaigus krizėms;

         Taika ir saugumas

               n)

               visokeriopai remti JT Generalinio Sekretoriaus pastangas tiksliau apibrėžti pareigos ginti principą, pabrėžti jo svarbą užkertant kelią konfliktams ir raginti jį įgyvendinti;

               o)

               remti ES valstybių narių iniciatyvą patvirtinti JT rezoliuciją dėl paskandintų cheminių ginklų ir jų keliamos grėsmės ekologijai, sveikatai, saugumui ir ekonomikai ir dėl poreikio didinti tarptautinį ir regioninį bendradarbiavimą šiuo klausimu ir savanoriškai keistis informacija, patirtimi ir technologijomis;

      Krizių valdymas, taikos palaikymas ir taikos stiprinimas

               p)

               padėti didinti JT pajėgumą palaikyti taiką, siekiant sumažinti nepakankamo pajėgumo riziką, ir skatinti palaikant taiką atsižvelgti į taikos stiprinimo sampratą; imtis iniciatyvos ieškant naujų galimybių, susijusių su JT taikos palaikymo veiksmais, t. y. pabrėžti civilinių ir karinių veiksmų sąveiką, taip pat geriau koordinuoti įvairių regioninių partnerių, ypač ES ir Afrikos Sąjungos, veiklą;

               q)

               remiantis ES ir JT partneryste tobulinti bendrą dislokavimą, susijusį su taikos misijomis, vykdomomis pagal JT mandatą; skatinti atitinkamas JT įstaigas užmegzti dar glaudesnę tarptautinę ir regioninę partnerystę taikos palaikymo klausimu, visų pirma siekiant užtikrinti, kad būtų kuo geriau naudojami riboti ištekliai;

               r)

               siekti nuoseklios ES pozicijos ir veiksmų 2011 m. atliekant su TSK susijusią peržiūrą; remti pastangas didinti TSK vaidmenį sudarant geresnes sąlygas siekti taikos susitarimų ir užtikrinant jų tvarumą, taip pat didinti patariamąjį TSK vaidmenį Saugumo Tarybos atžvilgiu;

               s)

               ir toliau skatinti ES ir JT bendradarbiavimą pokrizinio atkūrimo srityje ir siekti visapusiškų taikos išlaikymo metodų, užkertant kelią konfliktams ir sprendžiant įvairius politinius, ekonominius, socialinius ir aplinkosaugos klausimus, kurie prisideda prie konfliktų plitimo visuomenėje;

      Branduolinis nusiginklavimas, neplatinimas, visuotinis nusiginklavimas ir ginklų kontrolė, ir kova su terorizmu

               t)

               darniai, nuosekliai ir efektyviai dirbti su ES valstybėmis narėmis, siekiant, kad 2010 m. vyksianti SBGN peržiūros konferencija būtų sėkminga; įsipareigoti siekti visiško branduolinio nusiginklavimo pagal JT Saugumo Tarybos rezoliuciją 1887, kurioje įtvirtintas siekis užtikrinti, kad vykdant griežtą ir veiksmingą tarptautinę kontrolę įvykužius sąlygas pasaulyje neliktų branduolinių ginklų ir būtų nusiginkluota; gilinti dialogą su visomis branduolinėmis valstybėmis, norint įgyvendinti bendrą darbotvarkę ir specialų grafiką, pagal kuriuos būtų siekiama palaipsniui mažinti ir galiausiai visiškai panaikinti branduolinių galvučių atsargas ir tuo pat metu būtų tobulinamos patikros priemonės; primygtinai raginti ratifikuoti Visuotinio branduolinių bandymų uždraudimo sutartį (CTBT) ir skatinti jos įsigaliojimą;

               u)

               remti JAV administraciją, kuri, paskatinta prezidento B. Obamos vizijos apie pasaulį be branduolinių ginklų, paskelbė įsipareigojimą siekti visuotinio branduolinio nusiginklavimo ir palankiai įvertinti įvairias kai kurių ES valstybių narių iniciatyvas derėtis dėl branduolinių ginklų panaikinimo Europoje visapusiškai bendradarbiaujant su Rusija, kad toks panaikinimas būtų proporcingas;

               v)

               pabrėžti poreikį vykdyti veiksmingą ginklų kontrolę, įskaitant nusodrintojo urano turinčius ginklus ir šaudmenis, ir panaudoti savo įtaką remiant platesnio, praktiškesnio ir veiksmingesnio nusiginklavimo pastangas ir priemones; pabrėžti poreikį visapusiškai įgyvendinti Cheminių ginklų konvenciją (CWC), Biologinių ir toksinių ginklų konvenciją (BTWC), Konvenciją dėl kasetinių šaudmenų (CCM) ir Konvenciją dėl priešpėstinių minų (APMC), taip pat pabrėžiant poreikį toliau kurti tarptautinę tvarką, nukreiptą prieš masinio naikinimo ginklų platinimą;

               w)

               kovojant su terorizmu labiau bendradarbiauti ir koordinuoti veiklą su pagrindiniais partneriais, remiantis visapusiška pagarba tarptautinei teisei ir žmogaus teisėms, remti daugiašales JT kovos su terorizmu pastangas (įskaitant priemones, skirtas JT teroristų sąrašo sistemą suderinti su tarptautinės žmogaus teisės standartais) ir veiksmingą JT visuotinės kovos su terorizmu strategijos įgyvendinimą; dėti daugiau pastangų, kad būtų pasiektas susitarimas ir sudaryta visapusiška konvencija dėl tarptautinio terorizmo; glaudžiai bendradarbiauti, kai kyla pavojus įkaitų gyvybei;

         Vystymasis ir klimato kaita

               x)

               imtis lyderio vaidmens didinant JT paramos vystymuisi veiksmingumą, nes dėl dabartinio susiskaldymo gali palaipsniui mažėti JT, kaip svarbiausios vystymosi institucijos, vaidmuo; primygtinai siekti, kad JT planavimas ir veiklos sistema būtų nuoseklesni, norint padėti užtikrinti kuo geresnį JT paramos vystymuisi poveikį;

               y)

               primygtinai reikalauti, kad krizė nebūtų naudojama kaip pretekstas vengti ar atsisakyti būtino visuotinio reagavimo į klimato kaitą ir aplinkos nykimą ir siekti, kad reagavimas į krizę būtų panaudotas kaip galimybė sukurti pagrindus naujai ir moderniai ekologiškai ekonomikai; šiuo požiūriu turėtų būti visapusiškai remiama Jungtinių Tautų aplinkosaugos programos inicijuota Ekologiškos ekonomikos iniciatyva bei turėtų būti paskatintos susijusios diskusijos dėl naujo pasaulinio susitarimo dėl ekologinių priemonių (angl. Global Green New Deal);

               z)

               pabrėžti tvaraus ekonomikos augimo ir vystymo poreikį;

               aa)

               dar kartą patvirtinti principą, kad paramos vystymuisi politiką reikėtų rengti bendradarbiaujant su paramą gaunančiomis šalimis;

      Tūkstantmečio vystymosi tikslai

               ab)

               rengiantis TVT peržiūros konferencijai, dar kartą patvirtinti savo įsipareigojimą užtikrinti, kad TVT būtų įgyvendinti iki 2015 m.; raginti visus partnerius padaryti tą patį, pažymint, kad paramą teikiančios šalys ne visiškai vykdo savo 2005 m. pažadus dėl metinių paramos srautų, o bendra pažanga, padaryta siekiant daugumos tikslų, pernelyg maža norint, kad šie tikslai būtų įgyvendinti iki 2015 m.;

               ac)

               imtis tvirto vadovaujamo vaidmens aukšto lygio plenariniame posėdyje Tūkstantmečio vystymosi tikslų klausimais ir ypač skatinti siekti šių tikslų:

                           —

                           dar kartą patvirtinti minimalius su Tūkstantmečio vystymosi tikslais susijusius tikslus ir uždavinius, kuriuos reikia įgyvendinti iki 2015 m. atsispiriant bet kokioms pastangoms sumenkinti ir susilpninti duotus pažadus ar atidėti jų vykdymą;

                           —

                           sudaryti išsivysčiusių ir besivystančių šalių susitarimą dėl pagreitintų veiksmų, įskaitant aiškius, konkrečius planus ir įsipareigojimus, nes pasauliui toli gražu nesiseka įgyvendinti su Tūkstantmečio vystymosi tikslais susijusius pažadus, daugiau kaip vienas milijardas žmonių tebegyvena labai skurdžiai ir manoma, kad jų kaičius dar didės;

                           —

                           duoti aiškų ženklą, kad iki 2015 m. bus priimta nauja, dar platesnio užmojo skurdo panaikinimo darbotvarkė, kurią įgyvendinant bus užtikrinti tolesni veiksmai siekiant visiškai panaikinti skurdą;

                           —

                           siekti užtikrinti geresnį JT agentūrų koordinavimą ir nuoseklesnį JT veiklos pagrindą siekiant įgyvendinti TVT, kad būtų išvengta susiskaidymo;

               ad)

               kuo tvirčiau paskelbti, taip pat prisiimant moralinį įsipareigojimą, kad įgyvendinus Tūkstantmečio vystymosi tikslus taip pat bus padaryta labai daug skatinant gerovę, stabilumą, saugumą ir socialinį teisingumą tarptautiniu mastu;

               ae)

               pabrėžti, kad tarptautinė bendruomenė turi dėti daugiau pastangų siekdama įveikti neigiamus pasaulinės ekonomikos krizės ir klimato kaitos padarinius besivystančiose šalyse; pasiūlyti taikyti naujoviškas finansavimo priemones, pvz., tarptautinį finansinių sandorių mokestį;

               af)

               prisiimti konkrečius įsipareigojimus siekiant užtikrinti geresnį koordinavimą, politikos nuoseklumą ir 8-ojo Tūkstantmečio vystymosi tikslo įgyvendinimą, taip pat sumažinti finansinę spragą siekiant 2010 m. Gleneagles susitikime prisiimto tikslo iš viso oficialiai vystymosi pagalbai skirti maždaug 154 milijardų JAV dolerių (skaičiuojant 2008 m. kainomis);

               ag)

               aukšto lygio plenarinio posėdžio dėl Tūkstantmečio vystymosi tikslų metu dar kartą patvirtinti savo bendrą įsipareigojimą iki 2015 m. oficialiai vystymosi pagalbai skirti 0,7 proc. bendrųjų nacionalinių pajamų, remiantis kiekvienos valstybės narės aiškiais ir privalomais grafikais;

               ah)

               primygtinai siekti, kad TVT lėšos nebūtų naudojamos finansų ir klimato kaitos krizių padariniams, kuriuos patiria skurdūs asmenys, šalinti; užuot tai darius, skirti papildomų lėšų ir imtis veiksmingesnių veiksmų ir taip įgyvendinti tikslus tose srityse, kuriose padaryta itin nedidelė pažanga, pvz., įgyvendinant penktąjį TVT (motinų sveikata) ir ketvirtąjį TVT (vaikų mirtingumas); skirti didžiausią dėmesį TVT atnaujinimui remiantis 2010–2015 m. darbotvarke ir gairėmis;

         Klimato kaita

               ai)

               skatinti diskusijas, susijusias su artėjančia JT bendrosios klimato kaitos konvencijos šalių konferencija (16-oji Konvencijos šalių konferencija, COP 16), kuri 2010 m. gruodžio mėn. vyks Meksike, ir pradėti siekti bendro sutarimo, kaip patvirtinti naują privalomą tarptautinį susitarimą klimato kaitos klausimu, kuris galiotų po 2012 m;

               aj)

               vengti organizacinių ir sisteminių klaidų, padarytų Kopenhagoje vykusioje 15-ojoje Konvencijos šalių konferencijoje (COP 15), kurioje nepavyko sudaryti privalomo tarptautinio susitarimo, ir, norint sudaryti geresnes sąlygas siekti pažangos derybose, pasiūlyti didele dauguma grindžiamas specialias balsavimo taisykles;

         Žmogaus teisės

      Instituciniai klausimai

               ak)

               raginti Komisijos pirmininko pavaduotoją-vyriausiąją įgaliotinę kalbėti vienu balsu visų ES valstybių narių vardu, kai sprendžiami žmogaus teisių klausimai, taip pat raginti visas valstybes nares pabrėžti tokią vieningą ES poziciją, siekiant padidinti jos svarbą, atsižvelgiant į tai, kad pagal ES sutarties 21 straipsnį žmogaus teisių ir pagrindinių laisvių visuotinumas ir nedalomumas yra vienas iš principų, kuriais remdamasi Europos Sąjunga imasi veiksmų tarptautinėje arenoje ir kad parama demokratijai ir žmogaus teisėms yra vienas iš Europos Sąjungos išorės veiksmų tikslų;

               al)

               iš anksto pradėjus dialogą esminiais klausimais su ES valstybėmis narėmis ir JT narėmis, pasiekti, kad būtų parengta veiksminga dinamiška derybų strategija ir bendra pozicija su Žmogaus teisių taryba susijusios 2011 m. peržiūros klausimu atsižvelgiant į tai, kad darbo metodų peržiūrėjimas bus atliekamas Ženevoje, o įstaigos būklė bus aptariama Niujorke; stiprinti Trečiąjį komitetą ir visuotinę narystę jame, kaip bendravimo ŽTT aptariamais žmogaus teisių klausimais terpę, turint omenyje, kad Trečiasis komitetas taip pat galėtų padėti ištaisyti JTŽTT trūkumus;

               am)

               atliekant su Žmogaus teisių taryba susijusią peržiūrą su tarpregioniniais partneriais susitarti dėl narytės kriterijų ir nustatyti gaires, kuriomis būtų naudojamasi renkant Žmogaus teisių tarybos narius; skatinti stiprinti Žmogaus teisių tarybą ir specialiąsias procedūras nepradedant institucijų kūrimo paketo ir išsaugant JT žmogaus teisių vyriausiojo komisaro biuro (angl. HCHR) nepriklausomumą, remti JTŽTT galimybę konkrečius žmogaus teisių pažeidimus nagrinėti rezoliucijose dėl padėties tam tikroje šalyje;

               an)

               remti naujojo Generalinio Sekretoriaus pavaduotojo darbą JT vyriausiojo žmogaus teisių komisaro biure, siekiant, kad į žmogaus teisių aspektus būtų atsižvelgiama priimant svarbiausius politinius ir valdymo sprendimus JT būstinėje Niujorke;

      Žmogaus teisių klausimai

               ao)

               ryžtingai siekti, kad JTGA savo rezoliucijose ir toliau aptartų konkrečiose šalyse susidariusią padėtį, tuo pat metu stengiantis vengti pasiūlymų susilaikyti nuo veiksmų;

               ap)

               imtis lyderio vaidmens, skatinant ir saugant žmogaus teises, įskaitant pažeidžiamų grupių narių ir mažumų teises, išraiškos laisvę ir laisvą žiniasklaidą, religijos laisvę, vaiko teises, žmogaus teisių gynėjų apsaugą ir bendradarbiavimą su pilietine visuomene;

               aq)

               ryžtingai siekti, kad formuluojant reagavimo būdus į pasalinį finansinį nuosmukį, pirmenybė būtų teikiama žmogaus teisėms, nes nuosmukio padarinius neproporcingai patiria jau atskirti gyventojų sluoksniai daugelyje valstybių, kur naudojimasis žmogaus teisėmis yra smarkiai suvaržytas ar visiškai pažeidžiamas;

               ar)

               sutelkti pastangas norint skatinti visuotinę mirties bausmės panaikinimo tendenciją ir siekti, kad būtų priimta atitinkama rezoliucija dėl mirties bausmės; remti visas pastangas, skirtas panaikinti kankinimus ir ypač skatinti JT konvencijos prieš kankinimus neprivalomo protokolo patvirtinimą;

      Lyčių aspekto integravimas ir galių suteikimas moterims

               as)

               siekti suteikti galių daugiau moterų, kad jos galėtų atlikti itin svarbų savo vaidmenį ir prisidėti prie tvarios taikos, saugumo ir susitaikymo, taip pat skatinti, kad moterys dalyvautų tarpininkaujant konfliktų metu ir juos sprendžiant, be kita ko, turint mintyje artėjančias JT Saugumo Tarybos rezoliucijos 1325 10-ąsias metines; paraginti tas ES valstybes nares, kurios dar nesiėmė veiksmų šioje srityje, parengti nacionalinius veiksmų planus minėtajai rezoliucijai įgyvendinti;

               at)

               parodyti savo tvirtą įsipareigojimą dėl 2000 m. patvirtintos JTST rezoliucijos Nr. 1325, dalyvaujant jos 10 metų minėjimo renginiuose;

               au)

               ryžtingai ir visais būdais kovoti su prievartavimu ir seksualine prievarta, kaip karo priemonėmis; siekti, kad už šiuos nusikaltimus būtų baudžiama kaip už karo nusikaltimus ir nusikaltimus žmoniškumui, o tokių nusikaltimų aukos galėtų naudotis specialiomis pagalbos programomis; remti neseniai paskirtą JT Generalinio Sekretoriaus specialųjį atstovą kovos su seksualine prievarta konfliktų metu klausimu;

         Baigiamosios rekomendacijos

               av)

               stengtis, kad į JTGA 65-osios sesijos darbotvarkę būtų įtrauktas atskiras klausimas dėl Jungtinių Tautų Organizacijos, regioninių asamblėjų, nacionalinių parlamentų ir Tarpparlamentinės Sąjungos bendradarbiavimo, norint paskatinti diskusijas, kaip parlamento nariai, nacionaliniai parlamentai ir regioninės parlamentinės asamblėjos galėtų atlikti aktyvesnį vaidmenį Jungtinėse Tautose, laikantis sprendimo, priimto JTGA 63-iosios sesijos rezoliucijoje dėl Jungtinių Tautų ir Tarpparlamentinės Sąjungos bendradarbiavimo (A/RES/63/24);

         *
   * *
   2.   paveda Pirmininkui perduoti šią rekomendaciją Komisijos pirmininko pavaduotojai-vyriausiajai įgaliotinei, Tarybai ir susipažinti – Komisijai.

      (1)  Priimti tekstai, P6_TA(2009)0150.

      (2)  A/RES/64/223.

      (3)  A/RES/64/217.

      (4)  A/RES/64/200.

      (5)  A/RES/64/196.

      (6)  A/RES/64/176.

      (7)  A/RES/64/173.

      (8)  A/RES/64/171.

      (9)  A/RES/64/160.

      (10)  A/RES/64/158.

      (11)  A/RES/64/157.

      (12)  A/RES/64/146.

      (13)  A/RES/64/145.

      (14)  A/RES/64/143.

      (15)  A/RES/64/73.

      (16)  A/RES/64/69.

      (17)  A/RES/64/57.

      (18)  A/RES/64/53.

      (19)  A/RES/64/34.

      (20)  Priimti tekstai, P7_TA(2009)0110.

      (21)  Priimti tekstai, P7_TA(2009)0089.

      (22)  Priimti tekstai, P7_TA(2009)0056.

      (23)  Priimti tekstai, P7_TA(2009)0029.

      (24)  Priimti tekstai, P6_TA(2009)0372.

      (25)  Priimti tekstai, P6_TA(2009)0333.

      (26)  Priimti tekstai, P6_TA(2009)0259.

      (27)  Priimti tekstai, P6_TA(2009)0152.

      (28)  OL C 124 E, 2006 5 25, p. 549.


title: 2016 m. liepos 12 d. Tarybos rekomendacija dėl 2016 m. Austrijos nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2016 m. Austrijos stabilumo programos

text:
               18.8.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 299/57

         TARYBOS REKOMENDACIJA
   2016 m. liepos 12 d.
   dėl 2016 m. Austrijos nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2016 m. Austrijos stabilumo programos
   (2016/C 299/14)
   EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
   atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 121 straipsnio 2 dalį ir 148 straipsnio 4 dalį,
   atsižvelgdama į 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei koordinavimo (1), ypač į jo 5 straipsnio 2 dalį,
   atsižvelgdama į Europos Komisijos rekomendaciją,
   atsižvelgdama į Europos Parlamento rezoliucijas,
   atsižvelgdama į Europos Vadovų Tarybos išvadas,
   atsižvelgdama į Užimtumo komiteto nuomonę,
   atsižvelgdama į Ekonomikos ir finansų komiteto nuomonę,
   atsižvelgdama į Socialinės apsaugos komiteto nuomonę,
   atsižvelgdama į Ekonominės politikos komiteto nuomonę,
   kadangi:

               (1)

               2015 m. lapkričio 26 d. Komisija priėmė metinę augimo apžvalgą, kuria pradedamas 2016 m. Europos ekonominės politikos koordinavimo semestras. 2016 m. kovo 17–18 d. Europos Vadovų Taryba patvirtino metinėje augimo apžvalgoje nustatytus prioritetus. 2015 m. lapkričio 26 d. Komisija pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 1176/2011 (2) priėmė Įspėjimo mechanizmo ataskaitą, kurioje Austrija nurodyta kaip viena iš valstybių narių, dėl kurių reikės parengti nuodugnią apžvalgą. Tą pačią dieną Komisija taip pat priėmė rekomendaciją dėl Tarybos rekomendacijos dėl euro zonos ekonominės politikos. Šią rekomendaciją Europos Vadovų Taryba patvirtino 2016 m. vasario 18–19 d., o Taryba ją priėmė 2016 m. kovo 8 d. (3) Kaip šalis, kurios valiuta yra euro, atsižvelgdama į glaudžias ekonominės ir pinigų sąjungos šalių ekonomikos sąsajas, Austrija turėtų užtikrinti, kad ta rekomendacija būtų visiškai ir laiku įgyvendinta;

               (2)

               2016 m. Austrijos ataskaita paskelbta 2016 m. vasario 26 d. Joje įvertinta Austrijos pažanga, padaryta įgyvendinant 2015 m. liepos 14 d. Tarybos priimtas šaliai skirtas rekomendacijas ir siekiant nacionalinių tikslų pagal strategiją „Europa 2020“. Į ją įtraukta ir nuodugni apžvalga pagal Reglamento (ES) Nr. 1176/2011 5 straipsnį. 2016 m. kovo 8 d. Komisija pateikė nuodugnios apžvalgos rezultatus. Komisijos analizė leidžia daryti išvadą, kad Austrijoje nėra susidaręs makroekonominis disbalansas;

               (3)

               2016 m. balandžio 26 d. Austrija pateikė 2016 m. nacionalinę reformų programą, o 2016 m. balandžio 27 d. – 2016 m. stabilumo programą. Siekiant atsižvelgti į jų tarpusavio sąsajas, abi programos vertintos vienu metu;

               (4)

               į atitinkamas konkrečioms šalims skirtas rekomendacijas atsižvelgta sudarant 2014–2020 m. Europos struktūrinių ir investicijų fondų programas. Kaip numatyta Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1303/2013 (4) 23 straipsnyje, Komisija, jei tai būtina siekiant remti atitinkamų Tarybos rekomendacijų įgyvendinimą, gali paprašyti valstybės narės peržiūrėti savo partnerystės sutartį ir susijusias programas bei pasiūlyti jų pakeitimų. Kaip naudotųsi šia nuostata, Komisija išsamiau nurodė Priemonių, kuriomis Europos struktūrinių ir investicijų fondų veiksmingumas siejamas su patikimu ekonomikos valdymu, taikymo gairėse;

               (5)

               stabilumo programoje nurodyta, kad išskirtinio atvykstančių pabėgėlių srauto poveikis biudžetui yra didelis, ir pateikta tinkamų įrodymų apie šių papildomų biudžeto išlaidų apimtį ir pobūdį. Komisijos manymu, 2015 m. reikalavimus atitinkančios papildomos išlaidos sudarė 0,09 % BVP ir šiuo metu manoma, kad 2016 m. jos sieks 0,26 % BVP. Šios sumos yra didesnės, palyginti su įverčiais, pateiktais 2016 m. biudžeto plano projekte, kuriame buvo numatyta, kad papildomos išlaidos sieks maždaug 0,08 % BVP ir 0,16 % BVP atitinkamai 2015 ir 2016 m. Pagal Reglamento (EB) Nr. 1466/97 5 straipsnio 1 dalies ir 6 straipsnio 3 dalies nuostatas šios papildomos išlaidos yra priimtinos, atsižvelgiant į tai, kad atvykstančių pabėgėlių srautas yra išskirtinis atvejis, jo poveikis Austrijos viešiesiems finansams yra reikšmingas, o tvarumas nebūtų pažeistas leidžiant nukrypti nuo koregavimo plano, kuriuo siekiama vidutinio laikotarpio biudžeto tikslo. 2015 m. Austrija laikėsi vidutinio laikotarpio biudžeto tikslo ir nepasinaudojo galimybe laikinai nuo jo nukrypti. Vis dėlto, siekiant užtikrinti, kad Austrijai taip pat būtų leista laikinai nukrypti, kaip ir šalims, kurios dar nepasiekė savo vidutinio laikotarpio biudžeto tikslo, Austrijai bus leista 2016 ir 2017 m. nukrypti nuo vidutinio laikotarpio biudžeto tikslo suma, kuria ji galėjo nukrypti 2015 m. Kalbant apie galimą papildomą nuokrypį 2016 m., galutinis vertinimas, į kurį bus įtrauktos reikalavimus atitinkančios sumos, bus atliktas 2017 m. pavasarį, remiantis Austrijos valdžios institucijų pateiktais stebėjimų duomenimis;

               (6)

               šiuo metu Austrijai taikoma Stabilumo ir augimo pakto prevencinė dalis ir pereinamojo laikotarpio skolos taisyklė. 2016 m. stabilumo programoje Vyriausybė numato, kad nominalusis deficitas padidės iki 1,6 % BVP 2016 m., o toliau palaipsniui mažės iki 0,4 % BVP 2020 m. Numatoma, kad vidutinio laikotarpio biudžeto tikslas – 0,45 % BVP struktūrinis deficitas iki 2016 m. ir 0,5 % BVP struktūrinis deficitas nuo 2017 m. – bus pasiektas nuo 2018 m. Tačiau, remiantis perskaičiuotu struktūriniu balansu, vidutinio laikotarpio biudžeto tikslas būtų pasiektas tik nuo 2019 m. Stabilumo programoje numatoma, kad 2015 m. valdžios sektoriaus skolos santykis su BVP pasieks aukščiausią tašką – 86,2 %, o po to palaipsniui mažės ir 2020 m. sieks 76,6 %. Makroekonominis scenarijus, kuriuo grindžiamos šios biudžeto projekcijos, yra tikėtinas. Vis dėlto priemonės, kurių reikia norint pasiekti planuojamus deficito tikslus 2017 m. ir vėliau, nepakankamai konkretizuotos. Remiantis Komisijos 2016 m. pavasario prognoze, esama rizikos, kad 2016 m. bus kiek nukrypta nuo biudžeto tikslo. Vis dėlto, jei į vertinimą taip pat nebūtų įtrauktas šiuo metu 2016 m. numatomas papildomas išskirtinio atvykstančių pabėgėlių srauto poveikis, Austrija 2016 m. turėtų laikytis Stabilumo ir augimo pakto nuostatų. Jeigu politika nesikeis, esama rizikos, kad bus daug nukrypta nuo rekomenduojamo koregavimo 2017 m. Vis dėlto prognozuojamas nuokrypis 2017 m. nebebūtų didelis, jei būtų atsižvelgta į leidžiamą ribą, siejamą su išskirtinio atvykstančių pabėgėlių srauto poveikiu biudžetui, kuri galbūt bus suteikta 2016 m. Prognozuojama, kad 2016 m. Austrija laikysis pereinamojo laikotarpio skolos taisyklės, o 2017 m., pasibaigus pereinamajam laikotarpiui, – skolos mažinimo kriterijaus. Remdamasi stabilumo programos vertinimu ir atsižvelgdama į Komisijos 2016 m. pavasario prognozę, Taryba mano, kad esama rizikos, jog Austrija nesilaikys Stabilumo ir augimo pakto nuostatų. Todėl siekiant užtikrinti, kad būtų laikomasi nuostatų 2016 ir 2017 m., reikės papildomų priemonių;

               (7)

               pastaruoju metu vykdytos mokesčių reformos poveikis biudžetui dar nėra iki galo aiškus. Imantis priemonių fiskaliniam tvarumui užtikrinti reikėtų atsižvelgti į tai, kad, nepaisant pastaruoju metu vykdytų reformų, darbo jėgai tenkanti mokesčių našta išlieka didelė ir Austrijoje, palyginti su kitomis Europos šalimis, yra didelis mokesčių pleištas. Kita vertus, nepakankamai išnaudojami kiti ekonomikos augimui palankesni mokesčių šaltiniai, leidžiantys mažinti darbo jėgai tenkančią mokesčių naštą. Spręsti šią problemą padėtų priemonės, kuriomis siekiama mažinti darbo jėgai tenkančią mokesčių naštą, ją perkeliant kitiems šaltiniams, kurių apmokestinimas mažiau kenkia augimui;

               (8)

               2015 m. 55–64 metų amžiaus žmonių užimtumo lygis siekė 46,3 % (ES vidurkis – 53,3 %), ir pagal šį rodiklį Austrija užėmė 19-ą vietą, palyginti su kitomis valstybėmis narėmis. Nuo 2014 m. taikytos ir jau padarė tam tikrą poveikį papildomos priemonės, skirtos faktiniam senatvės pensijos amžiui padidinti. Kol kas neaišku, ar šios priemonės pakeis tendenciją, pagal kurią faktinio senatvės pensijos amžiaus didėjimas Austrijoje atsilieka nuo Sąjungos vidurkio vidutiniu laikotarpiu. Be to, dėl didėjančios vidutinės tikėtinos gyvenimo trukmės ilgėja žmogaus buvimo pensijoje laikotarpis. Teisės aktais nustatytas moterų pensinis amžius bus didinamas ir suderintas su vyrų laipsniškai nuo 2024 iki 2033 m. Austrijoje teisės aktais nustatytas pensinis amžius nėra susietas su ilgėjančia tikėtina gyvenimo trukme. Komisijos apskaičiavimais, 2040 m. pensijų išlaidos padidės 0,8 % BVP, palyginti su 2013 m. Ilgainiui (2060 m.) numatoma, kad pensijų išlaidos padidės 0,5 % BVP. Atitinkamai numatoma, kad sveikatos priežiūros išlaidos nuo 2013 m. iki 2040 m. padidės 1 % BVP, o 2060 m. – 1,3 % BVP. Tai, kartu su numatomu ilgalaikės priežiūros išlaidų padidėjimu, kelia vidutinę riziką Austrijos fiskaliniam tvarumui;

               (9)

               skirtingų valdžios lygmenų (federalinio, žemių ir vietos) fiskaliniai susitarimai yra sudėtingi ir daugelyje politikos sričių, kaip antai sveikatos priežiūros, pajamų bei išlaidų atsakomybė yra nesuderinta. Nors EBPO 2014 m. duomenimis subnacionalinės valdžios politinė atsakomybė sudaro 16 % BVP valdžios sektoriaus išlaidų, subnacionalinio lygmens mokesčių dalis sudaro tik apie 2 % BVP. Tokia sudėtinga struktūra daug kainuoja ir gali mažinti biudžetinę drausmę. Šiuo metu deramasi dėl pajamų paskirstymo tarp trijų valdžios lygmenų laikotarpiu po 2017 m. – tai galimybė šį klausimą išspręsti;

               (10)

               nedarbo lygis Austrijoje tradiciškai yra vienas žemiausių Sąjungoje. Vis dėlto jis didėjo nuo 2011 m. ir 2015 m. pasiekė 5,7 %. Jaunimo nedarbas taip pat nedidelis: 2015 m. aktyvių 15–24 m. asmenų grupėje jis siekė 10,6 %. Austrijoje taip pat didelis užimtumo lygis. Tačiau nors moterų užimtumo lygis, siekiantis 70,2 %, viršija ES vidurkį, dėl vaikų priežiūros arba pagyvenusių žmonių priežiūros įsipareigojimų gana didelė dalis moterų dirba ne visą darbo dieną. Tai prisideda prie vieno didžiausių Sąjungoje vyrų ir moterų darbo užmokesčio skirtumų ir didelio vyrų ir moterų pensijų skirtumo. Vyresnio amžiaus (55–64 metų) darbuotojų užimtumo lygis yra mažesnis už ES vidurkį;

               (11)

               Austrija jau viršijo pagal strategiją „Europa 2020“ nustatytus švietimo srities tikslus. 2015 m. mokyklos nebaigimo lygis buvo 7,3 %, o tretinį išsilavinimą įgijusių asmenų dalis buvo 38,7 %. Vis dėlto švietimo rezultatai labai priklauso nuo socialinės ir ekonominės padėties. Skirtingų kartų judumas švietimo sistemoje yra vienas mažiausių iš visų EBPO šalių, kurių duomenys turimi. Mokyklos nebaigia daugiau nei tris kartus daugiau migrantų kilmės mokinių, nei nemigrantų kilmės mokinių; papildomų sunkumų kelia jaunų privalomo mokyklinio amžiaus ir vyresnių pabėgėlių ir migrantų integravimas į švietimo ir mokymo sistemą;

               (12)

               nors Austrijos bankai susiduria su sunkumais tiek vidaus, tiek užsienio rinkose, nacionalinio ir Europos lygmens priežiūros veiksmai padėjo riboti riziką, kylančią dėl blogėjančios turto kokybės Vidurio, Rytų ir Pietryčių Europoje. Kalbant apie sunkumų patiriančių finansų įstaigų restruktūrizavimą ir likvidavimą, į fiskalinę riziką jau atsižvelgta valdžios sektoriaus sąskaitose. Nors negalima atmesti kitos rizikos galimybės, panašu, kad ji susijusi tik su keleto konkrečių įstaigų buvusiais sunkumais;

               (13)

               Austrijoje investicijų į visus BVP komponentus, išskyrus būstą, lygis didesnis už ES vidurkį. Tačiau nuo 2012 m. Austrijoje investuota nedaug, nepaisant patikimo įmonių likvidumo ir teigiamų finansavimo sąlygų. Siekiant skatinti investicijas ir augimą, turėtų būti pašalinti administraciniai sunkumai ir kliūtys. Pavyzdžiui, paslaugų teikimo srityje esančios reguliavimo kliūtys ir administracinė našta neskatina pradėti naują verslą. Dėl 2015 m. konkrečioms šalims skirtose rekomendacijose nurodytų kliūčių steigiant tarpdalykines paslaugas teikiančias įmones Austrija ėmėsi svarstyti, ką galima būtų tobulinti, tačiau dar nepriimta jokio sprendimo. Verslo paslaugų srityje ypatingų problemų kyla dėl ribojamų leidimų suteikimo sąlygų ir, kalbant apie tam tikras profesijas, dėl teisinės formos bei akcijų valdymo apribojimų – tai lemia mažą rinkos dinamiškumą ir neigiamus našumo augimo rodiklius. Austrijos pateiktame veiksmų plane, kuris parengtas atlikus galimybių imtis reglamentuojamųjų profesijų ir verstis jomis tarpusavio vertinimą, siūloma nedaug veiksmų, nors tikrai reikalingi platesnio užmojo pasiūlymai;

               (14)

               dėl didelio per praėjusius metus atvykusių pabėgėlių skaičiaus Austrija patiria daug socialinių ir ekonominių pasekmių. Numatoma, kad dėl atvykusių pabėgėlių trumpuoju laikotarpiu padidės viešosios išlaidos ir bus sukurta papildoma vidaus paklausa, todėl padidės BVP, tačiau poveikis užimtumui ir augimui vidutiniu laikotarpiu priklausys nuo to, ar pabėgėliai bus sėkmingai integruoti į darbo rinką ir nuo jų socialinės integracijos, be kita ko, skiriant paramą švietimui. Šis klausimas yra vienas klausimų politinėje darbotvarkėje iš svarbiausių tiek Sąjungos, tiek valstybių narių lygmenimis ir jis bus stebimas ir kruopščiai analizuojamas, be kita ko, ir 2017 m. šalies ataskaitoje.

               (15)

               atsižvelgdama į Europos semestrą, Komisija atliko išsamią Austrijos ekonominės politikos analizę ir ją paskelbė 2016 m. šalies ataskaitoje. Be to, ji įvertino stabilumo programą ir nacionalinę reformų programą, taip pat veiksmus, kurių Austrija ėmėsi atsižvelgdama į ankstesniais metais jai skirtas rekomendacijas. Komisija įvertino ne tik jų svarbą tvariai fiskalinei ir socialinei bei ekonominei Austrijos politikai, bet ir tai, kaip laikomasi ES taisyklių ir gairių, nes ES lygio priemonėmis prisidedant prie būsimų nacionalinių sprendimų būtina stiprinti bendrą ES ekonomikos valdymą. Rekomendacijos atsižvelgiant į Europos semestrą pateiktos toliau išdėstytose 1–3 rekomendacijose;

               (16)

               atsižvelgdama į šį vertinimą, Taryba išnagrinėjo stabilumo programą, o jos nuomonė (5) pateikta visų pirma toliau išdėstytoje 1 rekomendacijoje,

         REKOMENDUOJA Austrijai 2016–2017 m. imtis šių veiksmų:

               1.

               Užtikrinti, kad 2016 ir 2017 m. nuokrypis nuo vidutinio laikotarpio biudžeto tikslo neviršytų leidžiamos ribos, siejamos su išskirtinio atvykstančių pabėgėlių srauto 2015 m. poveikiu biudžetui, ir to siekiant 2017 m. užtikrinti 0,3 % BVP metinį fiskalinį koregavimą, nebent vidutinio laikotarpio biudžeto tikslas būtų pasiektas mažesnėmis pastangomis. Užtikrinti sveikatos priežiūros sistemos ir pensijų sistemos tvarumą, susiejant teisės aktais nustatytą pensinį amžių su tikėtina gyvenimo trukme. Supaprastinti ir racionalizuoti skirtingų valdžios lygmenų fiskalinius santykius ir atsakomybę.

               2.

               Padidinti moterų dalyvavimą darbo rinkoje. Imtis veiksmų palankių sąlygų neturinčių jaunuolių, visų pirma migrantų kilmės, išsilavinimo lygiui kelti.

               3.

               Paslaugų srityje sumažinti administracines ir reguliavimo kliūtis investicijoms, tokias kaip ribojamos leidimų suteikimo sąlygos ir teisinės formos bei akcijų valdymo apribojimai, bei kliūtis steigti įvairiose srityse veikiančias įmones.

      Priimta Briuselyje 2016 m. liepos 12 d.

            Tarybos vardu

            Pirmininkas

         P. KAŽIMÍR

      (1)  OL L 209, 1997 8 2, p. 1.

      (2)  2011 m. lapkričio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 1176/2011 dėl makroekonominių disbalansų prevencijos ir naikinimo (OL L 306, 2011 11 23, p. 25).

      (3)  OL C 96, 2016 3 11, p. 1.

      (4)  2013 m. gruodžio 17 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 1303/2013, kuriuo nustatomos Europos regioninės plėtros fondui, Europos socialiniam fondui, Sanglaudos fondui, Europos žemės ūkio fondui kaimo plėtrai ir Europos jūros reikalų ir žuvininkystės fondui bendros nuostatos ir Europos regioninės plėtros fondui, Europos socialiniam fondui, Sanglaudos fondui ir Europos jūros reikalų ir žuvininkystės fondui taikytinos bendrosios nuostatos ir panaikinamas Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1083/2006 (OL L 347, 2013 12 20, p. 320).

      (5)  Pagal Reglamento (EB) Nr. 1466/97 5 straipsnio 2 dalį.


title: 2013 m. liepos 9 d. Tarybos rekomendacija dėl 2013 m. Estijos nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2012–2017 m. Estijos stabilumo programos

text:
               30.7.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 217/21

      TARYBOS REKOMENDACIJA

   2013 m. liepos 9 d.
   dėl 2013 m. Estijos nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2012–2017 m. Estijos stabilumo programos
   2013/C 217/06
   EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
   atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 121 straipsnio 2 dalį ir 148 straipsnio 4 dalį,
   atsižvelgdama į 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei koordinavimo (1), ypač į jo 5 straipsnio 2 dalį,
   atsižvelgdama į Europos Komisijos rekomendaciją,
   atsižvelgdama į Europos Vadovų Tarybos išvadas,
   atsižvelgdama į Užimtumo komiteto nuomonę,
   atsižvelgdama į Ekonomikos ir finansų komiteto nuomonę,
   atsižvelgdama į Socialinės apsaugos komiteto nuomonę,
   atsižvelgdama į Ekonominės politikos komiteto nuomonę,
   kadangi:

               (1)

               2010 m. kovo 26 d. Europos Vadovų Taryba pritarė Komisijos pasiūlymui įgyvendinti naują darbo vietų kūrimo ir augimo strategiją „Europa 2020“, grindžiamą geresniu ekonominės politikos koordinavimu, ir daugiausia dėmesio skirti toms svarbioms sritims, kuriose reikia imtis veiksmų, kad būtų stiprinamas Europos tvaraus augimo ir konkurencingumo potencialas;

               (2)

               2010 m. liepos 13 d. Taryba priėmė rekomendaciją dėl valstybių narių ir Sąjungos bendrųjų ekonominės politikos gairių (2010–2014 m.), o 2010 m. spalio 21 d. – sprendimą dėl valstybių narių užimtumo politikos gairių (2), kurios kartu sudaro integruotas gaires. Į šias integruotas gaires valstybių narių paprašyta atsižvelgti formuojant nacionalinę ekonominę ir užimtumo politiką;

               (3)

               2012 m. birželio 29 d. valstybių narių valstybių ar vyriausybių vadovai nusprendė priimti Susitarimą dėl ekonomikos augimo ir darbo vietų kūrimo, kuriuo nustatė nuoseklią nacionalinių, ES ir euro zonos veiksmų, naudojant visus galimus svertus, priemones ir politikos strategijas, sistemą. Jie nutarė, kokių veiksmų reikėtų imtis valstybių narių lygmeniu, visų pirma išreikšdami tvirtą įsipareigojimą siekti strategijos „Europa 2020“ tikslų ir įgyvendinti konkrečioms šalims skirtas rekomendacijas;

               (4)

               2012 m. liepos 10 d. Taryba priėmė rekomendaciją (3) dėl Estijos 2012 m. nacionalinės reformų programos ir nuomonę dėl 2012–2015 m. Estijos stabilumo programos;

               (5)

               2012 m. lapkričio 28 d. Komisija priėmė metinę augimo apžvalgą, kuria pradedamas 2013 m. Europos ekonominės politikos koordinavimo semestras. Be to, 2012 m. lapkričio 28 d. Komisija pagal 2011 m. lapkričio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 1176/2011 dėl makroekonominių disbalansų prevencijos ir naikinimo (4) priėmė Įspėjimo mechanizmo ataskaitą, kurioje Estija nėra nurodyta, kaip viena iš valstybių narių, dėl kurios reikės parengti nuodugnią apžvalgą;

               (6)

               vykdant Europos semestro veiklą, Europos Parlamentas buvo tinkamai įtrauktas remiantis Reglamentu (EB) Nr. 1466/97 ir 2013 m. vasario 7 d. priėmė rezoliuciją dėl užimtumo ir socialinių aspektų 2013 m. metinėje augimo apžvalgoje bei rezoliuciją dėl dalyvavimo rengiant 2013 m. metinę augimo apžvalgą;

               (7)

               2013 m. kovo 14 d. Europos Vadovų Taryba patvirtino prioritetus, kuriais turi būti užtikrintas finansinis stabilumas, fiskalinis konsolidavimas ir ekonomikos augimo skatinimo veiksmai. Ji pabrėžė, kad reikia vykdyti diferencijuotą, ekonomikos augimą skatinantį fiskalinį konsolidavimą, atkurti įprastas skolinimo ekonomikai sąlygas, skatinti ekonomikos augimą ir konkurencingumą, spręsti nedarbo problemą, šalinti socialines krizės pasekmes ir modernizuoti viešąjį administravimą;

               (8)

               2013 m. balandžio 30 d. Estija pateikė 2013 m. nacionalinę reformų programą ir 2012–2017 m. stabilumo programą. Siekiant atsižvelgti į abiejų programų sąsają, jos vertintos vienu metu;

               (9)

               remdamasi stabilumo programos vertinimu pagal Reglamentą (EB) Nr. 1466/97, Taryba mano, kad makroekonominis scenarijus, kuriuo grindžiamos programoje pateiktos biudžeto projekcijos, 2013–2014 m. yra tikėtinas – numatoma, kad realus BVP vidutiniškai didės apie 3,3 %. Komisijos tarnybų 2013 m. pavasario prognozėje numatyta, kad 2013–2014 m. BVP augs 3,5 %. 2012 m. Estija pasiekė 0,3 % BVP nominalų biudžeto deficitą. Stabilumo programoje patvirtinamas ankstesnis vidutinės trukmės laikotarpio tikslas – struktūrinis perteklius. Tai platesnio užmojo tikslas, nei reikalaujama Stabilumo ir augimo paktu. 2012 m. Estijos struktūrinis balansas buvo perteklinis, Estija savo vidutinės trukmės laikotarpio tikslą pasiekė vienais metais anksčiau, nei numatyta jos stabilumo programoje 2012–2015 m. 2012–2017 m. stabilumo programoje išdėstytos biudžeto strategijos tikslas – užtikrinti tvarią fiskalinę politiką, kuri padėtų siekti subalansuoto augimo nenukrypstant nuo vidutinės trukmės laikotarpio tikslo ir užtikrinant pakankamas fiskalines atsargas bei mažesnę darbo apmokestinimo naštą. Stabilumo programoje numatyta, kad 2013 m. planuojamas nominalus biudžeto deficitas (0,5 % BVP) prognozės laikotarpiu mažės, 2014 m. taps neutralus, o vėliau – virs pertekliumi. Iš bendro perskaičiuoto struktūrinio balanso vertinimo, įskaitant Stabilumo ir augimo pakto išlaidų kriterijaus analizę, matyti, kad Estija 2013 m. nuo vidutinės trukmės laikotarpio tikslo smarkiai nenukrypsta, o 2014 m. vėl pasieks struktūrinį perteklių. Skolos santykis gerokai mažesnis nei 60 % BVP, ir, remiantis stabilumo programa, greičiausiai nuo 2013 m. mažės iki maždaug 9 % 2015–2016 m. Pagal Sutarties dėl stabilumo, koordinavimo ir valdymo ekonominėje ir pinigų sąjungoje, pasirašytoje 2012 m. kovo 2 d. Briuselyje, reikalavimus Estija 2013 m. planuoja nustatyti struktūrinio biudžeto balanso taisyklę. Įsigaliojusią struktūrinio biudžeto balanso taisyklę reikėtų papildyti sustiprinant įpareigojamąjį daugiamečių išlaidų tikslų pobūdį;

               (10)

               kalbant apie darbo rinką, nors užimtumas toliau auga, augimą stabdo likusios kliūtys, įskaitant nemažėjantį jaunimo ir ilgalaikį nedarbą, gebėjimų paklausos ir pasiūlos neatitiktį, bei didėjantį darbo jėgos trūkumą, įskaitant darbo jėgos nuostolius dėl ilgalaikių sveikatos problemų. Reikėtų kurti lankstesnę ir tikslingesnę socialinių išmokų sistemą, pagal kurią paramos paslaugos ir paskatos galėtų būti teikiamos bedarbiams ir neaktyviems asmenims, kurie galėtų vėl įsidarbinti, o siekiant padėti asmenims, kuriems labiausiai to reikia, būtų stiprinamos aktyvumo skatinimo priemonės. Šeimos politikos išlaidų ekonominis efektyvumas galėtų būti pagerintas, kad nedarytų poveikio biudžetui; vienas iš būdų – lėšų skyrimas ne tėvystės išmokoms, o veiksmingesnėms priemonėms, kaip antai vaikų priežiūros paslaugos, o tai galėtų daryti teigiamą poveikį moterų užimtumui. Siekiant akivaizdesnių regionų ekonominės plėtros rezultatų, plėtrą reikėtų labiau koordinuoti;

               (11)

               švietimo ir mokymo srityje Estija 2012 m. Tarybos rekomendacijas įgyvendino iš dalies; aukštojo mokslo reforma patvirtinta 2012 m., o naują visapusišką profesinio rengimo ir mokymo reformą numatyta priimti 2013 m. Ypatingą dėmesį reikės skirti pakankamam socialinių partnerių dalyvavimui, kad profesinio rengimo studentams būtų užtikrinta pakankamai gamybinės praktikos vietų. Dar neįvykdytas svarbus vidurinio ugdymo paslaugų racionalizavimo įsipareigojimas. Palyginti didelio jaunimo nedarbo problemą reikėtų spręsti, atsižvelgiant į didelę asmenų, neturinčių vidurinio ar aukštesnio lygmens profesinio išsilavinimo, dalį. Nepakankamai sprendžiama žemos kvalifikacijos darbuotojų galimybės dalyvauti mokymosi visą gyvenimą veikloje problema, o jauniems bedarbiams skirtos priemonės ne visada tiksliai atitinka darbo rinkos poreikius. Dabartinis viešojo mokslinių tyrimų sektoriaus ir ekonomikos atotrūkis išlieka iššūkiu produktyvumo augimui ir konkurencingumui. Be to, dėl ekonomikos mažumo tebėra sudėtinga internacionalizuoti ir suskirstyti pagal prioritetus mokslinių tyrimų ir inovacijų sistemą;

               (12)

               energijos vartojimo intensyvumas Estijoje ir toliau labai didelis. Nors vyriausybė ėmėsi tam tikrų veiksmų, šias pastangas reikia tęsti ir didinti, skiriant didesnį dėmesį gyvenamųjų pastatų renovacijai. Estijos naujų automobilių parko energijos vartojimo intensyvumas yra pats didžiausias Sąjungoje ir, nepaisant augančio degalų akcizo, vartotojų įpročiai nesikeičia. Jei nebus imtasi papildomų priemonių, ypač transporto ir būsto srityje, Estija greičiausiai neįvykdys savo šiltnamio efektą sukeliančių dujų mažinimo tikslo. Atsižvelgiant į tai, kad tarptautinių jungčių nepakanka, Estijos energijos rinka ir toliau yra palyginti izoliuota;

               (13)

               paslaugos, kurias vietos valdžios institucijos yra teisiškai įpareigotos teikti, daugumoje sektorių yra teikiamos neveiksmingai, ypač tai pasakytina apie ilgalaikę priežiūrą, šeimų rėmimo paslaugas, švietimą ir transportą; tas pats taikoma vietinėms rėmimo paslaugoms, būtinoms užtikrinti efektyvų sveikatos priežiūros paslaugų teikimą. Tokią padėtį lemia prasti vietos valdžios institucijų administraciniai gebėjimai, taip pat vietos valdžios institucijų pajamų ir pavestų pareigų neatitiktis. Dar neparengta jokio perspektyvaus plano vietos valdžiai tobulinti;

               (14)

               atsižvelgdama į Europos semestrą, Komisija atliko išsamią Estijos ekonominės politikos analizę. Ji įvertino nacionalinę reformų programą ir stabilumo programą. Komisija įvertino ne tik jų svarbą tvariai fiskalinei ir socialinei bei ekonominei Estijos politikai, bet ir tai, kaip laikomasi ES taisyklių ir gairių, nes ES priemonėmis prisidedant prie būsimų nacionalinių sprendimų būtina stiprinti bendrą Sąjungos ekonomikos valdymą. Jos rekomendacijos atsižvelgiant į Europos semestrą pateiktos toliau išdėstytose 1–5 rekomendacijose;

               (15)

               atsižvelgdama į šį vertinimą, Taryba išnagrinėjo Stabilumo programą ir savo nuomonę (5) visų pirma pateikė toliau išdėstytoje 1 rekomendacijoje;

               (16)

               atsižvelgdama į Europos semestrą, Komisija taip pat atliko visos euro zonos ekonominės politikos analizę. Remdamasi šios analizės rezultatais, Komisija paskelbė konkrečias rekomendacijas toms valstybėms narėms, kurių valiuta yra euro (6). Estija, kaip šalis, kurios valiuta yra euro, kaip ir kitos šalys, turėtų užtikrinti visišką šių rekomendacijų įgyvendinimą laiku,

         REKOMENDUOJA Estijai 2013–2014 m. imtis šių veiksmų:

               1.

               Vykdyti augimą skatinančią fiskalinę politiką ir, kaip numatyta, išlaikyti patikimą fiskalinę būklę, kuria užtikrinamas vidutinės trukmės laikotarpio biudžeto tikslo įgyvendinimas per stabilumo programos laikotarpį. Numatomą taikyti struktūrinio biudžeto balanso taisyklę papildyti labiau įpareigojančiomis daugiamečių išlaidų taisyklėmis pagal vidutinės trukmės laikotarpio biudžeto sistemą ir toliau gerinti viešųjų išlaidų veiksmingumą.

               2.

               Didinti paskatas dirbti, labiau suderinant įvairias socialinių išmokų sistemas, o išmokas skirstant lanksčiau ir tikslingiau. Tobulinti socialinių paslaugų, įskaitant vaikų priežiūrą, teikimą, kartu didinant šeimos politikos veiksmingumą ir ekonominį efektyvumą. Stiprinti aktyvumo skatinimo priemones, kad ilgalaikiams bedarbiams, taip pat negalios ir nedarbingumo išmokų (kuriomis kompensuojamas darbo užmokestis) gavėjams būtų lengviau grįžti į darbo rinką. Nustatyti koordinuotas priemones, pagal kurias regionuose, kuriems būdingas didesnis nedarbas, būtų skatinama ekonominė plėtra.

               3.

               Tęsti veiksmus, kuriais didinama švietimo ir mokymo sistemų atitiktis darbo rinkos poreikiams, įskaitant aktyvesnį socialinių partnerių dalyvavimą ir tikslinių priemonių jaunimo nedarbui mažinti įgyvendinimą. Smarkiai padidinti žemos kvalifikacijos darbuotojų dalyvavimą mokymosi visą gyvenimą veikloje. Dėti daugiau pastangų siekiant suskirstyti pagal prioritetus ir internacionalizuoti mokslinių tyrimų ir inovacijų sistemas ir didinti įmonių, aukštojo mokslo ir mokslinių tyrimų įstaigų bendradarbiavimą.

               4.

               Gerinti energijos vartojimo efektyvumą, visų pirma pastatų ir transporto, ir stiprinti aplinkos srities paskatas, susijusias su transporto priemonėmis ir atliekomis. Paspartinti tarptautinių energijos jungčių plėtojimą siekiant diversifikuoti energijos šaltinius ir skatinti konkurenciją energijos rinkoje.

               5.

               Tinkamiau derinti vietos valdžios institucijų pajamas ir pavestas pareigas. Didinti vietos valdžios institucijų efektyvumą ir užtikrinti, kad vietos valdžios institucijos teiktų kokybiškas paslaugas.

      Priimta Briuselyje 2013 m. liepos 9 d.

            Tarybos vardu

            Pirmininkas

         R. ŠADŽIUS

      (1)  OL L 209, 1997 8 2, p. 1.

      (2)  Toliau taikomos 2013 m. pagal 2013 m. balandžio 22 d. Tarybos sprendimą 2013/208/ES dėl valstybių narių užimtumo politikos gairių (OL L 118, 2013 4 30, p. 21).

      (3)  OL C 219, 2012 7 24, p. 25.

      (4)  OL L 306, 2011 11 23, p. 25.

      (5)  Pagal Reglamento (EB) Nr. 1466/97 5 straipsnio 2 dalį.

      (6)  Žr. šio Oficialiojo leidinio p. 97.