               EUROPOS KOMISIJA
            Briuselis, 2019 06 05
            COM(2019) 508 final
            Rekomendacija
            TARYBOS REKOMENDACIJA
            dėl 2019 m. Graikijos nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2019 m. Graikijos stabilumo programos

               Rekomendacija

               TARYBOS REKOMENDACIJA

               dėl 2019 m. Graikijos nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2019 m. Graikijos stabilumo programos

               EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,

               atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 121 straipsnio 2 dalį ir 148 straipsnio 4 dalį,

               atsižvelgdama į 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei koordinavimo
                  1
               , ypač į jo 5 straipsnio 2 dalį,

               atsižvelgdama į 2011 m. lapkričio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 1176/2011 dėl makroekonominių disbalansų prevencijos ir naikinimo
                  2
               , ypač į jo 6 straipsnio 1 dalį,

               atsižvelgdama į Europos Komisijos rekomendaciją,

               atsižvelgdama į Europos Parlamento rezoliucijas,

               atsižvelgdama į Europos Vadovų Tarybos išvadas,

               atsižvelgdama į Užimtumo komiteto nuomonę,

               atsižvelgdama į Ekonomikos ir finansų komiteto nuomonę,

               atsižvelgdama į Socialinės apsaugos komiteto nuomonę,

               atsižvelgdama į Ekonominės politikos komiteto nuomonę,

               kadangi:

               (1)2018 m. lapkričio 21 d. Komisija priėmė metinę augimo apžvalgą, kuria pradedamas 2019 m. Europos ekonominės politikos koordinavimo semestras. Ji tinkamai atsižvelgė į 2017 m. lapkričio 17 d. Europos Parlamento, Tarybos ir Komisijos paskelbtą Europos socialinių teisių ramstį. 2019 m. kovo 21 d. Europos Vadovų Taryba patvirtino metinėje augimo apžvalgoje nustatytus prioritetus. 2018 m. lapkričio 21 d. Komisija pagal Reglamentą (ES) Nr. 1176/2011 taip pat priėmė įspėjimo mechanizmo ataskaitą, kurioje Graikija nurodyta kaip viena iš valstybių narių, dėl kurių reikės parengti nuodugnią apžvalgą. Tą pačią dieną Komisija taip pat priėmė rekomendaciją dėl Tarybos rekomendacijos dėl euro zonos ekonominės politikos; tą rekomendaciją Europos Vadovų Taryba patvirtino 2019 m. kovo 21 d. 2019 m. balandžio 9 d. Taryba priėmė rekomendaciją dėl euro zonos ekonominės politikos (toliau – euro zonai skirta rekomendacija);

               (2)kaip valstybė narė, kurios valiuta yra euro, atsižvelgdama į glaudžias ekonominės ir pinigų sąjungos šalių ekonomikos sąsajas, Graikija turėtų užtikrinti, kad euro zonai skirta rekomendacija, kaip nurodyta toliau išdėstytose 1 ir 2 rekomendacijose, būtų visiškai ir laiku įgyvendinta. Visų pirma, įvykdžius reformas, atitinkančias įsipareigojimus, prisiimtus įgyvendinus programą, ir sutelkus su investicijomis susijusią ekonominę politiką į nurodytas sritis bus lengviau įgyvendinti euro zonai skirtą rekomendaciją;

               (3)2019 m. vasario 27 d. paskelbta 2019 m. Graikijos ataskaita
                  3
               . Joje įvertinta Graikijos pažanga siekiant nacionalinių tikslų pagal strategiją „Europa 2020“. Į ją įtraukti ir nuodugnios apžvalgos pagal Reglamento (ES) Nr. 1176/2011 5 straipsnį rezultatai, kurie taip pat buvo paskelbti 2019 m. vasario 27 d.
                  4
                Atlikusi analizę Komisija padarė išvadą, kad Graikijoje yra susidaręs perviršinis makroekonominis disbalansas. Nustatytas disbalansas visų pirma susijęs su didele valdžios sektoriaus skola, neigiama grynąja tarptautinių investicijų pozicija, didelėmis neveiksniomis paskolomis bankų balansuose ir vis dar aukštu nedarbo lygiu. Be to, pastaraisiais metais pradėtas nuodugnias ekonomikos ir valstybės modernizavimo institucines ir struktūrines reformas reikės nuosekliai vykdyti daugelį metų, kad pasijustų galutinis jų poveikis;

               (4)2019 m. balandžio 26 d. Graikija pateikė 2019 m. nacionalinę reformų programą, o 2019 m. balandžio 30 d. – 2019 m. stabilumo programą. Siekiant atsižvelgti į jų tarpusavio sąsajas, abi programos vertintos vienu metu;

               (5)kaip numatyta Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1303/2013
                  5
                23 straipsnyje, Komisija, jei tai būtina siekiant remti atitinkamų Tarybos rekomendacijų įgyvendinimą, gali paprašyti valstybės narės peržiūrėti savo partnerystės sutartį ir susijusias programas bei pasiūlyti jų pakeitimų. Kaip naudotųsi šia nuostata, Komisija išsamiau nurodė priemonių, kuriomis ESI fondų veiksmingumas siejamas su patikimu ekonomikos valdymu, taikymo gairėse
                  6
               ;

               (6)šiuo metu Graikijai taikoma Stabilumo ir augimo pakto prevencinė dalis ir pereinamojo laikotarpio skolos taisyklė. Ji taip pat turėtų išlaikyti patikimą fiskalinę būklę, kuri užtikrina, kad 2018 m. ir vidutiniu laikotarpiu ji atitiktų 3,5 % BVP pirminio pertekliaus rodiklį, nustatytą 2017 m. birželio 30 d. Sprendimu (ES) 2017/1226
                  7
               . 2018 m. pavasarį, per Europos semestrą, Taryba Graikijai pateikė ne konkrečiai šaliai skirtą rekomendaciją, nes pagal Reglamento (ES) Nr. 472/2013
                  8
                12 straipsnį Graikijai tuo metu netaikyta stebėsena ir vertinimas pagal Europos semestrą, kadangi ji turėjo vykdyti makroekonominio koregavimo programą. Baigus įgyvendinti programą, Graikijoje reikia pradėti griežtesnę priežiūrą ir integruoti ją į Europos ekonominės ir socialinės politikos koordinavimo semestro sistemą, kartu didinant griežtesnės priežiūros ir Europos semestro procesų sinergiją;

               (7)2019 m. stabilumo programoje Vyriausybė numato 2019–2022 m. pasiekti 1,1–1,7 % BVP nominalų perteklių. Vyriausybė nustatė vidutinio laikotarpio biudžeto tikslą – nuo 2020 m. struktūrinis biudžeto perteklius turi siekti 0,25 % BVP. Remiantis perskaičiuotu struktūriniu balansu
                  9
               , šį vidutinio laikotarpio biudžeto tikslą programos laikotarpiu planuojama viršyti ir numatoma, kad valdžios sektoriaus skolos santykis su BVP palaipsniui sumažės iki 153,3 % 2022 m. Makroekonominis scenarijus, kuriuo grindžiamos tos biudžeto projekcijos, buvo patvirtintas nepriklausomos įstaigos ir yra palankus. Remiantis Komisijos 2019 m. pavasario prognoze numatoma, kad struktūrinio balanso perteklius sieks 1,9 % 2019 m. ir 0,8 % BVP 2020 m., taigi viršys vidutinio laikotarpio biudžeto tikslą. Prognozuojama, kad valdžios sektoriaus skola toliau mažės ir 2019 m. atitiks pereinamojo laikotarpio skolos taisyklės, o 2020 m. – skolos taisyklės reikalavimus. Apskritai, remiantis Komisijos 2019 m. pavasario prognoze ir neatsižvelgiant į naujas priemones, kurios buvo priimtos po prognozės parengimo, buvo numatoma, kad Graikija 2019 ir 2020 m. turėtų atitikti Stabilumo ir augimo pakto nuostatas. Remiantis tuo pačiu pagrindu taip pat buvo laikoma, kad Graikija pasieks 3,5 % BVP pirminio pertekliaus tikslą, stebimą pagal griežtesnę priežiūros sistemą;

               (8)į stabilumo programą ir Komisijos 2019 m. pavasario prognozę neįtrauktos naujos nuolatinės priemonės, apie kurias buvo paskelbta ir kurios buvo patvirtintos netrukus po pirmiau minėtų dokumentų atitinkamų pateikimo ir parengimo terminų. Komisijos vertinimu, fiskalinis tų priemonių poveikis viršys 1,0 % BVP 2019 m. ir vėlesniais metais. Taip pat laikomasi nuomonės, kad priėmus tas naujas priemones kyla rizika nepasiekti sutarto pirminio pertekliaus tikslo, kuris yra stebimas pagal griežtesnės priežiūros sistemą ir buvo nustatytas 2017 m. birželio 30 d. Sprendimu (ES) 2017/1226. Be to, numatoma, kad dėl naujųjų priemonių sumažės struktūrinis balansas, o tai kelia susirūpinimą, ar 2020 m. bus pasiektas vidutinio laikotarpio biudžeto tikslas. Tačiau 2019 m. rudenį bus atliktas pakartotinis įvertinimas, o 2020 m., be kita ko, bus peržiūrėtas grynųjų išlaidų augimui taikomas išlaidų kriterijus. Nors prognozuojama, kad valdžios sektoriaus skola toliau mažės, gali kilti tam tikros rizikos, kad nebus laikomasi skolos mažinimo kriterijaus.  Tai reikės pakartotinai įvertinti rudenį, atsižvelgiant į tas neseniai priimtas priemones. Po to, kai Graikija sėkmingai užbaigė Europos stabilumo mechanizmo finansinės pagalbos programos įgyvendinimą, ji yra stebima pagal priežiūros sistemą, kuri vykdoma užbaigus programą ir yra įtraukta į Europos semestrą; Graikijai taip pat taikoma griežtesnė priežiūra pagal Reglamentą (ES) Nr. 472/2013. Sprendime pradėti griežtesnę priežiūrą Graikijoje
                  10
                pripažįstama, kad vidutiniu laikotarpiu Graikijai reikia ir toliau imtis priemonių makroekonominio disbalanso šaltiniams arba potencialiems šaltiniams pašalinti, kartu įgyvendinant struktūrines reformas, kuriomis remiamas patikimas ir tvarus ekonomikos augimas. 2018 m. birželio 22 d. Graikija įsipareigojo Euro grupei tęsti ir užbaigti visas pagal programą priimtas pagrindines reformas. Graikija taip pat įsipareigojo įgyvendinti konkrečius veiksmus, susijusius su fiskaline, įskaitant struktūrinę, politika, socialine gerove, finansiniu stabilumu, darbo ir produktų rinkomis, privatizacija ir viešuoju administravimu. Graikijai taikomas reikalavimas teikti ketvirčio ataskaitas apie jos įsipareigojimų įgyvendinimo pažangą taikant griežtesnę priežiūrą – jeigu ataskaita palanki, kas šešis mėnesius gali būti taikomos skolos mažinimo priemonės, kurių vertė siekia 0,7 % BVP per metus. 2019 m. balandžio mėn. įvykusiame Euro grupės posėdyje leista panaudoti pirmąją sąlygiškų skolos priemonių dalį, kurios vertė – 970 mln. EUR. 2019 m. birželio 5 d. buvo paskelbta trečioji griežtesnės priežiūros ataskaita, kurioje įvertinta Graikijos įsipareigojimų įgyvendinimo pažanga;

               (9)reformomis, kuriomis gerinama verslo aplinka ir institucijų veiklos kokybė, visų pirma teisingumo sistemos veiksmingumas, būtų didinamas Graikijos ekonominis atsparumas ir gerinama mokėjimų drausmė, jos taip pat turėtų didelį poveikį priimant investavimo sprendimus ir pritraukiant įmones. Nepaisant pastaruoju metu atliktų patobulinimų, Graikijos teisingumo sistemoje vis dar yra problemų ir ji ne visuomet veikia veiksmingai, nes sprendimams priimti būtinas laikas dažnai yra per ilgas, o vėlavimas neigiamai veikia teismų darbo našumą. Todėl šioje srityje būtina imtis tolesnių tikslinių veiksmų, taip pat palengvinti sklandų finansinės sistemos veikimą ir padėti išnaudoti investicinį potencialą;

               (10)keletą metų Graikijoje buvo investuojama nepakankamai, todėl šalyje susidarė didelis investicijų deficitas. Siekiant remti ilgalaikį augimą ir mažinti regioninius skirtumus, labai svarbu didinti augimą skatinančias investicijas. Prioritetinės viešojo ir privačiojo sektorių investicijų sritys nustatytos šalies ataskaitoje;

               (11)siekiant gerinti Graikijos našumą bei skatinti ilgalaikį integracinį augimą ir šalinti novatoriškų sektorių augimo kliūtis, būtinos didesnės investicijos į švietimą ir mokymą. Graikijos švietimo sistemos problemos susijusios su nepakankamais ištekliais, žemu autonomijos lygiu, prastais pagrindiniais (taip pat ir skaitmeniniais) įgūdžiais ir nuolatiniu gebėjimų bei poreikių neatitikimu. Visais lygmenimis daugeliu atvejų trūksta atskaitomybės ir stebėsenos, būtinų švietimo sistemos kokybei gerinti. Siekiant skatinti tvarų augimą, svarbu remti kokybišką ir įtraukų švietimą ir mokymą, stengtis, kad švietimas labiau atitiktų darbo rinkos poreikius, didinti profesinio rengimo ir mokymo patrauklumą, skatinti aktyvesnį dalyvavimą mokymosi visą gyvenimą procese;

               (12)ilgalaikių bedarbių procentinė dalis Graikijoje yra labai didelė – 2018 m. jie sudarė 70 % visų bedarbių; susirūpinimą taip pat kelia ir didelis jaunimo nedarbo lygis bei menkas moterų dalyvavimas darbo rinkoje. Intervencinėmis priemonėmis turėtų būti siekiama gerinti užimtumo perspektyvas, skatinti dalyvauti darbo rinkoje ir sudaryti palankesnes sąlygas kurti darbo vietas. Veiksmingas socialinis dialogas ir atsakinga socialinė partnerystė Graikijoje gali padėti sukurti aplinką, kuri būtų palanki tvarioms reformoms, prisidedančioms prie geresnio darbo rinkos veikimo, įgyvendinti ir didesnei atsakomybei už jas prisiimti;

               (13)Graikijai būdinga didelė pajamų nelygybė, o Graikijos socialiniai pervedimai turi mažiausią poveikį ES mažinant skurdo riziką (15,83 % 2017 m., kai ES vidurkis siekia 33,98 %). Investicijos turėtų būti sutelktos į galimybių naudotis integruotomis ir įperkamomis aukštos kokybės socialinėmis paslaugomis didinimą ir į dienos centrų kūrimą. Socialinę įtrauktį Graikijoje pagerintų parama labiausiai skurstantiems asmenims ir vaikų, kuriems gresia skurdas, neįgaliųjų, migrantų ir pabėgėlių socialinės integracijos skatinimas, atkreipiant dėmesį į geografinius skirtumus;

               (14)2017 m. Graikija pradėjo plataus masto pirminės sveikatos priežiūros sistemos reformą, kuri yra itin svarbi siekiant užtikrinti galimybę naudotis šia sistema; įgyvendinant šią reformą būtinos nuolatinės investicijos vietos sveikatos priežiūros padaliniams (gr. TOMY) kurti;

               (15)Graikijos transporto sistema patiria didelių problemų. Šią sistemą daugiausia sudaro kelių transportas, todėl ji labai priklauso nuo naftos, o visos pagrindinės jungtys išsidėsčiusios aplink Atėnų–Salonikų kelią. Transporto išlaidos tebėra didelės, o paslaugų kokybė, saugumo standartai ir intelektinių transporto sistemų skverbtis vis dar žemi. Daugiarūšio vežimo apimčiai didinti ir regioninei integracijai bei miestų plėtrai skatinti reikia naujų investicijų;

               (16)pagrindinė sritis, kuriai būtinos papildomos investicijos siekiant suderinti šalies aplinkos apsaugos standartus su kitų ES valstybių standartais, yra kietųjų atliekų tvarkymas ir pramoninių bei miesto nuotekų valymas. Kietųjų atliekų tvarkymas išlieka viena didžiausių struktūrinių problemų, nes Graikijoje tebėra plačiai naudojami sąvartynai ir mechaninis biologinis apdorojimas, o ne modernesni tokių atliekų tvarkymo būdai. Be to, perdirbamų komunalinių atliekų dalis siekia tik maždaug trečdalį ES vidurkio. Investicijos taip pat būtinos siekiant pagerinti vandens valymo kokybę, kovoti su gruntinio vandens įdruskėjimu, remti potvynių prevencijos priemones ir atkurti natūralią upių srovę;

               (17)dėl nepakankamai išplėtotos infrastruktūros didėja įmonių ir namų ūkių energijos išlaidos ir yra sudėtinga naudoti atsinaujinančiųjų išteklių energiją. Viena iš aktualių Graikijos problemų šioje srityje – salų elektros energijos tinklų sujungiamumas ir jungtys su kaimyninėmis šalimis. Rinkos augimą padėtų paspartinti tolesnis komercinės dujų infrastruktūros plėtojimas. Dujų ir elektros energijos rinkų reformomis turėtų būti siekiama išnaudoti šias naujas infrastruktūros teikiamas galimybes;

               (18)skaitmeninė ekonomikos ir visuomenės pertvarka tebekelia daug iššūkių – prieiga prie sparčiojo plačiajuosčio ryšio tinklų vis dar yra menka, o skaitmeniniai įgūdžiai gerokai atsilieka nuo ES vidurkio. Graikija visų pirma turi investuoti į informacines ir ryšio technologijas, taip pat kompensuoti krizės metu sumažėjusias investicijas. Dėl nepakankamų spartesnio plačiajuosčio ryšio jungčių susidaro didelių trukdžių dinamiškų į eksportą orientuotų įmonių veiklai. Investicijos į inovacijas ir žmonių gebėjimus nepakankamos, kad būtų skatinamas našumo augimas, o daugumai gyventojų trūksta skaitmeninių įgūdžių – dėl šios priežasties jiems sudėtinga gauti darbą, tai taip pat kliudo novatoriškų įmonių plėtrai;

               (19)siekiant skatinti į rinką orientuotas investicijas į mokslinius tyrimus ir technologinę plėtrą, kurios tebėra nedidelės ir tai neigiamai veikia Graikijos augimo potencialą, būtinos nacionalinio ir regioninio lygmens pažangiosios specializacijos strategijos ir papildomos priemonės, kuriomis būtų šalinami opiausi mokslinių tyrimų ir inovacijų sistemos trūkumai. Pažangą mokslinės kompetencijos srityje riboja mažas viešųjų mokslinių tyrimų ir technologinės plėtros intensyvumas, į rezultatus orientuotos finansavimo sistemos trūkumas, silpni mokslo ir verslo bendruomenių ryšiai. Be to, daugiau investicijų reikia siekiant didinti žemą technologinės plėtros lygį, kurį rodo daug mažesnis nei kitose valstybėse narėse patentų skaičius, taip pat visapusiškai išnaudoti startuolių ir veiklą plečiančių įmonių potencialą;

               (20)vienas iš kompleksinių klausimų yra investicijos į skurdžių miestų rajonų, salų ir aukštumų gaivinimą – jos būtinos siekiant atkurti per ekonomikos krizę prarastą šalies fizinį ir žmogiškąjį kapitalą ir nukentėjusią jo kokybę. Vienas konkrečių prioritetų trumpuoju ir vidutiniu laikotarpiu – tvarus nepalankioje padėtyje esančių vietovių ir (arba) buvusių pramonės rajonų Atėnų–Pirėjo ir Salonikų miestų aglomeracijose ir pagrindiniuose periferiniuose miestuose (Patruose, Heraklione, Larisoje, Janinoje, Agrinijuje ir Chalkidėje) pertvarkymas. Kaip vienus iš ilgesnio laikotarpio prioritetų galima paminėti tvarios gamybinės veiklos plėtojimą, judumo ir saugumo sistemų modernizavimą, energijos vartojimo efektyvumą ir atsinaujinančiąją energiją, aplinkos apsaugą, atsparumo gamtinio pavojaus rizikai ir socialinėms bei ekonomikos krizėms didinimą. Be to, intervencinėmis priemonėmis turėtų būti siekiama užtikrinti socialinę įtrauktį, migrantų integraciją, įgūdžių įgijimą siekiant mažinti nedarbo lygį ir kultūrinę veiklą, kuri padėtų didinti skurdžių vietovių patrauklumą. Šių problemų sprendimas įgyvendinant integruotas miestų atnaujinimo strategijas padidintų galimybes pasiekti geriausių ekonominių, socialinių ir aplinkosaugos rezultatų;

               (21)pašalinti tam tikrus rekomendacijose nustatytus trūkumus, visų pirma šalies ataskaitos
                  11
                D priede nurodytose srityse, galėtų padėti 2021–2027 m. ES fondų programavimas. Tai suteiktų galimybę Graikijai nustatytuose sektoriuose kuo geriau panaudoti tuos fondus, atsižvelgiant į regionų skirtumus. Kad investicijos būtų sėkmingos, svarbu stiprinti administracinius gebėjimus valdyti fondus;

               (22)per 2019 m. Europos semestrą Komisija atliko išsamią Graikijos ekonominės politikos analizę ir ją paskelbė 2019 m. šalies ataskaitoje. Be to, ji įvertino 2019 m. stabilumo programą ir 2019 m. nacionalinę reformų programą. Komisija įvertino ne tik jų svarbą tvariai fiskalinei ir socialinei bei ekonominei Graikijos politikai, bet ir tai, kaip jie atitinka Sąjungos taisykles ir gaires. Taip atsižvelgiama į būtinybę stiprinti bendrą Sąjungos ekonomikos valdymą Sąjungos lygio priemonėmis prisidedant prie būsimų nacionalinių sprendimų;

               (23)atsižvelgdama į šį vertinimą, Taryba išnagrinėjo 2019 m. stabilumo programą ir laikosi nuomonės, kad Graikija turėtų laikytis Stabilumo ir augimo pakto;

               (24)atsižvelgdama į Komisijos nuodugnios apžvalgos ir šio vertinimo rezultatus, Taryba išnagrinėjo 2018 m. nacionalinę reformų programą ir 2018 m. stabilumo programą. Jos rekomendacijos pagal Reglamento (ES) Nr. 1176/2011 6 straipsnį pateiktos toliau išdėstytose 1 ir 2 rekomendacijose. Šios rekomendacijos taip pat padeda įgyvendinti pirmąsias keturias euro zonai skirtas rekomendacijas,

               REKOMENDUOJA Graikijai 2019 ir 2020 m. imtis šių veiksmų:

               1.Pasiekti tvarų ekonomikos atsigavimą ir pašalinti perviršinį makroekonominį disbalansą tęsiant ir užbaigiant reformas pagal įsipareigojimus, prisiimtus įgyvendinus programą, kaip susitarta 2018 m. birželio 22 d. Euro grupės posėdyje.

               2.Vykdant su investicijomis susijusią ekonominę politiką sutelkti dėmesį į tvarią transporto ir logistikos infrastruktūrą, aplinkos apsaugą, energijos vartojimo efektyvumą, atsinaujinančiųjų išteklių energijos ir jungčių projektus, skaitmenines technologijas, mokslinius tyrimus ir technologinę plėtrą, švietimą, įgūdžius, įsidarbinamumą, sveikatą ir miesto teritorijų atnaujinimą, atsižvelgiant į regioninius skirtumus ir į būtinybę užtikrinti socialinę įtrauktį.

               Priimta Briuselyje

                     Tarybos vardu

                     Pirmininkas

                     (1)

                        OL L 209, 1997 8 2, p. 1.

                     (2)

                        OL L 306, 2011 11 23, p. 25.

                     (3)

                        SWD(2019) 1007 final.

                     (4)

                        COM(2019) 150 final.

                     (5)

                        2013 m. gruodžio 17 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 1303/2013, kuriuo nustatomos Europos regioninės plėtros fondui, Europos socialiniam fondui, Sanglaudos fondui, Europos žemės ūkio fondui kaimo plėtrai ir Europos jūros reikalų ir žuvininkystės fondui bendros nuostatos ir Europos regioninės plėtros fondui, Europos socialiniam fondui, Sanglaudos fondui ir Europos jūros reikalų ir žuvininkystės fondui taikytinos bendrosios nuostatos ir panaikinamas Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1083/2006 (OL L 347, 2013 12 20, p. 320).

                     (6)

                        COM(2014) 494 final.

                     (7)

                        2017 m. birželio 30 d. Tarybos įgyvendinimo sprendimas (ES) 2017/1226, kuriuo iš dalies keičiamas Įgyvendinimo sprendimas (ES) 2016/544, kuriuo patvirtinama Graikijos makroekonominio koregavimo programa (2015/1411) (OL L 174, 2017 7 7, p. 22).

                     (8)

                        2013 m. gegužės 21 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 472/2013 dėl euro zonos valstybių narių, kurios turi didelių finansinio stabilumo sunkumų arba kurioms tokie sunkumai gresia, ekonominės ir biudžeto priežiūros griežtinimo (OL L 140, 2013 5 27, p. 1).

                     (9)

                        Pagal ciklą pakoreguotas balansas atėmus vienkartines ir laikinąsias priemones, Komisijos perskaičiuotas taikant bendrai sutartą metodiką.

                     (10)

                        2018 m. liepos 11 d. Komisijos įgyvendinimo sprendimas (ES) 2018/1192 pradėti griežtesnę priežiūrą Graikijoje (OL L 211, 2018 8 22, p. 1) ir 2019 m. vasario 20 d. Komisijos įgyvendinimo sprendimas (ES) 2019/338 dėl griežtesnės priežiūros Graikijoje taikymo pratęsimo (OL L 60, 2019 2 28, p. 17).

                     (11)

                        SWD(2019) 1007 final.


               EUROPOS KOMISIJA
            Briuselis, 2019 06 05
            COM(2019) 520 final
            Rekomendacija
            TARYBOS REKOMENDACIJA
            dėl 2019 m. Austrijos nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2019 m. Austrijos stabilumo programos

               Rekomendacija

               TARYBOS REKOMENDACIJA

               dėl 2019 m. Austrijos nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2019 m. Austrijos stabilumo programos

               EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,

               atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 121 straipsnio 2 dalį ir 148 straipsnio 4 dalį,

               atsižvelgdama į 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei koordinavimo
                  1
               , ypač į jo 5 straipsnio 2 dalį,

               atsižvelgdama į Europos Komisijos rekomendaciją,

               atsižvelgdama į Europos Parlamento rezoliucijas,

               atsižvelgdama į Europos Vadovų Tarybos išvadas,

               atsižvelgdama į Užimtumo komiteto nuomonę,

               atsižvelgdama į Ekonomikos ir finansų komiteto nuomonę,

               atsižvelgdama į Socialinės apsaugos komiteto nuomonę,

               atsižvelgdama į Ekonominės politikos komiteto nuomonę,

               kadangi:

               (1)2018 m. lapkričio 21 d. Komisija priėmė metinę augimo apžvalgą, kuria pradedamas 2019 m. Europos ekonominės politikos koordinavimo semestras. Ji tinkamai atsižvelgė į 2017 m. lapkričio 17 d. Europos Parlamento, Tarybos ir Komisijos paskelbtą Europos socialinių teisių ramstį. 2019 m. kovo 21 d. Europos Vadovų Taryba patvirtino metinėje augimo apžvalgoje nustatytus prioritetus. 2018 m. lapkričio 21 d. Komisija pagal Reglamentą (ES) Nr. 1176/2011 taip pat priėmė ir įspėjimo mechanizmo ataskaitą – joje Austrija nenurodyta kaip viena iš valstybių narių, dėl kurių reikės parengti nuodugnią apžvalgą; Tą pačią datą Komisija taip pat priėmė rekomendaciją dėl Tarybos rekomendacijos dėl euro zonos ekonominės politikos; tą rekomendaciją Europos Vadovų Taryba patvirtino 2019 m. kovo 21 d. 2019 m. balandžio 9 d. Taryba priėmė rekomendaciją dėl euro zonos ekonominės politikos (toliau – euro zonai skirta rekomendacija);

               (2)kaip valstybė narė, kurios valiuta yra euro, atsižvelgdama į glaudžias ekonominės ir pinigų sąjungos šalių ekonomikos sąsajas, Austrija turėtų užtikrinti, kad euro zonai skirta rekomendacija, kaip nurodyta toliau išdėstytose 1–3 rekomendacijose, būtų visiškai ir laiku įgyvendinta; Visų pirma, sutelkus su investicijomis susijusią ekonominę politiką į nurodytas sritis bus lengviau įgyvendinti antrą euro zonai skirtą rekomendaciją dėl investicijų rėmimo, o rekomendacija perkelti dalį mokesčių naštos nuo darbo jėgos padės įgyvendinti trečią euro zonai skirtą rekomendaciją dėl darbo rinkos veikimo;

               (3)2019 m. vasario 27 d. paskelbta 2019 m. Austrijos ataskaita
                  2
               . Joje įvertinta Austrijos pažanga, padaryta įgyvendinant 2018 m. liepos 13 d. Tarybos priimtas šaliai skirtas rekomendacijas, veiksmai, kurių šalis ėmėsi atsižvelgdama į ankstesniais metais priimtas rekomendacijas, ir Austrijos pažanga siekiant nacionalinių tikslų pagal strategiją „Europa 2020“;

               (4)2019 m. balandžio 24 d. Austrija pateikė 2019 m. nacionalinę reformų programą ir 2019 m. stabilumo programą. Siekiant atsižvelgti į jų tarpusavio sąsajas, abi programos vertintos vienu metu;

               (5)į atitinkamas konkrečioms šalims skirtas rekomendacijas atsižvelgta sudarant 2014–2020 m. Europos struktūrinių ir investicijų fondų (toliau – ESI fondai) programas. Kaip numatyta Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1303/2013
                  3
                23 straipsnyje, Komisija, jei tai būtina siekiant remti atitinkamų Tarybos rekomendacijų įgyvendinimą, gali paprašyti valstybės narės peržiūrėti savo partnerystės sutartį ir susijusias programas bei pasiūlyti jų pakeitimų. Kaip naudotųsi šia nuostata, Komisija išsamiau nurodė priemonių, kuriomis ESI fondų veiksmingumas siejamas su patikimu ekonomikos valdymu, taikymo gairėse
                  4
               ;

               (6)šiuo metu Austrijai taikoma Stabilumo ir augimo pakto prevencinė dalis ir skolos taisyklė. 2019 m. stabilumo programoje Vyriausybė numato, kad nominalus balansas pagerės nuo 0,1 % BVP pertekliaus 2018 m. iki 0,3 % BVP 2019 m. ir palaipsniui mažės, kol pasieks subalansuotą biudžetą 2023 m. Remiantis perskaičiuotu struktūriniu balansu
                  5
               , vidutinio laikotarpio biudžeto tikslas, t. y. 0,5 % BVP struktūrinis deficitas, programos laikotarpiu ir toliau bus viršijamas. Stabilumo programoje numatoma, kad valdžios sektoriaus skolos santykis su BVP 2018 m. sumažės iki 73,8 % BVP ir toliau palaipsniui mažės – iki 59,8 % BVP 2023 m. Makroekonominis scenarijus, kuriuo grindžiamos tos biudžeto projekcijos, yra palankus. Rizika, kuria grindžiamas vidutinio laikotarpio biudžeto planavimas, yra vidutinė ir daugiausia susijusi su numatomu lėšų sutaupymu viešojo administravimo srityje; sutaupytos lėšos bus naudojamos planuojamai gyventojų pajamų mokesčio ir įmonių pelno mokesčio reformai finansuoti;

               (7)2018 m. liepos 13 d. Taryba rekomendavo Austrijai 2019 m. pasiekti vidutinio laikotarpio biudžeto tikslą, atsižvelgiant į leidžiamą ribą, susijusią su neįprastais įvykiais, dėl kurių leista taikyti laikiną nuokrypį. Tai atitinka didžiausią grynųjų pirminių valdžios sektoriaus išlaidų nominalų augimą
                  6
               , sudarantį 2,9 % ir atitinkantį 0,3 % BVP struktūrinio balanso pagerėjimą. Remiantis Komisijos 2019 m. pavasario prognoze numatoma, kad struktūrinis balansas pagerės nuo −0,1 % BVP 2019 m. iki 0,0 % BVP 2020 m., taigi viršys vidutinio laikotarpio biudžeto tikslą. Prognozuojama, kad 2019 ir 2020 m. Austrija laikysis skolos taisyklės. Apskritai Taryba mano, kad pagal prognozę 2019 ir 2020 m. Austrija turėtų laikytis Stabilumo ir augimo pakto nuostatų;

               (8)Austrijos viešųjų finansų tvarumui ilguoju laikotarpiu kyla vidutinė rizika. Ši rizika kyla dėl prognozuojamo sveikatos priežiūros, ilgalaikės priežiūros ir pensijų išlaidų augimo. Nors Austrijoje sveikatos priežiūros paslaugų aprėptis apskritai didelė, prognozuojama, kad viešosios sveikatos priežiūros išlaidos iki 2070 m. padidės 1,3 procentinio punkto iki 8,3 % BVP, taigi daugiau nei 0,9 procentinio punkto ES vidurkis. Prognozuojama, kad viešosios išlaidos ilgalaikei priežiūrai iki 2070 m. padidės dvigubai nuo 1,9 % iki 3,8 % BVP. Spręsti tvarumo klausimą pradėta 2017 m. Finansinio subalansavimo įstatyme nustačius viršutines išlaidų ribas ir ėmusis pirminės sveikatos priežiūros reformos, kuria siekiama mažiau priklausyti nuo ligoninių sektoriaus. Taikant neseniai priimtą Socialinės apsaugos organizacijos įstatymą gali pavykti sumažinti valdymo ir administracines išlaidas, tačiau bus patirta išankstinių išlaidų. Veiksmingesni viešieji pirkimai (pvz., konkursų skelbimas ES mastu, ne tik kainos, bet ir kitų skyrimo kriterijų taikymas ir tarpregioninis pasiūlymų jungimas) ir platesnis e. sveikatos sprendimų naudojimas padėtų dar labiau pagerinti kokybę ir padidinti ekonominį efektyvumą. Numatoma, kad dėl neseniai ilgalaikės priežiūros srityje patvirtintų politikos priemonių, pvz., sprendimo panaikinti prievolę pacientams naudoti asmeninį turtą stacionarinei ilgalaikei slaugai finansuoti, išlaidos nebus apribotos, o didės;

               (9)pensijų išlaidos aukščiausią tašką pasieks 2036 m. ir bus 1,2 procentinio punkto BVP didesnės už 2016 m. atskaitos tašką. Naujausiomis reformomis suteiktos veiksmingos paskatos į pensiją išeiti vėliau (apskaičiuota, kad 2014–2017 m. faktinis vyrų pasitraukimo iš darbo rinkos amžius padidėjo maždaug 1,5 metų, o moterų – 1 metus). Vis dėlto teisės aktais nustatyto ir faktinio pensinio amžiaus skirtumo mažinimas išlieka problema, be to, reikėtų skatinti ilgesnį profesinį gyvenimą. Minimalaus ankstyvo išėjimo į pensiją ir teisės aktais nustatyto pensinio amžiaus koregavimas padėtų veiksmingiau užtikrinti ilgalaikį tvarumą senėjančioje visuomenėje. Nustačius automatinį ryšį tarp teisės aktais nustatyto pensinio amžiaus ir tikėtinos gyvenimo trukmės ilgėjimo ateityje, būtų galima sumažinti viešąsias išlaidas pensijoms. Apskaičiuota, kad 2016–2070 m. toks sumažinimas būtų 2,4 procentinio punkto BVP, taigi būtų kompensuotas padidėjimas, kuris atsirastų, jeigu politika nebūtų keičiama;

               (10)Austrijos fiskalinis federalizmas lemia didelį išlaidų ir pajamų generavimo pareigų neatitikimą subnacionaliniu lygmeniu. Užuot leidus mokesčių autonomiją, subnacionaliniams biudžetams taikoma sudėtinga mokesčių dalijimosi ir tarpvyriausybinių pervedimų sistema. Tai trukdo ir fiskaliniam skaidrumui, ir politinei atskaitomybei ir teikia mažai paskatų veiksmingai naudoti viešąsias lėšas. 2017 m. Tarpvyriausybinių fiskalinių santykių įstatyme numatyta nemažai pokyčių, kuriais siekiama racionalizuoti fiskalinius skirtingų lygmenų valdžios institucijų santykius. Šie pokyčiai, be kita ko, apima bendrų mokesčių paskirstymo supaprastinimą, atskiro pajamų šaltinio priskyrimą žemėms (vok. Länder) ir susitarimą dėl tolesnių reformų, kuriomis siekiama skaidresnio teisėkūros ir vykdomųjų pareigų paskirstymo tarp skirtingų lygmenų valdžios institucijų. Kalbant apie pastarąjį pokytį, kompetencijos paskirstymo dokumentų rinkinys Kompetenzbereinigomeket yra pirmas žingsnis siekiant atskirti pareigas, nes jame bendros politikos sritys perskirstomos (išimtinai) federaciniam arba žemių lygmeniui, ir sumažinamos abipusės sutikimo teisės. Tačiau įstatymas turi poveikį tik kelioms politikos sritims;

               (11)Austrijos mokesčių struktūrai būdinga didelė darbo jėgai tenkanti mokesčių našta (darbo užmokesčio mokesčiai ir socialinio draudimo įmokos). Numatoma, kad laikui bėgant ši našta didės, jeigu mokesčių laipteliai nebus indeksuojami atsižvelgiant į infliaciją. 2017 m. darbo jėgos mokesčių dalis visose mokestinėse pajamose sudarė 55,3 % ir buvo viena didžiausių ES (vidurkis – 49,7 %). Naujausios reformos, kaip antai socialinio draudimo įmokų sumažinimas mažas pajamas gaunantiems asmenims ir darbdaviams, taip pat mokesčių lengvata dirbantiems tėvams pagal naująją išmokų šeimoms programą (angl. Family Bonus plus), padėjo sumažinti darbo jėgos mokesčių pleištą. Tačiau tebėra galimybių šiuos mokesčius perkelti šaltiniams, kuriais remiamas įtraukesnis ir tvaresnis augimas. Visų pirma nustatyta, kad periodiniai nekilnojamojo turto mokesčiai yra palyginti palankūs augimui ir progresyviniai, nes tikėtina, kad didesnes pajamas gaunantys asmenys turi daugiau nekilnojamojo turto. Tačiau dėl iš esmės pasenusios mokesčio bazės pajamos iš periodinių nekilnojamojo turto mokesčių Austrijoje tebėra nedidelės ir gerokai mažesnės už ES vidurkį. Perkainojus mokesčio bazę būtų galima gauti daugiau pajamų ir spręsti teisingumo klausimus, atsirandančius, kai žemės ir (arba) nekilnojamojo turto vertės atsiejamos nuo rinkos kainų. Veiksmingi ir gerai parengti su turtu susiję mokesčiai taip pat galėtų užtikrinti, kad mokesčių sistema būtų teisingesnė, ypač atsižvelgiant į didelę turtinę nelygybę Austrijoje ir į tai, kad nėra paveldimo ir dovanojamo turto mokesčių. Galiausiai, aplinkosaugos mokesčiais prisidedama prie neigiamo išorinio išteklių naudojimo ir aplinką teršiančios veiklos poveikio, susijusio su sveikata ir klimatu, internalizavimo. Šiomis aplinkybėmis reikėtų persvarstyti tokiai veiklai šiuo metu taikomą lengvatinę apmokestinimo tvarką;

               (12)padėtis darbo rinkoje gerėja; tačiau neišnaudotos žmogiškojo kapitalo galimybės trukdo našumui ir ilgalaikiam augimui, o pokyčiai ypač reikalingi moterims, žemos kvalifikacijos darbuotojams, vyresnio amžiaus darbuotojams ir migrantų kilmės asmenims. Nepaisant apskritai aukšto moterų užimtumo lygio (2018 m. Austrijoje jis siekė 71,7 %, palyginti su 67,4 % ES), dirbančių visą darbo dieną moterų skaičius yra palyginti mažas. Ne visą darbo dieną dirbančių moterų skaičius gerokai viršija ES vidurkį (2018 m. Austrijoje jis sudarė 47,6 %, palyginti su 30,8 % ES) ir tai daugiausia lemia tai, kad nepakanka vaikų priežiūros įstaigų ir daug moterų atlieka neapmokamas priežiūros užduotis. Dabartinė vaikų priežiūros paslaugų teikimo ir atostogų dėl šeiminių priežasčių sistema nepakankamai padeda užtikrinti moterų ir vyrų lygias galimybes darbo rinkoje. Tolesnės investicijos į visą darbo dieną teikiamas vaikų priežiūros paslaugas už prieinamą kainą ir visą dieną veikiančias mokyklas padėtų daugiau moterų dirbti visą darbo dieną, suteiktų moterims daugiau galimybių dalyvauti darbo rinkoje ir padidinti našumą bei ilgalaikį integracinį augimą. Tai, kad moterys dirba ne visą darbo dieną, taip pat didžia dalimi paaiškina nekoreguotą vyrų ir moterų darbo užmokesčio skirtumą, kuris vis dar akivaizdžiai didesnis už ES vidurkį (2017 m. Austrijoje jis buvo 19,9 %, palyginti su 16,0 % ES). Kiti svarbūs šio skirtumo veiksniai – labai didelis moterų, dirbančių prastai apmokamuose sektoriuose, skaičius, segregacija, susijusi su švietimo pasirinkimu, nepakankamas moterų atstovavimas valdymo ir priežiūros pareigose ir karjeros pertraukos. Apskritai didelį vyrų ir moterų pensijų skirtumą (2017 m. Austrijoje – 40,5 %, palyginti su 35,2 % ES) daugiausia lemia ši su lytimi susijusi pajamų nelygybė per visą profesinį gyvenimą. Be to, ne nuolatos dirbantiems asmenims, kurių dauguma yra moterys, nedarbo išmoka neskiriama. Didelis žemos kvalifikacijos darbuotojų nedarbo lygis rodo, kad darbo rinkos potencialas išnaudojamas nepakankamai. Daugiau kaip 44 % visų bedarbių yra įgiję tik pagrindinį išsilavinimą (baigę tik pagrindinę mokyklą – Pflichtschule). Aktyvi darbo rinkos politika, kuria daugiau žmonių skatinama dirbti arba ieškoti darbo, įskaitant mokymosi visą gyvenimą galimybes, tebėra labai svarbi siekiant išnaudoti migrantų kilmės darbuotojų ir žemos kvalifikacijos suaugusiųjų darbo jėgos potencialą. Nors socialinių partnerių dalyvavimas priimant su šia politika susijusius sprendimus buvo kaip visada aktyvus, kilo tam tikrų sunkumų;

               (13)kvalifikuotos darbo jėgos trūkumas reiškia, kad reikia daugiau investuoti į bendrąjį lavinimą ir mokymą. Palankių sąlygų neturinčių moksleivių mokymosi rezultatai nepagerėjo. Nemigrantų kilmės ir migrantų kilmės moksleivių rezultatai ir toliau labai skiriasi. Iš 2016 m. atliktų nacionalinių testų matyti, kad pagrindiniai gebėjimai yra problema, nes maždaug ketvirtadalis 8-os klasės moksleivių neatitinka nustatytų vokiečių kalbos mokėjimo reikalavimų arba tik iš dalies juos atitinka. Asmenų iš nepalankios socialinės ir ekonominės aplinkos ir (arba) migrantų kilmės asmenų nacionalinių tyrimų rezultatai beveik nepagerėjo. Naujausi tarptautiniai testai taip pat patvirtino, kad žemesnės socialinės ir ekonominės padėties arba migrantų kilmės vaikų skaitymo gebėjimų atotrūkis didėja. Tarptautinio moksleivių vertinimo programoje Austrijoje gimusių moksleivių rezultatai yra geresni už pirmosios kartos migrantų rezultatus ir skirtumas tarp jų atitinka beveik trejus mokyklinio ugdymo metus; Pastarojo meto švietimo reformomis iš dalies sumenkinamos ankstesnių reformų pastangos, be to, jos neatitinka ES ir EBPO geriausios patirties. Šiomis aplinkybėmis visą dieną veikiančių mokyklų plėtra sulėtėjo, o moksleivių suskirstymas pagal lygius į klases ir sekcijas bendrojo lavinimo mokyklose intensyvėja. Investicijų reikia siekiant išspręsti nevienodų mokymosi rezultatų, kuriuos lemia socialinė ir ekonominė padėtis arba migrantų kilmė, problemą. Nors Austrijos piliečių skaitmeninių įgūdžių rodikliai viršija ES vidurkį, tačiau ji atsilieka nuo geriausių rezultatų pasiekusių šalių. Ekonomikoje vis labiau trūksta kvalifikuotų IT srities darbuotojų, nes augančios paklausos nepatenkina kompiuterinių studijų absolventų pasiūla;

               (14)Austrija – šalis, daug investuojanti į mokslinius tyrimus ir technologinę plėtrą ir nustačiusi plataus užmojo nacionalinius tikslus. Tačiau mokslinės ir inovacijų veiklos rezultatai nesiekia ES inovacijų lyderių
                  7
                lygio. Didesnės investicijos į mokslinius tyrimus ir technologinę plėtrą ne visada lemia inovacijų rezultatus ir našumo augimą. Visų pirma, Austrijos įdarbinimo sparčiai augančiose novatoriškose įmonėse rezultatai yra prasti. Investicijos į mokslinius tyrimus ir technologinę plėtrą būtų veiksmingesnės, jei jos visapusiškai paskatintų pažangų mokslą ir proveržio inovacijas. Kad tai būtų pasiekta, reikia sudaryti sąlygas užmegzti daugiau ir geresnių ryšių tarp mokslo ir verslo subjektų, taip pat skatinti tarpregioninį ir tarptautinį bendradarbiavimą pažangiosios specializacijos prioritetų klausimais. Be to, tolesnės investicijos galėtų labai padidinti našumą ir pagerinti inovacijų rezultatus, ypač ekologinių inovacijų, mažųjų ir vidutinių įmonių inovacinio pajėgumo ir papildomo nematerialiojo turto srityse;

               (15)nors apskritai su skaitmeninimo pažanga susiję Austrijos rezultatai yra geresni už ES vidurkį, ji nepasiekė ES inovacijų lyderių lygio. Reikia ne tik naudoti skaitmenines technologijas, bet ir jas kurti. Austrijos informacinių ir ryšių technologijų sektorius yra palyginti mažas, o jo augimas nebuvo toks pat, kaip panašiuose inovacijų lyderių šalių sektoriuose. Be to, kaimo vietovėse trūksta didelės spartos interneto ryšio, todėl didėja atotrūkis tarp skaitmeninimo ir inovacijų pajėgumų skirtinguose regionuose. Taip pat esama didelių spragų, susijusių su skaitmenine infrastruktūra mokyklose, pavyzdžiui, su belaidžio vietinio tinklo aprėptimi. Austrijos bendros skaitmeninimo strategijos peržiūra suteikia galimybę nustatyti tikslus ir rodiklius, taip pat stebėti pažangą, susijusią su būtinomis viešosiomis ir privačiosiomis investicijomis į skaitmeninimą;

               (16)padidinus energijos vartojimo efektyvumą ir atsinaujinančiųjų energijos išteklių dalį, būtų sustiprintos tvaraus ekonomikos augimo galimybės ir būtų lengviau pasiekti šalies 2030 m. klimato ir energetikos tikslus. Turimi sprendimai naudojami nereguliariai, o viešosios investicijos į mokslinius tyrimus ir technologinę plėtrą aplinkos ir energetikos srityje yra mažesnės nei ES vidurkis. Energijos vartojimo efektyvumo didinimas ir atsinaujinančiųjų išteklių energijos naudojimas mažosiose ir vidutinėse įmonėse padėtų sumažinti energijos suvartojimą. Investicijos į pastatų renovaciją, elektros energijos gamybą iš atsinaujinančiųjų šaltinių ir tvarų judumą galėtų suteikti smarkų postūmį Austrijos ekonomikai. Norint pereiti prie žiedinės ekonomikos reikia bendros strategijos ir kad įmonės daugiau į tai investuotų;

               (17)nepaisant pastarojo meto augimo, siejamo su palankiomis ekonominėmis sąlygomis, Austrija dar nesugebėjo vėl užtikrinti bendro gamybos veiksnių našumo augimo ir išeiti iš dešimtmetį trukusio sąstingio šioje itin svarbioje ekonomikos augimo ir konkurencingumo skatinimo srityje. Našumo augimo paramos svertai yra susiję su įmonių skaitmeninimu, įmonių augimu ir konkurencija paslaugų sektoriuje. Nors Austrijos didžiosios įmonės pakankamai sparčiai diegia skaitmenines technologijas ir verslo modelius, mažosios įmonės atsilieka. Skaitmeninti mažesnes įmones, įskaitant labai mažas įmones, yra itin svarbu, nes jos yra Austrijos ekonomikos pagrindas. Tai, kad labai aktyviai naudojamasi programa „KMU Digital“, rodo, kad mažosios ir vidutinės įmonės domisi ir nori gauti patarimų skaitmeninimo klausimais. Šios programos pratęsimas bei išplėtimas būtų naudingas, taip pat būtų naudinga, jei Austrijos bendroje skaitmeninimo strategijoje būtų daugiau dėmesio skiriama įmonių skaitmeninimui;

               (18)tebelieka struktūrinių problemų, su kuriomis Austrijoje susiduria įmonės, norėdamos pradėti ir plėsti veiklą, visų pirma labai novatoriškos įmonės. Austrija atsilieka nuo kitų panašių ES šalių, kai kalbama apie įdarbinimo sparčiai augančiose novatoriškose įmonėse rodiklius. Tai rodo, kad reikia gerinti novatoriškų įmonių plėtros sąlygas, nes joms plėstis toliau trukdo tokie veiksniai, kaip rizikos kapitalo aplinka, kuri yra mažiau išvystyta ir įvairi, nei inovacijų lyderių šalyse. Ją varžo finansavimas vėlesniais etapais, pvz., veiklą plečiančių įmonių finansavimas rizikos kapitalo forma ir jų galimybės gauti finansavimą viešose kapitalo rinkose. Neseniai sukurtas mažųjų ir vidutinių įmonių segmentas Vienos vertybinių popierių biržoje yra žingsnis teisinga linkme. Sparčiai augančios įmonės yra labai svarbios norint skleisti naujas technologijas ir verslo modelius, įskaitant skaitmenines technologijas ir verslo modelius, taigi jos yra svarbios ir našumo augimui;

               (19)Austrijoje esama didelių kliūčių patekti į verslo paslaugų rinką ir įgyti teisę užsiimti reglamentuojamąja profesine veikla, o verslo paslaugų teikimui ir reglamentuojamosios profesinės veiklos vykdymui taikoma daug ribojamųjų taisyklių. Jos apima konkrečius akcijų valdymo reikalavimus, daug priskirtų veiklos rūšių ir tarpdalykės veiklos apribojimus. Reguliavimo kliūtys, visų pirma susijusios su kasdiene parduotuvių veikla, prisideda prie palyginti menkos Austrijos mažmeninės prekybos sektoriaus plėtros. Didelė administracinė našta kelia vis didesnį susirūpinimą Austrijos įmonėms. Norint pagerinti verslo aplinką, svarbu toliau dėti pastangas mažinti naštą ir atlikti planuojamą Austrijos prekybos licencijų išdavimo akto (Gewerbeordnung) vertinimą; didesnė konkurencija paslaugų sektoriuje padėtų Austrijai išspręsti skaitmeninių technologijų ir skaitmeninių verslo modelių plėtros problemas;

               (20)pašalinti tam tikrus rekomendacijose nustatytus trūkumus, visų pirma šalies ataskaitos
                  8
                D priede nurodytose srityse, galėtų padėti 2021–2027 m. ES fondų programavimas. Tai suteiktų Austrijai galimybę atsižvelgiant į regioninius skirtumus optimaliai panaudoti šiuos fondus nustatytuose sektoriuose;

               (21)per 2019 m. Europos semestrą Komisija atliko išsamią Austrijos ekonominės politikos analizę ir ją paskelbė 2019 m. šalies ataskaitoje. Be to, ji įvertino 2019 m. stabilumo programą ir 2019 m. nacionalinę reformų programą, taip pat veiksmus, kurių Austrija ėmėsi atsižvelgdama į ankstesniais metais jai skirtas rekomendacijas. Komisija įvertino ne tik jų svarbą tvariai fiskalinei ir socialinei bei ekonominei Austrijos politikai, bet ir tai, kaip jie atitinka Sąjungos taisykles ir gaires. Tai atitinka būtinybę stiprinti bendrą Sąjungos ekonomikos valdymą Sąjungos lygio priemonėmis prisidedant prie būsimų nacionalinių sprendimų;

               (22)atsižvelgdama į šį vertinimą, Taryba išnagrinėjo 2019 m. stabilumo programą ir laikosi nuomonės
                  9
               , kad Austrija turėtų laikytis Stabilumo ir augimo pakto,

               REKOMENDUOJA Austrijai 2019 ir 2020 m. imtis šių veiksmų:

               1.Užtikrinti sveikatos priežiūros, ilgalaikės priežiūros ir pensijų sistemų tvarumą, be kita ko, koreguojant teisės aktais nustatytą pensinį amžių, atsižvelgiant į numatomą tikėtinos gyvenimo trukmės ilgėjimą. Supaprastinti ir racionalizuoti fiskalinius santykius ir pareigas tarp įvairių valdžios lygmenų, taip pat suderinti pareigas finansavimo ir išlaidų srityse.

               2.Mokesčių naštą perkelti nuo darbo jėgos prie kitų šaltinių, kurie labiau remtų įtraukų ir tvarų augimą. Remti visą darbo dieną dirbančias moteris, be kita ko, gerinant vaikų priežiūros paslaugas, ir, bendradarbiaujant su socialiniais partneriais, gerinti žemos kvalifikacijos darbuotojų dalyvavimo darbo rinkoje rezultatus. Kelti palankių sąlygų neturinčių asmenų grupių, įskaitant migrantų kilmės asmenis, pagrindinių gebėjimų lygį.

               3.Vykdant su investicijomis susijusią ekonominę politiką sutelkti dėmesį į mokslinius tyrimus ir technologinę plėtrą, inovacijas, skaitmeninimą ir tvarumą, atsižvelgiant į regioninius skirtumus. Remti našumo augimą, skatinant įmonių skaitmeninimą ir įmonių augimą ir mažinant reguliavimo kliūtis paslaugų sektoriuje.

               Priimta Briuselyje

                     Tarybos vardu

                     Pirmininkas

                     (1)

                        OL L 209, 1997 8 2, p. 1.

                     (2)

                        SWD(2019) 1019 final.

                     (3)

                        2013 m. gruodžio 17 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 1303/2013, kuriuo nustatomos Europos regioninės plėtros fondui, Europos socialiniam fondui, Sanglaudos fondui, Europos žemės ūkio fondui kaimo plėtrai ir Europos jūros reikalų ir žuvininkystės fondui bendros nuostatos ir Europos regioninės plėtros fondui, Europos socialiniam fondui, Sanglaudos fondui ir Europos jūros reikalų ir žuvininkystės fondui taikytinos bendrosios nuostatos ir panaikinamas Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1083/2006 (OL L 347, 2013 12 20, p. 320).

                     (4)

                        COM(2014) 494 final.

                     (5)

                        Pagal ciklą pakoreguotas balansas atėmus vienkartines ir laikinąsias priemones, Komisijos perskaičiuotas taikant bendrai sutartą metodiką.

                     (6)

                        Grynąsias pirmines valdžios sektoriaus išlaidas sudaro visos valdžios sektoriaus išlaidos atėmus palūkanų išlaidas, Sąjungos fondų pajamomis visiškai kompensuojamas išlaidas Sąjungos programoms ir išlaidų nedarbo išmokoms nediskrecinius pokyčius. Nacionaliniu lygmeniu finansuojamas bendrojo pagrindinio kapitalo formavimas išlyginamas per 4 metų laikotarpį. Įskaičiuojamos diskrecinės pajamų priemonės arba teisės aktais nustatytas pajamų didėjimas. Vienkartinės priemonės, susijusios tiek su pajamomis, tiek su išlaidomis, neįskaičiuojamos.

                     (7)

                        Kaip nurodyta 2018 m. Europos inovacijų diegimo rezultatų suvestinėje, inovacijų lyderės yra SE, DK, FI, NL, UK, LU, o stipriosios novatorės – DE, BE, IE, AT, FR, SI.

                     (8)

                        SWD(2019) 1019 final.

                     (9)

                        Pagal Tarybos reglamento (EB) Nr. 1466/97 5 straipsnio 2 dalį.


               EUROPOS KOMISIJA
            Briuselis, 2019 06 05
            COM(2019) 511 final
            Rekomendacija
            TARYBOS REKOMENDACIJA
            dėl 2019 m. Kroatijos nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2019 m. Kroatijos konvergencijos programos

               Rekomendacija

               TARYBOS REKOMENDACIJA

               dėl 2019 m. Kroatijos nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2019 m. Kroatijos konvergencijos programos

               EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,

               atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 121 straipsnio 2 dalį ir 148 straipsnio 4 dalį,

               atsižvelgdama į 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei koordinavimo
                  1
               , ypač į jo 9 straipsnio 2 dalį,

               atsižvelgdama į 2011 m. lapkričio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 1176/2011 dėl makroekonominių disbalansų prevencijos ir naikinimo
                  2
               , ypač į jo 6 straipsnio 1 dalį,

               atsižvelgdama į Europos Komisijos rekomendaciją,

               atsižvelgdama į Europos Parlamento rezoliucijas,

               atsižvelgdama į Europos Vadovų Tarybos išvadas,

               atsižvelgdama į Užimtumo komiteto nuomonę,

               atsižvelgdama į Ekonomikos ir finansų komiteto nuomonę,

               atsižvelgdama į Socialinės apsaugos komiteto nuomonę,

               atsižvelgdama į Ekonominės politikos komiteto nuomonę,

               kadangi:

               (1)2018 m. lapkričio 21 d. Komisija priėmė metinę augimo apžvalgą, kuria pradedamas 2019 m. Europos ekonominės politikos koordinavimo semestras. Ji tinkamai atsižvelgė į 2017 m. lapkričio 17 d. Europos Parlamento, Tarybos ir Komisijos paskelbtą Europos socialinių teisių ramstį. 2019 m. kovo 21 d. Europos Vadovų Taryba patvirtino metinėje augimo apžvalgoje nustatytus prioritetus. 2018 m. lapkričio 21 d. Komisija pagal Reglamentą (ES) Nr. 1176/2011 taip pat priėmė įspėjimo mechanizmo ataskaitą, kurioje Kroatija nurodyta kaip viena iš valstybių narių, dėl kurių reikės parengti nuodugnią apžvalgą;

               (2)2019 m. vasario 27 d. paskelbta 2019 m. Kroatijos ataskaita
                  3
               . Joje įvertinta Kroatijos pažanga, padaryta įgyvendinant 2018 m. liepos 13 d. Tarybos priimtas šaliai skirtas rekomendacijas, veiksmai, kurių šalis ėmėsi atsižvelgdama į ankstesniais metais priimtas rekomendacijas, ir Kroatijos pažanga siekiant nacionalinių tikslų pagal strategiją „Europa 2020“; Į ją įtraukti ir nuodugnios apžvalgos pagal Reglamento (ES) Nr. 1176/2011 5 straipsnį rezultatai, kurie taip pat buvo paskelbti 2019 m. vasario 27 d.
                  4
                Atlikusi analizę Komisija padarė išvadą, kad Kroatijoje yra susidaręs makroekonominis disbalansas, siejamas su didele viešojo bei privačiojo sektorių ir išorės skola esant mažam potencialiam augimui. Vis dėlto, pastaraisiais metais dėl tvirto nominalaus augimo ir apdairios fiskalinės politikos disbalansas mažėjo. Neigiama grynoji išorės pozicija dėl nuolatinio einamosios sąskaitos pertekliaus mažėja. Valstybės skola labai sumažėjo nuo 2015 m. pasiekto aukščiausio taško. Privačiojo sektoriaus skola mažinama, tačiau dėl kredito augimo ir investicijų atsigavimo mažinimo tempas turėtų sulėtėti. Finansų sektoriuje yra daug kapitalo ir sektorius veikia pelningai, tačiau neveiksnių paskolų dalis, nors ir mažėja, išlieka didelė. Politikos veiksmai buvo sustiprinti, tačiau visapusiškas struktūrinių priemonių įgyvendinimas tebėra labai svarbus siekiant padidinti ekonomikos atsparumą. Nors padaryta tam tikra pažanga, vis dar yra problemų, susijusių su ekonomikos ir valdžios sektoriaus finansų statistikos išsamumu, tikslumu ir savalaikiškumu;

               (3)2019 m. balandžio 18 d. Kroatija pateikė 2019 m. nacionalinę reformų programą ir 2019 m. konvergencijos programą. Siekiant atsižvelgti į jų tarpusavio sąsajas, abi programos vertintos vienu metu;

               (4)į atitinkamas konkrečioms šalims skirtas rekomendacijas iš dalies atsižvelgta sudarant 2014–2020 m. Europos struktūrinių ir investicijų fondų (toliau – ESI fondai) programas. Kaip numatyta Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1303/2013
                  5
                23 straipsnyje, Komisija, jei tai būtina siekiant remti atitinkamų Tarybos rekomendacijų įgyvendinimą, gali paprašyti valstybės narės peržiūrėti savo partnerystės sutartį ir susijusias programas bei pasiūlyti jų pakeitimų. Kaip naudotųsi šia nuostata, Komisija išsamiau nurodė priemonių, kuriomis ESI fondų veiksmingumas siejamas su patikimu ekonomikos valdymu, taikymo gairėse
                  6
               ;

               (5)šiuo metu Kroatijai taikoma Stabilumo ir augimo pakto prevencinė dalis ir skolos taisyklė. 2019 m. konvergencijos programoje numatoma, kad nominalus balansas nuo 0,2 % BVP valdžios sektoriaus pertekliaus 2018 m. pablogės iki −0,3 % BVP deficito 2019 m., o tada laipsniškai gerės ir 2022 m. pasieks 0,8 % BVP perteklių. Atsižvelgiant į perskaičiuotą struktūrinį balansą
                  7
                numatyta, kad vidutinio laikotarpio biudžeto tikslas, kuris buvo pakeistas iš 1,75 % BVP struktūrinio deficito 2019 m. į 1 % BVP struktūrinį deficitą nuo 2020 m., ir toliau bus viršijamas visą programos laikotarpį. 2019 m. konvergencijos programoje numatoma, kad valdžios sektoriaus skolos santykis su BVP sumažės nuo 71,6 % BVP 2019 m. iki 68,5 % BVP 2020 m. ir toliau mažės iki 62 % 2022 m. Makroekonominis scenarijus, kuriuo grindžiamos tos biudžeto projekcijos, yra tikėtinas. Tačiau planuojami biudžeto tikslai numatyti atsargiai. Komisijos 2019 m. pavasario prognozėje numatoma, kad valdžios sektoriaus balansas 2019 m. sieks 0,1 % BVP, o 2020 m. – 0,5 % BVP; Remiantis Komisijos 2019 m. pavasario prognoze numatoma, kad struktūrinis balansas 2019 m. bus −0,8 % BVP, o 2020 m. – −0,5 % BVP, taigi toliau viršys vidutinio laikotarpio biudžeto tikslą. Prognozuojama, kad 2019 ir 2020 m. Kroatija laikysis skolos taisyklės. Apskritai Taryba mano, kad pagal prognozę 2019 ir 2020 m. Kroatija turėtų laikytis Stabilumo ir augimo pakto nuostatų;

               (6)2018 m. gruodžio mėn. Kroatijos parlamentas priėmė Fiskalinės atsakomybės įstatymą. Juo siekiama sustiprinti Fiskalinės politikos komisijos struktūrą ir įgaliojimus ir nustatyti skaitines fiskalines taisykles, įskaitant struktūrinio biudžeto balanso taisyklę. 2019 m. kovo mėn. Valstybės audito tarnybos įgaliojimai buvo sustiprinti pradėjus taikyti sankcijų mechanizmus jos rekomendacijų nesilaikymo atveju ir išplėtus jos atliekamų auditų apimtį. Fiskalinė sistema bus dar labiau sustiprinta priėmus iš dalies pakeistą Biudžeto įstatymą. Tai turėtų pagerinti biudžeto planavimą, fiskalinių duomenų rinkimą ir vyriausybės garantijų suteikimo kriterijus;

               (7)Kroatijos viešojo administravimo teritorinis susiskaidymas daro neigiamą poveikį jo efektyvumui ir didina regioninius skirtumus. Daugeliui mažų vietos valdžios institucijų dažnai trūksta pakankamų finansinių ir administracinių išteklių, kad jos galėtų teikti jų kompetencijai priklausančias paslaugas. Tai lemia didelius viešųjų paslaugų teikimo skirtumus tarp finansiniu ir administraciniu požiūriu stiprių ir silpnų vietos valdžios institucijų Kroatijoje. Centrinės valdžios lygmeniu valdžios institucijos ėmėsi priemonių sudėtingai valstybės agentūrų sistemai supaprastinti, tačiau teisinė sistema, užtikrinsianti didesnį sistemos homogeniškumo laipsnį, dar nepriimta. Planuojama apskričių administracijoms perduoti vietos lygmeniu veikiančių centrinės administracijos filialų pareigas;

               (8)sveikatos priežiūros sistemos skola 2018 m. dar padidėjo, o tai kelia pavojų viešiesiems finansams. Sistemos finansavimas priklauso nuo dirbančių gyventojų mokamų įnašų ir pervedimų iš valstybės biudžeto, nors pastarieji buvo nuolat mažesni nei visų išlaidų suma. Tikimasi, kad dėl 2019 m. padidintos sveikatos draudimo įmokos ir 2018 m. gruodžio mėn. padidinto akcizo tabakui, sveikatos priežiūros sistemos finansinė padėtis pagerės. Šiuo metu vykdoma funkcinė ligoninių integracija ir veiksmai, kuriais siekiama pagerinti pirminę sveikatos priežiūrą, gali padidinti išlaidų veiksmingumas, tačiau įgyvendinimas vyksta lėtai;

               (9)nepakankamas viešojo administravimo ir viešųjų tarnybų darbo užmokesčio nustatymo sistemų suderinimas trukdo užtikrinti vienodas sąlygas ir centralizuotai vykdomą viešojo sektoriaus darbo užmokesčio išlaidų kontrolę. Naujų teisės aktų dėl valstybės tarnautojų darbo užmokesčio nustatymo priėmimas buvo kelis kartus atidėtas. Įstatymu siekiama užtikrinti didesnį suderinimą viešojo administravimo lygmeniu – nustatyti bendras darbo užmokesčio lenteles ir darbo sudėtingumo koeficientus, grindžiamus nuoseklesnėmis pareiginėmis instrukcijomis ir gebėjimų sistemomis. Kroatijoje veikia socialinio dialogo sistema, tačiau socialiniai partneriai išreiškė susirūpinimą, kad darbo metodai ir procedūros trukdo realiam dialogui. Profesinių sąjungų susiskaidymas taip pat mažina socialinio dialogo veiksmingumą;

               (10)2018 m. nedarbo lygis toliau sparčiai mažėjo. Jaunimo nedarbas taip pat labai sumažėjo, tačiau išlieka didelis. Aktyvumo ir užimtumo lygiai Kroatijoje išlieka žemi, o neaktyvumą didžia dalimi lemia ankstyvas išėjimas į pensiją ir priežiūros pareigos. Reikia suteikti daugiau galimybių įsidarbinti, pavyzdžiui, numatant ir suteikiant tinkamus įgūdžius. Vis dar esama daug neaktyvumo priežasčių, o dabartinių priemonių, skirtų padėti žmonėms patekti į darbo rinką, nepakanka. Darbo rinkos institucijų pajėgumai tebėra riboti, o užimtumo tarnybų, socialinių tarnybų ir kitų susijusių suinteresuotųjų subjektų bendradarbiavimas yra silpnas. 2019 m. įsigaliojo svarbios pensijų sistemos reformos. Yra trys pagrindiniai reformos tikslai: i) pašalinti struktūros neatitikimus, dėl kurių tam tikroms pensininkų grupėms buvo taikomos nevienodos sąlygos; ii) pagerinti pensijų sistemos adekvatumą ilginant profesinio gyvenimo trukmę ir iii) stiprinti antrosios pensijų sistemos pakopos institucinę struktūrą ir gerinti veiklos rezultatus;

               (11)socialiniai ir ekonominiai skirtumai yra svarbus veiksnys, lemiantis išsilavinimą įgijusių asmenų skaičių Kroatijoje. Šalies švietimo, ypač ikimokyklinio ugdymo ir priežiūros, pagrindinių gebėjimų, tretinį išsilavinimą įgyjančių asmenų ir besimokančių suaugusiųjų, rodikliai ir profesinio rengimo ir mokymo atitikties darbo rinkos poreikiams rezultatai yra prastesni nei ES vidurkis. Kroatija mokymo programų reformą įgyvendina kaip bandomąjį projektą, tačiau išnaudoti visą jos potencialą bus galima, tik jei ji bus visiškai įgyvendinta ir kartu vyks mokytojų mokymas;

               (12)nepaisant vis dar palyginti didelio nedarbo, darbo jėgos trūkumas daro poveikį kai kuriems ekonomikos sektoriams, visų pirma dėl gebėjimų trūkumo. Pagerinus skaitmeninius įgūdžius būtų galima padidinti našumą ir panaikinti kai kuriuos gebėjimų trūkumus. Kadangi profesinio rengimo ir mokymo atitiktis darbo rinkos poreikiams nedidelė, absolventų užimtumo lygis žemas. Studentai neaktyviai dalyvauja programose, kuriose numatytas mokymasis darbo vietoje. Regioninių gebėjimų ugdymo centrų įsteigimas ir eksperimentinė programa dualinio švietimo srityje turėtų pagerinti profesinio rengimo ir mokymo kokybę ir padėti lengviau nustatyti įgūdžių poreikius. Neaktyviai dalyvaujama suaugusiųjų švietimo programose, kurios siūlomos siekiant padėti rasti darbą arba mokytis. Tai ypač pasakytina apie asmenis, kuriems labiausiai reikia švietimo, pvz., žemos kvalifikacijos asmenims ir bedarbiams;

               (13)žmonių, kuriems gresia skurdas ar socialinė atskirtis, dalis mažėja, tačiau tebėra didesnė už ES vidurkį. Didžiausia rizika kyla pagyvenusiems žmonėms ir neįgaliems asmenims. Galimybės socialinėmis išmokomis sumažinti skurdą tebėra menkos, palyginti su ES vidurkiu. Valdžios institucijos ėmėsi veiksmų, kad pagerintų vietos lygmeniu teikiamų socialinių išmokų registravimą ir suderino jų klasifikavimą. Taip turėtų būti galima geriau apžvelgti visoje teritorijoje teikiamas išmokas ir vėliau šią informaciją panaudoti socialinės apsaugos sistemos veiksmingumui didinti, kad ji pasiektų tuos, kuriems paramos reikia labiausiai;

               (14)transporto tinklas yra nesubalansuotas, o geležinkelių infrastruktūra labai atsilieka, dėl to paslaugų kokybė yra žema ir atsiranda kliūčių darbuotojų judumui. Viešojo transporto infrastruktūra mažesniuose miestuose nepakankamai išplėtota. Per pastaruosius penkerius metus labai išaugo kelių transporto išmetamas šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekis. Atsinaujinančiųjų energijos išteklių dalis transporto sektoriuje yra gerokai mažesnė nei 2020 m. tikslas, kuris yra 10 %. Reikia papildomų pastangų ir investicijų, kad būtų galima veiksmingai sumažinti didelę iškastiniu kuru varomų automobilių dalį, skatinti įvairiarūšį transportą ir apskritai mažinti transporto sektoriuje išmetamų šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekį;

               (15)didelis Kroatijos energijos suvartojimo intensyvumas galėtų būti sumažintas investuojant į energijos vartojimo efektyvumą ir pažangiąsias energetikos sistemas. Ypatingas dėmesys galėtų būti skiriamas energijos vartojimo pastatuose mažinimui ir centralizuoto šilumos tiekimo tinklų energijos vartojimo efektyvumo didinimui. Investicijos į vėjo ir saulės energiją taip pat turi didelį potencialą, kaip ir šildymui bei vėsinimui naudojami atsinaujinantieji energijos ištekliai. Jų skatinimas taip pat sudarytų sąlygas Kroatijos saloms tapti energetiškai savarankiškesnėmis, kaip numatyta iniciatyvoje „Švari ES salų energija“. Be to, Kroatija yra ypač pažeidžiama dėl jai kylančios klimato kaitos rizikos, ypač dėl potvynių ir miško gaisrų;

               (16)investicijos taip pat galėtų paskatinti perėjimą prie žiedinės ekonomikos. Jos reikalingos tam, kad būtų remiamas rūšiuojamasis atliekų surinkimas ir perdirbimas kaip atliekų šalinimo sąvartynuose alternatyva, kuriamos alternatyvos žaliavoms, didinama perdirbtų medžiagų paklausa ir visuomenės informuotumas apie tvaraus vartojimo praktiką ir elgseną. Be to, siekiant užtikrinti nuotekų surinkimą ir valymą aglomeracijose, turinčiose daugiau kaip 2 000 gyventojų ekvivalento, taip pat reikia didelių investicijų. Investuojant į vandens tinklus būtų galima sumažinti geriamojo vandens nuotėkį ir įvykdyti iki šiol neįvykdytus kokybės reikalavimus;

               (17)mokslinių tyrimų ir inovacijų pajėgumams ir pažangiųjų technologijų įsisavinimui reikalingos investicijos, kad būtų galima pagerinti inovacijų diegimo rezultatus ir paskatinti našumo augimą, kuriam trukdo suskaidyta ir neefektyvi mokslinių tyrimų ir inovacijų politika. Kroatijos 2016–2020 m. pažangiosios specializacijos strategija (RIS3) siekiama skatinti inovacijas, panaikinti sistemos susiskaidymą ir užtikrinti, kad mokslinių tyrimų ir technologinės plėtros veikla būtų vykdoma atsižvelgiant į pagrindinius ekonomikos prioritetus, tačiau jos įgyvendinimą dar reikia paspartinti. Investicijomis būtų galima remti universitetų ir įmonių bendradarbiavimą, sudaryti sąlygas technologijų perdavimui ir mokslinių tyrimų rezultatų komercinimui ir sustiprinti valdymą;

               (18)padaryta lėta pažanga įgyvendinant priemones, kuriomis siekiama gerinti valstybės valdomų įmonių bendrąjį valdymą. Priimtas naujas bendrojo valdymo kodeksas ir įpareigota atlikti laikotarpio vidurio planavimą ir teikti veiklos rezultatų ataskaitas. Tačiau didelis valstybės valdomų įmonių skaičius daugelyje sektorių ir jų žemas pelningumas bei mažas našumas toliau neigiamai veikia ekonomiką. 2018 m. ypatingos svarbos įmonių sąrašas buvo dar labiau sutrumpintas ir dabar daugiau bendrovių oficialiai laikomos tinkamomis parduoti, tačiau nėra aiškios privatizavimo strategijos. Atrodo, kad valdžios institucijos labiausiai stengiasi perleisti nemažai dar turimų mažumos akcijų ir aktyvinti negamybinį turtą. Manoma, kad korupcija yra plačiai paplitusi ir didėja. Trūksta veiksmingų korupcijos prevencijos ir sankcijų už ją priemonių, ypač vietos lygmeniu. Vis dar reikia stiprinti priežiūros ir sankcijų mechanizmus, taikomus į vietos viešąsias įmones paskirtiems asmenimis;

               (19)pernelyg dideli administraciniai bei teisiniai reikalavimai ir parafiskaliniai (nemokestiniai) mokesčiai yra našta įmonėms, ypač mažesnėms. Užbaigtas administracinės naštos nustatymo procesas ir valdžios institucijos gali pradėti taikyti pagrįstas naštos mažinimo priemones. Parafiskalinių mokesčių mažinimas atsilieka. Didelis pernelyg griežtai reguliuojamų reglamentuojamųjų profesijų skaičius trukdo konkurencijai. Kai kuriuose sektoriuose, visi pirma taksi paslaugų, pažanga padaryta, tačiau daugelio ekonomiškai svarbių profesijų atveju ir toliau taikomi pernelyg griežti apribojimai;

               (20)dėl didelio neišnagrinėtų bylų skaičiaus ir ilgai trunkančio bylų nagrinėjimo civiliniuose ir komerciniuose teismuose mažėja teisinis tikrumas, o baudžiamosios teisenos neefektyvumas trukdo kovoti su ekonominiais ir finansiniais pažeidimais. Dar mažiau žmonių mano, kad teisminės institucijos yra nepriklausomos. 2018 m. buvo priimti Valstybės teisėjų tarybos įstatymo pakeitimai. Išskyrus Aukštąjį komercinį teismą, neišnagrinėtų bylų skaičius toliau mažėjo daugiausia dėl to, kad mažėjo naujų bylų skaičius. Kai kuriuose teismuose bandomos elektroninių ryšių priemonės, tačiau jų taikymas dar turi būti išplėstas nacionaliniu lygmeniu;

               (21)pašalinti tam tikrus rekomendacijose nustatytus trūkumus, visų pirma šalies ataskaitos
                  8
                D priede nurodytose srityse, galėtų padėti 2021–2027 m. ES fondų programavimas. Tai suteiktų Kroatijai galimybę atsižvelgiant į regioninius skirtumus optimaliai panaudoti šiuos fondus nustatytuose sektoriuose. Kad šios investicijos būtų sėkmingos, svarbu stiprinti šalies administracinius gebėjimus valdyti šiuos fondus; Institucinė viešųjų pirkimų struktūra turi būti sustiprinta, kad būtų pagerinta atitiktis reikalavimams ir sudarytos sąlygos strateginiams viešiesiems pirkimams siekti politikos tikslų ir užtikrinti veiksmingas viešąsias išlaidas;

               (22)per 2019 m. Europos semestrą Komisija atliko išsamią Kroatijos ekonominės politikos analizę ir ją paskelbė 2019 m. šalies ataskaitoje. Be to, ji įvertino 2019 m. konvergencijos programą ir 2019 m. nacionalinę reformų programą, taip pat veiksmus, kurių Kroatija ėmėsi atsižvelgdama į ankstesniais metais jai skirtas rekomendacijas. Komisija įvertino ne tik jų svarbą tvariai fiskalinei ir socialinei bei ekonominei Kroatijos politikai, bet ir tai, kaip jie atitinka Sąjungos taisykles ir gaires. Tai atitinka būtinybę stiprinti bendrą Sąjungos ekonomikos valdymą Sąjungos lygio priemonėmis prisidedant prie būsimų nacionalinių sprendimų;

               (23)atsižvelgdama į šį vertinimą, Taryba išnagrinėjo 2019 m. konvergencijos programą ir laikosi nuomonės
                  9
               , kad Kroatija turėtų laikytis Stabilumo ir augimo pakto;

               (24)atsižvelgdama į Komisijos nuodugnios apžvalgos ir šio vertinimo rezultatus, Taryba išnagrinėjo 2019 m. nacionalinę reformų programą ir 2019 m. konvergencijos programą. Jos rekomendacijos pagal Reglamento (ES) Nr. 1176/2011 6 straipsnį pateiktos toliau išdėstytose 1–4 rekomendacijose, 1 rekomendacijoje nurodytos fiskalinės politikos priemonės, inter alia, padeda naikinti su didele valdžios sektoriaus skola susijusį disbalansą,

               REKOMENDUOJA Kroatijai 2019 ir 2020 m. imtis šių veiksmų:

               1.Sustiprinti biudžeto sistemą ir neapibrėžtųjų įsipareigojimų stebėseną centriniu ir vietos lygmenimis. Mažinti viešojo administravimo teritorinį susiskaidymą, racionalizuoti funkcinį kompetencijų pasiskirstymą.

               2.Įgyvendinti švietimo reformą, suteikti daugiau galimybių mokytis ir lavintis visais lygmenimis ir pagerinti jų kokybę bei atitiktį darbo rinkos poreikiams. Konsoliduoti socialines išmokas ir didinti jų pajėgumą mažinti skurdą. Stiprinti darbo rinkos priemones ir institucijas bei gerinti jų ir socialinių tarnybų veiklos koordinavimą. Konsultuojantis su socialiniais partneriais įdiegti suderintas visų viešojo administravimo ir viešųjų tarnybų darbo užmokesčio nustatymo sistemas.

               3.Vykdant su investicijomis susijusią ekonominę politiką sutelkti dėmesį į mokslinius tyrimus ir inovacijas, tvarų miesto ir geležinkelių transportą, energijos vartojimo efektyvumą, atsinaujinančiuosius energijos išteklius ir aplinkosaugos infrastruktūrą, atsižvelgiant į regioninius skirtumus. Didinti administracijos gebėjimą rengti ir įgyvendinti viešuosius projektus ir politiką.

               4.Gerinti valstybės valdomų įmonių bendrąjį valdymą ir aktyviau užsiimti tokių įmonių ir negamybinio turto pardavimu. Tobulinti korupcijos prevenciją ir sankcijų už korupciją skyrimą, visų pirma vietos lygmeniu. Trumpinti teismo procesų trukmę ir gerinti elektroninių ryšių priemonių naudojimą teismuose. Sumažinti labiausiai apsunkinančius parafiskalinius mokesčius ir pernelyg didelį produktų ir paslaugų rinkos reguliavimą.

               Priimta Briuselyje

                     Tarybos vardu

                     Pirmininkas

                     (1)

                        OL L 209, 1997 8 2, p. 1.

                     (2)

                        OL L 306, 2011 11 23, p. 25.

                     (3)

                        SWD(2019) 1010 final.

                     (4)

                        COM(2019) 150 final.

                     (5)

                        2013 m. gruodžio 17 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 1303/2013, kuriuo nustatomos Europos regioninės plėtros fondui, Europos socialiniam fondui, Sanglaudos fondui, Europos žemės ūkio fondui kaimo plėtrai ir Europos jūros reikalų ir žuvininkystės fondui bendros nuostatos ir Europos regioninės plėtros fondui, Europos socialiniam fondui, Sanglaudos fondui ir Europos jūros reikalų ir žuvininkystės fondui taikytinos bendrosios nuostatos ir panaikinamas Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1083/2006 (OL L 347, 2013 12 20, p. 320).

                     (6)

                        COM(2014) 494 final.

                     (7)

                        Pagal ciklą pakoreguotas balansas atėmus vienkartines ir laikinąsias priemones, Komisijos perskaičiuotas taikant bendrai sutartą metodiką.

                     (8)

                        SWD(2019) 1010 final.

                     (9)

                        Pagal Reglamento (EB) Nr. 1466/97 9 straipsnio 2 dalį.


               EUROPOS KOMISIJA
            Briuselis, 2019 06 05
            COM(2019) 526 final
            Rekomendacija
            TARYBOS REKOMENDACIJA
            dėl 2019 m. Suomijos nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2019 m. Suomijos stabilumo programos

               Rekomendacija

               TARYBOS REKOMENDACIJA

               dėl 2019 m. Suomijos nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2019 m. Suomijos stabilumo programos

               EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,

               atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 121 straipsnio 2 dalį ir 148 straipsnio 4 dalį,

               atsižvelgdama į 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei koordinavimo
                  1
               , ypač į jo 5 straipsnio 2 dalį,

               atsižvelgdama į Europos Komisijos rekomendaciją,

               atsižvelgdama į Europos Parlamento rezoliucijas,

               atsižvelgdama į Europos Vadovų Tarybos išvadas,

               atsižvelgdama į Užimtumo komiteto nuomonę,

               atsižvelgdama į Ekonomikos ir finansų komiteto nuomonę,

               atsižvelgdama į Socialinės apsaugos komiteto nuomonę,

               atsižvelgdama į Ekonominės politikos komiteto nuomonę,

               kadangi:

               (1)2018 m. lapkričio 21 d. Komisija priėmė metinę augimo apžvalgą, kuria pradedamas 2019 m. Europos ekonominės politikos koordinavimo semestras. Ji tinkamai atsižvelgė į 2017 m. lapkričio 17 d. Europos Parlamento, Tarybos ir Komisijos paskelbtą Europos socialinių teisių ramstį. 2019 m. kovo 21 d. Europos Vadovų Taryba patvirtino metinėje augimo apžvalgoje nustatytus prioritetus. 2018 m. lapkričio 21 d. Komisija pagal Reglamentą (ES) Nr. 1176/2011 priėmė ir įspėjimo mechanizmo ataskaitą – joje Suomija nenurodyta kaip viena iš valstybių narių, dėl kurių reikės parengti nuodugnią apžvalgą. Tą pačią dieną Komisija taip pat priėmė rekomendaciją dėl Tarybos rekomendacijos dėl euro zonos ekonominės politikos; tą rekomendaciją Europos Vadovų Taryba patvirtino 2019 m. kovo 21 d. 2019 m. balandžio 9 d. Taryba priėmė rekomendaciją dėl euro zonos ekonominės politikos (toliau – euro zonai skirta rekomendacija);

               (2)kaip valstybė narė, kurios valiuta yra euro, atsižvelgdama į glaudžias ekonominės ir pinigų sąjungos šalių ekonomikos sąsajas, Suomija turėtų užtikrinti, kad euro zonai skirta rekomendacija, kaip nurodyta toliau išdėstytose 3 ir 4 rekomendacijose, būtų visiškai ir laiku įgyvendinta. Visų pirma, sutelkus su investicijomis susijusią ekonominę politiką į nurodytas sritis bus lengviau įgyvendinti antrą euro zonai skirtą rekomendaciją dėl investicijų rėmimo, o namų ūkių įsiskolinimo ribojimo priemonės padės įgyvendinti ketvirtą euro zonai skirtą rekomendaciją dėl privačiojo sektoriaus skolos mažinimo;

               (3)2019 m. vasario 27 d. paskelbta 2019 m. Suomijos ataskaita
                  2
               . Joje įvertinta Suomijos pažanga, padaryta įgyvendinant 2018 m. liepos 13 d. Tarybos priimtas šaliai skirtas rekomendacijas, veiksmai, kurių šalis ėmėsi atsižvelgdama į ankstesniais metais jai skirtas rekomendacijas, ir Suomijos pažanga siekiant nacionalinių tikslų pagal strategiją „Europa 2020“;

               (4)2019 m. balandžio 4 d. Suomija pateikė 2019 m. nacionalinę reformų programą ir 2019 m. stabilumo programą. Siekiant atsižvelgti į jų tarpusavio sąsajas, abi programos vertintos vienu metu;

               (5)į atitinkamas konkrečioms šalims skirtas rekomendacijas atsižvelgta sudarant 2014–2020 m. Europos struktūrinių ir investicijų fondų (toliau – ESI fondai) programas. Kaip numatyta Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1303/2013
                  3
                23 straipsnyje, Komisija, jei tai būtina siekiant remti atitinkamų Tarybos rekomendacijų įgyvendinimą, gali paprašyti valstybės narės peržiūrėti savo partnerystės sutartį ir susijusias programas bei pasiūlyti jų pakeitimų. Kaip naudotųsi šia nuostata, Komisija išsamiau nurodė priemonių, kuriomis ESI fondų veiksmingumas siejamas su patikimu ekonomikos valdymu, taikymo gairėse
                  4
               ;

               (6)šiuo metu Suomijai taikoma Stabilumo ir augimo pakto prevencinė dalis. 2019 m. stabilumo programoje, kurią pagal nesikeičiančios politikos scenarijų prieš pat visuotinius rinkimus balandžio mėn. pateikė ankstesnė Vyriausybė, numatoma, kad nominalusis balansas nuo 0,7 % BVP 2018 m. sumažės iki −0,3 % BVP 2019 m. Vyriausybės vertinimais, numatoma, kad balansas 2020 m. toliau gerės iki 0 %, o vėliau, 2021 ir 2022 m., vėl pablogės iki atitinkamai −0,1 % ir −0,3 %. Remiantis perskaičiuotu struktūriniu balansu
                  5
               , vidutinio laikotarpio biudžeto tikslą, t. y. 0,5 % BVP struktūrinį deficitą, planuojama viršyti visą programos laikotarpį, atsižvelgiant į 2019 m. leidžiamas ribas, susijusias su struktūrinių reformų, dėl kurių leista taikyti laikiną nuokrypį, įgyvendinimu. 2015 m. valdžios sektoriaus skolos santykis su BVP pasiekė aukščiausią tašką – 63,4 %, o 2018 m. sumažėjo iki 58,9 %. Pagal 2019 m. stabilumo programą skolos santykis toliau mažės ir 2021 m. pasieks 57,4 % BVP. Numatoma, kad 2022 m. jis vėl padidės iki 57,7 % BVP. Makroekonominis scenarijus, kuriuo grindžiamos tos biudžeto projekcijos, iš esmės yra tikėtinas. Pagrindinė rizika biudžeto projekcijoms yra susijusi su galimai didesnėmis, nei tikėtasi, visuomenės senėjimo išlaidomis ir aukštesne infliacija;

               (7)2018 m. liepos 13 d. Taryba rekomendavo, kad 2019 m. Suomija pasiektų vidutinio laikotarpio biudžeto tikslą, atsižvelgiant į leidžiamas ribas, susijusias su struktūrinių reformų, dėl kurių leista taikyti laikiną nuokrypį, įgyvendinimu. Tai atitinka didžiausią grynųjų pirminių valdžios sektoriaus išlaidų nominalųjį augimą
                  6
               , sudarantį 2,9 % 2019 m. ir atitinkantį leidžiamą struktūrinio balanso pablogėjimą 0,2 % BVP. Remiantis Komisijos 2019 m. pavasario prognoze numatoma, kad Suomija 2019 m. pasieks savo vidutinio laikotarpio biudžeto tikslą, atsižvelgiant į leidžiamas ribas, susijusias su struktūrinių reformų sąlyga;

               (8)2020 m., atsižvelgiant į prognozuojamą 0,8 % Suomijos gamybos apimties atotrūkį, grynųjų pirminių valdžios sektoriaus išlaidų nominalusis augimas neturėtų viršyti 1,9 %, o tai atitinka 0,5 % BVP struktūrinį koregavimą pagal bendrai sutartą reikalavimų koregavimo matricą taikant Stabilumo ir augimo paktą. Remiantis Komisijos 2019 m. pavasario prognoze, jeigu politika nesikeis, numatoma, kad 2020 m. Suomijai kils tam tikro nuokrypio rizika. Apskritai Taryba mano, kad pagal prognozes Suomija 2019 m. turėtų atitikti Stabilumo ir augimo pakto nuostatas ir turi būti pasirengusi imtis papildomų priemonių, kad užtikrintų Stabilumo ir augimo pakto nuostatų laikymąsi 2020 m.;

               (9)numatoma, kad dėl visuomenės senėjimo ir darbo jėgos mažėjimo per ateinančius dešimtmečius padidės išlaidos pensijoms, sveikatos ir ypač socialinei rūpybai (ilgalaikei priežiūrai). Remiantis 2018 m. fiskalinio tvarumo ataskaita, dėl numatomo visuomenės senėjimo išlaidų padidėjimo reikėtų, kad fiskalinis konsolidavimas siektų 2 % BVP, kad būtų galima ilgainiui stabilizuoti skolos santykį su BVP. 2019 m. kovo 7 d. Suomijos parlamentas atmetė regioninės valdžios, sveikatos priežiūros ir socialinių paslaugų reformą, kurios tikslas – spręsti šias problemas ir užtikrinti vienodą prieinamumą bei sutrumpinti laukimo laiką. Pačių Suomijos gyventojų nurodytų nepatenkintų medicininių poreikių lygis toliau viršija ES vidurkį. Dėl ilgų eilių sunkumų gauti reikiamą medicininę priežiūrą visų pirma patiria nedirbantys asmenys;

               (10)mažėjant darbingo amžiaus gyventojų ir daugėjant laisvų darbo vietų Suomijos darbo rinkoje didėja įtampa. Kartu aktyvumo ir užimtumo lygis Suomijoje yra žemesnis negu kitose Šiaurės šalyse, o struktūrinis nedarbas 2018 m. išliko 7 %. Tai iš dalies atspindi neaktyvumo ir nedarbo spąstus, kurie kliudo geriau panaudoti darbo jėgą. Pagrindinės kliūtys, trukdančios žmonėms grįžti į darbą, atsiranda dėl sudėtingos pašalpų sistemos ir įvairių rūšių išmokų derinio. Pašalpų mokėjimas didėjant pajamoms greitai palaipsniui nutraukiamas, dėl to kyla rizika, kad pradėti dirbti gali būti nepakankamai finansiškai naudinga. Su pašalpų dydžiu susijęs netikrumas ir pašalpoms atkurti reikalingas laikas sumažina trumpalaikio darbo arba darbo ne visą darbo laiką patrauklumą. Pagrindinis pajamų eksperimentas, kurio preliminarūs rezultatai paskelbti 2019 m. vasario mėn., suteikia informacijos, kaip peržiūrėti socialinės apsaugos sistemą, kad pašalpos būtų veiksmingiau suderintos su pajamomis;

               (11)siekiant padidinti aktyvumo lygį dabar, kai aktyvumas ir užimtumas artimi ikikriziniams lygiams, būtinos investicijos į aktyvią įtrauktį, ypač labiausiai nuo darbo rinkos nutolusių grupių. Išsamios reformos, kuriomis siekiama skatinti dalyvavimą darbo rinkoje, galėtų suteikti geresnių galimybių darbo rinkoje kai kurioms grupėms. Tai būtų migrantų kilmės asmenys, vaisingo amžiaus moterys, žemos kvalifikacijos vyrai, iš dalies darbingi asmenys ir neįgalieji. Kai kurių paslaugų teikimas bedarbiams ir neaktyviems asmenims yra paskirstytas kelioms atskiroms institucijoms ir paslaugų teikėjams. Norint padėti šioms grupėms prisijungti prie darbo rinkos ir joje išsilaikyti, reikia pritaikytų ir integruotų aktyvumo skatinimo ir darbingumo atgavimo paslaugų bei politikos. Dėl moterims tenkančios ilgalaikės priežiūros atsakomybės atsiranda moterų ir vyrų užimtumo lygių skirtumas ir moterų bei vyrų darbo užmokesčio skirtumas. Vyriausybė pradėjo šeimos nario priežiūros atostogų reformos procesą, tačiau jo neužbaigė;

               (12)siekiant Suomijoje skatinti tvarų ir integracinį augimą, labai svarbu užtikrinti darbo jėgos pasiūlą demografinių ir technologinių pokyčių laikais. Investicijos į įgūdžius, visų pirma atitinkančius darbo rinkos poreikius, padėtų įveikti sunkumus, kylančius dėl struktūrinių pokyčių ekonomikoje. Technologinis pokytis skatina nuolatinį darbo jėgos mokymą ir perkvalifikavimą taikant lanksčius mokymosi būdus, be kita ko, daugiausia dėmesio skiriant suaugusiųjų mokymuisi, švietimui ir mokymui. Tai turėtų padidinti profesinį judumą: taip sumažinti įgūdžių pasiūlos ir paklausos neatitiktį ir padėti tenkinti būsimus darbo rinkos poreikius;

               (13)kyla pavojus, kad Suomija nepasieks 2020 m. tikslo perdirbti 50 % komunalinių atliekų. Konkrečiai, komunalinių atliekų vis daugiau deginama (60 % 2017 m., palyginti su 55 % 2016 m.);

               (14)nors viešosios išlaidos moksliniams tyrimams ir technologinei plėtrai dabar stabilizuojasi, nuo 2009 m. Suomijoje labiausiai iš visų ES valstybių narių sumažėjo privačiojo sektoriaus investicijos į mokslinius tyrimus ir technologinę plėtrą. Nepaisant per kelerius pastaruosius metus pagerėjusios makroekonominės padėties, privačiojo sektoriaus investicijos į mokslinius tyrimus ir technologinę plėtrą dar neatsigavo. Didesnis investicijų į mokslinius tyrimus ir technologinę plėtrą intensyvumas yra pagrindinis veiksnys struktūriniams pokyčiams vykti, dėl kurių būtų sukurtos palankesnės sąlygos žinioms imliems ekonomikos sektoriams ir sustiprėtų ilgalaikio augimo potencialas. Be to, viena iš pagrindinių inovacijų skatinimo ir jų pateikimo rinkai kliūčių tebėra aukštojo mokslo institucijų ir verslo sektoriaus atstovų bendradarbiavimas;

               (15)dėl gyventojų sklaidos transporto kliūtys gali trukdyti žmonėms judėti, kad susirastų darbą. Strateginės investicijos į transporto infrastruktūrą gali padidinti darbo jėgos judumą ir taip sustiprinti darbo rinkų veikimą. Kartu infrastruktūros jungtys galėtų padidinti galimybes patekti į užsienio rinkas, nes Suomijoje transporto išlaidos turi palyginti didelį poveikį galutinei produktų kainai, palyginti su kitomis ES valstybėmis narėmis;

               (16)strateginės investicijos į priklausomybės nuo iškastinio kuro mažinimą energijai imliose pramonės šakose ir transporto sektoriuje padėtų siekti ilgalaikių ekonomikos ir klimato tikslų. Šioje srityje Suomija pirmauja pagal švarios energijos inovacijų ir privačiojo sektoriaus mokslinių tyrimų ir technologinės plėtros išlaidas. Papildomos investicijos į kai kurias švarios energijos programas iki 2021 m., kaip įsipareigota, padėtų Suomijai įgyvendinti su anglies dioksido poveikio neutralizavimu susijusius tikslus. Be Suomijos plataus užmojo tikslų didinti biodegalų dalį, elektrifikacija yra ekonomiškai efektyvus būdas mažinti transporto sektoriaus priklausomybę nuo iškastinio kuro, atsižvelgiant į pažengusį elektros energijos gamybos priklausomybės nuo iškastinio kuro mažinimą;

               (17)dėl mažų palūkanų normų ir pagerėjusios ekonominės perspektyvos bendras skolinimo mastas padidėjo, ypač per būsto bendroves (kurios yra išskirtinė būsto nuosavybės forma). Kartu sparčiai didėja vartojimo kreditai ir vis daugiau šios rūšies paskolų suteikia užsienio bankai, finansų įstaigos, kurios nėra kredito įstaigos, mažų paskolų bendrovės, taip pat šie kreditai teikiami tarpusavio skolinimo būdu. Todėl namų ūkių skola išlieka kaip niekad didelė (67 % BVP 2017 m.). Skolos palūkanos daugiausia yra kintamosios, todėl atsirastų rizika, jeigu vidutiniu laikotarpiu pakiltų palūkanų normos. Suomijos finansų priežiūros institucija priėmė keletą priemonių, kad apribotų namų ūkių įsiskolinimo didėjimą. Vis dėlto aktyviai sumažinti skolos naštos greitai nesitikima, kadangi visų pirma palūkanų normos išlieka žemos, o vartotojų pasitikėjimas yra vis dar palyginti didelis;

               (18)šiuo metu Suomija neturi išsamaus (t. y. renkančio teigiamą ir neigiamą informaciją apie skolininkus) kreditų registro, apimančio pagrindinius bankus. Tai, kad jo nėra, gali trukdyti bankams susidaryti aiškų bendro namų ūkių įsiskolinimo vaizdą. Kai kurie parengiamieji tokios rūšies registro kūrimo darbai atlikti pernai;

               (19)pašalinti tam tikrus rekomendacijose nustatytus trūkumus, visų pirma šalies ataskaitos
                  7
                D priede nurodytose srityse, galėtų padėti 2021–2027 m. laikotarpio ES fondų programavimas. Tai suteiktų Suomijai galimybę atsižvelgiant į regioninius skirtumus optimaliai panaudoti šiuos fondus nustatytuose sektoriuose;

               (20)per 2019 m. Europos semestrą Komisija atliko išsamią Suomijos ekonominės politikos analizę ir ją paskelbė 2019 m. šalies ataskaitoje. Be to, ji įvertino 2019 m. stabilumo programą ir 2019 m. nacionalinę reformų programą, taip pat veiksmus, kurių Suomija ėmėsi atsižvelgdama į ankstesniais metais jai skirtas rekomendacijas. Komisija įvertino ne tik jų svarbą tvariai fiskalinei ir socialinei bei ekonominei Suomijos politikai, bet ir tai, kaip jie atitinka Sąjungos taisykles ir gaires, nes būtina stiprinti bendrą Sąjungos ekonomikos valdymą Sąjungos lygio priemonėmis prisidedant prie būsimų nacionalinių sprendimų;

               (21)atsižvelgdama į šį vertinimą, Taryba išnagrinėjo 2019 m. stabilumo programą, o jos nuomonė
                  8
                atspindėta visų pirma toliau išdėstytoje 1 rekomendacijoje;

               (22)atsižvelgdama į šį vertinimą, Taryba išnagrinėjo 2019 m. nacionalinę reformų programą ir 2019 m. stabilumo programą. Jos rekomendacijos pagal Reglamento (ES) Nr. 1176/2011 6 straipsnį atspindėtos toliau išdėstytose 1–4 rekomendacijose,

               REKOMENDUOJA Suomijai 2019 ir 2020 m. imtis šių veiksmų:

               1.Užtikrinti, kad 2020 m. grynųjų pirminių valdžios sektoriaus išlaidų nominalusis augimas neviršytų 1,9 %, o tai atitiktų 0,5 % BVP metinį struktūrinį koregavimą. Pagerinti socialinių bei sveikatos priežiūros paslaugų išlaidų efektyvumą ir vienodą prieinamumą.

               2.Didinti paskatas dirbti ir gerinti įgūdžius bei aktyvią įtrauktį, visų pirma teikiant gerai integruotas paslaugas bedarbiams ir neaktyviems asmenims.

               3.Vykdant su investicijomis susijusią ekonominę politiką sutelkti dėmesį į mokslinius tyrimus ir inovacijas, perėjimą prie mažo anglies dioksido kiekio energetikos ir darnųjį transportą, atsižvelgiant į regioninius skirtumus.

               4.Sugriežtinti namų ūkių skolos stebėjimą ir sukurti kreditų registro sistemą.

               Priimta Briuselyje

                     Tarybos vardu

                     Pirmininkas

                     (1)

                        OL L 209, 1997 8 2, p. 1.

                     (2)

                        SWD(2019) 1025 final.

                     (3)

                        2013 m. gruodžio 17 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 1303/2013, kuriuo nustatomos Europos regioninės plėtros fondui, Europos socialiniam fondui, Sanglaudos fondui, Europos žemės ūkio fondui kaimo plėtrai ir Europos jūros reikalų ir žuvininkystės fondui bendros nuostatos ir Europos regioninės plėtros fondui, Europos socialiniam fondui, Sanglaudos fondui ir Europos jūros reikalų ir žuvininkystės fondui taikytinos bendrosios nuostatos ir panaikinamas Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1083/2006 (OL L 347, 2013 12 20, p. 320).

                     (4)

                        COM(2014) 494 final.

                     (5)

                        Pagal ciklą pakoreguotas balansas atėmus vienkartines ir laikinąsias priemones, Komisijos perskaičiuotas taikant bendrai sutartą metodiką.

                     (6)

                        Grynąsias pirmines valdžios sektoriaus išlaidas sudaro visos valdžios sektoriaus išlaidos atėmus palūkanų išlaidas, Sąjungos fondų pajamomis visiškai kompensuojamas išlaidas Sąjungos programoms ir išlaidų bedarbio pašalpoms nediskrecinius pokyčius. Nacionaliniu lygmeniu finansuojamas bendrojo pagrindinio kapitalo formavimas išlyginamas per 4 metų laikotarpį. Įskaičiuojamos diskrecinės pajamų priemonės arba teisės aktais nustatytas pajamų didėjimas. Vienkartinės priemonės, susijusios tiek su pajamomis, tiek su išlaidomis, neįskaičiuojamos.

                     (7)

                        SWD(2019) 1025 final.

                     (8)

                        Pagal Tarybos reglamento (EB) Nr. 1466/97 5 straipsnio 2 dalį.