title: 2011/622/ES: 2011 m. rugsėjo 20 d. Komisijos rekomendacija dėl eksploatuojamų geležinkelio linijų pagrindinių parametrų atitikties techninėms sąveikos specifikacijoms lygio įrodymo tvarkos  Tekstas svarbus EEE

text:
               21.9.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 243/23

         KOMISIJOS REKOMENDACIJA
   2011 m. rugsėjo 20 d.
   dėl eksploatuojamų geležinkelio linijų pagrindinių parametrų atitikties techninėms sąveikos specifikacijoms lygio įrodymo tvarkos
   (Tekstas svarbus EEE)
   (2011/622/ES)
   EUROPOS KOMISIJA,
   atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 292 straipsnį,
   kadangi:
   pagal 2011 m. balandžio 26 d. Komisijos sprendimo 2011/275/ES dėl transeuropinės paprastųjų geležinkelių sistemos infrastruktūros posistemio techninės sąveikos specifikacijos (1) priedo 7.3.4 skirsnį, eksploatuojamose geležinkelio linijose, kurioms netaikomas atnaujinimo arba patobulinimo projektas, gali būti leidžiama eksploatuoti TSS atitinkančius geležinkelio riedmenis laikantis pagrindinių 2008 m. birželio 17 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2008/57/EB dėl geležinkelių sistemos sąveikos Bendrijoje reikalavimų (2). Infrastruktūros valdytojui šiuo atveju turėtų būti suteikta galimybė savanoriškai užpildyti infrastruktūros registrą pagal Sprendimo 2011/275/ES D priedą. Turėtų būti rekomenduota bendra pagrindinių parametrų atitikties Sprendimu 2011/275/ES nustatytai TSS lygio įrodymo tvarka,
   REKOMENDUOJA, kad
   eksploatuojamų stacionariųjų įrenginių pagrindinių parametrų atitikties techninėms sąveikos specifikacijoms lygis būtų įrodomas priede išdėstyta tvarka.

      Priimta Briuselyje 2011 m. rugsėjo 20 d.

            Komisijos vardu

         Siim KALLAS

            Pirmininko pavaduotojas

      (1)  OL L 126, 2011 5 14, p. 53.

      (2)  OL L 191, 2008 7 18, p. 1.

      PRIEDAS

         Eksploatuojamų geležinkelio linijų pagrindinių parametrų atitikties techninėms sąveikos specifikacijoms lygio įrodymo tvarka

      1.   Įvadas

      1.1.   Techninė taikymo sritis

      Ši tvarka taikoma šiems Sąjungos geležinkelių sistemos posistemiams:

                  a)

                  struktūriniam infrastruktūros posistemiui ir

                  b)

                  struktūriniam energijos posistemiui.

            Šie posistemiai įtraukti į Direktyvos 2008/57/EB II priedo 1 dalies posistemių sąrašą.
      1.2.   Geografinė taikymo sritis

      Geografinė šios tvarkos taikymo sritis – Direktyvoje 2008/57/EB nustatyta Sąjungos geležinkelių sistema.
      1.3.   Apibrėžtys

      Šios tvarkos aprašyme vartojamų terminų apibrėžtys:
      a)   EI– eksploatuojama infrastruktūra (stacionarieji įrenginiai), pradėta eksploatuoti prieš įsigaliojant Direktyvai 2008/57/EB, arba po Direktyvos 2008/57/EB įsigaliojimo pradėtos eksploatuoti linijos, kurioms netaikyta EB patikros procedūra;
      b)   EI atitikties įrodymas– patikra, kurią atliekant nustatoma, ar pagrindiniai posistemio arba (ir) eksploatuojamų linijų sudedamosios dalies parametrai atitinka taikomų TSS reikalavimus;
      c)   EI atitikties įrodymo pažymėjimas– nepriklausomo vertintojo išduotas dokumentas, kuriuo patvirtinama, kad įrodyta EI atitiktis;
      d)   EI atitikties įrodymo deklaracija– gavus EI atitikties įrodymo pažymėjimą pareiškėjo parengiamas dokumentas.
      2.   Eksploatuojamų linijų atitikties techninėms sąveikos specifikacijoms įrodymo tvarka

      2.1.   Tikslas

      Pagal Sprendimą 2011/275/ES dėl transeuropinės paprastųjų geležinkelių sistemos infrastruktūros posistemio techninės sąveikos specifikacijos, eksploatuojamose geležinkelio linijose, kurioms netaikomas atnaujinimo arba patobulinimo projektas, gali būti leidžiama eksploatuoti TSS atitinkančius geležinkelio riedmenis laikantis pagrindinių Direktyvos 2008/57/EB reikalavimų.
      Todėl eksploatuojamų stacionariųjų įrenginių atitiktis taikomoms TSS gali būti įrodoma toliau aprašyta tvarka ir nereikalaujama naujo leidimo pradėti eksploatuoti tuos įrenginius.
      Tvarka neprivaloma, todėl taikoma savanoriškai.
      2.2.   Pagrindinių parametrų atitikties techninei sąveikos specifikacijai lygio įrodymo tvarka

      1.   Pagrindinių parametrų atitikties TSS lygio įrodymo tvarka yra EI atitikties įrodymo tvarka, pagal kurią pareiškėjas vykdo 2, 3, 5.2 ir 5.4 punktuose nustatytus įpareigojimus ir užtikrina, kad nagrinėjamas posistemis, kuriam taikytos 4 punkto nuostatos, atitiktų jam taikomos (-ų) TSS reikalavimus, ir prisiimdamas visą atsakomybę pareiškia, kad tas posistemis atitinka tuos reikalavimus.
      2.   Pasirinktam nepriklausomam vertintojui pareiškėjas pateikia posistemio EI atitikties įrodymo paraišką.
      Paraiškoje pateikiama:

                  a)

                  pareiškėjo pavadinimas ir adresas, o jei paraišką pateikia įgaliotasis atstovas – ir atstovo pavadinimas ir adresas;

                  b)

                  techniniai dokumentai.

            3.   Techniniai dokumentai

                  3.1.

                  Pareiškėjas parengia techninius dokumentus ir pateikia juos 4 punkte nurodytam nepriklausomam vertintojui. Dokumentais turėtų būti galima įrodyti eksploatuojamo posistemio pagrindinių parametrų atitikties taikomai (-oms) TSS lygį.

                  3.2.

                  Jei taikoma, techniniuose dokumentuose pateikiama:

                              a)

                              eksploatuojamo posistemio bendras apibūdinimas;

                              b)

                              techninei bylai sudaryti reikalingi dokumentai;

                              c)

                              visiškai arba iš dalies taikytų darniųjų standartų ir (arba) kitų techninių specifikacijų, kurių nuorodos paskelbtos Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje, ir (arba) nacionalinių techninių specifikacijų, apie kurias pranešta pagal Direktyvos 2008/57/EB 17 straipsnio 3 dalį, sąrašas ir, jei tie darnieji arba nacionaliniai standartai netaikyti, sprendimų, priimtų siekiant užtikrinti atitiktį taikomos (-ų) TSS reikalavimams, aprašymai. Jeigu darnieji arba nacionaliniai standartai taikyti iš dalies, techniniuose dokumentuose nurodomos taikytos dalys;

                              d)

                              posistemio naudojimo sąlygos (eksploatavimo trukmės arba atstumo apribojimai, dilimo ribos ir t. t.);

                              e)

                              aprašymai ir paaiškinimai, reikalingi posistemio naudojimui ir techninei priežiūrai suprasti;

                              f)

                              techninės priežiūros sąlygos ir posistemio techninės priežiūros techniniai dokumentai;

                              g)

                              taikomoje (-ose) TSS nustatyti techniniai reikalavimai, į kuriuos atsižvelgiama atliekant posistemio techninę priežiūrą ar jį naudojant;

                              h)

                              kiti tinkami techniniai įrodymai, kad kompetentingos institucijos panašiomis sąlygomis sėkmingai atliko ankstesnius patikrinimus arba bandymus.

                  3.3.

                  Pareiškėjas saugo techninius dokumentus visą posistemio eksploatavimo laiką, kad prireikus juos galėtų pateikti atsakingoms nacionalinėms valdžios institucijoms.

            4.   Pagrindinių parametrų atitikties techninei sąveikos specifikacijai lygio įrodymo tvarka.

                  4.1.

                  Pareiškėjo pasirinktas nepriklausomas vertintojas atsižvelgia į kitų institucijų ar pareiškėjo atliktų tyrimų, patikrinimų ar bandymų įrodymus.

                  4.2.

                  Nepriklausomo vertintojo surinkti įrodymai turi būti tinkami ir pakankami siekiant įrodyti atitikties taikomos (-ų) TSS reikalavimams lygį ir kad buvo atlikti visi reikiami ir tinkami patikrinimai ir bandymai.

                  4.3.

                  Jei eksploatuojamas posistemis atitinka taikomos (-ų) TSS reikalavimus, nepriklausomas vertintojas išduoda EI atitikties įrodymo pažymėjimą.

            5.   EI atitikties įrodymo deklaracija

                  5.1.

                  Pareiškėjas raštu parengia posistemio EI atitikties įrodymo deklaraciją ir saugo ją visą posistemio eksploatavimo laiką. EI atitikties įrodymo deklaracijoje nurodomas posistemis, kuriam parengta deklaracija.

                  5.2.

                  EI atitikties įrodymo deklaracija ir prie jos pridedami dokumentai parengiami raštu pagal 2.5 skyrių.

                  5.3.

                  Atitinkamų institucijų reikalavimu pateikiama EI atitikties įrodymo deklaracijos kopija.

            6.   Techninė byla

                  6.1.

                  Nepriklausomas vertintojas atsakingas už techninės bylos, kuri pridedama prie EI atitikties įrodymo deklaracijos, sudarymą.

                  6.2.

                  Prie EI atitikties įrodymo deklaracijos pridedama techninė byla pateikiama pareiškėjui.

                  6.3.

                  Pareiškėjas visą posistemio eksploatavimo laiką saugo techninės bylos egzempliorių; bylos kopija siunčiama kiekvienai kitai jos paprašiusiai valstybei narei.

            2.3.   Savybės, kurias reikia įvertinti

      Savybės, kurias reikia įvertinti taikant pagrindinių parametrų atitikties techninei sąveikos specifikacijai lygio įrodymo tvarką:
      —   paprastųjų geležinkelių infrastruktūros posistemio– pagal 1 lentelę,
      —   paprastųjų geležinkelių energijos posistemio– pagal 2 lentelę,
      —   greitųjų geležinkelių infrastruktūros posistemio– pagal 3 lentelę,
      —   greitųjų geležinkelių energijos posistemio– pagal 4 lentelę.

         1 lentelė.

         Paprastųjų geležinkelių infrastruktūros posistemio vertinimas EI atitikčiai įrodyti

                  Savybės, kurias reikia įvertinti (paprastųjų geležinkelių infrastruktūros posistemio TSS)

                  Eksploatuojamai linijai netaikyta jokia EC patikra

                  Konkrečios vertinimo procedūros
                  (PG INF TSS)

                  1

                  2

                  Inžinerinių statinių artumo gabaritas (4.2.4.1)

                  X

                  6.2.4.1

                  Atstumas tarp gretimų kelių ašių (4.2.4.2)

                  X

                  6.2.4.2

                  Didžiausi nuolydžiai (4.2.4.3)

                  X

                  Mažiausias gulsčiosios kreivės spindulys (4.2.4.4)

                  X

                  Mažiausias statmenosios kreivės spindulys (4.2.4.5)

                  X

                  Nominalus vėžės plotis (4.2.5.1)

                  X

                  Dviejų bėgių aukščių skirtumas horizontalia kryptimi (4.2.5.2)

                  X

                  Dviejų bėgių aukščių skirtumo horizontalia kryptimi kitimo sparta (4.2.5.3)

                  X

                  Dviejų bėgių aukščių skirtumo horizontalia kryptimi stygius (4.2.5.4)

                  X

                  6.2.4.3

                  Rato ir bėgio sąveika tiesiosiose ir didelio spindulio kreivėse (4.2.5.5.1) – projektinės vertės

                  netaikoma

                  Rato ir bėgio sąveika tiesiosiose ir didelio spindulio kreivėse (4.2.5.5.2) – taikomos vertės

                  neišspręstas klausimas

                  6.2.4.5

                  Kelio atkarpos be iešmų ir kryžmių bėgio galvutės profilis (4.2.5.6)

                  netaikoma

                  Bėgio pokrypis (4.2.5.7)

                  X

                  Kelio standumas (4.2.5.8)

                  netaikoma

                  Blokavimo įtaisai (4.2.6.1)

                  X

                  Eksploatuojamų iešmų ir kryžmių geometrija (4.2.6.2)

                  netaikoma

                  Didžiausia bukosios kryžmės dalis be rato kreipiamųjų priemonių (4.2.6.3)

                  X

                  6.2.4.7

                  Kelio atsparumas vertikaliosioms apkrovoms (4.2.7.1)

                  X

                  6.2.5

                  Išilginis kelio atsparumas (4.2.7.2)

                  X

                  6.2.5

                  Šoninis kelio atsparumas (4.2.7.3)

                  X

                  6.2.5

                  Naujų tiltų atsparumas eismo apkrovoms (4.2.8.1)

                  netaikoma

                  Ekvivalentinė vertikalioji naujų sankasų apkrova ir grunto slėgio poveikis (4.2.8.2)

                  netaikoma

                  Virš kelių ar greta jų pastatytų naujų statinių atsparumas kelio poveikiui (4.2.8.3)

                  netaikoma

                  Eksploatuojamų tiltų ir sankasų atsparumas eismo apkrovoms (4.2.8.4)

                  X

                  6.2.4.9

                  Neatidėliotinų veiksmų, įsikišimo ir įspėjamųjų ribų nustatymas (4.2.9.1)

                  netaikoma

                  Neatidėliotinų kelio iškrypos veiksmų riba (4.2.9.2)

                  netaikoma

                  Neatidėliotinų vėžės pločio pokyčio veiksmų riba (4.2.9.3)

                  netaikoma

                  Neatidėliotinų dviejų kelio bėgių aukščių skirtumo horizontalia kryptimi pokyčio veiksmų riba (4.2.9.4)

                  netaikoma

                  Naudingasis peronų ilgis (4.2.10.1)

                  X

                  Peronų plotis ir jų kraštas (4.2.10.2)

                  X

                  Peronų galai (4.2.10.3)

                  X

                  Peronų aukštis (4.2.10.4)

                  X

                  Atstumas nuo perono vertikaliojo paviršiaus krašto iki artimojo bėgio galvutės važiuojamojo paviršiaus krašto (4.2.10.5)

                  X

                  Didžiausias slėgio svyravimas tuneliuose (4.2.11.1)

                  X

                  6.2.4.6

                  Ribiniai triukšmo ir vibracijos dydžiai ir mažinimo priemonės (4.2.11.2)

                  neišspręstas klausimas

                  Apsauga nuo elektros smūgio (4.2.11.3)

                  žr. ENE

                  Sauga geležinkelių tuneliuose (4.2.11.4)

                  žr. SRT

                  Šoninio vėjo poveikis (4.2.11.5)

                  neišspręstas klausimas

                  Atstumo žymos (4.2.12.1)

                  X

                  Tualetų nuotekų šalinimas (4.2.13.2)

                  X

                  6.2.4.10

                  Traukinių išorės valymo įrenginiai (4.2.13.3)

                  X

                  6.2.4.10

                  Vandens papildymas (4.2.13.4)

                  X

                  6.2.4.10

                  Degalų papildymas (4.2.13.5)

                  X

                  6.2.4.10

                  Elektros energijos tiekimas iš stacionariojo šaltinio (4.2.13.6)

                  X

                  6.2.4.10

         2 lentelė.

         Paprastųjų geležinkelių energijos posistemio vertinimas EI atitikčiai įrodyti

                  Savybės, kurias reikia įvertinti (paprastųjų geležinkelių energijos posistemio TSS)

                  Eksploatuojamai linijai netaikyta jokia EB patikra

                  Konkrečios vertinimo procedūros
                  (PG ENE TSS)

                  1

                  2

                  Įtampa ir dažnis (4.2.3)

                  X

                  Elektros energijos tiekimo sistemos savybių parametrai (4.2.4)

                  X

                  6.2.4.1

                  Elektros energijos tiekimo nepertraukiamumas esant trikdžiams tuneliuose (4.2.5)

                  X

                  Srovė traukiniui stovint (NS sistema) (4.2.6)

                  X

                  Rekuperacinis stabdymas (4.2.7)

                  X

                  6.2.4.2

                  Elektros įrenginių apsaugos koordinavimo priemonės (4.2.8)

                  X

                  6.2.4.3

                  Harmonikos ir dinaminiai poveikiai KS sistemoms (4.2.9)

                  X

                  6.2.4.4

                  Orinės kontaktinės linijos geometrija. Atstumas tarp kontaktinio tinklo laido ir bėgių (4.2.13.1)

                  X

                  Orinės kontaktinės linijos geometrija. Atstumo tarp kontaktinio tinklo laido ir bėgių nuokrypiai (4.2.13.2)

                  X

                  Orinės kontaktinės linijos geometrija. Skersinis nuokrypis (4.2.13.3)

                  X

                  Pantografo gabaritas (4.2.14)

                  X

                  Vidutinė pantografo prispaudimo jėga (4.2.15)

                  X

                  Dinaminės savybės ir srovės ėmimo kokybė (4.2.16)

                  X

                  6.1.4.1, 6.2.4.5

                  Atstumas tarp pantografų (4.2.17)

                  X

                  Kontaktinio tinklo laido medžiaga (4.2.18)

                  X

                  Fazių išskirstymo sekcijos (4.2.19)

                  X

                  Sistemų išskyrimo sekcijos (4.2.20)

                  X

                  Elektros energijos tiekimo sistemos valdymas pavojaus atveju (4.4.2.3)

                  X

                  Techninės priežiūros taisyklės (4.5)

                  X

                  6.2.4.6

                  Apsauga nuo elektros smūgio (4.7.2, 4.7.3, 4.7.4)

                  X

         3 lentelė.

         Greitųjų geležinkelių infrastruktūros posistemio vertinimas EI atitikčiai įrodyti

                  Savybės, kurias reikia įvertinti (greitųjų geležinkelių infrastruktūros TSS)

                  Eksploatuojamai linijai netaikyta jokia EB patikra

                  Konkrečios vertinimo procedūros
                  (GG INF TSS)

                  1

                  2

                  Nominalioji bėgių vėžė (4.2.2)

                  X

                  Mažiausi infrastruktūros statinių artumo gabaritai (4.2.3)

                  X

                  6.2.6.1

                  Tarpukelės plotis (4.2.4)

                  X

                  Didžiausias nuolydis (4.2.5)

                  X

                  Mažiausias kreivės spindulys (4.2.6)

                  X

                  Bėgių kelio pokrypis (4.2.7)

                  X

                  Išorinio bėgio pakylos kreivėse nepakankamumas (4.2.8)

                  X

                  Rato ir bėgio sąveika tiesiosiose ir didelio spindulio kreivėse (projektinė vertė) (4.2.9.2)

                  netaikoma

                  Mažiausios vidutinio vėžės pločio vertės (4.2.9.3.1)

                  netaikoma

                  Bėgių kelio geometrinė kokybė ir atskirų defektų ribos (4.2.10)

                  netaikoma

                  Bėgio pokrypis (4.2.11)

                  X

                  6.2.6.4

                  Blokavimo įtaisai (4.2.12.1)

                  X

                  Slankiosios kryžmių šerdys (4.2.12.2)

                  X

                  Geometrinės charakteristikos (4.2.12.3)

                  netaikoma

                  Bėgių kelio atsparumas (4.2.13)

                  X

                  Konstrukcijų eismo apkrovos (4.2.14)

                  X

                  Bendras bėgių kelio standumas (4.2.15)

                  neišspręstas klausimas

                  6.2.6.3

                  Didžiausias slėgio pokytis tuneliuose (4.2.16)

                  X

                  6.2.6.5

                  Šoninio vėjo poveikis (4.2.17)

                  X

                  Elektrinės charakteristikos (4.2.18)

                  X

                  Triukšmas ir vibracija (4.2.19)

                  netaikoma

                  Patekimas į peroną (4.2.20.1)

                  X

                  Naudingasis perono ilgis (4.2.20.2)

                  X

                  Perono aukštis ir atstumas nuo bėgių kelio centro (4.2.20.4–5)

                  X

                  Bėgių kelio išdėstymas išilgai perono (4.2.20.6)

                  X

                  Apsauga nuo elektros šoko peronuose (4.2.20.7)

                  Žr. HS ENE

                  Prieiga žmonėms su judėjimo negalia (4.2.20.8)

                  žr. PRM

                  Apsauga nuo gaisro ir sauga geležinkelių tuneliuose (4.2.21)

                  žr. SRT

                  Prieiga arba įsibrovimas į geležinkelių linijos įrenginius (4.2.22)

                  X

                  Laisvoji šoninė erdvė keleiviams išlaipinimo iš traukinio ne stotyje atveju (4.2.23)

                  X

                  Atsarginio bėgių kelio ilgis (4.2.25.1)

                  X

                  Atsarginio bėgių kelio nuolydis (4.2.25.2)

                  X

                  Kreivės spindulys (4.2.25.3)

                  X

                  Stacionarioji traukinių priežiūros įranga (4.2.26)

                  X

         4 lentelė.

         Greitųjų geležinkelių energijos posistemio vertinimas EI atitikčiai įrodyti

                  Savybės, kurias reikia įvertinti (greitųjų geležinkelių energijos posistemio TSS)

                  Eksploatuojamai linijai netaikyta jokia EB patikra

                  Konkrečios vertinimo procedūros
                  (GG ENE TSS)

                  1

                  2

                  Įtampa ir dažnis (4.2.2)

                  X

                  Sistemos charakteristikos ir įrengtoji galia (4.2.3)

                  X

                  Rekuperacinis stabdymas (4.2.4)

                  X

                  Nepertraukiamas elektros energijos tiekimas (4.2.7)

                  netaikoma

                  Orinės kontaktinės linijos visuminis projektas, geometrija (4.2.9)

                  X

                  Orinio kontaktinio tinklo ir infrastruktūros gabarito suderinamumas (4.2.10)

                  X

                  Kontaktinio laidininko medžiaga (4.2.11)

                  X

                  Kontaktinio laidininko bangos sklidimo greitis (4.2.12)

                  netaikoma

                  Statinė pantografo prispaudimo jėga (4.2.14)

                  netaikoma

                  Vidutinė pantografo prispaudimo jėga (4.2.15)

                  X

                  Srovės ėmimo kokybė esant vidutinei pantografo prispaudimo jėgai (4.2.16)

                  X

                  4.2.16.2.1, 4.2.16.2.3

                  Vertikalus sąlyčio ploto poslinkis (4.2.17)

                  X

                  Orinio kontaktinio tinklo leidžiamoji srovinė apkrova (4.2.18)

                  X

                  Srovė traukiniui stovint (4.2.20)

                  X

                  Fazių išskirstymo sekcijos (4.2.21)

                  X

                  Sistemų išskyrimo sekcijos (4.2.22)

                  X

                  Elektros įrenginių apsaugos koordinavimo priemonės (4.2.23)

                  X

                  Harmonikos ir dinaminiai poveikiai (4.2.25)

                  netaikoma

                  Elektros energijos tiekimas pavojaus atveju (4.4.1)

                  X

                  Techninė priežiūra – gamintojo atsakomybė (4.5.1)

                  netaikoma

                  Techninė priežiūra – infrastruktūros valdytojo atsakomybė (4.5.2)

                  netaikoma

                  Apsauga nuo elektros smūgio (4.7.1, 4.7.2, 4.7.3)

                  X

            2.4.   Nepriklausomam vertintojui taikomi reikalavimai

      1.   Pareiškėjo pasirinktas nepriklausomas vertintojas įrodo eksploatuojamų linijų EI atitiktį. Nepriklausomas vertintojas gali būti išorės subjektas arba infrastruktūros valdytojo vidaus subjektas.
      2.   Kiek tai susiję su geležinkelio infrastruktūra, nepriklausomas vertintojas:

                  a)

                  yra baigęs tinkamą techninį mokymą;

                  b)

                  pakankamai išmano su atliekamu vertinimu susijusius reikalavimus ir turi pakankamai patikrinimų praktikos;

                  c)

                  turi gebėjimų parengti EI atitikties įrodymo pažymėjimus ir techninius dokumentus, kurie yra oficialus atlikto vertinimo patvirtinimas.

            3.   Nepriklausomas vertintojas, kuris yra infrastruktūros valdytojo vidaus subjektas, atitinka šiuos reikalavimus:

                  a)

                  vertintojas ir jo darbuotojai yra atskiras padalinys ir taiko ataskaitų teikimo metodus, kuriais užtikrinamas nešališkumas;

                  b)

                  nei vertintojas, nei jo darbuotojai neatsako už jų vertinamų gaminių naudojimą ar techninę priežiūrą ir nevykdo jokios veiklos, kuri pakenktų jų gebėjimui priimti objektyvius ir sąžiningus sprendimus, susijusius su jų vykdoma vertinimo veikla;

                  c)

                  vertintojas savo paslaugas teikia tik įmonei, kurios struktūrai jis priklauso.

            2.5.   Atitikties įrodymo deklaracija

      1.   EI atitikties įrodymo deklaracija ir su ja pateikiami dokumentai pasirašomi ir juose nurodoma data.
      2.   Deklaracija rašoma ta pačia kalba kaip techninė byla ir joje turi būti:

                  a)

                  nuorodos į eksploatuojamų linijų atitikties techninėms sąveikos specifikacijoms įrodymo tvarką;

                  b)

                  pareiškėjo arba ES įsisteigusio jo įgaliotojo atstovo pavadinimas ir adresas (nurodomas firmos pavadinimas ir visas adresas; jei nurodomas atstovas, nurodomas ir pareiškėjo firmos pavadinimas);

                  c)

                  trumpas posistemio aprašymas;

                  d)

                  EI atitiktį įrodžiusio nepriklausomo vertintojo pavadinimas ir adresas;

                  e)

                  techninėje byloje esančių dokumentų nuorodos;

                  f)

                  visos svarbios laikinos ar galutinės nuostatos, kurias turi atitikti posistemiai, ir visų pirma, kai taikoma, visi eksploatavimo apribojimai ar sąlygos;

                  g)

                  jei EI atitikties įrodymo deklaracija laikina, nurodomas jos galiojimo terminas;

                  h)

                  pasirašiusiojo asmens tapatybė.


title: 2011 m. liepos 12 d. Tarybos rekomendacija dėl Liuksemburgo 2011 m. nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl atnaujintos 2011–2014 m. Liuksemburgo stabilumo programos

text:
               16.7.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 210/5

         TARYBOS REKOMENDACIJA
   2011 m. liepos 12 d.
   dėl Liuksemburgo 2011 m. nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl atnaujintos 2011–2014 m. Liuksemburgo stabilumo programos
   2011/C 210/02
   EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
   atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 121 straipsnio 2 dalį ir 148 straipsnio 4 dalį,
   atsižvelgdama į 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei koordinavimo (1), ypač į jo 5 straipsnio 3 dalį,
   atsižvelgdama į Europos Komisijos rekomendaciją,
   atsižvelgdama į Europos Vadovų Tarybos išvadas,
   atsižvelgdama į Užimtumo komiteto nuomonę,
   pasikonsultavusi su Ekonomikos ir finansų komitetu,
   kadangi:

               (1)

               2010 m. kovo 26 d. Europos Vadovų Taryba pritarė Komisijos pasiūlymui įgyvendinti naują darbo vietų kūrimo ir augimo strategiją „Europa 2020“, grindžiamą geresniu ekonomikos politikos koordinavimu, ir daugiausia dėmesio skirti toms svarbioms sritims, kuriose reikia imtis veiksmų, kad būtų stiprinamas Europos tvaraus augimo ir konkurencingumo potencialas.

               (2)

               2010 m. liepos 13 d. Taryba priėmė rekomendaciją dėl valstybių narių ir Sąjungos bendrųjų ekonominės politikos gairių (2010–2014 m.), o 2010 m. spalio 21 d. – sprendimą dėl valstybių narių užimtumo politikos gairių (2), kurie kartu sudaro integruotas gaires. Į šias integruotas gaires valstybių narių paprašyta atsižvelgti formuojant nacionalinę ekonomikos ir užimtumo politiką.

               (3)

               2011 m. sausio 12 d. Komisija patvirtino pirmąją metinę augimo apžvalgą, kuria pradedamas naujas ekonomikos valdymo ES ciklas ir pirmas ex ante bei integruoto politikos koordinavimo Europos semestras, numatytas strategijoje „Europa 2020“.

               (4)

               2011 m. kovo 25 d. Europos Vadovų Taryba patvirtino fiskalinio konsolidavimo ir struktūrinių reformų prioritetus (atsižvelgdama į 2011 m. vasario 15 d. ir kovo 7 d. Tarybos išvadas ir Komisijos metinę augimo apžvalgą). Ji pabrėžė, kad pirmenybę reikia teikti patikimų biudžetų ir fiskalinio tvarumo atkūrimui, nedarbo mažinimui reformuojant darbo rinką ir naujoms ekonomikos augimo skatinimo priemonėms. Ji paprašė, kad valstybės narės šiuos prioritetus įgyvendintų konkrečiomis priemonėmis ir jas įtrauktų į savo stabilumo ar konvergencijos programas ir į nacionalines reformų programas.

               (5)

               2011 m. kovo 25 d. Europos Vadovų Taryba taip pat paragino valstybes nares, prisijungusias prie pakto „Euro plius“, laiku pranešti apie savo įsipareigojimus, kad juos galėtų įtraukti į savo stabilumo arba konvergencijos programas ir nacionalines reformų programas.

               (6)

               2011 m. balandžio 29 d. Liuksemburgas pateikė 2011 m. atnaujintą stabilumo programą, apimančią laikotarpį nuo 2011 iki 2014 m., ir 2011 m. nacionalinę reformų programą. Siekiant atsižvelgti į abiejų programų sąsają, jos vertintos vienu metu.

               (7)

               Atsižvelgiant į nepaprastai didelę finansų sektoriaus reikšmę šalies ekonomikai, Liuksemburgas finansų ir ekonomikos krizę atlaikė palyginti gerai. 2009 m. realiajam BVP nukritus 3,6 %, 2010 m. ekonomika greitai atsigavo. BVP išaugo maždaug 3,5 %, šį augimą skatino didesnės viešosios išlaidos, dėl kurių nusprendė vyriausybė įgyvendindama Europos ekonomikos atgaivinimo programą, taip pat labai padidėjęs grynasis eksportas. Užimtumo srityje krizė atlaikyta, iš dalies dėl to, kad daugeliu atveju buvo pereita prie valdžios institucijų remiamos priemonės – sutrumpinto darbo laiko. Nuo 2008 m. pradžios nedarbas pradėjo didėti ir iš esmės stabilizavosi ties maždaug 6 % – Liuksemburge tai aukštas istorinis nedarbo lygis. Nepaisant nuosmukio, Liuksemburgo viešieji finansai palyginti patikimi (2010 m. deficitas buvo 1,7 %, bendra skola – 18,4 %) dėl labai palankios pradinės būklės.

               (8)

               Remdamasi atnaujintos stabilumo programos vertinimu pagal Reglamentą (EB) Nr. 1466/97, Taryba mano, kad makroekonominis scenarijus, kuriuo grindžiamos programoje pateiktos biudžeto projekcijos, yra kiek atsargus, palyginti su Komisijos tarnybų 2011 m. pavasario prognoze. Stabilumo programoje nustatytas 1 % 2011 m. deficito tikslas atitinka Komisijos tarnybų pavasario prognozę. Pagal scenarijų, kai politika nekeičiama, stabilumo programoje prognozuojama, kad 2012 m. nominalusis deficitas padidės iki 1,5 % BVP, paskui vėl palaipsniui mažės iki 0,8 % BVP 2014 m. Komisijos tarnybų prognozė yra kiek optimistiškesnė: prognozuojama, kad 2012 m. deficitas sudarys 1,1 % BVP, remiantis palankesniu makroekonominiu scenarijumi ir lėtesniu išlaidų didėjimu. Stabilumo programoje nenumatoma, kad per 2011–2014 m. programos laikotarpį vidutinės trukmės tikslas, t. y. 0,5 % BVP struktūrinis perviršis, bus pasiektas. Priešingai, tikimasi, kad struktūrinis balansas (Komisijos tarnybų perskaičiuotas pagal stabilumo programoje pateiktą informaciją ir bendrai sutartą metodiką) palaipsniui suprastės nuo 0,3 % perviršio 2011 m. iki 0,8 % deficito 2014 m.

               (9)

               Prognozuojama, kad BVP augimas išliks patikimas, todėl Liuksemburgo viešiesiems finansams galėtų būti naudinga, jeigu struktūrinis balansas būtų labiau pagerintas, kad vidutinės trukmės tikslas būtų pasiektas jau 2012 m. Taip Liuksemburgas susikurtų patikimumo ribą, apsaugančią nuo galimo ekonomikos nuosmukio ateityje ir tai padėtų padidinti ilgalaikį viešųjų finansų tvarumą. Be to, atsižvelgiant į apskaičiuotą netiesioginių įsipareigojimų, susijusių su visuomenės senėjimu, poveikį, šaliai būtų naudinga turėti platesnio užmojo vidutinės trukmės tikslą.

               (10)

               Remiantis Komisijos vėliausiu vertinimu, rizika, susijusi su viešųjų finansų ilgalaikiu fiskaliniu tvarumu, yra vidutinė. Prognozuojama, kad per ateinančius dešimtmečius Liuksemburgo su visuomenės senėjimu susijusios viešosios išlaidos bus didžiausios ES. Trumpalaikį pensijų sistemos finansavimą dabar palaiko žemas priklausomybės dėl amžiaus santykis, be to jis iš dalies priklauso nuo palyginti jaunų darbuotojų, atvykstančių iš gretimų valstybių, įmokų. Ateityje abu veiksniai pasikeis ir numatoma, kad išlaidos pensijoms smarkiai padidės. Nors vyriausybė sukaupė pakankamai didelį turtą ir pensijų rezervai dar didėja, to nepakaks sistemos tvarumui užtikrinti. Be to, 38,2 % (2009 m.) vyresnio amžiaus darbuotojų (55–64 metų) užimtumo lygis yra vienas žemiausių ES (ES vidurkis – 46 %). Nors nustatytas pensinis amžius iš principo yra 65 metai, pagal Liuksemburgo pensijų sistemą dažnai leidžiama į pensiją išeiti anksčiau praktiškai nesumažinant pensijos lygio, kuris, be kita ko, yra palyginti aukštas. Todėl vidutinis pasitraukimo iš darbo rinkos amžius yra 59,4 metai ir tai didina pensijų sistemos išlaidas. Vyriausybės planuose reformuoti pensijų sistemą numatytas naujas modelis, kurį taikant darbuotojai bus skatinami savo noru dirbti ilgiau. Tai pagerintų pensijų sistemos priklausomybės santykį. Vis dėlto šis mechanizmas būtų skirtas tik naujai į pensiją išeinantiems asmenims ir būtų taikomas tik darbo stažui, įgytam įsigaliojus reformai, taigi visas jos poveikis pasijustų po 40 metų.

               (11)

               Kainų ir sąnaudų konkurencingumas Liuksemburge nuo praėjusio dešimtmečio pradžios smarkiai pablogėjo. Tai susiję su darbo užmokesčio ir našumo pokyčiais. 2000–2010 m. vienetui tenkančios darbo sąnaudos Liuksemburge didėjo maždaug pusantro karto sparčiau nei ES-15 vidurkis ir daugiau nei penkis kartus sparčiau nei Vokietijoje. Atsižvelgiant į vyriausybės ir profesinių sąjungų susitarimą nuo 2011 m. pavasario iki spalio mėn. atidėti automatinio darbo užmokesčių indeksavimo sistemos taikymą, 2011 m. realiojo darbo užmokesčio augimas labai sulėtės. Dar reikia priimti sprendimą dėl vėliau taikytinos ribos. Atsižvelgiant į esamą infliacijos prognozę, kitas automatinis indeksavimas galėtų būti atliekamas jau 2012 m., taip bus panaikinti anksčiau pasiekti rezultatai didinant sąnaudų konkurencingumą.

               (12)

               Nepaisant istorinio didelio užimtumo augimo, gyventojų užimtumo lygis yra mažesnis nei ES vidurkis, ypač labai jaunų ir vyresnio amžiaus asmenų grupėse. Darbo vietų kūrimas pastaraisiais metais daugiausia buvo naudingas šalyje negyvenantiems darbuotojams. Nors nedarbo augimas nuo 2008 m. siejamas su nuosmukiu, jis vis labiau įgauna struktūrinį pobūdį, kurį patvirtina tai, kad augimo metais prieš krizę užimtumas turėjo augti maždaug 4 % per metus, kad nedarbo lygis šiek tiek sumažėtų. Jaunimo nedarbo lygis yra santykinai aukštas: 2010 m. jis siekė 16,1 %, palyginti su 6 % visų aktyvių gyventojų. Nedarbo lygis labai priklauso nuo išsilavinimo lygio. Jauni gyventojai norėdami gauti darbą susiduria su didele šalyje negyvenančių asmenų, kurie dažnai yra tiek pat ar net geriau kvalifikuoti, konkurencija.

               (13)

               Vyriausybė nurodė keletą įsipareigojimų pagal paktą „Euro plius“. Šie įsipareigojimai susiję su keturiomis pakto sritimis. Kiek tai susiję su fiskaliniais klausimais, vyriausybė patvirtino pensijų reformos pagrindinius aspektus ir įsipareigoja ją parengti iki 2011 m. pabaigos. Siekiant sustiprinti finansinį stabilumą, imtis priemonių finansų sektoriaus atsparumui didinti vykdant reguliavimą ir priežiūrą Europos ir tarptautiniu lygmenimis ir tęsti veiksmus siekiant įvairinti Liuksemburgo ekonomikos struktūrą. Užimtumo priemonėmis daugiausia siekiama padidinti aktyvios užimtumo politikos veiksmingumą (reformuoti užimtumo administraciją „Administration de l'Emploi“) ir skatinti mokymąsi visą gyvenimą privačiajame sektoriuje valstybei skiriant didesnį bendrą finansavimą. Konkurencingumo didinimo priemonės apima darbo užmokesčių indeksavimo atidėjimą nuo 2011 m. pavasario (kaip nustatyta pagal automatinio indeksavimo sistemą) iki spalio mėn., taip pat įsipareigojimą derėtis su socialiniais partneriais dėl panašaus atidėjimo 2012 m. Be to, vyriausybė įsipareigojo pagerinti verslo aplinką taikydama administracinio paprastinimo priemones ir gerindama infrastruktūrą. Įsipareigojimai atitinka stabilumo ir nacionalinėje reformų programose išdėstytą platesnę reformų darbotvarkę ir jais siekiama spręsti pensijų, konkurencingumo, užimtumo (ypač jaunų ir vyresnio amžiaus darbuotojų) ir finansų sektoriaus uždavinius. Tačiau kai kurios pasiūlytos reformos nepakankamai detalios. Šie įsipareigojimai pagal paktą „Euro plius“ buvo įvertinti ir į juos atsižvelgta rengiant rekomendacijas.

               (14)

               Komisija įvertino stabilumo programą ir nacionalinę reformų programą, taip pat Liuksemburgo įsipareigojimus pagal paktą „Euro plius“. Komisija įvertino ne tik jų svarbą tvariai fiskalinei ir socialinei bei ekonominei Liuksemburgo politikai, bet ir tai, kaip laikomasi ES taisyklių ir gairių, nes būtina stiprinti bendrą ES ekonomikos valdymą ES priemonėmis prisidedant prie būsimų nacionalinių sprendimų. Atsižvelgdama į tai Komisija mano, kad, remiantis palankia makroekonomine perspektyva, turėtų būti įmanoma daugiau sumažinti deficitą 2011 m. ir kad imantis didesnių fiskalinių priemonių vidutinės trukmės tikslą Liuksemburgas galėtų pasiekti 2012 m. Taip pat reikėtų imtis tolesnių veiksmų siekiant reformuoti pensijų sistemą ir skatinti vyresnio amžiaus žmonių aktyvumą, stiprinti konkurencingumą ir padėti jaunimui įsidarbinti.

               (15)

               Atsižvelgdama į šį vertinimą, Taryba išnagrinėjo 2011 m. atnaujintą Liuksemburgo konvergencijos programą ir pateikė savo nuomonę (3), kurią visų pirma išdėstė toliau pateikiamose 1 ir 2 rekomendacijose. Atsižvelgdama į 2011 m. kovo 25 d. Europos Vadovų Tarybos išvadas, Taryba išnagrinėjo Liuksemburgo nacionalinę reformų programą,

         REKOMENDUOJA Liuksemburgui 2011–2012 m. imtis šių veiksmų:

               1.

               Pasinaudoti gerėjančiomis ciklinėmis sąlygomis, sustiprinti fiskalines priemones ir naudoti nenumatytas papildomas pajamas siekiant labiau sumažinti nominalųjį deficitą ir 2012 m. pasiekti vidutinės trukmės tikslą.

               2.

               Pasiūlyti ir įgyvendinti plataus masto pensijų sistemos reformą siekiant užtikrinti ilgalaikį pensijų sistemos tvarumą pradedant nuo priemonių, kuriomis būtų padidintas vyresnio amžiaus darbuotojų dalyvavimas, visų pirma neskatinant ankstyvo išėjimo į pensiją. Siekiant padidinti dabartinio išėjimo į pensiją amžių, galėtų būti apsvarstytos priemones, kuriomis nustatytas pensinis amžius susiejamas su vidutine gyvenimo trukme.

               3.

               Pasikonsultavus su socialiniais partneriais ir vadovaujantis nacionaline praktika imtis veiksmų tam, kad būtų reformuota derybų dėl darbo užmokesčio ir darbo užmokesčio indeksavimo sistema, siekiant užtikrinti, kad darbo užmokesčio didėjimas geriau atspindėtų darbo našumo ir konkurencingumo pokyčius.

               4.

               Imtis veiksmų siekiant sumažinti jaunimo nedarbą stiprinant mokymo ir švietimo priemones, kuriomis būtų užtikrinta, kad jaunų darbuotojų kvalifikacijos geriau atitiktų darbo rinkos paklausą.

      Priimta Briuselyje 2011 m. liepos 12 d.

            Tarybos vardu

            Pirmininkas

         J. VINCENT-ROSTOWSKI

      (1)  OL L 209, 1997 8 2, p. 1.

      (2)  2011 m. gegužės 19 d. Tarybos sprendimu 2011/308/ES dėl valstybių narių užimtumo politikos gairių (OL L 138, 2011 5 26, p. 56) taikytina 2011 m.

      (3)  Numatyta Reglamento (EB) Nr. 1466/97 5 straipsnio 3 dalyje.


				|

		52011SC0824

			Recommendation for a COUNCIL RECOMMENDATION on the National Reform Programme 2011 of Polandand delivering a Council opinionon the updated Convergence Programme of Poland, 2011-2014

			   	Rekomendacija
TARYBOS REKOMENDACIJA
dėl Lenkijos 2011 m.
nacionalinės reformų programos
su Tarybos nuomone
dėl atnaujintos 2011–2014 m. Lenkijos konvergencijos programos
EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl
Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 121 straipsnio
2 dalį ir 148 straipsnio 4 dalį,
atsižvelgdama į 1997 m. liepos
7 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto
būklės priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos
priežiūros bei koordinavimo[1],
ypač į jo 9 straipsnio 3 dalį,
atsižvelgdama į Europos Komisijos
rekomendaciją[2],
atsižvelgdama į Europos Vadovų
Tarybos išvadas,
atsižvelgdama į Užimtumo komiteto
nuomonę,
pasikonsultavusi su Ekonomikos ir finansų
komitetu,
kadangi:
(1)
2010 m. kovo 26 d. Europos Vadovų
Taryba pritarė Europos Komisijos pasiūlymui įgyvendinti
naują darbo vietų kūrimo ir augimo strategiją „Europa
2020“, grindžiamą geresniu ekonomikos politikos koordinavimu, ir
daugiausia dėmesio skirti toms svarbioms sritims, kuriose reikia imtis
veiksmų, kad būtų stiprinamas Europos tvaraus augimo ir
konkurencingumo potencialas.
(2)
2010 m. liepos 13 d. Taryba patvirtino
rekomendaciją dėl valstybių narių ir Sąjungos
bendrųjų ekonominės politikos gairių (2010–2014 m.), o
2010 m. spalio 21 d. – sprendimą dėl valstybių
narių užimtumo politikos gairių[3],
kurios kartu sudaro integruotas gaires. Į šias integruotas gaires
valstybių narių paprašyta atsižvelgti formuojant nacionalinę
ekonomikos ir užimtumo politiką.
(3)
2011 m. sausio 12 d. Komisija patvirtino
pirmąją metinę augimo apžvalgą, kuria pradedamas naujas
ekonomikos valdymo ES ciklas ir pirmas ex ante bei integruoto
politikos koordinavimo Europos semestras, numatytas strategijoje „Europa 2020“.
(4)
2011 m. kovo 25 d. Europos Vadovų
Taryba patvirtino fiskalinio konsolidavimo ir struktūrinių
reformų prioritetus (atsižvelgdama į 2011 m. vasario 15 d.
ir kovo 7 d. Tarybos išvadas ir Komisijos metinę augimo
apžvalgą). Ji pabrėžė, kad pirmenybę reikia teikti
patikimų biudžetų ir fiskalinio tvarumo atkūrimui, nedarbo
mažinimui reformuojant darbo rinką ir naujoms ekonomikos augimo skatinimo
priemonėms. Ji paprašė, kad valstybės narės šiuos
prioritetus įgyvendintų konkrečiomis priemonėmis ir jas
įtrauktų į savo stabilumo ar konvergencijos programas ir į
nacionalines reformų programas.
(5)
2011 m. kovo 25 d. Europos Vadovų
Taryba taip pat paragino valstybes nares, prisijungusias prie pakto „Euro
plius“, laiku pranešti apie savo įsipareigojimus, kad juos būtų
galima įtraukti į stabilumo arba konvergencijos programas ir nacionalines
reformų programas.
(6)
2011 m. balandžio 27 d. Lenkija
pateikė 2011 m. atnaujintą 2011–2014 m. konvergencijos
programą, o 2011 m. balandžio 29 d. – 2011 m.
nacionalinę reformų programą. Siekiant atsižvelgti į abiejų
programų sąsają, jos vertintos vienu metu.
(7)
Dėl pasaulinės finansų krizės
Lenkijoje susilpnėjo ekonominė veikla ir realiojo BVP augimo rodiklis
2009 m. nukrito iki 1,7 %, tačiau sustojo prieš pat
nuosmukį. 2010 m. realusis BVP vėl augo iki 3,8 %, kadangi
didelė išorės paklausa paskatino gamybą ir pakeitė
atsargų ciklą, o gebanti greitai atsigauti darbo rinka rėmė
privataus sektoriaus vartojimą. Nepaisant didėjančio užimtumo,
nedarbo lygis nuo 7,1 % 2008 m. pakilo iki 9,6 % 2010 m.
Krizė labai paveikė viešuosius finansus. Valdžios sektoriaus
deficitas padidėjo nuo 3,7 % BVP 2008 m. iki 7,3 %
2009 m. Nepaisant nedidelio konsolidavimo paketo ir didelio augimo,
2010 m. jis pasiekė 7,9 % BVP. Skolos ir BVP santykis
padidėjo nuo 50,9 % 2009 m. iki 55,1 % 2010 m.,
tačiau vis tiek yra mažesnis už Sutartyje nustatytą 60 %
ribą ir Lenkijos konstitucinę „skolos stabdžio“ taisyklę.
(8)
Remdamasi atnaujintos konvergencijos programos
vertinimu pagal Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97, Taryba mano, kad
makroekonominis scenarijus, kuriuo grindžiamos biudžeto projekcijos, yra
tikėtinas, nors grindžiamas šiek tiek per daug palankiomis 2012 m.
augimo prielaidomis. Programa planuojama iki 2012 m., t. y. iki
Tarybos nustatyto termino, sumažinti deficitą, kad jis būtų
mažesnis kaip 3 % BVP pamatinė vertė. 2010–2012 m.
vidutinė metinė fiskalinių priemonių vertė apskritai
atitinka 1,25% BVP, kaip 2009 m. liepos 6 d. rekomendavo Taryba pagal
perviršinio deficito procedūrą. Programos laikotarpiu nenumatyta
pasiekti vidutinės trukmės tikslą. Dėl pensijų
reformos pakeitimo – sumažinti struktūrinį biudžeto deficitą
0,7 % 2011 m. ir dar 0,5 % BVP 2012 m. – pagrindinė
biudžeto pozicija nepagerėja, nes tiek pat padidėja ilgalaikiai
įsipareigojimai. Biudžeto tikslų vykdymui gresianti rizika krypsta
į neigiamą pusę. Visų pirma tiesioginių
mokesčių pajamos gali būti mažesnės, nei numatyta, dėl
optimistinių mokesčių bazės elastingumo prielaidų;
programos projekcijos dėl socialinių įmokų grindžiamos
palankiais užimtumo ir darbo užmokesčio augimo scenarijais; o dėl
galimo įgyvendinimo vėlavimo ir deficito mažinimo priemonių
pokyčių, kurių negali kontroliuoti Vyriausybė, gali
vėluoti biudžeto vykdymas.
(9)
Lenkijos Vyriausybė įsipareigojo
sumažinti valdžios sektoriaus deficitą, kad iki 2012 m. jis
būtų mažesnis už 3 % BVP, kaip rekomendavo Taryba, ir ilguoju
laikotarpiu užtikrinti viešųjų finansų stabilumą. Šiuo
tikslu 2011 m. ji pradėjo vykdyti planą, kuriuo siekiama iš
esmės konsoliduoti viešuosius finansus, taikant tiek pajamoms, tiek
išlaidoms poveikį darančias priemones, įskaitant didelį
viešųjų investicijų išlaidų mažinimą. 2011 m.
gegužės 5 d. Vyriausybė priėmė 2012 m. biudžeto
projektą. Manoma, kad jis padės toliau smarkiai mažinti
deficitą. Be tų priemonių, kurios numatytos 2012 m.
biudžeto projekte, dar gali reikėti imtis papildomų priemonių,
siekiant laikytis perviršinio deficito panaikinimo 2012 m. termino. Vis
dėlto toliau mažinant viešųjų investicijų išlaidas,
kiltų pavojus, kad bus apribotas gebėjimas bendrai finansuoti ES
finansuojamus investicinius projektus.
(10)
Daugelį metų Lenkija stiprino savo
fiskalinę sistemą. Vis dėlto, šaliai siekiant vidutinės
trukmės ir ilguoju laikotarpiu užtikrinti viešųjų finansų
tvarumą, neatrodo, kad dabartinės fiskalinės taisyklės ir
vidutinės trukmės programavimo procedūros užtikrintų
pakankamą biudžeto proceso skaidrumą, įvairių Vyriausybės
lygių veiksmų koordinavimo paskatas ir lankstumą, siekiant
panaikinti makroekonominį šoką ir disbalansus. Fiskalinės
taisyklės taip pat turėtų būti grindžiamos pakankamai
bendrais biudžeto suvestiniais rodikliais ir turėtų visiškai atitikti
Europos nacionalinių ir regioninių sąskaitų sistemą
(ESA95). Remiantis dabartine politika, grėsmę ilgalaikiam
viešųjų finansų tvarumui, kurią lemia gyventojų
senėjimas, galima vertinti kaip vidutinę.
(11)
Nors Vyriausybė daugeliui gavėjų
panaikino specialias ankstyvas pensijas, specialūs, statutiniams
valstybės tarnautojams ir kalnakasiams taikomi ankstyvo išėjimo
į pensiją susitarimai išlieka, o įstatymais reglamentuojamas
moterų pensinis amžius yra mažesnis nei vyrų. Todėl faktinis
pensinis amžius vis dar yra mažas. Be to,
labai smarkiai subsidijuojamų ūkininkų socialiniame draudimo
fonde (KRUS) numatyta nedaug paskatų ūkininkams palikti sektorių
– taip lėtinamas ekonomikos restruktūrizavimas ir trukdoma augti
produktyvumui.
(12)
Švietimo ir mokymo sistema nėra iki galo pritaikyta
darbo rinkos poreikiams. Nepaisant to, kad labai padaugėjo tretinį
mokslą baigusių asmenų, užimtumą neigiamai veikia
įgūdžių ir darbo vietų neatitikimas. Aukštojo mokslo
sistema nėra tinkamai susieta su verslo ir užimtumo aplinka.
Suaugusiųjų (ypač vyresnio amžiaus ir žemos kvalifikacijos
darbuotojai), dalyvaujančių mokyme ir profesiniame rengime, dalis
lieka labai maža.
(13)
Moksliniams tyrimams ir plėtrai (MTP)
Lenkijoje skiriama mažai viešųjų išlaidų, o privataus sektoriaus
išlaidos, vienos mažiausių ES, mažai kompensuoja padėtį. Be to,
privataus sektoriaus išlaidos pastaraisiais metais mažėjo, nes
privačiame sektoriuje trūksta pakankamų investavimo
paskatų. Greičiausiai tai taps pagrindine vidutinės trukmės
ir ilgalaikio ekonominio augimo kliūtimi. MTP sistema nėra
integruota, nes universitetai, mokslinių tyrimų institutai ir
pramonės sektorius yra tik silpnai tarpusavyje susiję.
(14)
Mažą moterų dalyvavimą darbo rinkoje
iš dalies lemia vaikų ir išlaikomų šeimos narių priežiūros
paslaugų stoka. Vaikų iki trejų metų, kuriems Lenkijoje
oficialiai teikiamos priežiūros paslaugos, skaičius yra daug mažesnis
už ES vidurkį. Nors vyresnių vaikų skaičius tokias
paslaugas teikiančiose įstaigose per pastaruosius kelerius metus
padidėjo, jis vis tiek mažas. Daugeliu atvejų jauni tėvai gali
dirbti tik tuomet, jeigu vaikus prižiūri giminaičiai. Be to, dėl
priežiūros paslaugų stokos mažėja vyresnio amžiaus moterų
darbo jėgos potencialas, visų pirma dėl to, kad jos išeina iš
darbo arba anksčiau išeina į pensiją, kad galėtų
prižiūrėti anūkus arba kitus išlaikomus šeimos narius.
(15)
Nepakankamai išvystyta tinklų
infrastruktūra trukdo verslui ir užsienio investicijoms, o dėl
nepakankamai išvystytos transporto infrastruktūros didėja
regionų skirtumai. Energetikos infrastruktūra sparčiai sensta ir
jau pasiekė pajėgumų ribą. Be to, ją reikia smarkiai
koreguoti, kad ji atitiktų klimato kaitos mažinimo politikos reikalavimus.
Nors Lenkijos geležinkelių sistema yra trečia pagal dydį
Europoje, dėl pasenusios infrastruktūros ir riedmenų ji negali
tinkamai patenkinti ekonominės veiklos plėtros poreikių.
(16)
Lenkijos verslo aplinkos kokybė ir viešojo
administravimo veiksmingumas yra prasti. Palyginti su kitomis šalimis, Lenkija
patiria tam tikrų sunkumų, susijusių su mokesčių
surinkimu, įmonių įsteigimu ir jų uždarymu,
sutarčių vykdymo užtikrinimu ir turto registravimu. Bendrovėms
trukdo ilgos licencijų ir leidimų gavimo procedūros. Tokie
teisiniai veiksmai, kaip sutarčių vykdymo užtikrinimas ir statybos
leidimų gavimas, yra susiję su pakankamai daug procedūrų ir
visas procesas trunka labai ilgai.
(17)
Lenkija prisiėmė tam tikrų
įsipareigojimų pagal paktą „Euro plius“[4]. Kiek tai susiję su fiskaliniais
klausimais, Lenkija prisiima įsipareigojimus dėl dabartinės
skolos ir laikinos išlaidų taisyklės, dėl naujų teisės
aktų, kuriais būtų ribojamas vietos valdžios deficito santykis,
paskelbimo ir dėl nuolatinės išlaidų taisyklės įvedimo.
Siekiant padidinti finansinį stabilumą, priemonėmis siekiama
veiksmingesnio reguliavimo ir bankų sektoriaus priežiūros. Užimtumo
priemonėmis daugiausia dėmesio skiriama moterų ir vyresnio
amžiaus darbuotojų dalyvavimui darbo rinkoje, taip pat verslo ir švietimo
ryšių stiprinimo reformoms. Konkurencingumo priemonėmis daugiausia
dėmesio skiriama švietimo ir mokslo sektoriui, transporto ir
plačiajuosčio ryšio infrastruktūros vystymui bei verslo aplinkos
gerinimo priemonėms. Šiais įsipareigojimais atsižvelgiama į
keturias pakto sritis, o daugiausia – į konvergencijos programoje ir
nacionalinėje reformų programoje nurodytą darbotvarkę.
Keletas svarbių politinių uždavinių lieka neišspręsti
(pvz., mažas vyresnio amžiaus darbuotojų dalyvavimo lygis) arba
išspęsti tik iš dalies (pvz., verslo administravimo gerinimas).
Įsipareigojimai pagal paktą „Euro plius“ buvo įvertinti ir
į juos atsižvelgta rengiant rekomendacijas.
(18)
Komisija įvertino konvergencijos programą
ir nacionalinę reformų programą, taip pat įsipareigojimus
pagal paktą „Euro plius“[5].
Komisija įvertino ne tik jų svarbą tvariai fiskalinei ir
socialinei bei ekonominei Lenkijos politikai, bet ir tai, kaip laikomasi ES
taisyklių ir gairių, nes būtina stiprinti bendrą Europos
Sąjungos ekonomikos valdymą, ES priemonėmis prisidedant prie
būsimų nacionalinių sprendimų. Komisija mano, kad šiose
programose pateiktas ambicingas viešųjų finansų konsolidavimo
planas, ir ragina Vyriausybę pradėti jį vykdyti, taip pat, jeigu
reikia, imtis papildomų priemonių, siekiant sumažinti valdžios
sektoriaus deficitą, kad iki 2012 m. jis būtų mažesnis už
3 % BVP. Remiantis praėjusio dešimtmečio rezultatais,
reikėtų imtis veiksmų, siekiant toliau didinti užimtumą,
daugiausia vykdant pensijų ir švietimo reformas, taip pat gerinant
vaikų ir išlaikomų šeimos narių priežiūros paslaugas. Be
to, reikėtų toliau didinti ne kainomis grindžiamą
konkurenciją, tobulinant MTP sistemą bei verslo aplinką ir
skatinant infrastruktūros investicijas.
(19)
Atsižvelgdama į šį vertinimą, taip
pat į 2009 m. liepos 7 d. Tarybos rekomendaciją pagal
Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 126 straipsnio
7 dalį, Taryba išnagrinėjo 2011 m. atnaujintą Lenkijos
konvergencijos programą ir nuomonę[6]
pateikė visų pirma rekomendacijos 1 ir 2 punktuose.
Atsižvelgdama į 2011 m. kovo 25 d. Europos Vadovų Tarybos
išvadas, Taryba išnagrinėjo Lenkijos nacionalinę reformų
programą,
REKOMENDUOJA Lenkijai 2011–2012 m.
imtis šių veiksmų:
(1)
Įgyvendinti 2012 m. biudžeto
įstatymo projekte nurodytas priemones ir įtraukti papildomų
nuolatinių priemonių, siekiant sumažinti valdžios sektoriaus
deficitą, kad 2012 m. jis būtų mažesnis nei 3 % BVP.
Ateityje riboti iki minimumo augimo skatinimo išlaidų mažinimą,
ypač kai tai susiję su bendro finansavimo su ES lėšomis, kartu
užtikrinant tinkamą pažangą, siekiant vidutinės trukmės
tikslo.
(2)
Priimti teisės aktą, siekiant iki
2013 m. įvesti nuolatinę išlaidų taisyklę. Ši
taisyklė turėtų būti grindžiama pakankamai bendrais
biudžeto suvestiniais rodikliais ir turėtų visiškai atitikti Europos
sąskaitų sistemą. Be to, imtis veiksmų, siekiant tobulinti
įvairių Vyriausybės lygių veiksmų koordinavimo
priemones vidutinės trukmės laikotarpiu ir vykstant metinei biudžeto
procedūrai.
(3)
Kaip planuota, padidinti statutinių
valstybės tarnautojų pensinį amžių, toliau didinti
faktinį pensinį amžių ir jį susieti su tikėtina
gyvenimo trukme. Nustatyti tvarkaraštį, pagal kurį, siekiant geriau
atsižvelgti į individualias pajamas, bus keičiamos ūkininkų
įnašų į socialinio draudimo fondą (KRUS) taisyklės.
(4)
Įgyvendinti pasiūlytą mokymosi
visą gyvenimą strategiją, tobulinti gamybinę praktiką
ir vyresnio amžiaus bei žemos kvalifikacijos darbuotojams skirtas profesinio
rengimo ir mokymo programas. Stiprinti mokslo
įstaigų ir pramonės įmonių ryšius, įgyvendinant
programą „Mūsų pagrindas – žinios“ („Budujemy na Wiedzy“); vykdyti aukštojo mokslo reformos programą
„Žinių partnerystė“ („Partnerstwo dla Wiedzy“), siekiant geriau
pritaikyti švietimo sistemą darbo rinkos poreikiams.
(5)
Didinti moterų dalyvavimą darbo rinkoje,
imantis priemonių, kuriomis būtų užtikrintas stabilus
ikimokyklinės vaikų priežiūros paslaugų finansavimas ir
didinamas vaikų iki trejų metų skaičius tokias paslaugas
teikiančiose įstaigose.
(6)
Imtis priemonių, siekiant peržiūrėti
paskatas, kad jos būtų skiriamos investicijoms į energijos
gamybos pajėgumus, skatinant naudoti mažo anglies dioksido kiekio
technologijas, ir toliau plėtoti tarpvalstybinius elektros tinklus; plėtoti daugiametį investicijų
į geležinkelių infrastruktūrą planą ir vykdyti
pagrindinį geležinkelių transporto planą.
(7)
Nustatyti tvarkaraštį, pagal kurį
būtų paprastinamos sutarčių vykdymo užtikrinimo
procedūros; peržiūrėti statybų ir skirstymo į zonas
teisės aktus, siekiant supaprastinti apeliacijos procedūras ir
paspartinti administracines procedūras.
Priimta
                                                                       Tarybos
vardu
                                                                       Pirmininkas
[1]               OL L 209, 1997 8 2, p. 1.
[2]               OL C ..., ..., p. ...
[3]               2011 m. gegužės 19 d. Tarybos sprendimu
2011/308/ES taikytina 2011 m.
[4]               Daugiau informacijos apie įsipareigojimus,
prisiimtus pagal paktą „Euro plius“, galima rasti dokumente
SEC(2011) 729.
[5]               SEC(2011) 729.
[6]               Numatyta Tarybos reglamento (EB) Nr. 1466/97 9
straipsnio 3 dalyje.


title: 2009 m. lapkričio 30 d. Tarybos rekomendacija dėl aplinkos be dūmų

text:
               5.12.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 296/4

      TARYBOS REKOMENDACIJA

   2009 m. lapkričio 30 d.
   dėl aplinkos be dūmų
   2009/C 296/02
   EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
   atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 152 straipsnio 4 dalies antrą pastraipą,
   atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą,
   pasikonsultavusi su Europos Parlamentu (1),
   atsižvelgdama į Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę (2),
   kadangi:

               (1)

               Sutarties 152 straipsnyje nustatyta, kad Bendrija, savo veikla papildydama valstybių narių politiką, siekia gerinti visuomenės sveikatą, užkirsti kelią žmonių negalavimams ir ligoms bei pašalinti pavojaus žmonių sveikatai šaltinius.

               (2)

               Remiantis Sutarties 137 straipsniu Bendrija remia ir papildo valstybių narių veiklą, inter alia, visų pirma darbo aplinkos gerinimo siekiant rūpintis darbuotojų sveikata ir sauga srityje.

               (3)

               Aplinkos tabako dūmų (ATD), dar vadinamų antriniais tabako dūmais, poveikis yra plačiai paplitusi mirtingumo, sergamumo ir negalios Europos Sąjungoje priežastis.

               (4)

               Remiantis konservatyviais skaičiavimais 2002 m. Europos Sąjungoje nuo ATD poveikio darbo vietoje mirė 7 300 suaugusiųjų, iš kurių 2 800 – nerūkantys asmenys. Dar 72 000 suaugusiųjų, iš kurių 16 400 – nerūkantys asmenys, mirtys siejamos su ATD poveikiu namuose.

               (5)

               Antrinių tabako dūmų poveikis ypač pavojingas vaikams bei paaugliams ir gali padidinti tikimybę, kad jie pradės rūkyti.

               (6)

               Pasaulinės Sveikatos Organizacijos (PSO) Tarptautinė vėžio tyrimų agentūra ATD priskyrė žinomiems žmogaus kancerogenams, o Suomija ir Vokietija – profesiniams kancerogenams.

               (7)

               Visi žmonės turi teisę į aukštą sveikatos apsaugos lygį ir turėtų būti apsaugoti nuo tabako dūmų poveikio.

               (8)

               Paaiškėjo, kad savanoriškos nacionalinio lygio politinės iniciatyvos siekiant mažinti tabako dūmų poveikį yra neveiksmingos. Žmones nuo antrinių tabako dūmų pavojaus sveikatai deramai apsauganti veiksminga priemonė yra tinkamai vykdomi ir stebimi valstybėms narėms privalomi teisės aktai.

               (9)

               Teisės aktai dėl aplinkos be dūmų yra veiksmingiausi tuomet, kai juos papildo kitos priemonės, pavyzdžiui, informavimo kampanijos, parama tabako atsisakiusiems asmenims, griežtas įspėjimas dėl pavojaus sveikatai ant tabako gaminių pakuočių ir kitos tabako gaminius reglamentuojančios taisyklės.

               (10)

               Pilietinei visuomenei tenka svarbus vaidmuo remiant ir užtikrinant, kad bus laikomasi teisės aktų dėl aplinkos be dūmų.

               (11)

               Nerūkymo politika turėtų būti grindžiama tinkamomis įvairius sektorius apimančio požiūrio į tabako kontrolę įgyvendinimo priemonėmis.

               (12)

               Reikia stiprinti valstybių narių bendradarbiavimą siekiant sudaryti palankesnes sąlygas keitimuisi informacija bei geriausios praktikos pavyzdžiais ir sukurti standartizuotą ES stebėsenos sistemą.

               (13)

               1989 m. liepos 18 d. Tarybos ir Taryboje posėdžiavusių valstybių narių sveikatos apsaugos ministrų priimtoje rezoliucijoje dėl draudimo rūkyti viešose vietose (3) valstybių narių prašoma imtis priemonių uždrausti rūkyti tam tikrose uždarose viešose patalpose ir į taikymo sritį įtraukti draudimą rūkyti visų rūšių viešajame transporte.

               (14)

               2002 m. gruodžio 2 d. Tarybos rekomendacijoje 2003/54/EB dėl rūkymo prevencijos ir iniciatyvų gerinti tabako kontrolę (4) valstybėms narėms rekomenduojama įgyvendinti teisės aktus ir (arba) kitas veiksmingas priemones, kuriomis teikiama apsauga nuo ATD poveikio uždarose darbo vietose, uždarose viešosiose vietose ir viešajame transporte.

               (15)

               1989 m. birželio 12 d. Tarybos direktyva 89/391/EEB dėl priemonių darbuotojų saugai ir sveikatos apsaugai darbe gerinti nustatymo (5), nors joje nėra aiškiai nurodyti tabako dūmai, apima visas rizikos darbuotojų sveikatai ir saugai rūšis (6).

               (16)

               Aplinkos ir sveikatos veiksmų plane (2004–2010 m.) (7) Komisija įsipareigojo „dėti pastangas siekiant geresnės patalpų oro kokybės“, visų pirma „išnagrinėjus teisinius mechanizmus ir sveikatos skatinimo iniciatyvas Europos ir valstybių narių lygiu, skatindama draudimą rūkyti visose darbo vietose.“

               (17)

               Komisijos žaliąja knyga „Europa be tabako dūmų: politikos alternatyvos ES mastu“ (8) (toliau – Žalioji knyga) pradėtos konsultacijos parodė, kad tvirtai remiama visapusiška nerūkymo visose uždarose darbo vietose ir viešosiose vietose politika ir tolesni ES skatinimo užtikrinti aplinką be dūmų visose valstybėse narėse veiksmai.

               (18)

               2007 m. gegužės 30–31 d. Užimtumo, socialinės politikos, sveikatos ir vartotojų reikalų taryboje buvo pasikeista nuomonėmis dėl ES lygio politikos galimybių siekiant užtikrinti aplinką be tabako dūmų. Taryba palankiai įvertino Žaliąją knygą ir pabrėžė, kad reikia Bendrijos gairių ES lygiu toliau propaguojant aplinką be tabako dūmų, taip pat Bendrijos paramos nacionalinėms priemonėms ir jų koordinavimo.

               (19)

               2007 m. spalio 24 d. Europos Parlamento rezoliucija dėl Žaliosios knygos valstybės narės raginamos per dvejus metus priimti išsamius teisės aktus dėl aplinkos be dūmų, o tuo atveju, jei pažanga būtų nepakankama, Komisijos prašoma iki 2011 m. pateikti atitinkamą pasiūlymą dėl teisės akto. Be to, rezoliucijoje Komisija raginama pasiūlyti šiuo metu galiojančių teisės aktų pakeitimus, siekiant ATD priskirti kancerogenams ir įpareigoti darbdavius užtikrinti, kad darbo vietoje būtų nerūkoma.

               (20)

               Pagal PSO Tabako kontrolės pagrindų konvencijos (TKPK), kurią 2003 m. birželio mėn. pasirašė visi PSO nariai ir šiuo metu yra ratifikavusios 167 šalys, įskaitant Bendriją ir 26 jos valstybes nares, 8 straipsnį Konvencijos Šalys teisiškai įpareigojamos priimti ir nacionalinės teisės bei nacionalinės jurisdikcijos lygiu įgyvendinti, o kitais jurisdikcijos lygiais – skatinti patvirtinti ir įgyvendinti veiksmingas priemones, numatančias apsaugą nuo priverstinio kvėpavimo antriniais tabako dūmais visose patalpose esančiose darbo vietose, viešajame transporte, viešosiose patalpose ir kitose viešosiose vietose.

               (21)

               2007 m. liepos mėn. TKPK Šalių antrojoje konferencijoje buvo priimtos Apsaugos nuo tabako dūmų poveikio gairės (9), kuriomis siekiama padėti Šalims vykdyti įsipareigojimus pagal Konvencijos 8 straipsnį. Kiekviena Šalis turėtų siekti įgyvendinti tas gaires per penkerius metus nuo Konvencijos įsigaliojimo tai Šaliai.

               (22)

               PSO Pagrindų konvencijos 14 straipsniu Šalys teisiškai įpareigojamos rengti ir skleisti tinkamas, išsamias, integruotas, pagrįstas mokslo įrodymais bei geriausia praktika rekomendacijas ir imtis veiksmingų priemonių, skatinančių nutraukti tabako vartojimą ir tinkamai gydyti priklausomybę nuo jo. PSO Pagrindų konvencijos Šalių trečiojoje konferencijoje nuspręsta sudaryti darbo grupę, kuri parengtų to straipsnio įgyvendinimo gaires.

               (23)

               2002 m. rugsėjo mėn. PSO Europos regioninio komiteto priimtoje PSO Europos tabako kontrolės strategijoje valstybėms narėms rekomenduojama užtikrinti piliečių teisę į aplinką be dūmų, inter alia, viešąsias vietas, darbo vietas ir viešąjį transportą paverčiant nerūkymo zonomis, draudžiant rūkyti atvirose visų nepilnamečių mokymo įstaigų vietose, visose sveikatos paslaugų teikimo vietose bei viešuosiuose renginiuose, ir ATD priskirti kancerogenams.

               (24)

               Ši rekomendacija neturi įtakos Bendrijos teisės aktams, kuriais nustatomi pagal Sutarties 137 straipsnį priimti būtiniausi darbuotojų saugos ir sveikatos apsaugos reikalavimai, 2001 m. birželio 5 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvai 2001/37/EB dėl valstybių narių įstatymų ir kitų teisės aktų, taikomų tabako gaminių gamybai, pateikimui ir pardavimui, suderinimo (10) ir 2003 m. rugsėjo 5 d. Komisijos sprendimui 2003/641/EB dėl spalvotų fotografijų ar kitų iliustracijų kaip įspėjimų apie sveikatai gresiantį pavojų pateikimo ant tabako pakuočių (11),

         REKOMENDUOJA VALSTYBĖMS NARĖMS:

               1.

               Per penkerius metus nuo Konvencijos įsigaliojimo atitinkamoje valstybėje narėje arba ne vėliau kaip per trejus metus nuo šios rekomendacijos priėmimo užtikrinti veiksmingą apsaugą nuo priverstinio kvėpavimo tabako dūmais patalpose esančiose darbo vietose, viešajame transporte, viešosiose patalpose ir kitose viešosiose vietose, kaip numatyta PSO Tabako kontrolės pagrindų konvencijos (TKPK) 8 straipsnyje ir remiantis pridėtomis TKPK Šalių antrosios konferencijos priimtomis Apsaugos nuo tabako dūmų poveikio gairėmis.

               2.

               Tobulinti ir (arba) stiprinti strategijas ir priemones, kuriomis siekiama mažinti antrinių tabako dūmų poveikį vaikams ir paaugliams.

               3.

               Nerūkymo politiką remti papildomomis priemonėmis, be kita ko:

                           a)

                           imtis veiksmingų priemonių, skatinančių nutraukti tabako vartojimą ir tinkamai gydyti priklausomybę nuo jo, atsižvelgiant į nacionalines aplinkybes ir prioritetus, kaip nurodyta TKPK 14 straipsnyje; ir

                           b)

                           naudoti kombinuotus įspėjimus, kaip apibrėžta 2003 m. rugsėjo 5 d. Komisijos sprendimo 2003/641/EB dėl spalvotų fotografijų ar kitų iliustracijų kaip įspėjimų apie sveikatai gresiantį pavojų pateikimo ant tabako pakuočių (12) 2 straipsnio 4 dalyje, ir informaciją apie paslaugas, kuriomis ant rūkomojo tabako gaminių pakuočių skatinama nevartoti tabako, siekiant geriau informuoti vartotojus apie tabako vartojimo ir tabako dūmų poveikio pavojų sveikatai, skatinti nebevartoti tabako ar nepradėti jo vartoti.

               4.

               Parengti, įgyvendinti, nuolat atnaujinti ir peržiūrėti išsamias įvairius sektorius apimančias tabako kontrolės strategijas, planus ar programas, kuriomis siekiama, inter alia, apsaugoti nuo tabako dūmų visose plačiajai visuomenei prieinamose arba bendro naudojimo vietose, neatsižvelgiant į tai, kieno nuosavybė jos yra arba kas turi teisę jomis naudotis.

               5.

               Numatyti tinkamas nacionalinių strategijų, tabako kontrolės politikos ir programų įgyvendinimo priemones, siekiant užtikrinti veiksmingą apsaugą nuo tabako dūmų poveikio.

               6.

               Jei įmanoma, per šešis mėnesius nuo šios rekomendacijos priėmimo pranešti Komisijai apie pagrindinius nacionalinius tabako kontrolės centrus, siekiant keistis informacija bei geriausios praktikos pavyzdžiais, taip pat derinti politiką su kitomis valstybėmis narėmis.

               7.

               Glaudžiai bendradarbiauti tarpusavyje ir su Komisija kuriant nuoseklią apibrėžčių, lyginamųjų standartų ir rodiklių sistemą, kuria siekiama įgyvendinti šią rekomendaciją.

               8.

               Stebėti ir vertinti politikos priemonių veiksmingumą naudojantis pirmiau minėtais rodikliais.

               9.

               Informuoti Komisiją apie teisines ir kitas priemones, kurių imtasi atsižvelgiant į šią rekomendaciją, ir pranešti jai stebėsenos bei vertinimo rezultatus.

         PRAŠO KOMISIJOS:

               1.

               Remiantis valstybių narių pateikta informacija pateikti pasiūlytų priemonių įgyvendinimo, veikimo ir poveikio ataskaitą.

               2.

               Rengiantis galimai Direktyvos 2001/37/EB peržiūrai, apsvarstyti visas su tabako gaminiais susijusias priemones, kuriomis siekiama mažinti tabako gaminių patrauklumą ir jų sukeliamą priklausomybę.

               3.

               Išnagrinėti teisinius klausimus ir paprastų pakuočių poveikio, įskaitant poveikį vidaus rinkos veikimui, įrodymais pagristą pagrindą.

      Priimta Briuselyje 2009 m. lapkričio 30 d.

            Tarybos vardu

            Pirmininkas

         S. O. LITTORIN

      (1)  Po neprivalomo konsultavimosi priimta rezoliucija (dar nepaskelbta Oficialiajame leidinyje).

      (2)  2009 m. lapkričio 5 d. nuomonė (dar nepaskelbta Oficialiajame leidinyje).

      (3)  OL C 189, 1989 7 26, p. 1.

      (4)  OL L 22, 2003 1 25, p. 31.

      (5)  OL L 183, 1989 6 29, p. 1.

      (6)  Žr. Bylos C-49/00 Komisija prieš Italiją, (2001) ECR I-8575, 12–13 punktus.

      (7)  COM(2004) 416 galutinis.

      (8)  COM(2007) 27 galutinis.

      (9)  (FCTC/COP2(7)). Pagal PSO Tabako kontrolės pagrindų konvencijos šalių konferencijos sprendimą FCTC/COP1(15) sušauktos darbo grupės parengtos Apsaugos nuo tabako dūmų poveikio gairės.

      (10)  OL L 194, 2001 7 18, p. 26.

      (11)  OL L 226, 2003 9 10, p. 24.

      (12)  Žr. 11 išnašą.

      PRIEDAS

         PSO Tabako kontrolės pagrindų konvencijos Šalių antrosios konferencijos priimtos Apsaugos nuo tabako dūmų poveikio gairės

         TIKSLAI, UŽDAVINIAI IR PAGRINDINĖS PROBLEMOS

         Gairių paskirtis

                  1.

                  Remiantis kitomis PSO Tabako kontrolės pagrindų konvencijos nuostatomis ir šalių konferencijos ketinimais, šiomis gairėmis siekiama padėti šalims vykdyti Konvencijos 8 straipsnio įsipareigojimus. Jose atsižvelgiama į geriausius turimus pavyzdžius ir šalių, sėkmingai įgyvendinusių veiksmingas priemones, kuriomis mažinamas tabako dūmų poveikis, patirtį.

                  2.

                  Gairėse pateikiami sutarti principai, tam tikrų terminų apibrėžtys bei sutartos rekomendacijos, kokių žingsnių reikia imtis, siekiant įvykdyti Konvencijos įsipareigojimus. Be to, gairėse nustatytos būtinos veiksmingos apsaugos nuo antrinių tabako dūmų priemonės. Šalys raginamos naudotis šiomis gairėmis ne tik vykdant Konvencijoje numatytus teisinius įsipareigojimus, bet ir sekant geriausiais visuomenės sveikatos apsaugos praktikos pavyzdžiais.

         Gairių tikslai

                  3.

                  Gairėse numatyti du susiję tikslai. Pirmasis – padėti šalims vykdyti įsipareigojimus pagal PSO pagrindų konvencijos 8 straipsnį, derinant juos su moksliniais įrodymais dėl aplinkos, kurioje yra antrinių tabako dūmų, poveikio ir gerąja pasauline patirtimi, įgyvendinant priemones, kuriomis kuriama aplinka be dūmų, siekiant įtvirtinti aukšto lygio atsiskaitomybę už susitarimo vykdymą ir padėti šalims siekti aukščiausio įmanomo sveikatos standarto. Antrasis tikslas – nustatyti svarbiausias reikalingų teisės aktų detales, kad žmonės būtų veiksmingai apsaugoti nuo tabako dūmų poveikio, pagal 8 straipsnio reikalavimus.

         Aplinkybės

                  4.

                  Šios gairės parengtos, atsižvelgiant į tokias pagrindines aplinkybes:

                              a)

                              8 straipsnio tekste numatyta pareiga apsaugoti nuo tabako dūmų poveikio yra pagrįsta pagrindinėmis žmogaus teisėmis ir laisvėmis. Atsižvelgiant į kvėpavimo antriniais tabako dūmais keliamą pavojų, pareiga apsaugoti nuo tabako dūmų poveikio yra neatsiejama nuo, inter alia, teisės į gyvybę ir teisės į pačią geriausią sveikatos apsaugą, kaip tai pripažinta daugelyje tarptautinių teisinių priemonių (pavyzdžiui, Pasaulio sveikatos organizacijos įstatuose, Vaiko teisių konvencijoje, Konvencijoje dėl moterų visų formų diskriminacijos panaikinimo ir Tarptautiniame ekonominių, socialinių ir kultūrinių teisių pakte), oficialiai įtrauktų į PSO pagrindų konvencijos preambulę ir pripažįstamų daugelio šalių konstitucijose,

                              b)

                              pareiga apsaugoti žmones nuo tabako dūmų dera su vyriausybių pareiga priimti tokius teisės aktus, kuriais žmonės būtų apsaugoti nuo pavojų, kylančių jų pagrindinėms teisėms ir laisvėms. Ši pareiga taikoma visiems žmonėms, ne vien tik atskiroms gyventojų grupėms,

                              c)

                              kelios autoritetingos mokslo institucijos nustatė, kad antriniai tabako dūmai yra kancerogenas. Keletas PSO pagrindų konvencijos šalių (pavyzdžiui, Suomija ir Vokietija) antrinius tabako dūmus laiko kancerogenais ir prevencijos darbo vietoje nuostatas įtraukė į savo sveikatos ir saugos teisės aktus. Be 8 straipsnio reikalavimų, šalys dabartiniais įstatymais dėl darbo vietų ar kitais įstatymais dėl aplinkos, kurioje yra kenksmingų medžiagų, įskaitant kancerogenus, poveikio gali būti įpareigotos atkreipti dėmesį į tabako dūmų keliamą pavojų.

         PRINCIPAI IR APIBRĖŽTYS, KURIAIS REMIANTIS UŽTIKRINAMA APSAUGA NUO TABAKO DŪMŲ POVEIKIO

         Principai

                  5.

                  Kaip pažymima PSO pagrindų konvencijos 4 straipsnyje, reikia tvirto politinio įsipareigojimo imtis priemonių apsaugoti visus žmones nuo tabako dūmų poveikio. Įgyvendinant Konvencijos 8 straipsnį, reikėtų vadovautis toliau pateiktais sutartais principais.

         1 principas

                  6.

                  Kaip numatyta PSO pagrindų konvencijos 8 straipsnyje, veiksmingos apsaugos nuo tabako dūmų poveikio priemonės yra visiškas rūkymo ir tabako dūmų uždraudimas tam tikroje erdvėje arba aplinkoje, kad būtų sukurta aplinka, kurioje visiškai nėra (100 %) dūmų. Kad ir koks menkas būtų tabako dūmų poveikis, saugiu jo laikyti negalima, ir bet kokių mėginimų nustatyti ribinę antrinių tabako dūmų toksiškumo vertę, turėtų būti atsisakyta, nes tai prieštarauja moksliniams įrodymams. Kiti būdai, išskyrus tą, kuriuo sukuriama aplinka be dūmų (100 %), pavyzdžiui, ventiliacija, oro filtravimas ir naudojimasis rūkyti skirtomis vietomis (su atskira ventiliacijos sistema arba be jos), jau ne kartą pasirodė neveiksmingi, be to, yra įtikinamų mokslinių ir kitokių duomenų, kad techninės priemonės nuo tabako dūmų poveikio neapsaugo.

         2 principas

                  7.

                  Visi žmonės turėtų būti apsaugoti nuo tabako dūmų poveikio. Visos uždaros darbo ir viešosios vietos turėtų būti be dūmų.

         3 principas

                  8.

                  Reikia teisės aktų, kuriais žmonės būtų apsaugoti nuo tabako dūmų poveikio. Jau ne kartą savanoriškos politinės iniciatyvos sukurti aplinką be dūmų pasirodė neveiksmingos ir nesuteikia reikiamos apsaugos. Siekiant, kad teisės aktai būtų veiksmingi, jie turi būti paprasti, aiškūs ir įgyvendinami.

         4 principas

                  9.

                  Norint sėkmingai įgyvendinti ir vykdyti teisės aktus, kuriais siekiama užtikrinti aplinką be dūmų, būtina tinkamai planuoti veiklą ir užtikrinti pakankamus išteklius.

         5 principas

                  10.

                  Pilietinė visuomenė atlieka svarbų vaidmenį remiant ir užtikrinant, kad bus laikomasi priemonių, kuriomis kuriama aplinka be dūmų, todėl reikėtų įtraukti ją, kaip aktyvų partnerį, į teisės aktų rengimo, įgyvendinimo ir vykdymo procesą.

         6 principas

                  11.

                  Reikėtų stebėti ir vertinti teisės aktų, kuriais siekiama užtikrinti aplinką be dūmų, įgyvendinimą, vykdymą ir poveikį. Tai turėtų apimti tabako pramonės veiklos, kuria trukdoma įgyvendinti ir vykdyti teisės aktus, stebėseną ir atitinkamus veiksmus, kaip numatyta PSO pagrindų konvencijos 20 straipsnio 4 dalyje.

         7 principas

                  12.

                  Jei reikia, žmonių apsaugą nuo tabako dūmų poveikio galima sustiprinti ir išplėsti; tai galima padaryti priimant naujus ar iš dalies pakeistus teisės aktus, gerinant vykdymą ir kitas priemones, atsižvelgiant į naujus mokslinius įrodymus ir veiklos pavyzdžius.

         Apibrėžtys

                  13.

                  Rengiant teisės aktus, svarbu tiksliai apibrėžti svarbiausius terminus. Čia pateikiamos kelios rekomendacijos ir tinkamos apibrėžtys, pagrįstos daugelio šalių patirtimi. Šios apibrėžtys papildo į PSO pagrindų konvenciją jau įtrauktas apibrėžtis.

         „Antriniai tabako dūmai“ arba „aplinkos tabako dūmai“

                  14.

                  Dūmų rūšiai, aprašytai PSO pagrindų konvencijos 8 straipsnyje, apibūdinti paprastai vartojama keletas alternatyvių terminų, kaip antai „antriniai tabako dūmai“, „aplinkos tabako dūmai“ ir „kitų žmonių dūmai“. Reikėtų vengti tokių terminų kaip „pasyvusis rūkymas“ ir „nesavanoriškas buvimas aplinkoje, kurioje yra tabako dūmų“, kadangi Prancūzijos ir kitų šalių patirtis rodo, kad tabako pramonė gali pasinaudoti šiais terminais gindama poziciją, kad savanoriškas buvimas tokioje aplinkoje yra priimtinas. Geriau vartoti terminus „antriniai tabako dūmai“ (arba jo santrumpą SHS) ir „aplinkos tabako dūmai“ (arba jo santrumpą ATD). Šiose gairėse vartojamas terminas „antriniai tabako dūmai“.

                  15.

                  Antriniai tabako dūmai gali būti apibrėžiami kaip „dūmai, išsiskiriantys iš degančios cigaretės galiuko arba kitų degančių tabako produktų, paprastai kartu su rūkančiojo iškvepiamais dūmais“.

                  16.

                  „Oras be dūmų“ yra oras, kuriame visiškai (100 %) nėra dūmų. Ši apibrėžtis apima orą, kuriame tabako dūmai negali būti matomi, užuodžiami, jaučiami ar išmatuojami, tačiau juo neapsiriboja (1).

         „Rūkymas“

                  17.

                  Šį terminą reikėtų apibrėžti taip, kad būtų įtrauktas uždegto tabako produkto laikymas arba kontroliavimas, nežiūrint, ar dūmai aktyviai įkvepiami, ar iškvepiami.

         „Viešosios vietos“

                  18.

                  Nors įvairių šalių teisinėse sistemose „viešosios vietos“ bus apibrėžtos skirtingai, svarbu, kad teisės aktuose šis terminas būtų apibrėžtas kiek galima plačiau. Į apibrėžtį turi būti įtrauktos visos plačiajai visuomenei prieinamos arba bendro naudojimo vietos, neatsižvelgiant į tai, kieno nuosavybė jos yra arba kas turi teisę jomis naudotis.

         „Uždaras“ arba „atskirtas“

                  19.

                  8 straipsniu reikalaujama apsaugos nuo tabako dūmų poveikio darbo ir viešosiose vietose „uždaroje erdvėje“. Kadangi apibrėžiant „uždarus“ plotus gali kilti keblumų, kitų šalių patirtis, apibrėžiant šį terminą, turėtų būti ypač gerai išnagrinėta. Apibrėžtis turėtų būti kiek galima platesnė ir aiškesnė, taip pat reikėtų vengti sąrašų, į kuriuos neįtraukti „uždari“ plotai galėtų būti laikomi plotais, kuriose leidžiama rūkyti. Rekomenduojama „uždarus“ (arba „atskirtus“) plotus apibrėžti taip, kad būtų įtraukta bet kokia erdvė, kuri uždengta stogu arba atskirta viena ar daugiau sienų arba sienelių, nesvarbu, iš kokios medžiagos buvo pagamintas stogas, siena ar sienelės, ir ar struktūra yra nuolatinė ar laikina.

         „Darbo vieta“

                  20.

                  „Darbo vieta“ turėtų būti plačiai apibrėžta kaip „bet kokia vieta, kuria naudojasi žmonės, kai jie dirba.“ Į apibrėžtį reikėtų įtraukti ne tik darbą už užmokestį, bet ir savanorišką darbą, jei tai toks darbas, už kurį paprastai mokama kompensacija. Be to, „darbo vietos“ yra ne vien tos vietos, kuriose dirbama, bet ir visos greta esančios ar susiję vietos, kuriomis darbuotojai dirbdami naudojasi bendrai, įskaitant, pavyzdžiui, koridorius, liftus, laiptines, vestibiulius, prijungtas specialios paskirties patalpas, valgyklas, tualetus, poilsio kambarius, valgomuosius bei kitas patalpas, kaip antai stoginės ir statybininkų nameliai. Darbui naudojamos transporto priemonės yra darbo vietos ir jas reikėtų taip įvardyti.

                  21.

                  Reikėtų kruopščiai apsvarstyti, kaip įvardyti darbo vietas, kurios taip pat yra ir gyvenamosios arba buvimo vietos, pavyzdžiui, kalėjimai, psichikos sveikatos institucijos arba slaugos namai. Šios vietos taip pat yra kitų žmonių, kurie turėtų būti apsaugoti nuo tabako dūmų poveikio, darbo vietos.

         „Viešasis transportas“

                  22.

                  Viešasis transportas turėtų būti apibrėžtas taip, kad būtų įtraukta bet kokia transporto priemonė, naudojama visuomenės nariams vežti, paprastai už atlygį arba komerciniais tikslais. Į apibrėžtį reikėtų įtraukti ir taksi.

         VEIKSMINGŲ TEISĖS AKTŲ TAIKYMO SRITIS

                  23.

                  8 straipsniu reikalaujama priimti veiksmingas priemones, kuriomis žmonės būtų apsaugoti nuo tabako dūmų poveikio 1) uždarose darbo vietose, 2) uždarose viešosiose vietose, 3) viešajame transporte ir 4) kitose viešosiose vietose.

                  24.

                  Taip nustatoma pareiga suteikti visuotinę apsaugą, užtikrinant, kad visose uždarose viešosiose vietose, uždarose darbo vietose, visame viešajame transporte ir prireikus kitose (atvirose arba pusiau atvirose) viešosiose vietose nebūtų antrinių tabako dūmų poveikio. Negalima pateisinti jokių išimčių, remiantis sveikatos arba teisės argumentais. Jeigu remiantis šiais argumentais būtina svarstyti išimtis, jos turėtų būti kuo įmanoma mažesnės. Be to, jei šalis negali iš karto apimti visų sričių, 8 straipsnyje nustatoma nuolatinė pareiga kiek galima greičiau pašalinti visas išimtis ir užtikrinti visuotinę apsaugą. Kiekviena šalis turėtų siekti užtikrinti visuotinę apsaugą per penkerius metus nuo PSO Tabako kontrolės pagrindų konvencijos įsigaliojimo atitinkamoje šalyje.

                  25.

                  Kad ir koks menkas būtų antrinių tabako dūmų poveikis, saugiu jo laikyti negalima, ir, kaip anksčiau buvo pripažinta Konvencijos šalių konferencijos sprendime TKPK/KŠK1(15), techninėmis priemonėmis, pavyzdžiui ventiliacija, oro keitimu ir rūkyti skirtų vietų naudojimu, nuo tabako dūmų poveikio neapsisaugoma.

                  26.

                  Reikia užtikrinti apsaugą visose uždarose ir atskirtose darbo vietose, įskaitant motorines transporto priemones, naudojamas kaip darbo vietos (pavyzdžiui, taksi, greitosios pagalbos automobiliai, arba krovinių pristatymo transporto priemonės).

                  27.

                  Konvencijoje reikalaujama imtis apsaugos priemonių ne tik visose uždarose viešosiose vietose, bet ir kitose (t. y. atvirose arba pusiau atvirose) viešosiose vietose. Nustatant šias atviras ir pusiau atviras viešąsias vietas, kuriose reikėtų taikyti teisės aktus, šalys turėtų apsvarstyti, kokie pavojai gali kilti sveikatai įvairiomis aplinkybėmis, ir turėtų imtis veiksmų patvirtinti pačias veiksmingiausias apsaugos nuo tabako dūmų poveikio priemones visur, kur tik yra pavojaus įrodymų.

         VISUOMENĖS INFORMAVIMAS, KONSULTAVIMAS IR ĮTRAUKIMAS, SIEKIANT UŽTIKRINTI PALAIKYMĄ IR SKLANDŲ ĮGYVENDINIMĄ

                  28.

                  Visuomenės ir įtakingų asmenų informavimas, rengiant informacines kampanijas, apie antrinių tabako dūmų poveikio keliamą pavojų, yra svarbi valstybės tarnybų užduotis, vykdoma bendradarbiaujant su pilietine visuomene ir siekiant užtikrinti, kad visuomenė suprastų ir palaikytų teisės aktų įgyvendinimą. Pagrindinės suinteresuotosios šalys – verslo įmonės, restoranų bei viešbučių ir maitinimo įstaigų asociacijos, darbdavių grupės, profesinės sąjungos, žiniasklaida, sveikatos priežiūros specialistai, vaikams ir jaunimui atstovaujančios organizacijos, mokslo ar tikėjimo institucijos, mokslinių tyrimų bendruomenė ir plačioji visuomenė. Rengiant teisės aktus, informavimo veikla turi apimti konsultacijas su verslo įmonėmis ir kitomis organizacijomis bei institucijomis, kurioms šie teisės aktai turės įtakos.

                  29.

                  Teikiant pagrindinę informaciją didžiausias dėmesys skirtinas informacijai apie pavojų, kurį kelia antrinių tabako dūmų poveikis, faktui, kad vienintelis moksliškai pagrįstas sprendimas, kuriuo užtikrinama visiška apsauga nuo dūmų poveikio, – jų pašalinimas iš patalpų, visų darbuotojų teisei būti vienodai apsaugotiems įstatymo ir faktui, kad kompromiso tarp sveikatos ir ekonomikos būti negali, kadangi vis daugiau šalių teisinių sistemų patirtis rodo, kad aplinka be dūmų yra abipusiai naudinga. Visuomenės švietimo kampanijų metu taip pat reikėtų atkreipti dėmesį į tokias vietas, kuriose teisės aktai netaikomi ar netaikytini, kaip antai privatūs namai.

                  30.

                  Be to, būtina konsultuotis su suinteresuotosiomis šalimis, siekiant šviesti ir sutelkti bendruomenę bei paskatinti, kad patvirtinus teisės aktus, jie būtų palaikomi. Priėmus teisės aktus, reikėtų surengti švietimo kampaniją, kuria būtų skatinama įgyvendinti įstatymą, teikiama informacija įmonių savininkams ir statybos specialistams, išaiškinant įstatymą, jų atsakomybės sritis bei galimas priemones, pavyzdžiui, ženklinimą. Taikant tokias priemones padidės tikimybė, kad teisės aktai bus įgyvendinami sklandžiai ir sulauks daug savanoriško palaikymo. Iniciatyvomis, kuriomis įtvirtinamos nerūkančių asmenų teisės, o rūkantiesiems dėkojama už įstatymo laikymąsi, visuomenė bus paskatinta dalyvauti vykdant ir sklandžiai įgyvendinant įstatymą.

         VYKDYMAS

         Pareiga laikytis įstatymo

                  31.

                  Veiksminguose teisės aktuose turėtų būti nustatyta ir suinteresuotųjų įstaigų, ir pavienių rūkalių teisinė atsakomybė už teisės aktų laikymąsi ir numatytos įmonėms ir, prireikus, rūkaliams taikytinos nuobaudos už pažeidimus. Paprastai už teisės aktų vykdymą labiausiai turėtų būti atsakingos įmonės. Teisės aktuose turėtų būti nustatyta aiški savininko, vadybininko ar kito už patalpas atsakingo asmenų atsakomybė ir numatyti veiksmai, kurių šie asmenys turi imtis. Jie turėtų būti tokie:

                              a)

                              prie įėjimų ir kitų atitinkamų vietų pakabinti aiškius ženklus, kuriuose nurodyta, kad rūkyti yra draudžiama. Šių ženklų formatą ir turinį turėtų numatyti sveikatos institucijos arba kitos vyriausybės tarnybos; juose gali būti nurodytas telefono numeris arba kiti pranešimo apie pažeidimą būdai bei patalpose esančio asmens, kuriam galima pateikti skundą, vardas ir pavardė;

                              b)

                              iš patalpų pašalinti visas pelenines;

                              c)

                              stebėti, kad būtų laikomasi taisyklių;

                              d)

                              imtis tam tikrų žingsnių, kad žmonės patalpose nerūkytų. Pavyzdžiui, galima paprašyti rūkančio asmens nerūkyti, nutraukti jo aptarnavimą, paprašyti išeiti iš patalpos arba susisiekti su teisėsaugos pareigūnais ar kita institucija.

         Nuobaudos

                  32.

                  Teisės aktuose turėtų būti numatytos konkrečios baudos ar kitos piniginės nuobaudos už pažeidimus. Nors šių nuobaudų dydis neišvengiamai atspindės konkrečią kiekvienos šalies praktiką ir papročius, jį nustatant reikėtų atsižvelgti į keletą principų. Svarbiausia, kad nuobaudos būtų pakankamai atgrasančios, priešingu atveju pažeidėjai jas gali ignoruoti arba traktuoti kaip paprastas verslo išlaidas. Didesnes nuobaudas reikia skirti įmonėms pažeidėjoms, o ne pavieniams rūkaliams, kurių lėšos paprastai yra mažesnės, atgrasyti. Nuobaudos už pasikartojančius pažeidimus turėtų būti didesnės ir turėtų atitikti kitų rimtų nusikaltimų traktavimą atitinkamoje šalyje.

                  33.

                  Be piniginių nuobaudų, teisės aktuose taip pat galima numatyti administracines sankcijas, tokias kaip verslo licencijų suspendavimas, derinant su šalyje priimta praktika ir teisine sistema. Šios „kraštutinės sankcijos“ naudojamos retai, bet yra labai svarbios siekiant užtikrinti, kad įmonės, kurios renkasi pakartotinai nepaisyti įstatymo, įstatymą vykdytų.

                  34.

                  Galima apsvarstyti baudžiamųjų sankcijų už pažeidimus taikymą, jeigu tai priimtina šalies teisinėje ir kultūrinėje aplinkoje.

         Vykdymo infrastruktūra

                  35.

                  Teisės aktuose turi būti nustatyta institucija ar institucijos, atsakingos už vykdymą, bei numatyta sistema, kaip bus stebima, ar laikomasi teisės aktų, ir kaip pažeidėjai bus patraukiami baudžiamojon atsakomybėn.

                  36.

                  Į stebėseną turi būti įtrauktas patikrinimo, ar verslo įmonės laikosi teisės aktų, procesas. Tik retais atvejais reikia sukurti naują teisės aktų, kuriais siekiama užtikrinti aplinką be dūmų, vykdymo patikrinimo sistemą. Vietoje jos, stebėti, ar teisės akto laikomasi, galima naudojant vieną ar kelis jau taikomus įmonių patalpų ir darbo vietų kontrolės mechanizmus. Šiam tikslui pasiekti paprastai yra keletas galimybių. Daugelyje šalių įstatymų priežiūros patikrinimai gali būti integruoti į verslo licencijų patikrinimus, sveikatos ir sanitarinių sąlygų patikrinimus, sveikatos ir saugos darbo vietose patikrinimus, priešgaisrinės saugos patikrinimus arba panašias programas. Gali būti naudinga tuo pat metu pasinaudoti keletu tokių informacijos rinkimo šaltinių.

                  37.

                  Kur įmanoma, rekomenduojama vietiniu lygmeniu naudotis inspektorių ar kontrolierių paslaugomis; tikėtina, kad taip padidės turimų teisės aktų vykdymo resursai ir bus geriau laikomasi įstatymų. Jeigu bus laikomasi šio požiūrio, reikės parengti nacionalinį koordinavimo mechanizmą, kad būtų užtikrintas nuoseklumas nacionaliniu mastu.

                  38.

                  Nepaisant, koks mechanizmas bus naudojamas, stebėsena turi vykti remiantis bendru vykdymo planu, be to, turi būti numatytas veiksmingas inspektorių mokymas. Veiksmingą stebėseną gali sudaryti reguliarūs ir neplanuoti patikrinimai, netikėti patikrinimai bei apsilankymai, reaguojant į nusiskundimus. Ankstyvuoju laikotarpiu po įstatymo įsigaliojimo tokie apsilankymai gali būti taip pat šviečiamieji, kadangi daugelis pažeidimų veikiausiai bus padaryti iš neapdairumo. Jei dabartiniuose įstatymuose to dar nėra numatyta, teisės aktais inspektoriams turi būti suteikta teisė patekti į patalpas, kurioms taikomas įstatymas, ir imti mėginius bei rinkti įrodymus. Teisės aktais turi būti draudžiama įmonėms trukdyti inspektoriams dirbti.

                  39.

                  Veiksminga stebėsena nėra pernelyg brangi. Nereikia samdyti daug inspektorių, kadangi patikrinimai gali vykti naudojant dabartines programas ir darbuotojus, be to, patirtis rodo, kad teisės aktai, kuriais siekiama užtikrinti aplinką be dūmų, greitai prigyja savaime (t. y. jų įgyvendinimą labai palaiko visuomenė). Jei teisės aktai įgyvendinami rūpestingai ir dedamos aktyvios pastangos šviesti įmones ir visuomenę, pakaktų vos keletą kartų pritaikyti baudžiamąsias priemones.

                  40.

                  Nors stebėsenos programos ir nėra brangios, įmonėms šviesti, inspektoriams mokyti, patikrinimų procesui koordinuoti ir kompensuoti darbuotojams už verslo įmonių patikrinimus po įprastų darbo valandų reikia tam tikrų išteklių. Šiuo tikslu reikėtų nustatyti finansavimo mechanizmą. Veiksmingose stebėsenos programose naudojami įvairūs finansavimo šaltiniai, įskaitant pajamas iš valstybinių mokesčių, pajamas už verslo licencijavimą ir specialias pajamas iš pažeidėjų sumokėtų baudų.

         Vykdymo strategijos

                  41.

                  Strategiškai suplanuotas vykdymas gali nepaprastai pagerinti teisės aktų laikymąsi, supaprastinti teisės aktų įgyvendinimą ir sumažinti vykdymui reikalingus išteklius.

                  42.

                  Pavyzdžiui, vykdymo veikla iš karto po įstatymo įsigaliojimo lemia būsimą įstatymo, stebėsenos ir vykdymo sėkmę ateityje. Remiantis daugelio šalių teisinių sistemų pavyzdžiais, pradiniu etapu rekomenduojamas „švelnus“ vykdymas, pažeidėjus tik perspėjant, o ne baudžiant. Drauge reikėtų imtis aktyvios įmonių savininkų švietimo apie jų teisinę atsakomybę kampanijos, tačiau įmonės turi suprasti, kad po pradinio lengvatinio etapo bus imamasi griežtesnių priemonių.

                  43.

                  Prasidėjus aktyviam vykdymui, remiantis daugelio šalių teisinių sistemų pavyzdžiais, rekomenduojama taikyti baudžiamąsias priemones, kurios sustiprintų atgrasomąjį poveikį. Nustačiusios aiškius pažeidėjus, sąmoningai nepaisančius įstatymo arba gerai žinomus bendruomenei, imdamosi griežtų ir greitų veiksmų ir siekdamos kuo geriau informuoti visuomenę apie šiuos veiksmus, valdžios institucijos gali parodyti savo ryžtingumą ir rimtą požiūrį į įstatymą. Tai didina savanorišką įstatymo laikymąsi ir mažina ateityje stebėsenai ir vykdymui reikalingus išteklius.

                  44.

                  Nors įstatymai, kuriais draudžiama rūkyti, greitai prigyja savaime, vis tiek labai svarbu, kad valdžios institucijos būtų pasiruošusios greitai ir ryžtingai reaguoti į bet kokius pavienius atviro neklusnumo atvejus. Ypač įstatymo įsigaliojimo pradžioje gali pasitaikyti nusižengėlių, atvirai demonstruojančių nepagarbą įstatymui. Tokiais atvejais griežtu atsaku patvirtinami lūkesčiai, kad įstatymo būtų laikomasi ir taip palengvinamos būsimos pastangos, o neryžtingumas gali greitai paskatinti nusižengti.

         Sutelkti ir įtraukti bendruomenę

                  45.

                  Stebėsenos ir vykdymo programos veiksmingumas sustiprinamas įtraukiant bendruomenę. Pasitelkus bendruomenės paramą ir skatinant bendruomenės narius stebėti, kaip laikomasi įstatymo, bei raginant pranešti apie pažeidimus, labai praplečiamos vykdymo tarnybų galimybės ir nebereikia tiek daug išteklių užtikrinti, kad įstatymo būtų laikomasi. Iš tikrųjų, daugelio šalių teisinėse sistemose bendruomenės skundai yra pagrindinė priemonė, kuria užtikrinama, kad įstatymo yra laikomasi. Todėl teisės aktais, kuriais siekiama užtikrinti aplinką be dūmų, visuomenės nariams turėtų būti sudaryta galimybė teikti skundus, o bet kuriam žmogui arba nevyriausybinei organizacijai suteikta teisė imtis tam tikrų veiksmų, kad būtų užtikrinamos apsaugos priemonės nuo antrinių tabako dūmų poveikio. Taip pat reikėtų įdiegti nemokamą tiesioginę telefono liniją nusiskundimams arba nustatyti panašią sistemą, kuria visuomenė būtų raginama pranešti apie pažeidimus.

         PRIEMONIŲ STEBĖSENA IR VERTINIMAS

                  46.

                  Stebėti ir vertinti priemones, kuriomis mažinamas tabako dūmų poveikis, svarbu dėl keleto priežasčių, pavyzdžiui, siekiant:

                              a)

                              stiprinti politinę ir visuomenės paramą, kad būtų sustiprintos ir praplėstos teisinės nuostatos;

                              b)

                              dokumentuose užfiksuoti sėkmingos veiklos pavyzdžius, kad kitos šalys galėtų pasinaudoti šia informacija ir patirtimi;

                              c)

                              nustatyti ir paviešinti tabako pramonės bandymus pakenkti priemonių įgyvendinimui.

                  47.

                  Skirtingų šalių teisinėse sistemose stebėsenos ir vertinimo mastai ir sudėtingumas gali skirtis priklausomai nuo kompetencijos ir išteklių. Tačiau svarbu įvertinti įgyvendintų priemonių rezultatus, ypač remiantis pagrindiniu rodikliu – antrinių tabako dūmų poveikiu darbo ir viešosiose vietose. Galima rasti nebrangių rezultatų vertinimo būdų, pavyzdžiui, naudojantis duomenimis arba informacija, surinkta vykdant įprastinę veiklą, pavyzdžiui, rengiant darbo vietų patikrinimus.

                  48.

                  Reikia atsižvelgti į aštuonis pagrindinius procesų ir rezultatų rodiklius (2):

         Procesai

                  a)

                  visuomenės ir galbūt konkrečių grupių, pavyzdžiui, barų darbuotojų, žinios apie politines nuostatas dėl draudimo rūkyti, požiūris į jas ir jų palaikymas;

                  b)

                  politinių nuostatų dėl draudimo rūkyti vykdymas ir jų laikymasis.

         Rezultatai

                  a)

                  sumažėjęs antrinių tabako dūmų poveikis darbuotojams darbo ir viešosiose vietose;

                  b)

                  sumažėjęs ore tvyrančių antrinių tabako dūmų kiekis darbo vietose (ypač restoranuose) ir viešosiose vietose;

                  c)

                  sumažėjęs mirtingumas ir sergamumas dėl antrinių tabako dūmų poveikio;

                  d)

                  sumažėjęs antrinių tabako dūmų poveikis privačiuose namuose;

                  e)

                  pasikeitę rūkymo įpročiai ir su rūkymu susiję elgesio modeliai;

                  f)

                  ekonominis poveikis.

         (1)  Gali būti, kad sudedamųjų tabako dūmų dalelių kiekis ore yra toks mažas, kad jį sunku išmatuoti. Reikia atkreipti dėmesį, kad tabako pramonė arba viešbučių ir maitinimo įstaigų sektorius gali bandyti išnaudoti šios apibrėžties trūkumus.

         (2)  Leidinyje „PSO politikos rekomendacijos. Apsauga nuo aplinkos, kurioje yra antrinių tabako dūmų, poveikio“ (angl. WHO policy recommendations: protection from exposure to second-hand tobacco smoke) (Ženeva, Pasaulio sveikatos organizacija, 2007 m.) pateikiama informacija apie pagal visus šiuos rodiklius atliktus stebėsenos tyrimus kitose šalyse ir atitinkamos nuorodos.