               EUROPOS KOMISIJA
            Briuselis, 2017 08 23
            COM(2017) 448 final

            Rekomendacija
            TARYBOS SPRENDIMAS
            kuriuo suteikiami įgaliojimai pradėti derybas dėl Konvencijos dėl tarptautinių interesų, susijusių su mobiliąja įranga, Protokolo dėl klausimų, susijusių su žemės ūkio, statybos ir kasybos įranga, (MAC protokolo) sudarymo

               AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS

               1.PASIŪLYMO APLINKYBĖS

               •Pasiūlymo pagrindimas ir tikslai

                  2001 m. lapkričio mėn. diplomatinėje konferencijoje Keiptaune (Pietų Afrikoje), remiant Tarptautiniam privatinės teisės unifikavimo institutui (angl. UNIDROIT) – tarpvyriausybinei organizacijai, kuriai priklauso visos valstybės narės, – priimta Konvencija dėl tarptautinių interesų, susijusių su mobiliąja įranga (toliau – Keiptauno konvencija), ir Protokolas dėl su orlaivių įranga susijusių klausimų.

                  Vadinamosios Keiptauno sistemos struktūra lanksti: ją sudaro bendroji Konvencija, kurioje išdėstytos teisinės taisyklės, taikomos visų kategorijų mobiliajai įrangai, o Konvenciją papildo konkretūs protokolai, kuriuose išdėstytos specialios taisyklės, susijusios su tam tikros rūšies įranga.

                  Konvencijoje nustatomos tarptautinio intereso (garantinio susitarimo, susitarimo išlaikant nuosavybės teisę arba ilgalaikės nuomos susitarimo), susijusio su tam tikrų protokoluose nurodytų kategorijų mobiliąja įranga, sukūrimo taisyklės ir poveikis. Protokolai susiję su šiomis kategorijomis: orlaivių įranga (sklandmenimis, orlaivių varikliais ir sraigtasparniais), geležinkelių riedmenimis ir kosminės erdvės priemonėmis.

                  Šiais protokolais Konvencija gali būti iš dalies keičiama, kai to reikia, atsižvelgiant į konkrečias atitinkamo sektoriaus ypatybes. Taigi kiekvienos kategorijos mobiliosios įrangos atveju viršenybė tenka atitinkamam protokolui, o ne Konvencijai. Valstybių prievolės pagal Konvenciją skiriasi priklausomai nuo protokolo, prie kurio jos prisijungia. Konvencija tam tikros kategorijos mobiliajai įrangai gali būti taikoma tik kai įsigalioja atitinkamas protokolas ir tik tarp tą protokolą pasirašiusių Šalių. Tačiau tuomet Konvencija ir protokolas turi būti aiškinami kartu kaip vienas dokumentas.

                  Kasybos, žemės ūkio ir statybos kategorijų įranga yra visuotinės svarbos (ypač besivystančiose šalyse) komercinės veiklos sritys. Todėl nuo 2006 m. į UNIDROIT darbo programą buvo įtrauktas Konvencijos dėl tarptautinių interesų, susijusių su mobiliąja įranga, Protokolas dėl klausimų, susijusių su žemės ūkio, statybos ir kasybos įranga (toliau – „MAC protokolas“). Ketvirtą protokolą – Protokolą dėl žemės ūkio, statybos ir kasybos įrangos – UNIDROIT pasiūlė priimti dėl dviejų priežasčių. Pirma, žemės ūkio, statybos ir kasybos srities įmonės galėtų įsigyti įrangos, kurios kitu atveju neturėtų galimybės įsigyti, ir kartu optimizuoti savo veiklą. Antra, įrangos gamintojai turėtų galimybę eksportuoti į rinkas, į kurias patekti be tokio protokolo negalėtų.

                  Po parengiamojo darbo, įskaitant kelis tyrimo grupės susitikimus ir konsultacijas su privačiuoju sektoriumi, UNIDROIT valdančioji taryba per 95-ąją sesiją (2016 m. gegužės 18–20 d.) nusprendė, kad tyrimo grupės parengtas teksto projektas pakankamai išplėtotas, kad būtų galima surengti Vyriausybių ekspertų komiteto susitikimą. Pirmasis Vyriausybių ekspertų komiteto posėdis įvyko 2017 m. kovo 20–24 d. Romoje.

                  Europos Sąjungai atstovaujanti Komisija, UNIDROIT turinti stebėtojos statusą, susitikime dalyvavo remdamasi suderinta pozicija, priimta Tarybos civilinės teisės klausimų darbo grupės (bendrieji klausimai) ir išdėstyta Tarybos dokumente 7083/17 su žyma „EU RESTRICTED“.

                  Antrasis ir, tikėtina, paskutinis Vyriausybių ekspertų komiteto posėdis įvyks Romoje 2017 m. spalio 2–6 d. Diplomatinė konferencija dėl MAC protokolo priėmimo turėtų įvykti antrą 2018 m. pusmetį. Todėl patartina suderintą poziciją, dėl kurios sutarė Tarybos darbo grupė, patvirtinti oficialiais derybiniais nurodymais, kad Komisija ES interesams galėtų atstovauti ir būsimoje diplomatinėje konferencijoje.

               •Suderinamumas su toje pačioje politikos srityje galiojančiomis nuostatomis

                  ES jau ėmėsi veiksmų dėl Keiptauno konvencijos: 2009 m. prisijungė prie Konvencijos ir jos Protokolo dėl orlaivių
                     1
                  , 2009 m. pasirašė
                     2
                   ir 2014 m. patvirtino
                     3
                   Protokolą dėl geležinkelių.

                  Be to, kiek tai susiję su Protokolu dėl kosminės erdvės priemonių, remdamasi Tarybos 2004 m. vasario 10 d. priimtais derybiniais nurodymais
                     4
                   Europos Sąjungai atstovaujanti Komisija atidžiai stebėjo UNIDROIT vyriausybių ekspertų komiteto penkių sesijų susitikimus dėl Konvencijos dėl tarptautinių interesų, susijusių su mobiliąja įranga, Protokolo dėl su kosminės erdvės priemonėmis susijusių klausimų priėmimo ir dalyvavo 2012 m. diplomatinėje konferencijoje, kurioje priimtas Protokolas dėl kosminės erdvės priemonių.

               •Suderinamumas su kitomis Sąjungos politikos sritimis

                  Ši rekomendacija dėl derybinių nurodymų atitinka bendrą ES politiką, pagal kurią imamasi veiksmų užtikrinti, kad tarptautinėje sistemoje būtų gerbiama ES išimtinė išorės kompetencija, prisijungiant prie tarptautinių konvencijų, įskaitant nuostatas, priklausančias ES išimtinei išorės kompetencijai, kai tai leidžiama įtraukiant vadinamąją REIO (ekonominės integracijos regioninių organizacijų) išlygą (tokia išlyga įtraukta šiuo atveju) ir suteikiant galimybę šioms organizacijoms pasirašyti arba ratifikuoti tarptautinį dokumentą, arba suteikiant įgaliojimus ES valstybėms narėms tai padaryti Sąjungos vardu.

                  Kadangi su teisminiu bendradarbiavimu civilinėse bylose susijęs acquis yra tinkamai išplėtotas, dėl to atitinkamai praplėsta ES išorės kompetencija tarptautinėje srityje. Kai kuriais atvejais ši išimtinė kompetencija apima visą dokumentą (pvz., 2005 m. birželio 30 d. Hagos konvenciją dėl susitarimų dėl teismingumo ir 2007 m. lapkričio 23 d. Hagos konvenciją dėl tarptautinio vaikų ir kitokių šeimos išlaikymo išmokų išieškojimo); kitais atvejais ES išimtinė kompetencija apima tik kai kurias dokumento nuostatas ir dėl to (tokiu mastu, kokiu ES nusprendžia nesinaudoti ir pasidalijamąja kompetencija) atsiranda vadinamieji mišrūs susitarimai.

                  Keiptauno konvencija ir jos protokolai yra mišrūs susitarimai: kai kurie klausimai priklauso ES išimtinei kompetencijai, o kiti – valstybių narių kompetencijai tokiu mastu, kokiu ES nusprendžia nesinaudoti ir pasidalijamąja kompetencija šios Konvencijos ir jos protokolų atžvilgiu. Remdamosi bendrosiomis ES išimtinės kompetencijos taisyklėmis, valstybės narės gali imtis veiksmų išimtinės kompetencijos klausimais tik jeigu ES joms suteikia atitinkamus įgaliojimus, taigi jos gali pasirašyti ir (arba) ratifikuoti protokolus tik po to, kai juos pasirašo ir (arba) ratifikuoja arba kai prie jų prisijungia ir (arba) juos patvirtina ES.

               2.TEISINIS PAGRINDAS, SUBSIDIARUMO IR PROPORCINGUMO PRINCIPAI

               •Teisinis pagrindas

                  Kadangi MAC protokolas yra tarptautinis dokumentas, rekomendacija dėl Tarybos sprendimo dėl derybinių nurodymų grindžiama SESV 81 straipsniu ir 218 straipsnio 3 ir 4 dalimis. Teisminį bendradarbiavimą civilinėse ir komercinėse bylose reglamentuoja SESV 81 straipsnis, taigi jis yra teisinis ES kompetencijos šioje srityje pagrindas.

                  Remiantis SESV 3 straipsnio 2 dalimi ir Europos Sąjungos Teisingumo Teismo praktika, visų pirma 2006 m. vasario 7 d. Nuomone 1/03 dėl Bendrijos kompetencijos sudaryti naują Lugano konvenciją dėl jurisdikcijos ir teismo sprendimų civilinėse ir komercinėse bylose pripažinimo ir vykdymo, taip pat 2014 m. spalio 14 d. Nuomone 1/13 dėl išimtinės Sąjungos kompetencijos dėl trečiosios valstybės prisijungimo prie Konvencijos dėl tarptautinio vaikų grobimo civilinių aspektų priėmimo, derybos dėl kai kurių UNIDROIT MAC protokolo projekto nuostatų ir jų sudarymas priklauso ES išimtinei išorės kompetencijai, nes jos „gali daryti poveikį bendroms taisyklėms ar pakeisti jų taikymo sritį“.

                  Šis klausimas plačiai aptartas ankstesnėse su derybiniais nurodymais susijusiose rekomendacijose Tarybai, priimtose dėl Keiptauno konvencijos ir jos trijų protokolų, taigi nebūtina plačiau nagrinėti šio klausimo. Vis dėlto toliau išsamiai išaiškintos ES išimtinei kompetencijai priklausančios nuostatos.

               •Subsidiarumo principas (neišimtinės kompetencijos atveju)

                  Netaikoma.

               •Proporcingumo principas

                  Rekomenduojami derybiniai nurodymai panašūs į tuos, kurie priimti dėl ankstesnių trijų protokolų, ir jais neviršijamas tikslas užtikrinti, kad būtų gerbiama ES išimtinė išorės kompetencija, kuriai priklauso kai kurios MAC protokolo nuostatos, ir kad valstybėms narėms būtų leidžiama taikyti ES teisę tarpusavyje.

                  Be to, ES dalyvavimas rengiant MAC protokolą remiantis šiais derybiniais nurodymais neturi įtakos klausimui, ar ES prisijungs prie būsimo dokumento. Iš tiesų ES gali visiškai savo nuožiūra spręsti, ar priimti tokį sprendimą ateityje. Pavyzdžiui, ES dar nenusprendė, ar pasirašys ar ratifikuos Protokolą dėl kosminės erdvės priemonių.

               •Priemonės pasirinkimas

                  Netaikoma.

               3.EX POST VERTINIMO, KONSULTACIJŲ SU SUINTERESUOTOSIOMIS ŠALIMIS IR POVEIKIO VERTINIMO REZULTATAI

               •Konsultacijos su suinteresuotosiomis šalimis

                  Nuo pirmojo UNIDROIT surengto Vyriausybių ekspertų komiteto susitikimo 2016 m. rugsėjo mėn. valstybės narės buvo nuolat informuojamos Tarybos civilinės teisės klausimų darbo grupėje (bendrieji reikalai) ir su ja konsultavosi, kad suderintų ES poziciją. ES suderintą poziciją pirmajame Vyriausybių ekspertų susitikime galima rasti minėtame Tarybos dokumente 7083/17 su žyma „EU RESTRICTED“. Be to, valstybių narių įgaliotiniai buvo informuoti vietoje Romoje per ES ad hoc koordinacinį pasitarimą. Komisija pateikė 2017 m. gegužės 29 d. Tarybos civilinės teisės klausimų darbo grupės (bendrieji reikalai) pirmosios sesijos rezultatų ataskaitą.

                  •
                        Tiriamųjų duomenų rinkimas ir naudojimas

                  Komisija rėmėsi patirtimi, įgyta rengiant derybinius nurodymus, susijusius su derybomis dėl Keiptauno konvencijos ir jos protokolų. Tačiau galima paminėti, kad vykdant parengiamąjį darbą prieš pirmąjį vyriausybių ekspertų susitikimą 2017 m. kovo mėn. Vokietija ir Jungtinės Valstijos konsultavosi su privačiuoju sektoriumi (2010–2012 m.) – tai rodo bendrą susidomėjimą MAC protokolu ir paramą jam.

                  93-ojoje UNIDROIT valdančiosios tarybos sesijoje 2014 m. sutarta sušaukti tyrimo grupę, kuriai būtų patikėta iki 95-osios sesijos parengti pirmąjį MAC protokolo projektą. Tyrimo grupė, kurią sudaro įvairūs tarptautiniai užtikrintų sandorių teisės ekspertai, nuo 2014 m. posėdžiavo keturis kartus. Prieš pirmąjį vyriausybių ekspertų susitikimą UNIDROIT savo valstybes nares ir Keiptauno konvencijos šalis pakvietė 2016 m. gruodžio 2 d. dalyvauti pusdienio simpoziume ir aptarti pagrindinius projekto aspektus.

               •Poveikio vertinimas

               Rekomendacijos poveikio vertinimas neatliktas, kaip ir trijų ankstesnių Tarybos priimtų rekomendacijų dėl derybinių nurodymų dėl Keiptauno konvencijos ir jos Protokolo dėl orlaivių, Protokolo dėl geležinkelių ir Protokolo dėl kosminės erdvės priemonių atveju. Šiame etape Taryba turi priimti sprendimą tik dėl to, ar ES dalyvaus galutiniuose derybų etapuose, ir tai nedaro poveikio tam, ar ES pasirašys ir sudarys protokolą, ar ne.

               Kelios toliau išsamiai aptariamos nuostatos, priklausančios ES išimtinei kompetencijai, nėra prieštaringos – tai tos pašios tarptautinės privatinės teisės taisyklės, įtrauktos į Konvenciją ir jos ankstesnius protokolus, kurios, kaip laikoma, turi įtakos ES acquis (laikinosios priemonės, nuostatos dėl nemokumo, nuostatos dėl taikytinos teisės pasirinkimo). Kaip ir ankstesniuose dokumentuose, šios nuostatos yra sutikimo dalyvauti nuostatos, o tai reiškia, kad ES (jeigu vėliau būtų nuspręsta ratifikuoti protokolą), gali pasirinkti netaikyti šių taisyklių, kad tarp ES valstybių narių toliau būtų taikomas ES acquis. Toks pasirinkimas padarytas prisijungiant prie Keiptauno konvencijos ir jos Protokolo dėl orlaivių ir patvirtinant Protokolą dėl geležinkelių. Kaip nurodyta pirmiau, veiksmų dėl Protokolo dėl kosminės erdvės priemonių pasirašymo arba ratifikavimo dar nesiimta.

               ES išimtinė kompetencija apima tik tarptautinės privatinės teisės nuostatas; protokolo materialinės teisės normos priklauso valstybių narių kompetencijai, jeigu ES šiuo atžvilgiu nesinaudos pasidalijamąja kompetencija. Todėl ES išimtinei kompetencijai priklausančių taisyklių poveikio vertinimas nebūtų prasmingas, nes ES neturi pasirinkimo.

               Tačiau, kaip nurodyta pirmesnėje dalyje, prieš nusprendžiant, kad įdėta pakankamai pastangų dėl protokolo projekto ir galima sušaukti pirmąjį vyriausybių ekspertų susitikimą, su UNIDROIT aktyviai konsultuotasi ir atlikta preliminarių tyrimų.

               Be kita ko, Teisės ekonominės analizės centro (angl. CEAL) mokslinių tyrimų direktorius parengė dokumentą, kuriame aprašyta galima MAC protokolo ekonominė nauda. Šį dokumentą Valdančioji taryba pristatė 92-ojoje sesijoje 2013 m. CEAL studijoje pažymėta, kad MAC protokolas galėtų padėti panaudoti apie 2 mlrd. USD vertės žemės ūkio, statybos ir kasybos įrangos, o šios įrangos pardavimas per penkerius septynerius metus padidėtų 600 mlrd. USD
                  5
               .

               •Pagrindinės teisės

                  Netaikoma.

               4.POVEIKIS BIUDŽETUI

                  Netaikoma.

               5.KITI ELEMENTAI

               •Įgyvendinimo planai ir stebėsena, vertinimas ir ataskaitų teikimo tvarka

                  Kaip įprasta, Komisija per Tarybos civilinės teisės klausimų darbo grupę (bendrieji reikalai) nuolat informuos valstybes nares apie derybų pažangą.

               •Išsamus konkrečių rekomendacijos nuostatų paaiškinimas

                  Tarybai rekomenduojami derybiniai nurodymai yra tokie patys, kaip ir prieš pirmąjį vyriausybių ekspertų susitikimą priimta suderinta pozicija. Jie taip pat iš esmės tokie patys kaip derybiniai nurodymai, priimti dėl kitų protokolų, atsižvelgiant į tai, kad MAC protokolo tekstas jau stabilus ir per kitą susitikimą neturėtų būti iš esmės pakeistas. Bet kuriuo atveju nenumatoma keisti ES išimtinei kompetencijai priklausančių nuostatų ar bendrų ES interesų srities nuostatų (REIO išlygos, deklaracijų).

                  I. ES išimtinei kompetencijai priklausančios nuostatos

                  a) Laikinosios priemonės ir nemokumas

                  ES išimtinei kompetencijai priklausantys klausimai nėra prieštaringi. Jie labai panašūs į atitinkamas protokolų dėl orlaivių, geležinkelių ir kosminės erdvės priemonių nuostatas (beveik tokie patys).

                  Derybiniuose nurodymuose dėl ankstesnių protokolų konkrečiai atsižvelgta į nuostatas, susijusias su jurisdikcija, pripažinimu, vykdymu, laikinosiomis ir apsaugos priemonėmis, – tiek, kiek jos galėtų daryti poveikį 2000 m. gruodžio 22 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 44/2001 dėl jurisdikcijos ir teismo sprendimų civilinėse ir komercinėse bylose pripažinimo ir vykdymo taikymui.

                  Be to, kalbant apie protokolų nuostatas dėl teisės gynimo priemonių nemokumo atveju ir pagalbos nemokumo atveju, derybiniuose nurodymuose buvo pabrėžta, kad turėtų būti užtikrintas jų suderinamumas su Reglamentu (EB) Nr. 1346/2000 dėl bankroto bylų.

                  Taip pat įtrauktas derybinis nurodymas dėl Europos bendrijos (dabar – Europos Sąjungos) prisijungimo taikant REIO išlygą.

                  Komisija mano, kad dabartiniu MAC protokolo projektu visapusiškai laikomasi ES acquis, kiek tai susiję su laikinosiomis priemonėmis (protokolo projekto IX straipsnis „Teismo skiriamų teisės gynimo priemonių, kol laukiama galutinio sprendimo, nuostatų pakeitimas“) ir nuostatomis dėl nemokumo (X straipsnis „Teisės gynimo priemonės nemokumo atveju“ bei XI straipsnis „Pagalba nemokumo atveju“).

                  Keiptauno konvencijos 55 straipsnis susijęs su deklaracija dėl teismo skiriamų teisės gynimo priemonių, kol laukiama galutinio sprendimo (galimybė netaikyti 13 straipsnio („Teismo skiriamos teisės gynimo priemonės, kol laukiama galutinio sprendimo“) ir 43 straipsnio („Jurisdikcija pagal 13 straipsnio 1 dalį“). Iš tiesų abi nuostatos būtų galėjusios turėti įtakos 2000 m. gruodžio 22 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 44/2001 (Reglamento „Briuselis I“) 31 straipsnio („Laikinosios, įskaitant ir apsaugos, priemonės“) taikymui.

                  2001 m. lapkričio mėn. diplomatinėje konferencijoje dėl Keiptauno konvencijos Europos bendrija, siekdama, kad būtų toliau taikomas Reglamento „Briuselis I“ 31 straipsnis, užtikrino, kad visapusiškas arba dalinis Konvencijos 13 ir 43 straipsnių taikymas priklausys nuo deklaracijos.

                  Jungdamasi prie Keiptauno konvencijos Europos bendrija iš tiesų deklaravo, kad „tais atvejais, kai skolininko nuolatinė gyvenamoji vieta yra Bendrijos valstybės narės teritorijoje, valstybės narės, kurioms privalomas 2000 m. gruodžio 22 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 44/2001 dėl jurisdikcijos ir teismo sprendimų civilinėse ir komercinėse bylose pripažinimo ir vykdymo, taikys Keiptauno konvencijos 13 ir 43 straipsnius dėl teisių gynimo teisme laikinų priemonių vadovaudamosi tik Reglamento Nr. 44/2001 31 straipsniu, kaip išaiškino Europos Bendrijų Teisingumo Teismas, atsižvelgdamas į 1968 m. rugsėjo 27 d. Briuselio konvencijos dėl jurisdikcijos ir teismo sprendimų civilinėse ir komercinėse bylose pripažinimo ir vykdymo 24 straipsnį“.

                  Derybiniuose nurodymuose dėl protokolų dėl orlaivių, geležinkelių ir kosminės erdvės priemonių aiškiai nurodyta, kad Keiptauno konvencijos 55 straipsnis turėtų būti toliau taikomas ir protokolams.

                  MAC protokolo projekto IX straipsnyje „Teismo skiriamų teisės gynimo priemonių, kol laukiama galutinio sprendimo, nuostatų pakeitimas“ numatyta ši galimybė ir jis iš esmės toks pats, kaip atitinkami protokolų dėl orlaivių, geležinkelių ir kosminės erdvės priemonių straipsniai (atitinkamai X, VIII ir XX straipsniai).

                  Pažymėtina, kad Reglamentą „Briuselis I“ išdėsčius nauja redakcija
                     6
                   31 straipsnis tapo 35 straipsniu, bet jo tekstas toks pats.

                  Kalbant apie nemokumą, derybiniuose nurodymuose dėl priimtų protokolų prašyta, kad atitinkamos nuostatos būtų neprivalomos, nes jos turėjo įtakos Reglamento (EB) Nr. 1346/2000 dėl bankroto bylų taikymui.

                  MAC protokolo projekto X straipsnyje („Teisės gynimo priemonės nemokumo atveju“) iš tiesų nustatyta galimybė dalyvauti ir jis iš esmės toks pats, kaip atitinkami Protokolo dėl orlaivių (XI straipsnis), Protokolo dėl geležinkelių (IX straipsnis) ir Protokolo dėl kosminės erdvės priemonių (XXI straipsnis) straipsniai. MAC protokolo projekto XI straipsnis („Pagalba nemokumo atveju“) taip pat yra sutikimo dalyvauti nuostata ir jis iš esmės toks pats, kaip atitinkami Protokolo dėl orlaivių (XII straipsnis), Protokolo dėl geležinkelių (IX straipsnis) ir Protokolo dėl kosminės erdvės priemonių (XXII straipsnis) straipsniai.

                  Be to, šiuo atveju aktualu tai, kad neseniai nauja redakcija išdėsčius Reglamentą dėl nemokumo
                     7
                  , MAC protokolo nuostatų dėl nemokumo poveikis ES teisei nepasikeitė.

                  b) Taikytinos teisės pasirinkimas

                  Į dabartinės MAC protokolo versijos VI straipsnį įtrauktos nuostatos, pagal kurias Šalys gali pasirinkti taikytiną teisę, kuri turėtų reglamentuoti visas jų sutartines teises ir prievoles arba dalį jų.

                  Priimant ankstesnius derybinius nurodymus negaliojo jokie Europos Sąjungos teisės aktai dėl klausimų, susijusių su sutartinėms prievolėms taikytina teise, todėl Taryba jokio konkretaus derybinio nurodymo šiuo klausimu Komisijai nepateikė.

                  2008 m. birželio 17 d. priimtas ir 2009 m. gruodžio 17 d. įsigaliojo Reglamentas (EB) Nr. 593/2008 dėl sutartinėms prievolėms taikytinos teisės („Roma I“)
                     8
                  .

                  Taikytinos teisės pasirinkimų įvairovė, nustatyta VI straipsnio 2 dalyje, nesuderinama su sistema, nustatyta Reglamentu Nr. 593/2008, todėl ES valstybės narės neturėtų taikyti šio straipsnio.

                  Tokį sprendimą ES priėmė ir kitų protokolų atveju.

                  2009 m. balandžio 6 d. Tarybos sprendime dėl Europos Sąjungos prisijungimo prie Keiptauno konvencijos ir jos Protokolo dėl su orlaivių įranga susijusių klausimų yra konkreti nuoroda į Bendrijos išimtinę kompetenciją kai kuriais Protokolo dėl orlaivių reglamentuojamais klausimais ir konkrečiai į Reglamentą „Roma I“. Todėl Bendrija turėjo pateikti konkrečią deklaraciją dėl Protokolo dėl orlaivių straipsnio, reglamentuojančio taikytinos teisės pasirinkimo taisykles, taikymo.

                  Panašiai buvo ir Protokolo dėl geležinkelių atveju – taikytinos teisės pasirinkimo klausimas konkrečiai aptartas deklaracijoje pagal XXII straipsnio 2 dalį Europos bendrijos kompetencijos klausimais, kuriuos reglamentuoja Protokolas dėl geležinkelių. Deklaracijos 5 punkte teigiama, kad Europos bendrijos valstybės narės perdavė Bendrijai savo kompetenciją klausimais, susijusiais su, inter alia, Reglamentu „Roma I“.

                  Vis dėlto Protokolo dėl kosminės erdvės priemonių VIII straipsnis yra atsisakymo dalyvauti nuostata, o tai reiškia, kad jis taikomas, nebent Susitariančioji Šalis pateiktoje deklaracijoje aiškiai jį atmestų. Taigi Protokolo dėl kosminės erdvės priemonių galimo pasirašymo, ratifikavimo arba patvirtinimo metu ES turėtų pateikti atitinkamą deklaraciją.

                  Dabartinės versijos MAC protokolo projekto VI straipsnis yra sutikimo dalyvauti nuostata ir tai turėtų likti galutiniame tekste.

                  II. ES interesų srities galutinės nuostatos

                  Į projekto galutines nuostatas (XXII straipsnis „Ekonominės integracijos regioninė organizacija“) įtraukta REIO išlyga, kuri yra iš esmės tokia pati, kaip išlygos, nustatytos Keiptauno konvencijos 48 straipsnyje, Protokolo dėl orlaivių XXVII straipsnyje, Protokolo dėl geležinkelių XXII straipsnyje ir Protokolo dėl kosminės erdvės priemonių XXXVII straipsnyje.

                  Šis straipsnis suteikia galimybę suverenių valstybių įsteigtai ekonominės integracijos regioninei organizacijai, turinčiai kompetenciją klausimais, patenkančiais į protokolo taikymo (reiškia, Europos Sąjungos) sritį, pasirašyti, priimti, patvirtinti protokolą ir prie jo prisijungti kaip Susitariančiajai Šaliai.

                  ES taip pat turėtų atkreipti dėmesį į tai, kad nuostatos dėl ES interesų sričiai priklausančių dalyvavimo galimybių būtų įtrauktos į projekto galutines nuostatas (XXVI straipsnis „ Deklaracijos, susijusios su tam tikromis nuostatomis“). Šio straipsnio nuostatos parengtos pagal atitinkamas protokolų dėl orlaivių, geležinkelių ir kosminės erdvės priemonių taisykles.

                  Taigi išvada tokia, kad ES išimtinei kompetencijai priklausančios arba ES intereso MAC protokolo projekto nuostatos, atsižvelgiant į jų dabartinę formuluotę, susirūpinimo nekelia. Todėl Komisija siūlo išsaugoti dabartines nuostatas ir tai atitinka 2017 m. kovo mėn. pirmojo vyriausybių ekspertų susitikimo suderintą poziciją.

               Rekomendacija

               TARYBOS SPRENDIMAS

               kuriuo suteikiami įgaliojimai pradėti derybas dėl Konvencijos dėl tarptautinių interesų, susijusių su mobiliąja įranga, Protokolo dėl klausimų, susijusių su žemės ūkio, statybos ir kasybos įranga, (MAC protokolo) sudarymo

               EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,

               atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 218 straipsnio 3 ir 4 dalis,

               atsižvelgdama į Europos Komisijos rekomendaciją,

               kadangi:

               1) 2009 m. balandžio 29 d. Europos bendrija prisijungė prie Konvencijos dėl tarptautinių interesų, susijusių su mobiliąja įranga, ir jos Protokolo dėl su orlaivių įranga susijusių klausimų;

               2) 2009 m. gruodžio 10 d. Europos bendrija pasirašė Konvencijos dėl tarptautinių interesų, susijusių su mobiliąja įranga, Protokolą dėl su geležinkelių riedmenimis susijusių dalykų;

               3) 2014 m. gruodžio 18 d. Europos Sąjunga patvirtino Konvencijos dėl tarptautinių interesų, susijusių su mobiliąja įranga, Protokolą dėl su geležinkelių riedmenimis susijusių dalykų;

               4) pagal Tarptautinio privatinės teisės unifikavimo instituto (angl. UNIDROIT) sistemą tęsiamas parengiamasis darbas dėl Konvencijos dėl tarptautinių interesų, susijusių su mobiliąja įranga, Protokolo dėl klausimų, susijusių su žemės ūkio, statybos ir kasybos įranga (MAC protokolo);

               5) Europos Sąjunga turi išimtinę kompetenciją kai kuriais klausimais, reglamentuojamais MAC protokolo projektu;

               6) Europos Sąjunga turėtų dalyvauti derybose dėl tokio dokumento, kiek tai susiję su Sąjungos išimtinei kompetencijai priklausančiais klausimais,

               PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:

               1 straipsnis

               Komisijai suteikiami įgaliojimai Sąjungos vardu vesti derybas Sąjungos išimtinei kompetencijai priklausančiais klausimais dėl Konvencijos dėl tarptautinių interesų, susijusių su mobiliąja įranga, Protokolo dėl klausimų, susijusių su žemės ūkio, statybos ir kasybos įranga (MAC protokolo).

               2 straipsnis

               Derybiniai nurodymai išdėstyti priede.

               3 straipsnis

               Derybos vedamos konsultuojantis su pagal Sutarties 218 straipsnio 4 dalį paskirtu specialiu komitetu.

               4 straipsnis

               Šis sprendimas skirtas Komisijai.

               Priimta Briuselyje

                     Tarybos vardu

                     Pirmininkas

                     (1)

                        2009/370/EB: 2009 m. balandžio 6 d. Tarybos sprendimas dėl Bendrijos prisijungimo prie 2001 m. lapkričio 16 d. Keiptaune kartu priimtų Konvencijos dėl tarptautinių interesų, susijusių su mobiliąja įranga, ir jos Protokolo dėl su orlaivių įranga susijusių klausimų (OL L 121, 2009 5 15, p. 3–7).

                     (2)

                        2009/940/EB: 2009 m. lapkričio 30 d. Tarybos sprendimas dėl Europos bendrijos pasirašomo Konvencijos dėl tarptautinių interesų, susijusių su mobiliąja įranga, Protokolo dėl su geležinkelių riedmenimis susijusių dalykų, priimto Liuksemburge 2007 m. vasario 23 d. (OL L 331, 2009 12 16, p. 1–16).

                     (3)

                        2014/888/ES: 2014 m. gruodžio 4 d. Tarybos sprendimas dėl Konvencijos dėl tarptautinių interesų, susijusių su mobiliąja įranga, Protokolo dėl su geležinkelių riedmenimis susijusių dalykų, priimto Liuksemburge 2007 m. vasario 23 d., patvirtinimo Europos Sąjungos vardu (OL L 353, 2014 12 10, p. 9–12).

                     (4)

                        5609/04 JUSTCIV 9 TRANS 35 OC 46 „RESTREINT UE“.

                     (5)

                        Daugiau informacijos apie parengiamąjį darbą rengiant MAC protokolą pateikta čia:
                  http://www.unidroit.org/work-in-progress-studies/current-studies/mac-protocol.

                     (6)

                        Reglamentas (ES) Nr. 1215/2012 dėl jurisdikcijos ir teismo sprendimų civilinėse ir komercinėse bylose pripažinimo ir vykdymo (OL L 351, 2012 12 20, p. 1–32).

                     (7)

                        Reglamentas (ES) 2015/848 dėl nemokumo bylų (OL L 141, 2015 6 5, p. 19–72).

                     (8)

                        Reglamentas (EB) Nr. 593/2008 dėl sutartinėms prievolėms taikytinos teisės („Roma I“) (OL L 177, 2008 7 4, p. 6–16).

    ---documentbreak---

               EUROPOS KOMISIJA
            Briuselis, 2017 08 23
            COM(2017) 448 final

            PRIEDAS
            prie
            Rekomendacijos dėl Tarybos sprendimo,
            kuriuo suteikiami įgaliojimai pradėti derybas dėl Konvencijos dėl tarptautinių interesų, susijusių su mobiliąja įranga, Protokolo dėl klausimų, susijusių su žemės ūkio, statybos ir kasybos įranga, (MAC protokolo) sudarymo

               PRIEDAS […]

               Konvencijos dėl tarptautinių interesų, susijusių su mobiliąja įranga, Protokolo dėl klausimų, susijusių su žemės ūkio, statybos ir kasybos įranga, (MAC protokolo) derybiniai nurodymai

               1. Komisija turėtų iki pat derybų pabaigos užtikrinti, kad MAC protokolas būtų suderinamas su Europos Sąjungos teisės aktų dėl jurisdikcijos ir teismo sprendimų pripažinimo ir vykdymo nuostatomis. Priešingu atveju Komisija turėtų užtikrinti, kad į MAC protokolą būtų įtraukta viena ar daugiau nuostatų, kuriomis valstybėms narėms suteikiama galimybė tarpusavio santykių srityje teikti pirmenybę Reglamento (ES) Nr. 1215/2012, o ne Keiptauno konvencijos ir jos MAC protokolo, taikymui.

               Turi būti užtikrinta, kad Keiptauno konvencijos 55 straipsnis būtų taikomas Protokolo nuostatoms, taikomoms mobiliajai žemės ūkio, statybos ir kasybos įrangai.

               Todėl turi būti užtikrinta, kad dabartinė MAC protokolo projekto IX straipsnio „Teismo skiriamų teisės gynimo priemonių, kol laukiama galutinio sprendimo, nuostatų pakeitimas“ nuostata, pagal kurią šis straipsnis yra neprivalomas, išliktų protokole ir būtų taikoma tik Susitariančiajai Šaliai pateikus deklaraciją.

               2. Turi būti užtikrinta, kad su nemokumo bylomis susiję protokolo straipsniai būtų suderinami su Reglamentu (ES) Nr. 2015/848.

               Todėl turi būti užtikrinta, kad dabartinės MAC protokolo projekto X straipsnio „Teisės gynimo priemonės nemokumo atveju“ bei XI straipsnio „Pagalba nemokumo atveju“ nuostatos, pagal kurias šie straipsniai yra neprivalomi, išliktų protokole ir būtų taikomos tik Susitariančiajai Šaliai pateikus deklaraciją.

               3. Turi būti užtikrinta, kad dabartinė MAC protokolo projekto VI straipsnio „Taikytinos teisės pasirinkimas“ nuostata, pagal kurią šis straipsnis yra neprivalomas, išliktų protokole ir būtų taikoma tik Susitariančiajai Šaliai pateikus deklaraciją.

               4. Turi būti užtikrinta, kad protokole išliktų dabartinė XXII straipsnio „Ekonominės integracijos regioninė organizacija“ nuostata, kad suverenių valstybių įsteigta ekonominės integracijos regioninė organizacija, turinti kompetenciją klausimais, patenkančiais į protokolo taikymo sritį, galėtų pasirašyti, priimti, patvirtinti protokolą arba prie jo prisijungti kaip Susitariančioji Šalis.


               EUROPOS KOMISIJA
            Briuselis, 2021 11 24
            COM(2021) 742 final

            Rekomendacija
            TARYBOS REKOMENDACIJA
            dėl euro zonos ekonominės politikos
            {SWD(2021) 362 final}

               Rekomendacija

               TARYBOS REKOMENDACIJA

               dėl euro zonos ekonominės politikos

               EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,

               atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 136 straipsnį kartu su 121 straipsnio 2 dalimi,

               atsižvelgdama į 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei koordinavimo
                  1
               , ypač į jo 5 straipsnio 2 dalį,

               atsižvelgdama į 2011 m. lapkričio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 1176/2011 dėl makroekonominių disbalansų prevencijos ir naikinimo
                  2
               , ypač į jo 6 straipsnio 1 dalį,

               atsižvelgdama į Europos Komisijos rekomendaciją,

               atsižvelgdama į Europos Vadovų Tarybos išvadas,

               atsižvelgdama į Ekonomikos ir finansų komiteto nuomonę,

               atsižvelgdama į Ekonominės politikos komiteto nuomonę,

               kadangi:

               (1)po labai didelio 2020 m. nuosmukio euro zonos ekonomika sparčiai ir patikimai atsigauna. BVP augimas 2021 m. antrąjį ketvirtį viršijo lūkesčius ir, remiantis 2021 m. rudens ekonomine prognoze, numatoma, kad 2021 m. euro zonos BVP augs 5,0 %. 2021 m. paskutinį ketvirtį euro zonos ekonomika turėtų vėl pasiekti iki krizės buvusį BVP lygį. Toks lygis iki 2021 m. antrojo ketvirčio jau pasiektas septynios euro zonos šalys. Prognozuojama, kad 2022 m. euro zonos metinis BVP augs 4,3 %. Vidaus paklausa yra pagrindinis BVP augimą skatinantis veiksnys, susijęs su apribojimų mažinimu toliau įgyvendinant skiepijimo programas, laipsnišku padėties darbo rinkose gerėjimu, papildomų santaupų, sukauptų izoliavimo laikotarpiais, panaudojimu ir smarkiu investicijų augimu, kuriam naudingos palankios finansavimo sąlygos ir „NextGenerationEU“ teikiama politinė parama. Kaip rekomenduota, euro zonos valstybės narės atskirai ir kartu ėmėsi veiksmų Euro grupėje, kad būtų užtikrinta politikos kryptis, kuria remiamas ekonomikos gaivinimas po COVID-19 krizės. Žvelgiant į ateitį, neapibrėžtumas ir rizika, įskaitant pandemijos raidą, išlieka dideli tiek ES, tiek už jos ribų;

               (2)pasiūlos apribojimai, įskaitant žaliavų trūkumą ir logistikos sutrikimus, visus metus trukdė stipriai augti vidaus paklausai. Be to, kai kuriuose sektoriuose ir valstybėse narėse vis didesnį susirūpinimą kėlė darbo jėgos ir įgūdžių trūkumas. Kelerius metus infliacija buvo labai nedidelė, bet nuo 2021 m. pradžios euro zonoje ji ėmė didėti, visų pirma dėl kylančių energijos kainų ir tiekimo sutrikimų, o tai, galima manyti, laikinas reiškinys, susijęs su prisitaikymo po izoliavimo procesu. 2021 m. rugsėjo mėn. infliacija euro zonoje pasiekė aukščiausią lygį per pastaruosius dešimt metų – 3,4 %;

               (3)2021 m. Europos ekonomikos gaivinimo strategijoje daugiausia dėmesio skirta tam, kad būtų įgyvendinta „NextGenerationEU“ ir jos didžiausia priemonė – Ekonomikos gaivinimo ir atsparumo didinimo priemonė (EGADP)
                  3
               . Komisija teigiamai įvertino 22 valstybių narių, įskaitant 18 euro zonos šalių, ekonomikos gaivinimo ir atsparumo didinimo planus, o Taryba juos iki 2021 m. lapkričio mėn. vidurio priėmė. Ateinančiais metais reformų ir investicijų pagal EGADP įgyvendinimas turės didelį teigiamą poveikį euro zonos šalių ekonomikos veikimui. Atsižvelgiant į Priemonės išteklių paskirstymo raktą, ja bus skatinama aukštynkryptė ekonominė ir socialinė konvergencija visose euro zonos valstybėse narėse. Ja taip pat sustiprintas pasitikėjimas ir prisidedama prie ekonomikos augimo bei makrofinansinio stabilumo išsaugojimo, taigi, užtikrinamas politikos priemonių derinio balansas ir papildomi Europos Centrinio Banko (ECB) veiksmai. EGADP ne tik remiamas ekonomikos atsigavimas, bet ir siekiama struktūriškai pertvarkyti valstybių narių ekonomiką, visų pirma siekiant žaliosios ir skaitmeninės pertvarkos. Įgyvendinant nuoseklias investicijas ir reformas pagal EGADP, taip pat naudojant sanglaudos fondus, siekiama didinti euro zonos atsparumą būsimiems sukrėtimams ir tvariai didinti potencialią gamybos apimtį, remti užimtumą ir spręsti socialinius uždavinius. Be to, Sąjungos skolos vertybinių popierių emisija eurais, skirta EGADP finansuoti, padidins Europos kapitalo rinkų gylį bei likvidumą ir padės sustiprinti eurą kaip tarptautinę valiutą;

               (4)reformų ir investicijų, įtrauktų į ekonomikos gaivinimo ir atsparumo didinimo planus, įgyvendinimas sudarys sąlygas išmokėti EGADP lėšas ir veiksmingai prisidės prie euro zonos politikos prioritetų, įskaitant Tarybos rekomendacijas dėl euro zonos ekonominės politikos
                  4
               , įgyvendinimo. Tai apims, inter alia, nacionalinių institucinių sistemų stiprinimą, aukštos kokybės viešųjų investicijų rėmimą, politikos priemones, kuriomis remiama socialinė sanglauda ir teisinga žalioji ir skaitmeninė pertvarka. Tai turėtų padėti užtikrinti tvarų ir įtraukų ekonomikos atsigavimą, išlaikyti augimo potencialą ir didinti atsparumą. Tai atitinka metinę tvaraus augimo apžvalgą ir keturis konkurencingo tvarumo aspektus, t. y. aplinkos tvarumą, našumą, teisingumą ir makroekonominį stabilumą
                  5
               ;

               (5)vykdant tinkamą remiamojo pobūdžio ir viena kitą papildančią atskirų šalių ekonominę politiką, užtikrintas veiksmingas makroekonominis stabilizavimas ir apribotas poveikis darbo rinkos rezultatams, o taip sumažinama žalingo poveikio rizika ir remiamas spartus ekonomikos atsigavimas. Geram euro zonos veikimui ir toliau bus labai svarbus darnus pinigų ir fiskalinės politikos derinys kartu su struktūrinėmis reformomis ir priemonėmis finansiniam stabilumui išlaikyti, visapusiškai atsižvelgiant į atitinkamus Sutartyje numatytus valstybių narių ir institucijų vaidmenis;

               (6)ECB pinigų politikos priemonėmis siekiama užtikrinti sklandų įvairių finansų rinkos segmentų veikimą, išlaikyti nepažeistus pinigų politikos poveikio kanalus ir galiausiai išsaugoti kainų stabilumą vidutiniu laikotarpiu. 2021 m. liepos mėn. ECB paskelbė naują pinigų politikos strategiją. Naujojoje strategijoje nustatytas simetriškas 2 % infliacijos tikslas vidutiniu laikotarpiu. Valdančioji taryba taip pat patvirtino, kad ECB palūkanų normų rinkinys tebėra jo pagrindinė pinigų politikos priemonė. 2021 m. spalio mėn. ECB pradėjo dvejų metų trukmės tyrimo dėl skaitmeninio euro etapą. Skaitmeniniam eurui sukurti reikėtų Sąjungos teisės aktų leidėjo įsitraukimo pagal SESV 133 straipsnį. Tokios centrinio banko skaitmeninės valiutos emisija galėtų, inter alia, užtikrinti nuolatinį viešųjų lėšų teikimą skaitmenine forma, remti Europos ekonomikos skaitmenizaciją ir aktyviai skatinti inovacijas mažmeninių mokėjimų srityje
                  6
               . Be to, tai padėtų stiprinti tarptautinį euro vaidmenį ir Europos atvirą strateginį savarankiškumą;

               (7)2021 m. spalio 19 d. Europos Komisija atnaujino diskusijas dėl ekonomikos valdymo peržiūros, kad būtų pasiektas plataus masto bendras sutarimas, kaip padidinti sistemos veiksmingumą ir skaidrumą, mažinti makroekonominius disbalansus ir spręsti fiskalines problemas pereinamuoju laikotarpiu ir ekonomikos augimui palankiu būdu, atsižvelgiant į COVID-19 krizės metu įgytą patirtį;

               (8)numatoma, kad visos euro zonos valdžios sektoriaus deficitas 2021 m. pasieks 7,1 % BVP, tačiau 2022 m. sumažės iki 3,9 %. 2021 ir 2022 m. euro zonos fiskalinės politikos kryptis, susijusi su nacionaliniais biudžetais ir ES biudžetu, turėtų išlikti remiamojo pobūdžio (atitinkamai 1¾ % ir 1 % BVP). Prie remiamojo pobūdžio krypties 2022 m. prisidės viešosios investicijos, finansuojamos tiek nacionalinėmis, tiek ES lėšomis. Nuo 2021 m. lapkričio mėn. pagal iki šiol Tarybos patvirtintus 18 euro zonos valstybių narių nacionalinius ekonomikos gaivinimo ir atsparumo didinimo planus iki 2026 m. euro zonos valstybėms narėms bus teikiama didelio masto finansinė parama: iki 262 mlrd. EUR dotacijų ir 139 mlrd. EUR paskolų. Siekiant veiksmingai reaguoti į COVID-19 sukeltą sukrėtimą ir užtikrinti tvarų atsigavimą bei tinkamą ekonominės ir pinigų sąjungos (EPS) veikimą, labai svarbu koordinuoti nacionalinę fiskalinę politiką visapusiškai laikantis Stabilumo ir augimo pakto. Nors 2022 m. ir bus taikoma bendroji nukrypti leidžianti išlyga, 2023 m. jos taikymą numatoma nutraukti. Ekonomikai atsigaunant, fiskalinėje politikoje nuo laikinų neatidėliotinų priemonių pereinama prie tikslinių atsigavimo rėmimo priemonių. Valdžios sektoriaus skolos santykių padidėjimas (nuo 85,5 % BVP 2019 m. iki 100 % BVP 2021 m.) atspindėjo bendrą gamybos apimties susitraukimo ir būtino politinio atsako į labai didelį COVID-19 sukeltą sukrėtimą poveikį. Kadangi kai kuriose euro zonos valstybėse narėse skolos santykis jau buvo aukštas dar iki sukrėtimo, didelės euro zonos dalies politikos tikslas bus laipsniškas, nuolatinis ir augimui palankus skolos mažinimas;

               (9)šiomis aplinkybėmis ypač svarbu gerinti viešųjų finansų sudėtį, be kita ko, skatinant investicijas, kelti biudžeto priemonių kokybę ir užtikrinti fiskalinį tvarumą ilguoju laikotarpiu, be kita ko, atsižvelgiant į klimato kaitą ir žaliąją bei skaitmeninę pertvarką. Žaliojo biudžeto sudarymas, išlaidų peržiūros, gerai veikiančios viešųjų investicijų valdymo sistemos ir veiksmingos viešųjų pirkimų sistemos gali suteikti fiskalinio manevravimo galimybių papildomoms viešosioms investicijoms. Po COVID-19 krizės dar svarbesnės tapo reformos, kuriomis siekiama veiksmingesnės ir teisingesnės pajamų politikos. Vis dar yra galimybių užtikrinti, kad euro zonos mokesčių sistemos būtų palankesnės augimui ir aplinkai, visų pirma mažinant darbo jėgos mokesčių pleištą, kuris tebėra didelis daugumoje euro zonos valstybių narių. Imantis priemonių agresyvaus mokesčių planavimo, mokesčių vengimo bei slėpimo problemoms spręsti, mokesčių sistemos gali tapti ne tik veiksmingesnės bei teisingesnės, bet ir remti ekonomikos atsigavimą ir didinti pajamas. Dėl globalizacijos apmokestinimo sistemą būtina pritaikyti prie vis labiau skaitmenizuojamos ekonomikos. EBPO ir Didžiojo dvidešimtuko kovos su mokesčių bazės erozija ir pelno perkėlimu įtraukioje sistemoje susitarta dėl pasaulinių apmokestinimo taisyklių reformos siekiant apriboti žalingą mokesčių konkurenciją;

               (10)greitas ir ryžtingas politinis atsakas nacionaliniu ir Sąjungos lygmenimis, be kita ko, įgyvendinant priemonę „NextGenerationEU“, padėjo veiksmingai švelninti krizės poveikį namų ūkiams ir įmonėms. Dėl šių koordinuotų veiksmų skirtumai gilėjo mažiau, nei tikėtasi iš pradžių, ir sušvelnintas ilgalaikis žalingas poveikis. Politinė parama, be kita ko, taikant sutrumpinto darbo laiko tvarką ir kitas darbo vietų išsaugojimo priemones, padėjo įmonėms toliau vykdyti veiklą per krizę ir apribojo nedarbo lygio didėjimą bei disponuojamųjų pajamų sumažėjimą. Nors nemokumo rodikliai 2021 m. ir toliau didėjo, nepaisant laipsniško paramos priemonių panaikinimo, didėjimas išliko pažabotas. Padėtis darbo rinkose taip pat laipsniškai gerėja: 2021 m. antrąjį ketvirtį užimtumas vėl siekė 72,2 %, palyginti su aukščiausiu lygiu – 72,9 % laikotarpiu iki COVID-19 pandemijos 2019 m. ketvirtąjį ketvirtį. Spartesnis skaitmeninių technologijų diegimas per visą krizę, jei ilgainiui būtų išlaikytas, galėtų turėti teigiamą poveikį našumui. Vis dėlto COVID-19 krizė turėjo didelį teritorinį, sektorinį ir pasiskirstymo poveikį, dėl kurio reikės perskirstymo tiek šalyse ir sektoriuose, tiek tarp jų, o pereinamuoju laikotarpiu tai brangiai kainuos darbuotojams ir įmonėms;

               (11)nors iki šiol bankrotų ženkliai nepadaugėjo, dėl pandemijos daugelio įmonių balansai prastesni, o tai gali apriboti jų galimybes artimiausiu metu finansuoti investicinius projektus ir pakenkti jų pajėgumui grąžinti skolas. Ekonomikai atsigaunant parama turėtų būti laipsniškai nutraukiama ir turėtų būti tikslingesnė. Jei būtų mažiau naudojamasi skolos priemonėmis, būtų ribojami neapibrėžtieji įsipareigojimai ir padedama įmonėms išsaugoti investicinį pajėgumą. Politikos rėmimo priemonių panaikinimas laiku padeda išlaikyti pusiausvyrą, kai, viena vertus, remiamos investicijos ir užimtumas ir, kita vertus, perspektyvioms įmonėms padedama išvengti žlugimo, netrukdant neperspektyvioms įmonėms tvarkingai pasitraukti vidutiniu laikotarpiu. Todėl labai svarbu didinti įmonių galimybes gauti finansavimą, gerinti įmonių balansus ir didinti nemokumo sistemų pajėgumą bei veiksmingumą. Euro zonoje taikomi labai skirtingi nacionaliniai nemokumo režimai, todėl, siekiant palengvinti veiksmingą administravimą ir teismų sistemą, reikės imtis pajėgumų stiprinimo veiksmų. Tobulinant nemokumo sistemas taip pat galima prisidėti prie bankų sektoriaus balansų patikimumo didinimo, o tai turėtų teigiamą poveikį kredito pasiūlai. Restruktūrizavimo ir nemokumo direktyva
                  7
                siekiama visose valstybėse narėse nustatyti būtiniausius prevencinio restruktūrizavimo ir verslininkų skolų panaikinimo standartus ir ji turės būti perkelta į nacionalinę teisę iki 2022 m. liepos 17 d. Be to, ES kapitalo rinkų integracija yra labai svarbi siekiant įmonėms suteikti alternatyvių finansavimo šaltinių, papildančių bankų skolinimą. Kapitalo rinkų sąjungos (KRS)
                  8
                kūrimo pažanga, be kita ko, suderinant tam tikrus materialinės teisės aspektus, susijusius su nemokumo bylomis, gali pagerinti euro zonos įmonių galimybes gauti finansavimą, sutelkti ilgalaikes investicijas į žaliąsias, naujas technologijas ir infrastruktūrą, skatinti investicijas į nuosavą kapitalą ir pašalinti tarpvalstybines kliūtis investicijoms;

               (12)nors užimtumas sparčiai atsigauna, kai kuriems sektoriams, tam tikrų kategorijų darbuotojams ir regionams krizė ir stiprus postūmis žalinti ekonomiką turės ilgalaikį poveikį. Kuriamos naujos darbo vietos gali skirtis nuo dėl krizės prarastų darbo vietų. Užimtumo atsigavimą tam tikruose sektoriuose gali sulėtinti tiekimo grandinės kliūtys. Todėl politikos priemonės, kuriomis palengvinamas darbo keitimas ir reintegracija į darbo rinką, bus labai svarbios remiant prisitaikymą ir mažinant socialinį poveikį, visų pirma atsižvelgiant į dvejopą pertvarką. Komisija pateikė rekomendaciją dėl veiksmingos aktyvios paramos užimtumui po COVID-19 sukeltos krizės (EASE)
                  9
               , kurioje valstybės narės raginamos parengti darnius politikos priemonių rinkinius, apimančius priemones, kuriomis siekiama sumažinti įgūdžių trūkumą ir padėti asmenims užsitikrinti sėkmę vykstant žaliajai ir skaitmeninei pertvarkai. Šiuos rinkinius sudarytų trys komponentai: i) terminuoto ir gerai parengto įdarbinimo ir pereinamojo laikotarpio paskatos bei parama verslumui; ii) su darbo rinkos poreikiais susijusių įgūdžių tobulinimo ir perkvalifikavimo galimybės ir iii) didesnė užimtumo tarnybų parama. Tuo tarpu, atsižvelgiant į sveikatos bei ekonomikos krizes ir siekiant užtikrinti teisingą dvejopą pertvarką, euro zonos darnumui labai svarbi lieka socialinė apsauga. Europos socialinių teisių ramstis
                  10
                tebėra užimtumo, įgūdžių ir socialinės politikos veiksmų kelrodis, skatinantis aukštynkryptę ekonominę ir socialinę konvergenciją ir geresnes darbo bei gyvenimo sąlygas valstybėse narėse. 2021 m. kovo mėn. priimtame Europos socialinių teisių ramsčio veiksmų plane nustatyti trys pagrindiniai ES tikslai: i) užimtumas, ii) suaugusiųjų mokymasis ir iii) skurdo mažinimas iki 2030 m.
                  11
               , o prie jų prisidės toliau rekomenduojami politikos veiksmai. Šiuos tikslus 2021 m. gegužės 8 d. Porto socialinių reikalų aukščiausiojo lygio susitikime ir 2021 m. birželio 24–25 d. Europos Vadovų Tarybos susitikime palankiai įvertino ES vadovai;

               (13)valstybės narės parengė plataus užmojo reformų ir investicijų planus, kuriems pagal EGADP teikiama finansinė ir politinė parama. Institucijų kokybės gerinimas, visų pirma stiprinant administracinius gebėjimus, bus labai svarbus siekiant užtikrinti greitą susijusių lėšų įsisavinimą, kartu išvengiant dubliavimosi ir trukdžių įgyvendinant kitas ES priemones. Valstybės narės gerindamos verslo aplinką gali pagerinti pagrindines privačiųjų investicijų sąlygas. Kad bendroji rinka sklandžiai veiktų, bus labai svarbu išsaugoti ir stiprinti tiekimo grandinės atsparumą bendrojoje rinkoje nustatant ir šalinant tiekimo trūkumus bei kliūtis, kartu atveriant rinkas, vykdant standartų konvergenciją, didinant diversifikaciją, žiediškumą ir efektyvų išteklių naudojimą. Tebėra aktuali 2021 m. liepos 13 d. priimta 2021 m. Tarybos rekomendacija dėl euro zonos ekonominės politikos, kurioje raginama, naikinant nereikalingus apribojimus, stiprinant rinkos priežiūrą ir užtikrinant pakankamus administracinius gebėjimus, toliau integruoti bendrąją prekių ir paslaugų rinką, įskaitant bendrąją skaitmeninę rinką;

               (14)dėl ankstesnių reformų bankų sektorius, susidūręs su dideliais ekonominiais sunkumais, parodė savo bendrą atsparumą. Didelė politinė parama krizės metu ir 2021 m. fiksuotas tvirtas atsigavimas iki šiol mažino susirūpinimą dėl prastesnių įmonių balansų. Vis dėlto euro zonos bankų turto kokybė gali šiek tiek pablogėti. Siekiant išlaikyti jų gebėjimą finansuoti ekonomikos atsigavimą, svarbu laiku stebėti riziką, imtis iniciatyvos bendraujant su skolininkais ir aktyviai valdyti neveiksnias paskolas;

               (15)per visą COVID-19 krizę euro zonos ekonominis dydis ir integracija, taip pat veiksmai, kurių imtasi reaguojant į krizę, buvo pasaulinio masto stabilizuojančiais veiksniais. Atsižvelgiant į ekonomikos tarpusavio sąsajas, euro zonos valstybės narės ateinančiais metais turi įgyvendinti sutartas investicijas ir reformas, kad po krizės taptų stipresnės, ir kartu toliau stiprinti euro zonos institucinę sąrangą, kad padidintų jos atsparumą būsimiems sukrėtimams ir būtų stipresnės tarptautinėje arenoje. Ekonominiai ir finansiniai pokyčiai išsivysčiusiose ir besiformuojančios rinkos ekonomikos šalyse euro zonoje tiesiogiai atsispindi įvairiais būdais, be kita ko, sveikatos ir skiepijimo politikoje, pinigų politikoje, finansiniuose srautuose, pasaulinėse vertės grandinėse ir prekyboje. Atsigaunant ekonomikai pasaulio tiekimo grandinėse atsiradę suvaržymai dar labiau patvirtina didėjančias pasaulines ekonomines sąsajas. Tuo tarpu euro zonos einamosios sąskaitos perteklius toliau laipsniškai mažėjo ir užfiksuotas lygis, artimas lygiui pagal pagrindinius rodiklius. Sustiprinus tarptautinį euro vaidmenį, kuris pastaraisiais metais išliko iš esmės stabilus, be kita ko, plėtojant skaitmeninį eurą, būtų galima sustiprinti euro zonos ir Sąjungos ekonominį ir finansinį savarankiškumą ir padidinti pasaulinį finansinį stabilumą;

               (16)toliau labai svarbu stiprinti EPS. Bankų sąjunga ir kapitalo rinkų sąjunga yra vienas kitą papildantys projektai, kuriais siekiama skatinti augimą, išsaugoti finansinį stabilumą ir remti tikrą ekonominę ir pinigų sąjungą. Pašalinus likusias spragas būtų toliau didinamas euro zonos stabilumas ir atsparumas, padedama euro zonos ekonomikai klestėti ir stiprinamas tarptautinis euro vaidmuo. Tebėra labai svarbu baigti kurti bankų sąjungą (kartu laiku ratifikavus susitarimą, kuriuo iš dalies keičiama ESM sutartis) ir kapitalo rinkų sąjungą. Tai, be kita ko, padės vykdyti žaliąją ir skaitmeninę pertvarką, kuriai reikia didelių investicijų. 2021 m. birželio 25 d. euro zonos aukščiausiojo lygio susitikime buvo pakartotas įsipareigojimas baigti kurti bankų sąjungą ir paprašyta (įtraukios sudėties) Euro grupės nedelsiant ir bendrai susitarti dėl nuoseklaus ir per nustatytą laiką įvykdytino darbo plano dėl visų likusių elementų. Jame taip pat paraginta greitai įgyvendinti KRS veiksmų planą laikantis 2020 m. gruodžio 3 d. Tarybos išvadose nustatytų prioritetų. 2021 m. liepos 13 d. priimta 2021 m. Tarybos rekomendacija dėl euro zonos ekonominės politikos, kurioje raginama baigti kurti EPS ir stiprinti tarptautinį euro vaidmenį, tebėra aktuali,

               REKOMENDUOJA euro zonos valstybėms narėms 2022–2023 m. laikotarpiu atskirai, be kita ko, įgyvendinant savo ekonomikos gaivinimo ir atsparumo didinimo planus, ir kartu Euro grupėje imtis šių veiksmų:

               1.toliau naudoti ir koordinuoti valstybių narių nacionalinę fiskalinę politiką, kad būtų veiksmingai remiamas tvarus ir įtraukus ekonomikos atsigavimas. Atsižvelgiant į nacionalinius biudžetus ir pagal Ekonomikos gaivinimo ir atsparumo didinimo priemonę teikiamą finansavimą, 2022 m. laikytis nuosaikios remiamojo pobūdžio fiskalinės politikos krypties visoje euro zonoje. Fiskalines priemones laipsniškai nukreipti į investicijas, kuriomis skatinamas tvarus ir įtraukus ekonomikos atsigavimas, derantis su žaliąja ir skaitmenine pertvarka, ypatingą dėmesį skiriant biudžeto priemonių kokybei. Užtikrinti fiskalinės politikos lankstumą, kad būtų galima reaguoti, jei vėl iškiltų pandemijos rizika. Diferencijuoti fiskalinę politiką atsižvelgiat į ekonomikos atsigavimo padėtį, fiskalinį tvarumą ir būtinybę mažinti ekonominius, socialinius ir teritorinius skirtumus. Kai leis ekonominės sąlygos, vykdyti fiskalinę politiką, kuria siekiama užtikrinti apdairią vidutinio laikotarpio fiskalinę būklę ir skolos tvarumą, kartu didinant investicijas.

               2.Skatinti politiką, kuria kovojama su agresyviu mokesčių planavimu, mokesčių vengimu bei slėpimu, kad mokesčių sistemos būtų teisingos ir veiksmingos. Stengtis apriboti žalingą mokesčių konkurenciją, be kita ko, įgyvendinant pasauliniu sutarimu grindžiamą sprendimą mokesčių problemoms, kylančioms dėl ekonomikos skaitmenizacijos ir globalizacijos, spręsti. Mažinti darbo jėgos mokesčių pleištą ir skatinti pereiti nuo darbo jėgos apmokestinimo prie mažesnį iškreipiamąjį poveikį mokesčių. Pereiti nuo ekstremaliosios situacijos prie ekonomikos gaivinimo priemonių darbo rinkose, užtikrinant veiksmingą aktyvią darbo rinkos politiką, kuria: i) remiamas darbo keitimas, visų pirma pereinant prie žaliosios ir skaitmeninės ekonomikos, ii) derinamos priemonės, kuriomis siekiama spręsti įgūdžių trūkumo problemą, stiprinti įgūdžių tobulinimą ir perkvalifikavimą ir teikti tikslines įdarbinimo paskatas, ir iii) didinami valstybinių užimtumo tarnybų gebėjimai spręsti paklausos ir pasiūlos darbo rinkoje neatitikties problemą. Stiprinti įtraukias, kokybiškas švietimo ir mokymo sistemas. Skatinti pažeidžiamų grupių, visų pirma jaunimo ir moterų, integraciją į darbo rinką, užtikrinti tinkamas darbo sąlygas ir mažinti darbo rinkos segmentaciją, kurti ir prireikus pritaikyti socialinės apsaugos sistemas, kad būtų sprendžiamos po COVID-19 krizės kylančios problemos. Užtikrinti veiksmingą socialinių partnerių dalyvavimą formuojant politiką, stiprinti socialinį dialogą ir kolektyvines derybas. Užtikrinti dalijimąsi darbo rinkos ir socialinės politikos sričių gerąja patirtimi, kuria didinamas ekonominis ir socialinis atsparumas, ir tokios gerosios patirties konvergenciją.

               3.Stebėti įmonėms skirtų politikos rėmimo priemonių rinkinių veiksmingumą, sutelkti dėmesį į tikslingesnę paramą perspektyvių įmonių, kurios pandemijos metu patyrė sunkumų, mokumui ir dažniau naudotis nuosavo kapitalo tipo priemonėmis. Imtis veiksmų siekiant padidinti nemokumo sistemų pajėgumą veiksmingai ir laiku spręsti bankroto ir skolos restruktūrizavimo problemas, išsaugoti kuo didesnę vertę ir skatinti veiksmingą kapitalo bei tarpvalstybinių investicijų paskirstymą. Daryti pažangą stiprinant kapitalo rinkų sąjungą, be kita ko, greitai susitariant dėl Komisijos pasiūlymų dėl teisėkūros procedūra priimamų aktų, kuriais remiamas ekonomikos finansavimas, didinamos investavimo galimybės įmonėms bei asmenims ir šalinamos tarpvalstybinės kliūtys investicijoms bendrojoje rinkoje.

               4.Toliau stiprinti nacionalines institucines sistemas ir vykdyti reformas, kad būtų pašalintos investavimo ir kapitalo perskirstymo kliūtys ir užtikrintas veiksmingas Sąjungos lėšų panaudojimas tinkamu laiku. Mažinti įmonėms tenkančią administracinę naštą ir gerinti verslo aplinką. Didinti viešojo administravimo veiksmingumą ir skaitmenizaciją. Gerinti viešųjų finansų valdymą, be kita ko, sudarant žaliąjį biudžetą ir taikant veiksmingas viešųjų investicijų valdymo sistemas, ir pasinaudoti išlaidų peržiūromis siekiant pagerinti viešųjų finansų sudėtį, visų pirma viešųjų investicijų kokybę, investicijas į žmones ir įgūdžius, ir geriau sutelkti viešąsias išlaidas į ekonomikos gaivinimo ir atsparumo didinimo poreikius.

               5.Užtikrinti makrofinansinį stabilumą ir išlaikyti kredito kanalus ekonomikai, toliau sprendžiant neveiksnių paskolų problemą, be kita ko, stebint turto kokybę, laiku ir iniciatyviai bendradarbiaujant su sunkumų patiriančiais skolininkais (ypač perspektyviais) ir toliau plėtojant neveiksnių paskolų antrines rinkas. Tęsti darbą siekiant baigti kurti bankų sąjungą pagal nuoseklų ir per nustatytą laiką įvykdytiną darbo planą ir stiprinti tarptautinį euro vaidmenį. Toliau remti tiriamąjį darbą, susijusį su galimu skaitmeninio euro įvedimu.

               Priimta Briuselyje

                     Tarybos vardu

                     Pirmininkas

                     (1)

                        OL L 209, 1997 8 2, p. 1.

                     (2)

                        OL L 306, 2011 11 23, p. 25.

                     (3)

                        2021 m. vasario 12 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) 2021/241, kuriuo nustatoma ekonomikos gaivinimo ir atsparumo didinimo priemonė, OL L 57, 2021 2 18, p. 17.

                     (4)

                        2021 m. liepos 13 d. Tarybos rekomendacija dėl euro zonos ekonominės politikos, OL C 283, 2021 7 15, p. 1.

                     (5)

                        2022 m. metinė tvaraus augimo apžvalga, COM(2021) 740.

                     (6)

                        Žr. 2020 m. spalio mėn. ECB ataskaitą dėl skaitmeninio euro („Report on a digital euro“), pateikiamą adresu
                  https://www.ecb.europa.eu/pub/pdf/other/Report_on_a_digital_euro~4d7268b458.en.pdf
                  .

                     (7)

                        2019 m. birželio 20 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva (ES) 2019/1023 dėl prevencinio restruktūrizavimo sistemų, skolų panaikinimo ir draudimo verstis veikla ir priemonių restruktūrizavimo, nemokumo ir skolų panaikinimo procedūrų veiksmingumui didinti, kuria iš dalies keičiama Direktyva (ES) 2017/1132 (Restruktūrizavimo ir nemokumo direktyva), OL L 172, 2019 6 26, p. 18.

                     (8)

                        2021 m. birželio 25 d. euro zonos aukščiausiojo lygio susitikime ES vadovai pabrėžė savo politinę paramą kapitalo rinkų sąjungai (KRS) ir paragino greitai įgyvendinti KRS veiksmų planą.

                     (9)

                        2021 m. kovo 4 d. Komisijos rekomendacija (ES) 2021/402 dėl veiksmingos aktyvios paramos užimtumui po COVID-19 sukeltos krizės (EASE), OL L 80, 2021 3 8, p. 1.

                     (10)

                        Tarpinstitucinė deklaracija dėl Europos socialinių teisių ramsčio, OL C 428, 2017 12 13, p. 10.

                     (11)

                        ES įsipareigojo iki 2030 m. pasiekti šiuos pagrindinius ES tikslus: ne mažiau kaip 78 % 20–64 m. gyventojų turėtų turėti darbą; kasmet ne mažiau kaip 60 % 25–64 m. asmenų turėtų dalyvauti mokymosi veikloje ir asmenų, kuriems gresia skurdas ar socialinė atskirtis, skaičius, palyginti su 2019 m., turėtų sumažėti bent 15 mln.