               28.10.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 363/173

      P8_TA(2018)0483
      Akademinės laisvės gynyba ES išorės veiksmų srityje
      2018 m. lapkričio 29 d. Europos Parlamento rekomendacija Tarybai, Komisijai ir Komisijos pirmininko pavaduotojai ir Sąjungos vyriausiajai įgaliotinei užsienio reikalams ir saugumo politikai dėl akademinės laisvės gynybos ES išorės veiksmų srityje (2018/2117(INI))
      (2020/C 363/24)

         Europos Parlamentas,

                  —

                  atsižvelgdamas į Europos Sąjungos sutartį ir į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,

                  —

                  atsižvelgdamas į Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartiją, ypač jos 13 straipsnį,

                  —

                  atsižvelgdamas į dokumentą „Žmogaus teisės ir demokratija. ES strateginė programa ir ES veiksmų planas“ (11855/2012), kurį 2012 m. birželio 25 d. patvirtino Užsienio reikalų taryba,

                  —

                  atsižvelgdamas į Užsienio reikalų tarybos 2014 m. gegužės 12 d. patvirtintas ES žmogaus teisių gaires dėl saviraiškos laisvės internete ir realiame gyvenime,

                  —

                  atsižvelgdamas į ES metinę ataskaitą dėl žmogaus teisių ir demokratijos pasaulyje 2016 m. ir į Europos Sąjungos politiką šiuo klausimu,

                  —

                  atsižvelgdamas į Jungtinių Tautų švietimo, mokslo ir kultūros organizacijos (UNESCO) generalinės konferencijos 29-oje sesijoje, vykusioje 1997 m. nuo spalio 21 d. iki lapkričio 12 d., priimtą rekomendaciją dėl aukštojo mokslo mokymo įstaigų personalo statuso,

                  —

                  atsižvelgdamas į 1988 m. rugsėjo mėn. tinklo „World University Service“ priimtą Limos deklaraciją dėl aukštojo mokslo institucijų akademinės laisvės ir savarankiškumo,

                  —

                  atsižvelgdamas į JT žmogaus teisių tarybos 2015 m. liepos 2 d. 42-ajame posėdyje priimtą rezoliuciją 29/7 dėl teisės į mokslą,

                  —

                  atsižvelgdamas į JT Ekonomikos, socialinių ir kultūrinių teisių komiteto bendrąją pastabą Nr. 13, priimtą per dvidešimt pirmąją sesiją 1999 m. gruodžio 8 d.,

                  —

                  atsižvelgdamas į Venecijos komisijos nuomonę 891/2017,

                  —

                  atsižvelgdamas į nacionalinio lygmens, Europos ir tarptautinių nevyriausybinių organizacijų ataskaitas ir, visų pirma, į valstybės atsakomybės apsaugoti aukštąjį mokslą nuo išpuolių principus,

                  —

                  atsižvelgdamas į savo ankstesnes su žmogaus teisėmis susijusias rezoliucijas,

                  —

                  atsižvelgdamas į Tarptautinį pilietinių ir politinių teisių paktą,

                  —

                  atsižvelgdamas į Visuotinę žmogaus teisių deklaraciją,

                  —

                  atsižvelgdamas į Darbo tvarkos taisyklių 113 straipsnį,

                  —

                  atsižvelgdamas į Užsienio reikalų komiteto pranešimą (A8-0403/2018),

                  A.

                  kadangi UNESCO bendrąją akademinę laisvę apibrėžia kaip „teisę, nenumatant apribojimų pagal nustatytą doktriną, į dėstymo ir diskusijų laisvę, laisvę atlikti mokslinius tyrimus, skleisti ir skelbti jų rezultatus, laisvę laisvai pareikšti savo nuomonę apie instituciją ar sistemą, kurioje dirbama, laisvę nuo institucijų cenzūros ir laisvę dalyvauti specialistų ar atstovaujamųjų akademinių įstaigų veikloje“;

                  B.

                  kadangi teisė į mokslą yra nepaprastai svarbi norint naudotis visomis kitomis žmogaus teisėmis ir užtikrinti darnų vystymąsi; kadangi šia teise galima pasinaudoti tik akademinės laisvės ir aukštojo mokslo institucijų savarankiškumo sąlygomis;

                  C.

                  kadangi Limos deklaracijoje dėl aukštojo mokslo institucijų akademinės laisvės ir savarankiškumo akademinė laisvė apibrėžiama kaip akademinės bendruomenės narių laisvė, apimant visus asmenis, kurie dėsto, studijuoja, tiria ir dirba aukštojo mokslo institucijoje siekdami individualiai arba kolektyviai plėtoti ir perduoti žinias ir tuo tikslu vykdo mokslinius tyrimus, studijas, diskusijas, rengia dokumentus ir pristatymus, kuria, moko, dėsto ir rašo;

                  D.

                  kadangi ši apibrėžtis turi būti grindžiama pagrindinėmis demokratinėmis vertybėmis, įskaitant sąžiningų prieigos galimybių, kovos su diskriminacija, atskaitomybės, kritiško ir nepriklausomo mąstymo, institucijų savarankiškumo ir socialinės atsakomybės principus; demokratija negali būti be akademinės laisvės, kuri sudaro sąlygas konstruktyvioms diskusijoms;

                  E.

                  kadangi akademinė laisvė yra pagrindinis veiksnys siekiant darnaus vystymosi, ypač siekiant darnaus vystymosi tikslų, įtvirtintų Darbotvarkėje iki 2030 m., pagal kurią kokybiškam švietimui, moksliniams tyrimams ir inovacijoms skiriama labai daug dėmesio;

                  F.

                  kadangi savarankiškumas yra būtina išankstinė sąlyga švietimo įstaigoms, kad jos galėtų tinkamai atlikti savo funkcijas; kadangi akademinei laisvei reikia nuolatinės ir budrios apsaugos nuo nederamo valstybės spaudimo arba komercinių interesų;

                  G.

                  kadangi akademinė laisvė, apimanti tokias laisves, kaip antai, minties, nuomonės, žodžio, asociacijų, kelionių ir mokymo laisvė, padeda kurti erdvę, kurioje atvira ir stabili pliuralistinė visuomenė gali laisvai mąstyti, kelti klausimus, dalytis idėjomis, įgyti žinių, jomis naudotis ir jas platinti;

                  H.

                  kadangi išpuoliai prieš akademinę laisvę kenkia moksliniams tyrimams, studijoms, mokymui, viešoms diskusijoms ir teisei į mokslą ir neigiamai veikia akademinę kokybę ir socialinį, politinį, ekonominį ir kultūrinį vystymąsi; kadangi atsakymai į visuomenei rūpimus klausimus turėtų būti pagrįsti paaiškinimais, įrodymais ir įtikinimu;

                  I.

                  kadangi teise į mokslą, mokymą ir mokslinius tyrimus galima visapusiškai pasinaudoti tik akademinės laisvės sąlygomis;

                  J.

                  kadangi stojimo į ES proceso metu reikia skubiai ir tinkamai spręsti akademinės laisvės klausimus, kad būtų užkirstas kelias išpuoliams ES valstybėse narėse, pvz., siekiams uždaryti Budapešto Centrinės Europos universitetą, kurie turėtų pasireikšti studentų priėmimo perkėlimu į Vieną nuo 2019 m., taip pat lyčių lygybės studijų blokavimu Vengrijoje; kadangi šalys kandidatės turėtų įsipareigoti laikytis pagrindinių aukštojo mokslo vertybių, įskaitant akademinę laisvę ir institucinį savarankiškumą;

                  K.

                  kadangi akademinės bendruomenės ir švietimo įstaigos tampa vis labiau neatsparios valstybių, verslo sektoriaus ar kitų nevalstybinių subjektų kišimuisi, spaudimui ar represijoms; kadangi kasmet visame pasaulyje pranešama apie šimtus išpuolių prieš universitetus, aukštojo mokslo įstaigas ir jų narius, įskaitant žudymus, smurtą ir asmenų dingimą, neteisėtą įkalinimą ir (arba) sulaikymą, neteisėtą baudžiamąjį persekiojimą ir neteisėtą atleidimą iš darbo, pareigų praradimą, išbraukimą iš studentų sąrašų, kelionės ar judėjimo apribojimus ir kitas ekstremalias arba sistemines grėsmes; kadangi akademinės laisvės taip pat pažeidžiamos ES valstybėse narėse ir artimiausiose šalyse partnerėse;

                  L.

                  kadangi dėl švietimui, įskaitant aukštąjį mokslą, skiriamų viešųjų lėšų mažinimo ir su tuo susijusio alternatyvių pajamų šaltinių poreikio kyla pavojus akademinei laisvei, ypač tuomet, kai toks išorės finansavimas gaunamas iš užsienio šalių autokratinių režimų arba tarptautinių korporacijų;

                  M.

                  kadangi užsienio švietimo įstaigos ES patiria nacionalinių vyriausybių išpuolių ir akademinės laisvės pažeidimų;

                  N.

                  kadangi pastangos kontroliuoti arba nutildyti aukštojo mokslo įstaigas ar jų mokslininkus, studentus ir darbuotojus apima gerokai daugiau nei veiksmai, nukreipti prieš konkrečius asmenis ir institucijas ir turi poveikio visuomenei, nes dėl jų sumažėja erdvė įtraukiam demokratiniam dalyvavimui, visų piliečių įgalinimui ir žodžio laisvės galimybės, o ateinančios kartos netenka profesionalių akademikų ir mokslininkų;

                  O.

                  kadangi siekiant veiksmingai garantuoti teisę į mokslą ir akademinę laisvę būtina, kad valstybės užtikrintų tinkamą ir patikimą švietimo finansavimo lygį; kadangi finansų ir griežto taupymo politika labai pakenkė akademinei laisvei ir toliau tai daro visame pasaulyje, taip pat ir Europos Sąjungoje;

                  P.

                  kadangi akademinės laisvės pažeidimai retai sprendžiami pasiremiant žmogaus teisių pagrindu, ir tai iš dalies rodo, kad žmogaus teisių gynėjams trūksta žinių, susijusių su akademine laisve, ir iš dalies taip yra dėl to, kad skundai dažnai grindžiami kitų teisių, pavyzdžiui, žodžio ar nuomonės laisvės, pažeidimais; kadangi dėl to šios srities standartai yra nepakankamai išplėtoti ir nepakankamai pranešama apie akademinės laisvės pažeidimus;

                  Q.

                  kadangi apskritai reikia didinti informuotumą apie akademinės laisvės, kaip priemonės skatinti demokratiją, pagarbą įstatymo viršenybei ir atsiskaitomybę, svarbą ir užtikrinti daugiau jos propagavimo ir gynybos gerinimo galimybių;

                  R.

                  kadangi svarbu išpuolius prieš akademinę laisvę traktuoti kaip pasaulinio reiškinio dalį ir skatinti, kad būtų pripažįstama, jog mokslo darbuotojai ir studentai, prieš kuriuos imamasi veiksmų, nėra tik individualūs asmenys, kurių teisių pažeidžiamos, bet yra ir žmogaus teisių gynėjai, prieš kuriuos vykdomas išpuolis; kadangi reikia tvirto atsako tarptautiniu ir nacionaliniu lygmeniu iš paties aukštojo mokslo institucijų, o taip pat iš pilietinės visuomenės ir visuomenės bendrai;

                  S.

                  kadangi daugelis mokslo darbuotojų ir studentų, kuriems kyla pavojus, negali pasinaudoti ES akademiniam mobilumui ir žmogaus teisių gynėjams skirtų programų teikiamomis galimybėmis, nes neatitinka paraiškos kriterijų arba turi didelių sunkumų, susijusių su bendrųjų paraiškos procedūrų, reikalavimų ir tvarkaraščių laikymusi;

                  T.

                  kadangi dėl nepakankamo ES programų finansavimo ribojama ES universitetų ir organizacijų, kurios jau padeda grėsmę patiriantiems studentams ir mokslininkams arba bėgantiems iš savo šalių dėl persekiojimo už savo akademinę veiklą grėsmės, veikla; kadangi šioms organizacijoms ir universitetams reikia daugiau pagalbos savo veiksmams ir iniciatyvoms vykdyti;

                  U.

                  kadangi ES yra įsipareigojusi propaguoti ir ginti žmogaus teises, demokratines institucijas ir teisinės valstybės principą visame pasaulyje; kadangi ES veiksmų plane žmogaus teisių ir demokratijos srityje raginama sukurti veiksmingesnę ES žmogaus teisių ir demokratijos rėmimo politiką ir, be kita ko, didinti žmogaus teisių dialogų veiksmingumą, gerinti konkrečioms šalims skirtų žmogaus teisių srities strategijų matomumą ir poveikį, daugiau dėmesio skirti veiksmingam ES žmogaus teisių gairių įgyvendinimui ir gerinti viešąją diplomatiją ir komunikaciją žmogaus teisių klausimais;

                  1.

                  rekomenduoja Tarybai, Komisijai ir Komisijos pirmininko pavaduotojai ir Sąjungos vyriausiajai įgaliotinei užsienio reikalams ir saugumo politikai:

                              a)

                              aiškiai pripažinti akademinės laisvės svarbą viešai teikiant pranešimus, imantis politikos priemonių ir veiksmų, susijusių su ES išorės veiksmais, ir, be kita ko, pripažinti principus, kad idėjos nėra nusikaltimai ir kad kritiškos nuomonės pareiškimas nėra nelojalumas, o esminė demokratinės visuomenės ir jos raidos dalis, kad švietimo įstaigų savarankiškumą visuomet reikėtų saugoti ir kad akademinė laisvė yra ypač svarbi užtikrinant švietimo pažangą ir žmonių bei šiuolaikinės visuomenės vystymąsi;

                              b)

                              pripažinti, kad, reikalavimai pasinaudoti akademine laisve priskiriami esamos žmogaus teisių teisės sričiai, nes jie grindžiami teise į mokslą ir nuomonės ir saviraiškos teisėmis; priminti, kad akademinė laisvė apima mokslo darbuotojų laisvę platinti informaciją ir vykdyti mokslinius tyrimus, skleisti žinias ir tiesą be apribojimų, reikšti savo nuomonę ir požiūrį, net jei jie yra prieštaringi ar nepopuliarūs savo mokslinių tyrimų ir profesinės patirties srityse, ir kad ši veikla gali apimti viešųjų institucijų veikimo atitinkamoje politinėje sistemoje tyrimus ir kritiką;

                              c)

                              viešai pabrėžti išpuolių prieš akademinę laisvę problemas, įskaitant jų neigiamas pasekmes; išreikšti susirūpinimą dėl akademinės bendruomenės pažeidžiamumo, susijusio su netinkamu nacionalinių valdžios institucijų, privačių subjektų ar įmonių kišimusi; priminti valstybių atsakomybę užtikrinti akademinę laisvę, veikti pagal ją, taip pat aktyviai saugoti aukštojo mokslo institucijas, akademikus ir studentus nuo išpuolių, neatsižvelgiant į jų kilmę ir pobūdį;

                              d)

                              užtikrinti, kad ES institucijos ir valstybių narių atstovai, besilankantys trečiosiose šalyse, būtų informuoti apie akademinės laisvės padėtį;

                              e)

                              rodyti paramą institucijoms, darbuotojams ir studentams, kuriems gresia prievarta arba smurtiniai išpuoliai, ir viešai pasmerkti tokius išpuolius visais lygmenimis keliant šį klausimą, be kita ko, pasinaudojant pareiškimais, vizitais, kvietimais dalyvauti viešuose renginiuose, teismo procesų ir įkalinimo įstaigų stebėsena ir konkrečiomis nuorodomis į individualius aukštojo mokslo bendruomenių narių, kuriems kyla pavojus, atvejus;

                              f)

                              remti lygiateisę prieigą prie akademinės bendruomenės, nepaisant etninės kilmės, kastos, negalios, tautybės, religinių įsitikinimų, lytinės tapatybės, seksualinės orientacijos ar kitokio statuso; palaikant santykius su trečiosiomis šalimis ypatingą dėmesį skirti kovai su diskriminacija dėl lyties ir visų formų smurtu, taip pat padėti užtikrinti lyčių lygybę ir visiems užtikrinti teisę į mokslą;

                              g)

                              pabrėžia, kad išpuoliai prieš akademinę laisvę taip pat gali būti vykdomi kibernetinių išpuolių forma, nes akademikai šiandien vis dažniau naudojasi internetu ir socialine žiniasklaida savo idėjoms ir nuomonėms pateikti;

                              h)

                              didinti akademinę laisvę įvairiais politinio dialogo lygmenimis, įskaitant dialogus ir konsultacijas žmogaus teisių klausimais su šalimis partnerėmis; kartu su šalimis partnerėmis stiprinti diplomatines pastangas ir plėtoti dvišalį ir daugiašalį bendradarbiavimą, kad būtų galima reaguoti į susirūpinimą keliančius incidentus, t. y. grėsmę akademinei laisvei ar išpuolius prieš akademinę laisvę, visų pirma, smurtinius išpuolius prieš institucijas ir aukštojo mokslo bendruomenės narius, įskaitant diskriminacinę politiką ar praktiką, netinkamus mokslinių tyrimų ar saviraiškos apribojimus, neteisėtą baudžiamąjį persekiojimą ar sulaikymą ir apribojimus teisei prisijungti prie profesinių sąjungų ar jas steigti; skatinti šalis partneres nustatyti akademinės laisvės ir institucijų savarankiškumo pagrindus ir stebėti šių pagrindinių teisių įgyvendinimą; užtikrinti, kad visuose tarptautiniuose bendradarbiavimo susitarimuose su šalimis partnerėmis būtų laikomasi šių principų;

                              i)

                              į Kopenhagos kriterijus, susijusius su stojimo į ES procesu, įtraukti akademinės laisvės bei institucinio savarankiškumo apsaugą, kad būtų užkirstas kelias išpuoliams prieš akademinę laisvę valstybėse narėse, kaip rodo Centrinės Europos universiteto pavyzdys Vengrijoje;

                              j)

                              skatinti visas valstybes padaryti tai, ką jau padarė dauguma ES valstybių narių, ir patvirtinti ir įgyvendinti Saugių mokyklų deklaraciją ir prie jos pridėtas gaires dėl mokyklų ir universitetų apsaugos nuo karinio naudojimo ginkluoto konflikto metu, kurios yra gairės dėl atsakomybės apsaugoti pagrindines vertybes, visų pirma akademinę laisvę ir institucinį savarankiškumą, vykdant smurtinius ir priverstinius išpuolius prieš aukštąjį mokslą;

                              k)

                              bendradarbiauti su JT, Europos Taryba, tarptautinėmis agentūromis, pilietine visuomene ir aukštojo mokslo bendruomenėmis, siekiant sukurti išpuolių prieš aukštojo mokslo įstaigas ir atskirus mokslininkus stebėsenos ir ataskaitų teikimo mechanizmą, ir stiprinti bei skatinti stebėseną, kad būtų galima gerinti informuotumą, patraukti atsakomybėn kaltininkus ir stiprinti pastangas, dedamas siekiant užkirsti kelią išpuoliams prieš akademinę laisvę ir į juos reaguoti;

                              l)

                              užmegzti ir skatinti nuolatinį dialogą su universitetų bendruomenėmis ir organizacijomis, kurių misija – apsaugoti aukštojo mokslo bendruomenes ir skatinti akademinę laisvę, kad būtų parengtos geriausios akademinės laisvės politikos programos, iniciatyvos ir skatinimo strategijos;

                              m)

                              prisidėti prie pajėgumų plėtojimo, kad būtų galima greitai, išsamiai ir skaidriai ištirti akademinės laisvės pažeidimus, ypač tais atvejais, kai įvykdomi smurtiniai išpuoliai; stiprinti pastangas išvengiant ir reaguojant į akademinės laisvės pažeidimus, taip pat imtis visų pagrįstų priemonių siekiant patraukti atsakomybėn kaltininkus;

                              n)

                              skatinti mokslinių tyrimų ir viešinimo veiklą, kuria siekiama reformuoti teisės aktus ir taisykles, kuriais nepagrįstai apribojama akademinė laisvė arba aukštojo mokslo institucijų akademinė autonomija, ir skatinti institucijų savarankiškumą, nes tai vienas iš geriausių būdų apsaugoti aukštojo mokslo sistemas nuo valstybės, verslo subjektų ar kitų nevalstybinių veikėjų kišimosi ar išpuolių ir apsaugoti aukštąjį mokslą nuo politinių ir ideologinių manipuliacijų;

                              o)

                              kartu su šalimis partnerėmis stiprinti diplomatines pastangas ir plėtoti dvišalį ir daugiašalį bendradarbiavimą, kad būtų galima reaguoti į susirūpinimą keliančius incidentus, t. y. grėsmę akademinei laisvei ar išpuolius prieš akademinę laisvę, visų pirma, smurtinius išpuolius prieš institucijas ir aukštojo mokslo bendruomenės narius, įskaitant diskriminacinę politiką ar praktiką, netinkamus mokslinių tyrimų ar saviraiškos apribojimus, neteisėtą baudžiamąjį persekiojimą ar sulaikymą;

                              p)

                              iš naujo peržiūrėti esamus paramos ir apsaugos žmogaus teisių gynėjams mechanizmus, siekiant plėtoti gebėjimus nustatyti išpuolių prieš akademinę laisvę atvejus ir suteikti pagalbą, įskaitant neatidėliotiną pagalbą ir paramą tokiais atvejais, be kita ko, pasiūlant fizinę apsaugą, teisinę ir su vizomis susijusią pagalbą, medicininę pagalbą, vykdant teismo procesų ir įkalinimo įstaigų stebėseną, palaikymo ir lobistinę veiklą ir teikiant ilgalaikę paramą tremtyje; visų pirma ragina Europos demokratijos ir žmogaus teisių rėmimo priemonę tarp savo prioritetų įtraukti galimybę skatinti akademinę laisvę ir paramą akademinės bendruomenės nariams, kuriems kyla pavojus;

                              q)

                              peržiūrėti esamas akademiniam mobilumui skirtas programas ir išteklius bei kitas švietimo ir mokslinių tyrimų bendradarbiavimo formas, įskaitant jų kriterijus, paraiškų teikimo procedūras, reikalavimus, laikotarpius ir tvarkaraščius, kad būtų pašalintos kliūtys, dėl kurių reikalavimus atitinkantiems mokslo darbuotojams ar studentams, kuriems kyla pavojus, užkertamas kelias pasinaudoti programų teikiamomis galimybėmis, stažuotėmis ar kitais ištekliais; skatinti esamus ES finansuojamus projektus, pvz., „Akademinis prieglobstis“, kuriuo siekiama geriau informuoti apie akademinės laisvės svarbą aukštojo mokslo sektoriuje ir pasekmes visuomenei, kai ši laisvė slopinama;

                              r)

                              užtikrinti, kad ES makrofinansinės pagalbos trečiosioms šalims programos ir Europos finansų įstaigų politika nepakenktų akademinės laisvės užtikrinimui remiant politikos priemones, kuriomis mažinamas nacionalinių pajamų skyrimas švietimo sektoriui;

                              s)

                              galbūt užtikrinant sinergiją, plėtojamą ir finansuojamą panaudojant ne švietimui ir moksliniams tyrimams numatytą Sąjungos biudžetą, kurti naujas iniciatyvas pagal esamas ir būsimas programas, tokias kaip Pasirengimo narystei paramos priemonė (PNPP III), programa „Horizontas 2020“, „Erasmus +“ ir „Marie Skłodowskos-Curie veiksmai“ ir pasinaudoti naujomis ES finansuojamomis programomis, kad būtų galima paremti mokslo darbuotojų ir studentų, kuriems kyla pavojus ir kuriems suteiktas tarptautinės apsaugos statusas, stažuotes Europos aukštojo mokslo ir mokslinių tyrimų institucijose;

                              t)

                              remti nuolatines normatyvines regioninio ir tarptautinio lygmens pastangas, be kita ko, patvirtinant tarptautinę deklaraciją dėl akademinės laisvės ir aukštojo mokslo institucijų autonomiškumo; ragina ES ir jos valstybes nares Jungtinių Tautų Žmogaus teisių taryboje imtis iniciatyvos dėl akademinės laisvės;

                              u)

                              užtikrinti tolesnę aukšto lygio paramą Europos tarpuniversitetiniam centrui bei Pasauliniam žmogaus teisių ir demokratijos tinklui, kaip ES paramos lavinimui žmogaus teisių srityje visame pasaulyje pavyzdžiui;

                  2.

                  paveda Pirmininkui perduoti šią rekomendaciją Tarybai, Komisijai ir Komisijos pirmininko pavaduotojai ir Sąjungos vyriausiajai įgaliotinei užsienio reikalams ir saugumo politikai.


title: Europos sisteminės rizikos valdybos rekomendacija 2020 m. gruodžio 22 d. kuria iš dalies keičiama Rekomendacija ESRV/2015/2 dėl makroprudencinės politikos priemonių tarptautinio poveikio vertinimo ir savanoriško abipusiškumo (ESRV/2020/16) 2021/C 43/01

text:
                  2021 2 8

                  LT

                  Europos Sąjungos oficialusis leidinys

                  C 43/1

         EUROPOS SISTEMINĖS RIZIKOS VALDYBOS REKOMENDACIJA
         2020 m. gruodžio 22 d.
         kuria iš dalies keičiama Rekomendacija ESRV/2015/2 dėl makroprudencinės politikos priemonių tarptautinio poveikio vertinimo ir savanoriško abipusiškumo
         (ESRV/2020/16)
         (2021/C 43/01)
         EUROPOS SISTEMINĖS RIZIKOS VALDYBOS BENDROJI VALDYBA,
         atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,
         atsižvelgdama į 2010 m. lapkričio 24 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 1092/2010 dėl Europos Sąjungos finansų sistemos makrolygio rizikos ribojimo priežiūros ir Europos sisteminės rizikos valdybos įsteigimo (1), ypač į jo 3, 16–18 straipsnius,
         atsižvelgdama į 2013 m. birželio 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 575/2013 dėl prudencinių reikalavimų kredito įstaigoms ir investicinėms įmonėms ir kuriuo iš dalies keičiamas Reglamentas (ES) Nr. 648/2012 (2), ypač į jo 458 straipsnio 8 dalį,
         atsižvelgdama į 2011 m. sausio 20 d. Europos sisteminės rizikos valdybos sprendimą ESRV/2011/1, kuriuo patvirtinamos Europos sisteminės rizikos valdybos darbo tvarkos taisyklės (3), ypač į jo 18–20 straipsnius,
         kadangi:

                     (1)

                     siekiant užtikrinti, kad nacionalinės makroprudencinės politikos priemonės būtų veiksmingos ir nuoseklios, privalomą pripažinimą pagal Sąjungos teisę svarbu papildyti savanoriško abipusiškumo susitarimais;

                     (2)

                     Europos sisteminės rizikos valdybos rekomendacijoje ESRV/2015/2 (4) nustatyta savanoriško abipusiškumo dėl makroprudencinės politikos priemonių sistema siekiama užtikrinti, kad visos vienoje valstybėje narėje aktyvuotos pozicijomis grįstos makroprudencinės politikos priemonės būtų abipusiškai taikomos kitose valstybėse narėse;

                     (3)

                     2018 m. sausio 8 d., vadovaujantis Europos sisteminės rizikos valdybos rekomendacija ESRV/2018/1 (5), Rekomendacija ESRV/2015/2 buvo iš dalies pakeista, įtvirtinant rekomendaciją abipusiškai taikyti veiklos leidimus Suomijoje turinčių kredito įstaigų, kurios apskaičiuodamos reguliuojamojo kapitalo poreikį taiko vidaus reitingais pagrįstą (IRB) metodą, gyvenamosios paskirties nekilnojamojo turto hipotekinėms paskoloms, užtikrintoms būsto vienetų hipoteka Suomijoje, remiantis Reglamento (ES) Nr. 575/2013 (toliau – KRR) 458 straipsnio 2 dalies d punkto vi papunkčiu, taikomą vidutinio rizikos koeficiento 15 % apatinę ribą, kurią taikė Suomijos finansų priežiūros institucija (Finanssivalvonta);

                     (4)

                     atsižvelgdama į Finanssivalvonta2020 m. rugsėjo 30 d. sprendimą nuo 2020 m. gruodžio 31 d. nebepratęsti vidutinio rizikos koeficiento apatinės ribos, Europos sisteminės rizikos valdybos (ESRV) bendroji valdyba nusprendė pašalinti Suomijos priemonę iš makroprudencinės politikos priemonių, kurias rekomenduojama abipusiškai taikyti pagal Rekomendaciją ESRV/2015/2, sąrašo;

                     (5)

                     todėl reikėtų atitinkamai iš dalies pakeisti Rekomendaciją ESRV/2015/2,

               PRIĖMĖ ŠIĄ REKOMENDACIJĄ:

            I SKIRSNIS

            DALINIAI PAKEITIMAI

         Rekomendacija ESRV/2015/2 iš dalies keičiama taip:

                     1.

                     1 skirsnio C rekomendacijos 1 dalis pakeičiama taip:

                                 „1.

                                 Atitinkamoms institucijoms rekomenduojama abipusiškai taikyti kitų atitinkamų institucijų priimtas makroprudencinės politikos priemones, kurias ESRV rekomendavo abipusiškai taikyti. Rekomenduojama abipusiškai taikyti šias priemones, kaip detaliau apibrėžta priede:
                                 Belgija:

                                             —

                                             Belgijoje veiklos leidimus gavusių kredito įstaigų, kurios reguliuojamojo kapitalo poreikiui apskaičiuoti naudoja IRB metodą, mažmeninėms pozicijoms, užtikrintoms gyvenamosios paskirties nekilnojamojo turto vienetais Belgijoje, pagal Reglamento (ES) Nr. 575/2013 458 straipsnio 2 dalies d punkto vi papunktį taikomą papildomą rizikos koeficientą, kurį sudaro dvi sudedamosios dalys:

                                                         a)

                                                         fiksuotas 5 procentinių punktų papildomas rizikos koeficientas ir

                                                         b)

                                                         proporcingai apskaičiuojamas papildomas rizikos koeficientas, kurį sudaro 33 procentais padidintas gyvenamosios paskirties nekilnojamojo turto vienetais Belgijoje užtikrintų mažmeninių pozicijų portfeliui taikomų rizikos koeficientų pagal pozicijas įvertintas vidutinis svertinis rizikos koeficientas;

                                       Prancūzija:

                                             —

                                             Reglamento (ES) Nr. 575/2013 395 straipsnio 1 dalyje numatytos didelių pozicijų ribos, taikytinos Prancūzijoje registruotą buveinę turinčių labai įsiskolinusių didelių ne finansų bendrovių pozicijoms, sumažinimą iki 5 procentų reikalavimus atitinkančio kapitalo, taikomą pagal Reglamento (ES) Nr. 575/2013 458 straipsnio 2 dalies d punkto ii papunktį pasaulinės sisteminės svarbos įstaigoms (G-SII) ir kitoms sisteminės svarbos įstaigoms (O-SII) aukščiausiu konsolidavimo lygiu jų bankų prudencinio konsolidavimo ribose;

                                       Švedija:

                                             —

                                             Švedijoje veiklos leidimus gavusioms kredito įstaigoms, kurios reguliuojamojo kapitalo poreikiui apskaičiuoti naudoja IRB metodą, pagal Reglamento (ES) Nr. 575/2013 458 straipsnio 2 dalies d punkto vi papunktį taikomą konkrečiai kredito įstaigai nustatytą Švedijoje reziduojančių įsipareigojančiųjų asmenų mažmeninių pozicijų, užtikrintų nekilnojamuoju turtu, portfeliui taikomų rizikos koeficientų pagal pozicijas įvertinto vidutinio svertinio rizikos koeficiento žemutinę ribą, lygią 25 procentams;“

                     2.

                     Priedas pakeičiamas šios rekomendacijos priedu.

            II SKIRSNIS

            ĮSIGALIOJIMAS

         Ši rekomendacija įsigalioja 2021 m. sausio 1 d.

            Priimta Frankfurte prie Maino 2020 m. gruodžio 22 d.

                  ESRV bendrosios valdybos vardu

                  ESRV sekretoriato vadovas

               Francesco MAZZAFERRO

            (1)  OL L 331, 2010 12 15, p. 1.

            (2)  OL L 176, 2013 6 27, p. 1.

            (3)  OL C 58, 2011 2 24, p. 4.

            (4)  2015 m. gruodžio 15 d. Europos sisteminės rizikos valdybos rekomendacija ESRV/2015/2 dėl makroprudencinės politikos priemonių tarptautinio poveikio vertinimo ir savanoriško abipusiškumo (OL C 97, 2016 3 12, p. 9).

            (5)  2018 m. sausio 8 d. Europos sisteminės rizikos valdybos rekomendacija ESRV/2018/1, kuria iš dalies keičiama Rekomendacija ESRV/2015/2 dėl makroprudencinės politikos priemonių tarptautinio poveikio vertinimo ir savanoriško abipusiškumo (OL C 41, 2018 2 3, p. 1).

            PRIEDAS
            Rekomendacijos ESRV/2015/2 priedas pakeičiamas taip:

                     „PRIEDAS

                        Belgija

                           IRB metodą naudojančių Belgijoje veiklos leidimus gavusių kredito įstaigų mažmeninėms pozicijoms, užtikrintoms gyvenamosios paskirties nekilnojamojo turto vienetais Belgijoje, pagal Reglamento (ES) Nr. 575/2013 458 straipsnio 2 dalies d punkto vi papunktį taikomas papildomas rizikos koeficientas. Papildomą rizikos koeficientą sudaro dvi sudedamosios dalys:

                                 a)

                                       fiksuotas 5 procentinių punktų papildomas rizikos koeficientas ir

                                 b)

                                       proporcingai apskaičiuojamas papildomas rizikos koeficientas, kurį sudaro 33 procentais padidintas mažmeninių pozicijų, užtikrintų gyvenamosios paskirties nekilnojamojo turto vienetais Belgijoje, portfeliui taikomų rizikos koeficientų pagal pozicijas įvertintas vidutinis svertinis rizikos koeficientas;

                           I.   Priemonės aprašymas

                                 1.

                                 Belgijos priemonė, taikoma pagal Reglamento (ES) Nr. 575/2013 458 straipsnio 2 dalies d punkto vi papunktį ir privaloma IRB metodą naudojančioms Belgijoje veiklos leidimus gavusioms kredito įstaigoms, yra mažmeninėms pozicijoms, užtikrintoms gyvenamosios paskirties nekilnojamojo turto vienetais Belgijoje, taikomas papildomas rizikos koeficientas, kurį sudaro dvi sudedamosios dalys:

                                             a)

                                             pirma sudedamoji dalis yra 5 procentiniais punktais padidintas rizikos koeficientas, taikomas mažmeninėms pozicijoms, užtikrintoms gyvenamosios paskirties nekilnojamojo turto vienetais Belgijoje, kuris gaunamas po to, kai pagal b punktą apskaičiuojama antra papildomo rizikos koeficiento sudedamoji dalis;

                                             b)

                                             antrą sudedamąją dalį sudaro 33 procentais padidintas mažmeninių pozicijų, užtikrintų gyvenamosios paskirties nekilnojamojo turto vienetais Belgijoje, portfeliui taikomų rizikos koeficientų pagal pozicijas įvertintas vidutinis svertinis rizikos koeficientas. Pagal pozicijas įvertintas vidutinis svertinis rizikos koeficientas yra atskiroms paskoloms taikomų rizikos koeficientų, apskaičiuotų pagal Reglamento (ES) Nr. 575/2013 154 straipsnį, vidurkis, įvertintas pagal atitinkamą pozicijos vertę.

                           II.   Abipusiškumas

                                 2.

                                 Pagal Reglamento (ES) Nr. 575/2013 458 straipsnio 5 dalį atitinkamoms valstybių narių institucijoms rekomenduojama C rekomendacijos 3 dalyje numatytu terminu pripažinti Belgijos priemonę, taikant ją veiklos leidimus šalyje gavusių ir IRB taikančių kredito įstaigų filialams, esantiems Belgijoje.

                                 3.

                                 Atitinkamoms institucijoms rekomenduojama pripažinti Belgijos priemonę taikant ją šalyje veiklos leidimus gavusioms ir IRB metodą naudojančioms kredito įstaigoms, turinčioms tiesiogines mažmeninių pozicijas, užtikrintas gyvenamosios paskirties nekilnojamojo turto vienetais Belgijoje. Vadovaujantis C rekomendacijos 2 dalimi, atitinkamoms institucijoms rekomenduojama taikyti tą pačią priemonę, kurią aktyvuojanti institucija įgyvendino Belgijoje per C rekomendacijos 3 dalyje nurodytą terminą.

                                 4.

                                 Jei jų jurisdikcijoje negalima įgyvendinti tokios pačios makroprudencinės politikos priemonės, atitinkamoms institucijoms rekomenduojama pasikonsultavus su ESRV taikyti makroprudencinės politikos priemonę, kurią galima įgyvendinti jų jurisdikcijoje ir kurios poveikis panašiausias į pirmiau nurodytos priemonės, kurią rekomenduojama abipusiškai taikyti, taip pat priimti Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2013/36/ES (*1) VII antraštinės dalies 2 skyriaus IV skirsnyje nustatytas priežiūros priemones ir įgaliojimus. Atitinkamoms institucijoms rekomenduojama priimti lygiavertį poveikį turinčią priemonę ne vėliau kaip per keturis mėnesius nuo šios rekomendacijos paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.

                           III.   Reikšmingumo riba

                                 5.

                                 Šią priemonę papildo konkrečiai įstaigai nustatyta 2 mlrd. EUR reikšmingumo riba, kaip orientyras abipusiškumą taikančioms atitinkamoms institucijoms dėl galimo de minimis principo taikymo.

                                 6.

                                 Vadovaujantis Rekomendacijos ESRV/2015/2 2.2.1 dalimi, atitinkamos valstybės narės institucijos gali taikyti išimtį atskiroms šalyje veiklos leidimus gavusioms ir IRB metodą naudojančioms kredito įstaigoms, jei jos turi nereikšmingas mažmenines pozicijas, užtikrintas gyvenamosios paskirties nekilnojamojo turto vienetais Belgijoje, mažesnes už 2 mlrd. EUR reikšmingumo ribą. Taikydamos reikšmingumo ribą, atitinkamos institucijos turėtų stebėti pozicijų reikšmingumą ir joms rekomenduojama abipusiškai taikyti Belgijos priemonę atskiroms šalyje veiklos leidimus gavusioms kredito įstaigoms, kurioms anksčiau priemonė nebuvo taikoma, kai pažeidžiama 2 mlrd. EUR reikšmingumo riba.

                                 7.

                                 Jei nėra atitinkamose valstybėse narėse veiklos leidimus gavusių kredito įstaigų, turinčių filialus Belgijoje arba turinčių tiesiogines mažmenines pozicijas, užtikrintas gyvenamosios paskirties nekilnojamojo turto vienetais Belgijoje, kurios naudoja IRB metodą ir kurių pozicijos Belgijos gyvenamosios paskirties nekilnojamojo turto rinkoje yra ne mažesnės kaip 2 mlrd. EUR, atitinkamos valstybių narių institucijos gali nuspręsti netaikyti Belgijos priemonės abipusiškai, kaip numatyta Rekomendacijos ESRV/2015/2 2.2.1 dalyje. Šiuo atveju atitinkamos institucijos turėtų stebėti pozicijų reikšmingumą ir joms rekomenduojama abipusiškai taikyti Belgijos priemonę, kai kredito įstaiga, naudojanti IRB metodą, peržengia 2 mlrd. EUR reikšmingumo ribą.

                                 8.

                                 Vadovaujantis Rekomendacijos ESRV/2015/2 2.2.1 dalimi, 2 mlrd. EUR reikšmingumo riba yra rekomenduojamas maksimalus ribos lygis. Dėl to atitinkamos abipusiškumą taikančios institucijos vietoj rekomenduotos ribos gali nustatyti žemesnę ribą savo jurisdikcijoje, kai tinkama, arba taikyti priemonės abipusiškumą be jokios reikšmingumo ribos.

                        Prancūzija

                        Reglamento (ES) Nr. 575/2013 395 straipsnio 1 dalyje numatytos didelių pozicijų ribos, taikytinos Prancūzijoje registruotą buveinę turinčių labai įsiskolinusių didelių ne finansų bendrovių pozicijoms, sumažinimas iki 5 procentų jų reikalavimus atitinkančio kapitalo, taikomas pagal Reglamento (ES) Nr. 575/2013 458 straipsnio 2 dalies d punkto ii papunktį pasaulinės sisteminės svarbos įstaigoms (G-SII) ir kitoms sisteminės svarbos įstaigoms (O-SII) aukščiausiu konsolidavimo lygiu jų bankų prudencinio konsolidavimo ribose.

                     I.   Priemonės aprašymas

                                 1.

                                 Prancūzijos priemonė, taikoma pagal Reglamento (ES) Nr. 575/2013 458 straipsnio 2 dalies d punkto ii papunktį G-SII ir O-SII aukščiausiu konsolidavimo lygiu (ne iš dalies konsoliduotu lygiu) jų bankų prudencinio konsolidavimo ribose, yra didelių pozicijų ribos sumažinimas iki 5 procentų jų reikalavimus atitinkančio kapitalo, taikomas Prancūzijoje registruotą buveinę turinčių labai įsiskolinusių didelių ne finansų bendrovių pozicijoms.

                                 2.

                                 Ne finansų bendrovė apibrėžiama kaip fizinis ar juridinis asmuo pagal privatinę teisę turintis registruotą buveinę Prancūzijoje, kuris ir individualiai, ir aukščiausiu konsolidavimo lygiu priklauso ne finansų bendrovių sektoriui, kaip apibrėžta Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 549/2013 (*2) A priedo 2.45 punkte.

                                 3.

                                 Registruotą buveinę Prancūzijoje turinčių ne finansų bendrovių pozicijoms ir susijusių ne finansų bendrovių grupių pozicijoms priemonė taikoma taip:

                                             a)

                                             registruotą buveinę aukščiausiu konsolidavimo lygiu Prancūzijoje turinčių ne finansų bendrovių, priklausančių susijusių ne finansų bendrovių grupei, atveju priemonė taikoma grupės ir visų jos susijusių subjektų, kaip numatyta Reglamento (ES) Nr. 575/2013 4 straipsnio 1 dalies 39 punkte, grynųjų pozicijų sumai;

                                             b)

                                             registruotą buveinę aukščiausiu konsolidavimo lygiu ne Prancūzijoje turinčių ne finansų bendrovių, priklausančių susijusių ne finansų bendrovių grupei, atveju priemonė taikoma sumai, kuri gaunama sudėjus:

                                                         i)

                                                         registruotą buveinę Prancūzijoje turinčių ne finansų bendrovių pozicijas;

                                                         ii)

                                                         ii) ne finansų bendrovių Prancūzijoje ar užsienyje, kurias i punkte nurodytos ne finansų bendrovės tiesiogiai arba netiesiogiai kontroliuoja, kaip numatyta Reglamento (ES) Nr. 575/2013 4 straipsnio 1 dalies 39 punkte, pozicijas; ir

                                                         iii)

                                                         ne finansų bendrovių Prancūzijoje ar užsienyje, kurios ekonomiškai priklauso nuo i punkte nurodytų ne finansų bendrovių, kaip numatyta Reglamento (ES) Nr. 575/2013 4 straipsnio 1 dalies 39 punkte, pozicijas.
                                                         Ši priemonė netaikoma ne finansų bendrovėms, kurios neturi registruotos buveinės Prancūzijoje ir kurios nėra registruotą buveinę Prancūzijoje turinčių ne finansų bendrovių patronuojamosios įmonės ar nėra nuo jų ekonomiškai priklausomos arba nėra jų tiesiogiai ar netiesiogiai kontroliuojamos.
                                                         Remiantis Reglamento (ES) Nr. 575/2013 395 straipsnio 1 dalimi, priemonė taikytina po to, kai atsižvelgiama į kredito rizikos mažinimo metodų poveikį ir išimtis pagal Reglamento (ES) Nr. 575/2013 399–403 straipsnius.

                                 4.

                                 G-SII ar O-SII privalo laikyti Prancūzijoje registruotą buveinę turinčią ne finansų bendrovę didele, jeigu jos turima ne finansų bendrovių ar susijusių ne finansų bendrovių grupės pagal 3 dalį pradinė pozicija yra 300 mln. EUR arba didesnė. Pradinės pozicijos vertė apskaičiuojama vadovaujantis Reglamento (ES) Nr. 575/2013 389 ir 390 straipsniais, prieš atsižvelgiant į kredito rizikos mažinimo poveikį ir išimtis pagal Reglamento (ES) Nr. 575/2013 399–403 straipsnius, kaip nurodyta teikiant informaciją pagal Komisijos įgyvendinimo reglamento (ES) Nr. 680/2014 (*3) 9 straipsnį.

                                 5.

                                 Ne finansų bendrovė laikoma labai įsiskolinusia, jeigu jos sverto rodiklis viršija 100 procentų ir finansinių sąnaudų padengimo rodiklis yra mažesnis už tris, skaičiuojant aukščiausiu grupės konsolidavimo lygiu taip:

                                             a)

                                             sverto rodiklis yra bendros skolos, atėmus grynąsias lėšas, ir nuosavo kapitalo santykis; ir

                                             b)

                                             finansinių sąnaudų padengimo rodiklis yra santykis tarp, iš vienos pusės, pridėtinės vertės pridėjus veiklos subsidijas, atėmus: i) darbo užmokestį; ii) veiklos mokesčius ir rinkliavas; iii) kitas grynąsias veiklos išlaidas, išskyrus grynąsias palūkanas ir panašias sąnaudas; ir iv) nusidėvėjimą ir amortizaciją, ir, iš kitos pusės, palūkanų ir panašių sąnaudų.
                                             Rodikliai apskaičiuojami remiantis agreguotais apskaitos rodikliais, apibrėžtais remiantis taikytinais standartais, kaip nurodyta ne finansų bendrovės finansinėse ataskaitose, kurias patvirtino, kai tinkama, atestuotasis apskaitininkas.

                           II.   Abipusiškumas

                                 6.

                                 Atitinkamoms institucijoms rekomenduojama pripažinti Prancūzijos priemonę, taikant ją šalyje veiklos leidimus gavusioms G-SII ir O-SII aukščiausiu konsolidavimo lygiu jų jurisdikcijos bankų prudencinio konsolidavimo ribose.

                                 7.

                                 Jei jų jurisdikcijoje negalima įgyvendinti tokios pačios makroprudencinės politikos priemonės, vadovaujantis C rekomendacijos 2 dalimi, atitinkamoms institucijoms rekomenduojama pasikonsultavus su ESRV taikyti makroprudencinės politikos priemonę, kurią galima įgyvendinti jų jurisdikcijoje ir kurios poveikis panašiausias į pirmiau nurodytos priemonės, kurią rekomenduojama abipusiškai taikyti. Atitinkamoms institucijoms rekomenduojama priimti lygiavertį poveikį turinčią priemonę ne vėliau kaip per šešis mėnesius nuo šios rekomendacijos paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.

                           III.   Reikšmingumo riba

                                 8.

                                 Šią priemonę papildo sudėtinė reikšmingumo riba, kaip orientyras abipusiškumą taikančioms atitinkamoms institucijoms dėl galimo de minimis principo taikymo, kurią sudaro:

                                             a)

                                             šalyje veiklos leidimus gavusių G-SII ir O-SII aukščiausiu konsolidavimo lygiu jų bankų prudencinio konsolidavimo ribose bendrų pradinių pozicijų Prancūzijos ne finansų bendrovių sektoriaus atžvilgiu riba, lygi 2 mlrd. EUR;

                                             b)

                                             300 mln. EUR riba, taikytina šalyje veiklos leidimus gavusioms G-SII ir O-SII, lygi 1 punkte nurodytai ribai arba ją viršijanti:

                                                         i)

                                                         registruotą buveinę Prancūzijoje turinčios ne finansų bendrovės vienos pradinės pozicijos atveju;

                                                         ii)

                                                         susijusių ne finansų bendrovių grupės, aukščiausiu konsolidavimo lygiu turinčios registruotą buveinę Prancūzijoje, pradinių pozicijų sumos, apskaičiuotos pagal 3 dalies a punktą, atveju;

                                                         iii)

                                                         aukščiausiu konsolidavimo lygiu registruotą buveinę Prancūzijoje turinčių ne finansų bendrovių, kurios priklauso susijusių ne finansų bendrovių grupei, turinčiai registruotą buveinę aukščiausiu konsolidavimo lygiu ne Prancūzijoje, kaip pateikta Įgyvendinimo reglamento (ES) Nr. 680/2014 VIII priedo C 28.00 ir C 29.00 šablonuose, pradinių pozicijų sumos atveju;

                                             c)

                                             G-SII ar O-SII reikalavimus atitinkančio kapitalo aukščiausiu konsolidavimo lygiu 5 procentų riba, b dalyje nurodytų pozicijų atžvilgiu, atsižvelgus į rizikos mažinimo metodų poveikį ir išimtis pagal Reglamento (ES) Nr. 575/2013 399–403 straipsnius.
                                             Ribos, nurodytos b ir c dalyse, turi būti taikomos nepriklausomai nuo to, ar atitinkamas subjektas ar ne finansų bendrovė yra labai įsiskolinę ar ne.
                                             Pradinės pozicijos vertė, nurodyta a ir b dalyse, apskaičiuojama vadovaujantis Reglamento (ES) Nr. 575/2013 389 ir 390 straipsniais, prieš atsižvelgiant į kredito rizikos mažinimo poveikį ir išimtis pagal Reglamento (ES) Nr. 575/2013 399-403 straipsnius, kaip nurodyta teikiant informaciją pagal Komisijos įgyvendinimo reglamento (ES) Nr. 680/2014 9 straipsnį.

                                 9.

                                 Vadovaujantis ESRV/2015/2 rekomendacijos 2.2.1 dalimi, atitinkamos suinteresuotų valstybių narių institucijos gali taikyti išimtį šalyje veiklos leidimą gavusioms G-SII ar O-SII aukščiausiu konsolidavimo lygiu jų bankų prudencinio konsolidavimo ribose, jeigu jos nepažeidžia 8 dalyje nurodytą sudėtinės reikšmingumo ribos. Taikydamos reikšmingumo ribą, atitinkamos institucijos turėtų stebėti šalyje veiklos leidimą gavusių G-SII ir O-SII pozicijų reikšmingumą Prancūzijos ne finansų bendrovių sektoriaus atžvilgiu, taip pat šalyje veiklos leidimą gavusių G-SII ir O-SII pozicijų Prancūzijoje registruotą buveinę turinčių didelių ne finansų bendrovių atžvilgiu koncentraciją, ir joms rekomenduojama taikyti Prancūzijos priemonę toms šalyje veiklos leidimą gavusioms G-SII ir O-SII aukščiausiu konsolidavimo lygiu jų bankų prudencinio konsolidavimo ribose, kurioms anksčiau buvo taikyta išimtis, kai pažeidžiama 8 dalyje nurodyta sudėtinė reikšmingumo riba. Atitinkamos institucijos taip pat skatinamos atkreipti kitų jų jurisdikcijos rinkos dalyvių dėmesį į sisteminę riziką, susijusią su registruotą buveinę Prancūzijoje turinčių didelių ne finansų bendrovių sverto padidėjimu.

                                 10.

                                 Jeigu nėra atitinkamų šalyje veiklos leidimus gavusių G-SII ir O-SII aukščiausiu konsolidavimo lygiu jų bankų prudencinio konsolidavimo ribose ir turinčių Prancūzijos ne finansų bendrovių sektoriaus pozicijų, viršijančių 8 dalyje nurodytą reikšmingumo ribą, atitinkamos suinteresuotos valstybių narių institucijos, remdamosi Rekomendacijos ESRV/2015/2 2.2.1 dalimi, gali nuspręsti netaikyti Prancūzijos priemonės abipusiškai. Šiuo atveju atitinkamos institucijos turėtų stebėti šalyje veiklos leidimus gavusių G-SII ir O-SII pozicijų reikšmingumą Prancūzijos ne finansų bendrovių sektoriaus atžvilgiu, taip pat šalyje veiklos leidimus gavusių G-SII ir O-SII pozicijų Prancūzijoje registruotą buveinę turinčių didelių ne finansų bendrovių atžvilgiu koncentraciją, ir joms rekomenduojama abipusiškai taikyti Prancūzijos priemonę, kai šalyje veiklos leidimą gavusi G-SII ar O-SII aukščiausiu konsolidavimo lygiu jų bankų prudencinio konsolidavimo ribose, viršija 8 dalyje nurodytą sudėtinę reikšmingumo ribą. Atitinkamos institucijos taip pat skatinamos atkreipti kitų jos jurisdikcijos rinkos dalyvių dėmesį į sisteminę riziką, susijusią su registruotą buveinę Prancūzijoje turinčių didelių ne finansų bendrovių sverto padidėjimu.

                                 11.

                                 Vadovaujantis Rekomendacijos ESRV/2015/2 2.2.1 dalimi, 8 dalyje nurodyta sudėtinė reikšmingumo riba yra rekomenduojamas maksimalus ribos lygis. Dėl to atitinkamos abipusiškumą taikančios institucijos vietoj rekomenduotos ribos gali nustatyti žemesnę ribą savo jurisdikcijoje, kai tinkama, arba taikyti priemonės abipusiškumą be jokios reikšmingumo ribos.

                        Švedija

                        Švedijoje veiklos leidimus gavusioms kredito įstaigoms, kurios reguliuojamojo kapitalo poreikiui apskaičiuoti naudoja IRB metodą, pagal Reglamento (ES) Nr. 575/2013 458 straipsnio 2 dalies d punkto vi papunktį taikoma konkrečiai kredito įstaigai nustatyta Švedijoje reziduojančių įsipareigojančiųjų asmenų mažmeninių pozicijų, užtikrintų nekilnojamuoju turtu, portfeliui taikomų rizikos koeficientų pagal pozicijas įvertinto vidutinio svertinio rizikos koeficiento žemutinė riba, lygi 25 procentams.

                     I.   Priemonės aprašymas

                                 1.

                                 Švedijos priemonė, taikoma pagal Reglamento (ES) Nr. 575/2013 458 straipsnio 2 dalies d punkto vi papunktį, ir privaloma Švedijoje veiklos leidimus gavusioms kredito įstaigoms, naudojančioms IRB metodą, yra konkrečiai kredito įstaigai nustatyta Švedijoje reziduojančių įsipareigojančiųjų asmenų mažmeninių pozicijų, užtikrintų nekilnojamuoju turtu, portfeliui taikomų rizikos koeficientų pagal pozicijas įvertinto vidutinio rizikos koeficiento žemutinė riba, lygi 25 procentams.

                                 2.

                                 Pagal pozicijas įvertintas vidutinis svertinis rizikos koeficientas yra atskiroms pozicijoms taikomų rizikos koeficientų, apskaičiuotų pagal Reglamento (ES) Nr. 575/2013 154 straipsnį, vidurkis, įvertintas pagal atitinkamą pozicijos vertę.

                           II.   Abipusiškumas

                                 3.

                                 Pagal Reglamento (ES) Nr. 575/2013 458 straipsnio 5 dalį atitinkamoms valstybių narių institucijoms rekomenduojama C rekomendacijos 3 dalyje numatytu terminu pripažinti Švedijos priemonę, taikant ją veiklos leidimus šalyje gavusių ir IRB metodą naudojančių kredito įstaigų filialams, esantiems Švedijoje.

                                 4.

                                 Atitinkamoms institucijoms rekomenduojama pripažinti Švedijos priemonę taikant ją šalyje veiklos leidimus gavusioms ir IRB metodą naudojančioms kredito įstaigoms, turinčioms tiesiogines Švedijoje reziduojančių įsipareigojančiųjų asmenų mažmenines pozicijas, užtikrintas nekilnojamuoju turtu. Vadovaujantis C rekomendacijos 2 dalimi, atitinkamoms institucijoms rekomenduojama taikyti tą pačią priemonę, kurią aktyvuojanti institucija įgyvendino Švedijoje per C rekomendacijos 3 dalyje nurodytą terminą.

                                 5.

                                 Jei jų jurisdikcijoje negalima įgyvendinti tokios pačios makroprudencinės politikos priemonės, atitinkamoms institucijoms rekomenduojama pasikonsultavus su ESRV taikyti makroprudencinės politikos priemonę, kurią galima įgyvendinti jų jurisdikcijoje ir kurios poveikis panašiausias į pirmiau nurodytos priemonės, kurią rekomenduojama abipusiškai taikyti. Atitinkamoms institucijoms rekomenduojama priimti lygiavertį poveikį turinčią priemonę ne vėliau kaip per keturis mėnesius nuo šios rekomendacijos paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.

                           III.   Reikšmingumo riba

                                 6.

                                 Šią priemonę papildo konkrečiai įstaigai nustatyta 5 mlrd. SEK reikšmingumo riba, kaip orientyras abipusiškumą taikančioms atitinkamoms institucijoms dėl galimo de minimis principo taikymo.

                                 7.

                                 Vadovaujantis Rekomendacijos ESRV/2015/2 2.2.1 dalimi, atitinkamos valstybės narės institucijos gali taikyti išimtį atskiroms šalyje veiklos leidimus gavusioms ir IRB metodą naudojančioms kredito įstaigoms, jei jos turi nereikšmingas Švedijoje reziduojančių įsipareigojančiųjų asmenų mažmenines pozicijas, užtikrintas nekilnojamuoju turtu, mažesnes už 5 mlrd. SEK reikšmingumo ribą. Taikydamos reikšmingumo ribą, atitinkamos institucijos turėtų stebėti pozicijų reikšmingumą ir joms rekomenduojama abipusiškai taikyti Švedijos priemonę atskiroms šalyje veiklos leidimą gavusioms kredito įstaigoms, kurioms anksčiau priemonė nebuvo taikoma, kai peržengiama 5 mlrd. SEK reikšmingumo riba.

                                 8.

                                 Jei nėra atitinkamose valstybėse narėse veiklos leidimus gavusių kredito įstaigų, turinčių filialus Švedijoje arba turinčių tiesioginių mažmeninių Švedijoje reziduojančių įsipareigojančiųjų asmenų pozicijų, užtikrintų nekilnojamuoju turtu, kurios naudoja IRB metodą ir kurių mažmeninės Švedijoje reziduojančių įsipareigojančiųjų asmenų pozicijos, užtikrintos nekilnojamuoju turtu, yra ne mažesnės kaip 5 mlrd. SEK, atitinkamos valstybių narių institucijos gali nuspręsti netaikyti Švedijos priemonės abipusiškai, kaip numatyta Rekomendacijos ESRV/2015/2 2.2.1 dalyje. Šiuo atveju atitinkamos institucijos turėtų stebėti pozicijų reikšmingumą ir joms rekomenduojama abipusiškai taikyti Švedijos priemonę, kai kredito įstaiga, naudojanti IRB metodą, peržengia 5 mlrd. SEK reikšmingumo ribą.

                                 9.

                                 Vadovaujantis Rekomendacijos ESRV/2015/2 2.2.1 dalimi, 5 mlrd. SEK reikšmingumo riba yra rekomenduojamas maksimalus ribos lygis. Dėl to atitinkamos abipusiškumą taikančios institucijos vietoj rekomenduotos ribos gali nustatyti žemesnę ribą savo jurisdikcijoje, kai tinkama, arba taikyti priemonės abipusiškumą be jokios reikšmingumo ribos.

               (*1)  OL L 176, 2013 6 27, p. 338.

               (*2)  2013 m. gegužės 21 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 549/2013 dėl Europos nacionalinių ir regioninių sąskaitų sistemos Europos Sąjungoje (OL L 174, 2013 6 26, p. 1).

               (*3)  2014 m. balandžio 16 d. Komisijos įgyvendinimo reglamentas (ES) Nr. 680/2014, kuriuo pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 575/2013 nustatomi įstaigų priežiūros ataskaitų teikimo techniniai įgyvendinimo standartai (OL L 191, 2014 6 28, p. 1).“