title: 2019 m. sausio 15 d. Europos sisteminės rizikos valdybos rekomendacija, kuria iš dalies keičiama Rekomendacija ESRV/2015/2 dėl makroprudencinės politikos priemonių tarptautinio poveikio vertinimo ir savanoriško abipusiškumo (ESRV/2019/1)

text:
               20.3.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 106/1

      EUROPOS SISTEMINĖS RIZIKOS VALDYBOS REKOMENDACIJA
      2019 m. sausio 15 d.
      kuria iš dalies keičiama Rekomendacija ESRV/2015/2 dėl makroprudencinės politikos priemonių tarptautinio poveikio vertinimo ir savanoriško abipusiškumo
      (ESRV/2019/1)
      (2019/C 106/01)
      EUROPOS SISTEMINĖS RIZIKOS VALDYBOS BENDROJI VALDYBA,
      atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,
      atsižvelgdama į 2010 m. lapkričio 24 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 1092/2010 dėl Europos Sąjungos finansų sistemos makrolygio rizikos ribojimo priežiūros ir Europos sisteminės rizikos valdybos įsteigimo (1), ypač į jo 3 straipsnį ir 16–18 straipsnius,
      atsižvelgdama į 2013 m. birželio 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 575/2013 dėl prudencinių reikalavimų kredito įstaigoms ir investicinėms įmonėms ir kuriuo iš dalies keičiamas Reglamentas (ES) Nr. 648/2012 (2), ypač į jo 458 straipsnio 8 dalį,
      atsižvelgdama į 2011 m. sausio 20 d. Europos sisteminės rizikos valdybos sprendimą ESRV/2011/1, kuriuo patvirtinamos Europos sisteminės rizikos valdybos darbo tvarkos taisyklės (3), ypač į jo 18–20 straipsnius,
      kadangi:

                  (1)

                  siekiant užtikrinti, kad nacionalinės makroprudencinės politikos priemonės būtų veiksmingos ir nuoseklios, privalomą pripažinimą pagal Sąjungos teisę svarbu papildyti savanoriško abipusiškumo susitarimais;

                  (2)

                  Europos sisteminės rizikos valdybos rekomendacijoje ESRV/2015/2 (4) nustatyta savanoriško abipusiškumo dėl makroprudencinės politikos priemonių sistema siekiama užtikrinti, kad visos vienoje valstybėje narėje aktyvuotos pozicijomis grįstos makroprudencinės politikos priemonės būtų abipusiškai taikomos kitose valstybėse narėse;

                  (3)

                  2016 m. birželio 24 d., vadovaujantis Europos sisteminės rizikos valdybos rekomendacija ESRV/2016/4 (5), Rekomendacija ESRV/2015/2 buvo iš dalies pakeista, rekomenduojant abipusiškai taikyti 1 procento sisteminės rizikos rezervo normą, kurią Eesti Pank pagal Direktyvos 2013/36/ES (6) 133 straipsnį taiko visų veiklos leidimus Estijoje gavusių kredito įstaigų vidaus pozicijoms;

                  (4)

                  vėliau, remiantis Rekomendacija ESRV/2017/4 (7), Rekomendacija ESRV/2015/2 buvo iš dalies pakeista, rekomenduojant atitinkamai aktyvuojančiai institucijai, kai ši teikia Europos sisteminės rizikos valdybai (ESRV) prašymą dėl abipusiškumo, pasiūlyti maksimalią reikšmingumo ribą, žemiau kurios individualaus finansinių paslaugų teikėjo, kurio nustatytos makroprudencinės rizikos pozicija jurisdikcijoje, kurioje aktyvuojanti institucija taiko makroprudencinės politikos priemonę, gali būti laikoma nereikšminga. Tačiau ESRV, jei mano esant būtina, gali rekomenduoti kitą ribą;

                  (5)

                  2018 m. balandžio mėn., remdamasis Direktyvos 2013/36/ES 133 straipsnio 10 dalies b punktu, Eesti Pank peržiūrėjo sisteminės rizikos rezervą ir iš naujo nustatė 1 procento sisteminės rizikos rezervo normą, taikytiną visų veiklos leidimus Estijoje gavusių kredito įstaigų vidaus pozicijoms;

                  (6)

                  remiantis prašymu, kurį Eesti Pank pateikė ESRV, ESRV bendroji valdyba nusprendė rekomenduoti 250 mln. EUR maksimalią reikšmingumo ribą Estijoje turimoms pozicijoms, kaip orientyrą abipusiškumą taikančiai valstybei narei dėl de minimis principo taikymo, abipusiškai taikant Estijos nustatytą 1 procento sisteminės rizikos rezervo normą, kurią ESRV rekomendavo abipusiškai taikyti pagal Rekomendaciją ESRV/2016/4;

                  (7)

                  be to, Švedijoje veiklos leidimus gavusioms kredito įstaigoms, kurios reguliuojamojo kapitalo poreikiui apskaičiuoti naudoja vidaus reitingais pagrįstą metodą, pagal Reglamento (ES) Nr. 575/2013 458 straipsnio 2 dalies d punkto vi papunktį nuo 2018 m. gruodžio 31 d. taikoma konkrečiai kredito įstaigai nustatyta Švedijoje reziduojančių įsipareigojančiųjų asmenų mažmeninių pozicijų, užtikrintų nekilnojamuoju turtu, portfeliui taikomų rizikos koeficientų pagal pozicijas įvertinto vidutinio svertinio rizikos koeficiento žemutinė riba, lygi 25 procentams;

                  (8)

                  remiantis prašymu, kurį pagal Reglamento (ES) Nr. 575/2013 458 straipsnio 8 dalį Finansinspektionen pateikė ESRV, ir siekiant, kad nekiltų neigiamų tarpvalstybinių pasekmių dėl reglamentavimo veiksmingumo „nutekėjimo“ ir reglamentavimo arbitražo, galinčių atsirasti dėl Švedijoje pagal Reglamento (ES) Nr. 575/2013 458 straipsnio 2 dalies d punkto vi papunktį taikomos makroprudencinės politikos priemonės įgyvendinimo, ESRV bendroji valdyba nusprendė įtraukti šią priemonę į makroprudencinės politikos priemonių, kurias rekomenduojama abipusiškai taikyti pagal Rekomendaciją ESRV/2015/2, sąrašą;

                  (9)

                  ESRV bendroji valdyba taip pat nusprendė rekomenduoti 5 mlrd. Švedijos kronų (SEK) maksimalią reikšmingumo ribą nekilnojamuoju turtu užtikrintoms Švedijoje reziduojančių įsipareigojančiųjų asmenų pozicijoms, kaip orientyrą abipusiškumą taikančioms atitinkamoms institucijoms dėl galimo de minimis principo taikymo;

                  (10)

                  todėl reikėtų atitinkamai iš dalies pakeisti Rekomendaciją ESRV/2015/2,

            PRIĖMĖ ŠIĄ REKOMENDACIJĄ:

         DALINIAI PAKEITIMAI

      Rekomendacija ESRV/2015/2 iš dalies keičiama taip:

                  1.

                  1 skirsnio C rekomendacijos 1 dalis pakeičiama taip:

                              „1.

                              Atitinkamoms institucijoms rekomenduojama abipusiškai taikyti kitų atitinkamų institucijų priimtas makroprudencinės politikos priemones, kurias ESRV rekomendavo abipusiškai taikyti. Rekomenduojama abipusiškai taikyti šias priemones, kaip detaliau apibrėžta priede:
                              Estija:

                                          —

                                          visų veiklos leidimus Estijoje gavusių kredito įstaigų vidaus pozicijoms taikomą 1 procento sisteminės rizikos rezervo normą pagal Direktyvos 2013/36/ES 133 straipsnį;

                                    Suomija:

                                          —

                                          Suomijoje veiklos leidimus gavusių kredito įstaigų, kurios reguliuojamojo kapitalo poreikiui apskaičiuoti naudoja vidaus reitingais pagrįstą metodą (IRB), gyvenamosios paskirties nekilnojamojo turto hipotekinėms paskoloms, užtikrintoms būsto vienetų hipoteka Suomijoje, pagal Reglamento (ES) Nr. 575/2013 458 straipsnio 2 dalies d punkto vi papunktį taikomą 15 procentų vidutinio svertinio rizikos koeficiento žemutinę ribą;

                                    Belgija:

                                          —

                                          Belgijoje veiklos leidimus gavusių kredito įstaigų, kurios reguliuojamojo kapitalo poreikiui apskaičiuoti naudoja IRB metodą, mažmeninėms pozicijoms, užtikrintoms gyvenamosios paskirties nekilnojamojo turto vienetais Belgijoje, pagal Reglamento (ES) Nr. 575/2013 458 straipsnio 2 dalies d punkto vi papunktį taikomą papildomą rizikos koeficientą, kurį sudaro dvi sudedamosios dalys:

                                                      a)

                                                      fiksuotas 5 procentinių punktų papildomas rizikos koeficientas ir

                                                      b)

                                                      proporcingai apskaičiuojamas papildomas rizikos koeficientas, kurį sudaro 33 procentais padidintas gyvenamosios paskirties nekilnojamojo turto vienetais Belgijoje užtikrintų mažmeninių pozicijų portfeliui taikomų rizikos koeficientų pagal pozicijas įvertintas vidutinis svertinis rizikos koeficientas;

                                    Prancūzija:

                                          —

                                          Reglamento (ES) Nr. 575/2013 395 straipsnio 1 dalyje numatytos didelių pozicijų ribos, taikytinos Prancūzijoje registruotą buveinę turinčių labai įsiskolinusių didelių ne finansų bendrovių pozicijoms, sumažinimą iki 5 procentų reikalavimus atitinkančio kapitalo, taikomą pagal Reglamento (ES) Nr. 575/2013 458 straipsnio 2 dalies d punkto ii papunktį pasaulinės sisteminės svarbos įstaigoms (G-SII) ir kitoms sisteminės svarbos įstaigoms (O-SII) aukščiausiu konsolidavimo lygiu jų bankų prudencinio konsolidavimo ribose;

                                    Švedija:

                                          —

                                          Švedijoje veiklos leidimus gavusioms kredito įstaigoms, kurios reguliuojamojo kapitalo poreikiui apskaičiuoti naudoja IRB metodą, pagal Reglamento (ES) Nr. 575/2013 458 straipsnio 2 dalies d punkto vi papunktį taikomą konkrečiai kredito įstaigai nustatytą Švedijoje reziduojančių įsipareigojančiųjų asmenų mažmeninių pozicijų, užtikrintų nekilnojamuoju turtu, portfeliui taikomų rizikos koeficientų pagal pozicijas įvertinto vidutinio svertinio rizikos koeficiento žemutinę ribą, lygią 25 procentams.“

                  2.

                  Priedas pakeičiamas šios rekomendacijos priedu.

         Priimta Frankfurte prie Maino 2019 m. sausio 15 d.

               ESRV bendrosios valdybos vardu

               ESRV sekretoriato vadovas

            Francesco MAZZAFERRO

         (1)  OL L 331, 2010 12 15, p. 1.

         (2)  OL L 176, 2013 6 27, p. 1.

         (3)  OL C 58, 2011 2 24, p. 4.

         (4)  2015 m. gruodžio 15 d. Europos sisteminės rizikos valdybos rekomendacija ESRV/2015/2 dėl makroprudencinės politikos priemonių tarptautinio poveikio vertinimo ir savanoriško abipusiškumo (OL C 97, 2016 3 12, p. 9).

         (5)  2016 m. birželio 24 d. Europos sisteminės rizikos valdybos rekomendacija ESRV/2016/4, kuria iš dalies keičiama Rekomendacija ESRV/2015/2 dėl makroprudencinės politikos priemonių tarptautinio poveikio vertinimo ir savanoriško abipusiškumo (OL C 290, 2016 8 10, p. 1).

         (6)  2013 m. birželio 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2013/36/ES dėl galimybės verstis kredito įstaigų veikla ir dėl riziką ribojančios kredito įstaigų ir investicinių įmonių priežiūros, kuria iš dalies keičiama Direktyva 2002/87/EB ir panaikinamos Direktyvos 2006/48/EB bei 2006/49/EB (OL L 176, 2013 6 27, p. 338).

         (7)  2017 m. spalio 20 d. Europos sisteminės rizikos valdybos rekomendacija ESRV/2017/4, kuria iš dalies keičiama Rekomendacija ESRV/2015/2 dėl makroprudencinės politikos priemonių tarptautinio poveikio vertinimo ir savanoriško abipusiškumo (OL C 431, 2017 8 10, p. 1).

         PRIEDAS
         Rekomendacijos ESRV/2015/2 priedas pakeičiamas taip:

                  „Priedas

                     Estija

                        Visų veiklos leidimus Estijoje gavusių kredito įstaigų vidaus pozicijoms pagal Direktyvos 2013/36/ES 133 straipsnį taikoma 1 procento sisteminės rizikos rezervo norma

                  I.   Priemonės aprašymas

                              1.

                              Estijos priemonė yra visų veiklos leidimus Estijoje gavusių kredito įstaigų vidaus pozicijoms pagal Direktyvos 2013/36/ES 133 straipsnį taikoma 1 procento sisteminės rizikos rezervo norma.

                        II.   Abipusiškumas

                              2.

                              Valstybėms narėms nacionalinėje teisėje įgyvendinus Direktyvos 2013/36/ES 134 straipsnį, atitinkamoms institucijoms rekomenduojama abipusiškai taikyti Estijos priemonę vidaus veiklos leidimus gavusių kredito įstaigų Estijoje turimoms pozicijoms pagal Direktyvos 2013/36/ES 134 straipsnio 1 dalį. Šios dalies tikslais taikomas C rekomendacijos 3 dalyje nurodytas terminas.

                              3.

                              Jei valstybės narės nacionalinėje teisėje neįgyvendino Direktyvos 2013/36/ES 134 straipsnio, atitinkamoms institucijoms rekomenduojama abipusiškai taikyti Estijos priemonę vidaus veiklos leidimus gavusių kredito įstaigų Estijoje turimoms pozicijoms pagal C rekomendacijos 2 dalį. Atitinkamoms institucijoms rekomenduojama per šešis mėnesius priimti tapačią priemonę.

                        III.   Reikšmingumo riba

                              4.

                              Šią priemonę papildo konkrečiai įstaigai nustatyta 250 mln. EUR reikšmingumo riba, taikoma Estijoje turimoms pozicijoms, kaip orientyras abipusiškumą taikančioms atitinkamoms institucijoms dėl galimo de minimis principo taikymo.

                              5.

                              Vadovaujantis Rekomendacijos ESRV/2015/2 2.2.1 dalimi, atitinkamos valstybės narės institucijos gali taikyti išimtį šalyje veiklos leidimą gavusioms kredito įstaigoms, jei jų Estijoje turimos pozicijos yra mažesnės už 250 mln. EUR reikšmingumo ribą. Taikydamos reikšmingumo ribą, atitinkamos institucijos turėtų stebėti pozicijų reikšmingumą ir joms rekomenduojama abipusiškai taikyti Estijos priemonę atskiroms šalyje veiklos leidimą gavusioms kredito įstaigoms, kurioms anksčiau priemonė nebuvo taikoma, kai peržengiama 250 mln. EUR reikšmingumo riba.

                              6.

                              Jei nėra kitose valstybėse narėse veiklos leidimus gavusių kredito įstaigų, turinčių pozicijų Estijoje, kurios yra ne mažesnės kaip 250 mln. EUR, atitinkamos valstybių narių institucijos gali nuspręsti netaikyti Estijos priemonės abipusiškai, kaip numatyta Rekomendacijos ESRV/2015/2 2.2.1 dalyje. Šiuo atveju atitinkamos institucijos turėtų stebėti pozicijų reikšmingumą ir joms rekomenduojama abipusiškai taikyti Estijos priemonę, kai šalyje veiklos leidimus gavusios kredito įstaigos peržengia 250 mln. EUR reikšmingumo ribą.

                              7.

                              Vadovaujantis Rekomendacijos ESRV/2015/2 2.2.1 dalimi, 250 mln. EUR reikšmingumo riba yra rekomenduojamas maksimalus ribos lygis. Dėl to atitinkamos abipusiškumą taikančios institucijos vietoj rekomenduotos ribos gali nustatyti žemesnę ribą savo jurisdikcijoje, kai tinkama, arba taikyti priemonės abipusiškumą be jokios reikšmingumo ribos.

                     Suomija

                        Vidaus reitingais pagrįstą (IRB) metodą naudojančių kredito įstaigų (toliau – IRB kredito įstaigos) hipotekinėms paskoloms, užtikrintoms būsto vienetų hipoteka Suomijoje, pagal Reglamento (ES) Nr. 575/2013 458 straipsnio 2 dalies d punkto vi papunktį konkrečiai kredito įstaigai nustatyta vidutinio svertinio rizikos koeficiento minimali 15 % riba

                  I.   Priemonės aprašymas

                              1.

                              Suomijos priemonė, taiokoma pagal Reglamento (ES) Nr. 575/2013 458 straipsnio 2 dalies d punkto vi papunktį, yra IRB kredito įstaigų gyvenamosios paskirties nekilnojamojo turto hipotekinių paskolų, užtikrintų būsto vienetų hipoteka Suomijoje, portfeliui konkrečiai kredito įstaigai nustatyta vidutinio svertinio rizikos koeficiento žemutinė 15 % riba.

                        II.   Abipusiškumas

                              2.

                              Pagal Reglamento (ES) Nr. 575/2013 458 straipsnio 5 dalį atitinkamoms valstybių narių institucijoms rekomenduojama pripažinti Suomijos priemonę ir taikyti ją IRB kredito įstaigų mažmeninių hipotekos paskolų, užtikrintų būsto vienetais Suomijoje, kurias išdavė filialai, esantys ir veiklos leidimus gavę Suomijoje, portfeliams. Šios dalies tikslais taikomas C rekomendacijos 3 dalyje nurodytas terminas.

                              3.

                              Atitinkamoms institucijoms taip pat rekomenduojama abipusiškai taikyti Suomijos priemonę ir taikyti ją IRB kredito įstaigų mažmeninių hipotekos paskolų, užtikrintų būsto vienetais Suomijoje, kurias tiesiogiai tarpvalstybiniu mastu suteikė kredito įstaigos, įsteigtos jų atitinkamose jurisdikcijose, portfeliams. Šios dalies tikslais taikomas C rekomendacijos 3 dalyje nurodytas terminas.

                              4.

                              Vadovaujantis C rekomendacijos 2 dalimi, atitinkamoms institucijoms rekomenduojama pasikonsultavus su ESRV taikyti makroprudencinės politikos priemonę, kurią galima įgyvendinti jų jurisdikcijoje ir kurios poveikis panašiausias į pirmiau nurodytos priemonės, kurią rekomenduojama abipusiškai taikyti, taip pat priimti Direktyvos 2013/36/ES VII antraštinės dalies 2 skyriaus IV skirsnyje nustatytas priežiūros priemones ir įgaliojimus. Atitinkamoms institucijoms rekomenduojama per keturis mėnesius priimti tapačią priemonę.

                        III.   Reikšmingumo riba

                              5.

                              Šią priemonę papildo gyvenamosios paskirties nekilnojamojo turto hipotekinių paskolų rinkos pozicijų Suomijoje 1 mlrd. EUR reikšmingumo riba, kaip orientyras abipusiškumą taikančioms valstybėms narėms dėl galimo de minimis principo taikymo.

                              6.

                              Vadovaujantis Rekomendacijos ESRV/2015/2 2.2.1 dalimi, atitinkamos valstybės narės institucijos gali taikyti išimtį atskiroms IRB kredito įstaigoms, jei jos turi nereikšmingas mažmeninių hipotekos paskolų, užtikrintų būsto vienetais Suomijoje, pozicijas, mažesnes už 1 mlrd. EUR reikšmingumo ribą. Šiuo atveju atitinkamos institucijos turėtų stebėti pozicijų reikšmingumą ir joms rekomenduojama abipusiškai taikyti priemonę, kai IRB kredito įstaiga peržengia 1 mlrd. EUR reikšmingumo ribą.

                              7.

                              Jei nėra kitose valstybėse narėse veiklos leidimus gavusių IRB kredito įstaigų, turinčių filialus Suomijoje arba teikiančių finansines paslaugas tiesiogiai Suomijoje, kurių pozicijos Suomijos hipotekos rinkoje yra 1 mlrd. EUR arba daugiau, atitinkamos valstybių narių institucijos gali nuspręsti netaikyti priemonės abipusiškai, kaip numatyta Rekomendacijos ESRV/2015/2 2.2.1 dalyje. Šiuo atveju atitinkamos institucijos turėtų stebėti pozicijų reikšmingumą ir joms rekomenduojama abipusiškai taikyti priemonę, kai IRB kredito įstaiga peržengia 1 mlrd. EUR reikšmingumo ribą.

                     Belgija

                        IRB metodą naudojančių Belgijoje veiklos leidimus gavusių kredito įstaigų mažmeninėms pozicijoms, užtikrintoms gyvenamosios paskirties nekilnojamojo turto vienetais Belgijoje, pagal Reglamento (ES) Nr. 575/2013 458 straipsnio 2 dalies d punkto vi papunktį taikomas papildomas rizikos koeficientas. Papildomą rizikos koeficientą sudaro dvi sudedamosios dalys:

                              a)

                                    fiksuotas 5 procentinių punktų papildomas rizikos koeficientas ir

                              b)

                                    proporcingai apskaičiuojamas papildomas rizikos koeficientas, kurį sudaro 33 procentais padidintas mažmeninių pozicijų, užtikrintų gyvenamosios paskirties nekilnojamojo turto vienetais Belgijoje, portfeliui taikomų rizikos koeficientų pagal pozicijas įvertintas vidutinis svertinis rizikos koeficientas;

                        I.   Priemonės aprašymas

                              1.

                              Belgijos priemonė, taikoma pagal Reglamento (ES) Nr. 575/2013 458 straipsnio 2 dalies d punkto vi papunktį ir privaloma IRB metodą naudojančioms Belgijoje veiklos leidimus gavusioms kredito įstaigoms, yra mažmeninėms pozicijoms, užtikrintoms gyvenamosios paskirties nekilnojamojo turto vienetais Belgijoje, taikomas papildomas rizikos koeficientas, kurį sudaro dvi sudedamosios dalys:

                                          a)

                                          pirma sudedamoji dalis yra 5 procentiniais punktais padidintas rizikos koeficientas, taikomas mažmeninėms pozicijoms, užtikrintoms gyvenamosios paskirties nekilnojamojo turto vienetais Belgijoje, kuris gaunamas po to, kai pagal b punktą apskaičiuojama antra papildomo rizikos koeficiento sudedamoji dalis;

                                          b)

                                          antrą sudedamąją dalį sudaro 33 procentais padidintas mažmeninių pozicijų, užtikrintų gyvenamosios paskirties nekilnojamojo turto vienetais Belgijoje, portfeliui taikomų rizikos koeficientų pagal pozicijas įvertintas vidutinis svertinis rizikos koeficientas. Pagal pozicijas įvertintas vidutinis svertinis rizikos koeficientas yra atskiroms paskoloms taikomų rizikos koeficientų, apskaičiuotų pagal Reglamento (ES) Nr. 575/2013 154 straipsnį, vidurkis, įvertintas pagal atitinkamą pozicijos vertę.

                        II.   Abipusiškumas

                              2.

                              Pagal Reglamento (ES) Nr. 575/2013 458 straipsnio 5 dalį atitinkamoms valstybių narių institucijoms rekomenduojama C rekomendacijos 3 dalyje numatytu terminu pripažinti Belgijos priemonę, taikant ją veiklos leidimus šalyje gavusių ir IRB taikančių kredito įstaigų filialams, esantiems Belgijoje.

                              3.

                              Atitinkamoms institucijoms rekomenduojama pripažinti Belgijos priemonę taikant ją šalyje veiklos leidimus gavusioms ir IRB metodą naudojančioms kredito įstaigoms, turinčioms tiesiogines mažmeninių pozicijas, užtikrintas gyvenamosios paskirties nekilnojamojo turto vienetais Belgijoje. Vadovaujantis C rekomendacijos 2 dalimi, atitinkamoms institucijoms rekomenduojama taikyti tą pačią priemonę, kurią aktyvuojanti institucija įgyvendino Belgijoje per C rekomendacijos 3 dalyje nurodytą terminą.

                              4.

                              Jei jų jurisdikcijoje negalima įgyvendinti tokios pačios makroprudencinės politikos priemonės, atitinkamoms institucijoms rekomenduojama pasikonsultavus su ESRV taikyti makroprudencinės politikos priemonę, kurią galima įgyvendinti jų jurisdikcijoje ir kurios poveikis panašiausias į pirmiau nurodytos priemonės, kurią rekomenduojama abipusiškai taikyti, taip pat priimti Direktyvos 2013/36/ES VII antraštinės dalies 2 skyriaus IV skirsnyje nustatytas priežiūros priemones ir įgaliojimus. Atitinkamoms institucijoms rekomenduojama priimti lygiavertį poveikį turinčią priemonę ne vėliau kaip per keturis mėnesius nuo šios rekomendacijos paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.

                        III.   Reikšmingumo riba

                              5.

                              Šią priemonę papildo konkrečiai įstaigai nustatyta 2 mlrd. EUR reikšmingumo riba, kaip orientyras abipusiškumą taikančioms atitinkamoms institucijoms dėl galimo de minimis principo taikymo.

                              6.

                              Vadovaujantis Rekomendacijos ESRV/2015/2 2.2.1 dalimi, atitinkamos valstybės narės institucijos gali taikyti išimtį atskiroms šalyje veiklos leidimus gavusioms ir IRB metodą naudojančioms kredito įstaigoms, jei jos turi nereikšmingas mažmenines pozicijas, užtikrintas gyvenamosios paskirties nekilnojamojo turto vienetais Belgijoje, mažesnes už 2 mlrd. EUR reikšmingumo ribą. Taikydamos reikšmingumo ribą, atitinkamos institucijos turėtų stebėti pozicijų reikšmingumą ir joms rekomenduojama abipusiškai taikyti Belgijos priemonę atskiroms šalyje veiklos leidimus gavusioms kredito įstaigoms, kurioms anksčiau priemonė nebuvo taikoma, kai pažeidžiama 2 mlrd. EUR reikšmingumo riba.

                              7.

                              Jei nėra atitinkamose valstybėse narėse veiklos leidimus gavusių kredito įstaigų, turinčių filialus Belgijoje arba turinčių tiesiogines mažmenines pozicijas, užtikrintas gyvenamosios paskirties nekilnojamojo turto vienetais Belgijoje, kurios naudoja IRB metodą ir kurių pozicijos Belgijos gyvenamosios paskirties nekilnojamojo turto rinkoje yra ne mažesnės kaip 2 mlrd. EUR, atitinkamos valstybių narių institucijos gali nuspręsti netaikyti Belgijos priemonės abipusiškai, kaip numatyta Rekomendacijos ESRV/2015/2 2.2.1 dalyje. Šiuo atveju atitinkamos institucijos turėtų stebėti pozicijų reikšmingumą ir joms rekomenduojama abipusiškai taikyti Belgijos priemonę, kai kredito įstaiga, naudojanti IRB metodą, peržengia 2 mlrd. EUR reikšmingumo ribą.

                              8.

                              Vadovaujantis Rekomendacijos ESRV/2015/2 2.2.1 dalimi, 2 mlrd. EUR reikšmingumo riba yra rekomenduojamas maksimalus ribos lygis. Dėl to atitinkamos abipusiškumą taikančios institucijos vietoj rekomenduotos ribos gali nustatyti žemesnę ribą savo jurisdikcijoje, kai tinkama, arba taikyti priemonės abipusiškumą be jokios reikšmingumo ribos.

                     Prancūzija

                        Reglamento (ES) Nr. 575/2013 395 straipsnio 1 dalyje numatytos didelių pozicijų ribos, taikytinos Prancūzijoje registruotą buveinę turinčių labai įsiskolinusių didelių ne finansų bendrovių pozicijoms, sumažinimas iki 5 procentų jų reikalavimus atitinkančio kapitalo, taikomas pagal Reglamento (ES) Nr. 575/2013 458 straipsnio 2 dalies d punkto ii papunktį pasaulinės sisteminės svarbos įstaigoms (G-SII) ir kitoms sisteminės svarbos įstaigoms (O-SII) aukščiausiu konsolidavimo lygiu jų bankų prudencinio konsolidavimo ribose.

                  I.   Priemonės aprašymas

                              1.

                              Prancūzijos priemonė, taikoma pagal Reglamento (ES) Nr. 575/2013 458 straipsnio 2 dalies d punkto ii papunktį G-SII ir O-SII aukščiausiu konsolidavimo lygiu (ne iš dalies konsoliduotu lygiu) jų bankų prudencinio konsolidavimo ribose, yra didelių pozicijų ribos sumažinimas iki 5 procentų jų reikalavimus atitinkančio kapitalo, taikomas Prancūzijoje registruotą buveinę turinčių labai įsiskolinusių didelių ne finansų bendrovių pozicijoms.

                              2.

                              Ne finansų bendrovė apibrėžiama kaip fizinis ar juridinis asmuo pagal privatinę teisę turintis registruotą buveinę Prancūzijoje, kuris ir individualiai, ir aukščiausiu konsolidavimo lygiu priklauso ne finansų bendrovių sektoriui, kaip apibrėžta Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 549/2013 (1) A priedo 2.45 punkte.

                              3.

                              Registruotą buveinę Prancūzijoje turinčių ne finansų bendrovių pozicijoms ir susijusių ne finansų bendrovių grupių pozicijoms priemonė taikoma taip:

                                          a)

                                          registruotą buveinę aukščiausiu konsolidavimo lygiu Prancūzijoje turinčių ne finansų bendrovių, priklausančių susijusių ne finansų bendrovių grupei, atveju priemonė taikoma grupės ir visų jos susijusių subjektų, kaip numatyta Reglamento (ES) Nr. 575/2013 4 straipsnio 1 dalies 39 punkte, grynųjų pozicijų sumai;

                                          b)

                                          registruotą buveinę aukščiausiu konsolidavimo lygiu ne Prancūzijoje turinčių ne finansų bendrovių, priklausančių susijusių ne finansų bendrovių grupei, atveju priemonė taikoma sumai, kuri gaunama sudėjus:

                                                      i)

                                                      registruotą buveinę Prancūzijoje turinčių ne finansų bendrovių pozicijas;

                                                      ii)

                                                      ne finansų bendrovių Prancūzijoje ar užsienyje, kurias i punkte nurodytos ne finansų bendrovės tiesiogiai arba netiesiogiai kontroliuoja, kaip numatyta Reglamento (ES) Nr. 575/2013 4 straipsnio 1 dalies 39 punkte, pozicijas; ir

                                                      iii)

                                                      ne finansų bendrovių Prancūzijoje ar užsienyje, kurios ekonomiškai priklauso nuo i punkte nurodytų ne finansų bendrovių, kaip numatyta Reglamento (ES) Nr. 575/2013 4 straipsnio 1 dalies 39 punkte, pozicijas.

                                    Ši priemonė netaikoma ne finansų bendrovėms, kurios neturi registruotos buveinės Prancūzijoje ir kurios nėra registruotą buveinę Prancūzijoje turinčių ne finansų bendrovių patronuojamosios įmonės ar nėra nuo jų ekonomiškai priklausomos arba nėra jų tiesiogiai ar netiesiogiai kontroliuojamos.
                              Remiantis Reglamento (ES) Nr. 575/2013 395 straipsnio 1 dalimi, priemonė taikytina po to, kai atsižvelgiama į kredito rizikos mažinimo metodų poveikį ir išimtis pagal Reglamento (ES) Nr. 575/2013 399–403 straipsnius.

                              4.

                              G-SII ar O-SII privalo laikyti Prancūzijoje registruotą buveinę turinčią ne finansų bendrovę didele, jeigu jos turima ne finansų bendrovių ar susijusių ne finansų bendrovių grupės pagal 3 dalį pradinė pozicija yra 300 mln. EUR arba didesnė. Pradinės pozicijos vertė apskaičiuojama vadovaujantis Reglamento (ES) Nr. 575/2013 389 ir 390 straipsniais, prieš atsižvelgiant į kredito rizikos mažinimo poveikį ir išimtis pagal Reglamento (ES) Nr. 575/2013 399–403 straipsnius, kaip nurodyta teikiant informaciją pagal Komisijos įgyvendinimo reglamento (ES) Nr. 680/2014 (2) 9 straipsnį.

                              5.

                              Ne finansų bendrovė laikoma labai įsiskolinusia, jeigu jos sverto rodiklis viršija 100 procentų ir finansinių sąnaudų padengimo rodiklis yra mažesnis už tris, skaičiuojant aukščiausiu grupės konsolidavimo lygiu taip:

                                          a)

                                          sverto rodiklis yra bendros skolos, atėmus grynąsias lėšas, ir nuosavo kapitalo santykis; ir

                                          b)

                                          finansinių sąnaudų padengimo rodiklis yra santykis tarp, iš vienos pusės, pridėtinės vertės pridėjus veiklos subsidijas, atėmus: i) darbo užmokestį; ii) veiklos mokesčius ir rinkliavas; iii) kitas grynąsias veiklos išlaidas, išskyrus grynąsias palūkanas ir panašias sąnaudas; ir iv) nusidėvėjimą ir amortizaciją, ir, iš kitos pusės, palūkanų ir panašių sąnaudų.

                                    Rodikliai apskaičiuojami remiantis agreguotais apskaitos rodikliais, apibrėžtais remiantis taikytinais standartais, kaip nurodyta ne finansų bendrovės finansinėse ataskaitose, kurias patvirtino, kai tinkama, atestuotasis apskaitininkas.

                        II.   Abipusiškumas

                              6.

                              Atitinkamoms institucijoms rekomenduojama pripažinti Prancūzijos priemonę, taikant ją šalyje veiklos leidimus gavusioms G-SII ir O-SII aukščiausiu konsolidavimo lygiu jų jurisdikcijos bankų prudencinio konsolidavimo ribose.

                              7.

                              Jei jų jurisdikcijoje negalima įgyvendinti tokios pačios makroprudencinės politikos priemonės, vadovaujantis C rekomendacijos 2 dalimi, atitinkamoms institucijoms rekomenduojama pasikonsultavus su ESRV taikyti makroprudencinės politikos priemonę, kurią galima įgyvendinti jų jurisdikcijoje ir kurios poveikis panašiausias į pirmiau nurodytos priemonės, kurią rekomenduojama abipusiškai taikyti. Atitinkamoms institucijoms rekomenduojama priimti lygiavertį poveikį turinčią priemonę ne vėliau kaip per šešis mėnesius nuo šios rekomendacijos paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.

                        III.   Reikšmingumo riba

                              8.

                              Šią priemonę papildo sudėtinė reikšmingumo riba, kaip orientyras abipusiškumą taikančioms atitinkamoms institucijoms dėl galimo de minimis principo taikymo, kurią sudaro:

                                          a)

                                          šalyje veiklos leidimus gavusių G-SIIs ir O-SIIs aukščiausiu konsolidavimo lygiu jų bankų prudencinio konsolidavimo ribose bendrų pradinių pozicijų Prancūzijos ne finansų bendrovių sektoriaus atžvilgiu riba, lygi 2 mlrd. EUR;

                                          b)

                                          300 mln. EUR riba, taikytina šalyje veiklos leidimus gavusioms G-SIIs ir O-SIIs, lygi 1 punkte nurodytai ribai arba ją viršijanti:

                                                      i)

                                                      registruotą buveinę Prancūzijoje turinčios ne finansų bendrovės vienos pradinės pozicijos atveju;

                                                      ii)

                                                      susijusių ne finansų bendrovių grupės, aukščiausiu konsolidavimo lygiu turinčios registruotą buveinę Prancūzijoje, pradinių pozicijų sumos, apskaičiuotos pagal 3 dalies a punktą, atveju;

                                                      iii)

                                                      aukščiausiu konsolidavimo lygiu registruotą buveinę Prancūzijoje turinčių ne finansų bendrovių, kurios priklauso susijusių ne finansų bendrovių grupei, turinčiai registruotą buveinę aukščiausiu konsolidavimo lygiu ne Prancūzijoje, kaip pateikta Įgyvendinimo reglamento (ES) Nr. 680/2014 VIII priedo C 28.00 ir C 29.00 šablonuose, pradinių pozicijų sumos atveju;

                                          c)

                                          G-SII ar O-SII reikalavimus atitinkančio kapitalo aukščiausiu konsolidavimo lygiu 5 procentų riba, b dalyje nurodytų pozicijų atžvilgiu, atsižvelgus į rizikos mažinimo metodų poveikį ir išimtis pagal Reglamento (ES) Nr. 575/2013 399–403 straipsnius.

                                    Ribos, nurodytos b ir c dalyse, turi būti taikomos nepriklausomai nuo to, ar atitinkamas subjektas ar ne finansų bendrovė yra labai įsiskolinę ar ne.
                              Pradinės pozicijos vertė, nurodyta a ir b dalyse, apskaičiuojama vadovaujantis Reglamento (ES) Nr. 575/2013 389 ir 390 straipsniais, prieš atsižvelgiant į kredito rizikos mažinimo poveikį ir išimtis pagal Reglamento (ES) Nr. 575/2013 399–403 straipsnius, kaip nurodyta teikiant informaciją pagal Komisijos įgyvendinimo reglamento (ES) Nr. 680/2014 9 straipsnį.

                              9.

                              Vadovaujantis ESRV/2015/2 rekomendacijos 2.2.1 dalimi, atitinkamos suinteresuotų valstybių narių institucijos gali taikyti išimtį šalyje veiklos leidimą gavusioms G-SII ar O-SII aukščiausiu konsolidavimo lygiu jų bankų prudencinio konsolidavimo ribose, jeigu jos nepažeidžia 8 dalyje nurodytą sudėtinės reikšmingumo ribos. Taikydamos reikšmingumo ribą, atitinkamos institucijos turėtų stebėti šalyje veiklos leidimą gavusių G-SII ir O-SII pozicijų reikšmingumą Prancūzijos ne finansų bendrovių sektoriaus atžvilgiu, taip pat šalyje veiklos leidimą gavusių G-SII ir O-SII pozicijų Prancūzijoje registruotą buveinę turinčių didelių ne finansų bendrovių atžvilgiu koncentraciją, ir joms rekomenduojama taikyti Prancūzijos priemonę toms šalyje veiklos leidimą gavusioms G-SII ir O-SII aukščiausiu konsolidavimo lygiu jų bankų prudencinio konsolidavimo ribose, kurioms anksčiau buvo taikyta išimtis, kai pažeidžiama 8 dalyje nurodyta sudėtinė reikšmingumo riba. Atitinkamos institucijos taip pat skatinamos atkreipti kitų jų jurisdikcijos rinkos dalyvių dėmesį į sisteminę riziką, susijusią su registruotą buveinę Prancūzijoje turinčių didelių ne finansų bendrovių sverto padidėjimu.

                              10.

                              Jeigu nėra atitinkamų šalyje veiklos leidimus gavusių G-SII ir O-SII aukščiausiu konsolidavimo lygiu jų bankų prudencinio konsolidavimo ribose ir turinčių Prancūzijos ne finansų bendrovių sektoriaus pozicijų, viršijančių 8 dalyje nurodytą reikšmingumo ribą, atitinkamos suinteresuotos valstybių narių institucijos, remdamosi Rekomendacijos ESRV/2015/2 2.2.1 dalimi, gali nuspręsti netaikyti Prancūzijos priemonės abipusiškai. Šiuo atveju atitinkamos institucijos turėtų stebėti šalyje veiklos leidimus gavusių G-SII ir O-SII pozicijų reikšmingumą Prancūzijos ne finansų bendrovių sektoriaus atžvilgiu, taip pat šalyje veiklos leidimus gavusių G-SII ir O-SII pozicijų Prancūzijoje registruotą buveinę turinčių didelių ne finansų bendrovių atžvilgiu koncentraciją, ir joms rekomenduojama abipusiškai taikyti Prancūzijos priemonę, kai šalyje veiklos leidimą gavusi G-SII ar O-SII aukščiausiu konsolidavimo lygiu jų bankų prudencinio konsolidavimo ribose, viršija 8 dalyje nurodytą sudėtinę reikšmingumo ribą. Atitinkamos institucijos taip pat skatinamos atkreipti kitų jos jurisdikcijos rinkos dalyvių dėmesį į sisteminę riziką, susijusią su registruotą buveinę Prancūzijoje turinčių didelių ne finansų bendrovių sverto padidėjimu.

                              11.

                              Vadovaujantis Rekomendacijos ESRV/2015/2 2.2.1 dalimi, 8 dalyje nurodyta sudėtinė reikšmingumo riba yra rekomenduojamas maksimalus ribos lygis. Dėl to atitinkamos abipusiškumą taikančios institucijos vietoj rekomenduotos ribos gali nustatyti žemesnę ribą savo jurisdikcijoje, kai tinkama, arba taikyti priemonės abipusiškumą be jokios reikšmingumo ribos.

                     Švedija

                        Švedijoje veiklos leidimus gavusioms kredito įstaigoms, kurios reguliuojamojo kapitalo poreikiui apskaičiuoti naudoja IRB metodą, pagal Reglamento (ES) Nr. 575/2013 458 straipsnio 2 dalies d punkto vi papunktį taikoma konkrečiai kredito įstaigai nustatyta Švedijoje reziduojančių įsipareigojančiųjų asmenų mažmeninių pozicijų, užtikrintų nekilnojamuoju turtu, portfeliui taikomų rizikos koeficientų pagal pozicijas įvertinto vidutinio svertinio rizikos koeficiento žemutinė riba, lygi 25 procentams.

                  I.   Priemonės aprašymas

                              1.

                              Švedijos priemonė, taikoma pagal Reglamento (ES) Nr. 575/2013 458 straipsnio 2 dalies d punkto vi papunktį, ir privaloma Švedijoje veiklos leidimus gavusioms kredito įstaigoms, naudojančioms IRB metodą, yra konkrečiai kredito įstaigai nustatyta Švedijoje reziduojančių įsipareigojančiųjų asmenų mažmeninių pozicijų, užtikrintų nekilnojamuoju turtu, portfeliui taikomų rizikos koeficientų pagal pozicijas įvertinto vidutinio rizikos koeficiento žemutinė riba, lygi 25 procentams.

                              2.

                              Pagal pozicijas įvertintas vidutinis svertinis rizikos koeficientas yra atskiroms pozicijoms taikomų rizikos koeficientų, apskaičiuotų pagal Reglamento (ES) Nr. 575/2013 154 straipsnį, vidurkis, įvertintas pagal atitinkamą pozicijos vertę.

                        II.   Abipusiškumas

                              3.

                              Pagal Reglamento (ES) Nr. 575/2013 458 straipsnio 5 dalį atitinkamoms valstybių narių institucijoms rekomenduojama C rekomendacijos 3 dalyje numatytu terminu pripažinti Švedijos priemonę, taikant ją veiklos leidimus šalyje gavusių ir IRB metodą naudojančių kredito įstaigų filialams, esantiems Švedijoje.

                              4.

                              Atitinkamoms institucijoms rekomenduojama pripažinti Švedijos priemonę taikant ją šalyje veiklos leidimus gavusioms ir IRB metodą naudojančioms kredito įstaigoms, turinčioms tiesiogines Švedijoje reziduojančių įsipareigojančiųjų asmenų mažmenines pozicijas, užtikrintas nekilnojamuoju turtu. Vadovaujantis C rekomendacijos 2 dalimi, atitinkamoms institucijoms rekomenduojama taikyti tą pačią priemonę, kurią aktyvuojanti institucija įgyvendino Švedijoje per C rekomendacijos 3 dalyje nurodytą terminą.

                              5.

                              Jei jų jurisdikcijoje negalima įgyvendinti tokios pačios makroprudencinės politikos priemonės, atitinkamoms institucijoms rekomenduojama, pasikonsultavus su ESRV, taikyti makroprudencinės politikos priemonę, kurią galima įgyvendinti jų jurisdikcijoje ir kurios poveikis panašiausias į pirmiau nurodytos priemonės, kurią rekomenduojama abipusiškai taikyti. Atitinkamoms institucijoms rekomenduojama priimti lygiavertį poveikį turinčią priemonę ne vėliau kaip per keturis mėnesius nuo šios rekomendacijos paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.

                        III.   Reikšmingumo riba

                              6.

                              Šią priemonę papildo konkrečiai įstaigai nustatyta 2 mlrd. SEK reikšmingumo riba, kaip orientyras abipusiškumą taikančioms atitinkamoms institucijoms dėl galimo de minimis principo taikymo.

                              7.

                              Vadovaujantis Rekomendacijos ESRV/2015/2 2.2.1 dalimi, atitinkamos valstybės narės institucijos gali taikyti išimtį atskiroms šalyje veiklos leidimus gavusioms ir IRB metodą naudojančioms kredito įstaigoms, jei jos turi nereikšmingas Švedijoje reziduojančių įsipareigojančiųjų asmenų mažmenines pozicijas, užtikrintas nekilnojamuoju turtu, mažesnes už 5 mlrd. SEK reikšmingumo ribą. Taikydamos reikšmingumo ribą, atitinkamos institucijos turėtų stebėti pozicijų reikšmingumą ir joms rekomenduojama abipusiškai taikyti Švedijos priemonę atskiroms šalyje veiklos leidimą gavusioms kredito įstaigoms, kurioms anksčiau priemonė nebuvo taikoma, kai peržengiama 5 mlrd. SEK reikšmingumo riba.

                              8.

                              Jei nėra atitinkamose valstybėse narėse veiklos leidimus gavusių kredito įstaigų, turinčių filialus Švedijoje arba turinčių tiesioginių mažmeninių Švedijoje reziduojančių įsipareigojančiųjų asmenų pozicijų, užtikrintų nekilnojamuoju turtu, kurios naudoja IRB metodą ir kurių mažmeninės Švedijoje reziduojančių įsipareigojančiųjų asmenų pozicijos, užtikrintos nekilnojamuoju turtu, yra ne mažesnės kaip 5 mlrd. SEK, atitinkamos valstybių narių institucijos gali nuspręsti netaikyti Švedijos priemonės abipusiškai, kaip numatyta Rekomendacijos ESRV/2015/2 2.2.1 dalyje. Šiuo atveju atitinkamos institucijos turėtų stebėti pozicijų reikšmingumą ir joms rekomenduojama abipusiškai taikyti Švedijos priemonę, kai kredito įstaiga, naudojanti IRB metodą, peržengia 5 mlrd. SEK reikšmingumo ribą.

                              9.

                              Vadovaujantis Rekomendacijos ESRV/2015/2 2.2.1 dalimi, 5 mlrd. SEK reikšmingumo riba yra rekomenduojamas maksimalus ribos lygis. Dėl to atitinkamos abipusiškumą taikančios institucijos vietoj rekomenduotos ribos gali nustatyti žemesnę ribą savo jurisdikcijoje, kai tinkama, arba taikyti priemonės abipusiškumą be jokios reikšmingumo ribos.

            “

            (1)  2013 m. gegužės 21 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 549/2013 dėl Europos nacionalinių ir regioninių sąskaitų sistemos Europos Sąjungoje (OL L 174, 2013 6 26, p. 1).

            (2)  2014 m. balandžio 16 d. Komisijos įgyvendinimo reglamentas (ES) Nr. 680/2014, kuriuo pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 575/2013 nustatomi įstaigų priežiūros ataskaitų teikimo techniniai įgyvendinimo standartai (OL L 191, 2014 6 28, p. 1).


title: 2018 m. liepos 13 d. Tarybos rekomendacija dėl 2018 m. Lietuvos nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2018 m. Lietuvos stabilumo programos

text:
               10.9.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 320/64

      TARYBOS REKOMENDACIJA
      2018 m. liepos 13 d.
      dėl 2018 m. Lietuvos nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2018 m. Lietuvos stabilumo programos
      (2018/C 320/14)
      EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
      atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 121 straipsnio 2 dalį ir 148 straipsnio 4 dalį,
      atsižvelgdama į 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei koordinavimo (1), ypač į jo 5 straipsnio 2 dalį,
      atsižvelgdama į Europos Komisijos rekomendaciją,
      atsižvelgdama į Europos Parlamento rezoliucijas,
      atsižvelgdama į Europos Vadovų Tarybos išvadas,
      atsižvelgdama į Užimtumo komiteto nuomonę,
      atsižvelgdama į Ekonomikos ir finansų komiteto nuomonę,
      atsižvelgdama į Socialinės apsaugos komiteto nuomonę,
      atsižvelgdama į Ekonominės politikos komiteto nuomonę,
      kadangi:

                  (1)

                  2017 m. lapkričio 22 d. Komisija priėmė metinę augimo apžvalgą, kuria pradedamas 2018 m. Europos ekonominės politikos koordinavimo semestras. Ji tinkamai atsižvelgė į 2017 m. lapkričio 17 d. Europos Parlamento, Tarybos ir Komisijos paskelbtą Europos socialinių teisių ramstį. 2018 m. kovo 22 d. Europos Vadovų Taryba patvirtino metinėje augimo apžvalgoje nustatytus prioritetus. 2017 m. lapkričio 22 d. Komisija pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 1176/2011 (2) taip pat priėmė ir įspėjimo mechanizmo ataskaitą – joje Lietuva nenurodyta kaip viena iš valstybių narių, dėl kurių reikės parengti nuodugnią apžvalgą. Tą pačią datą Komisija taip pat priėmė rekomendaciją dėl Tarybos rekomendacijos dėl euro zonos ekonominės politikos; tą rekomendaciją Europos Vadovų Taryba patvirtino 2018 m. kovo 22 d.2018 m. gegužės 14 d. Taryba priėmė rekomendaciją dėl euro zonos ekonominės politikos (3) (toliau – euro zonai skirta rekomendacija);

                  (2)

                  kaip valstybė narė, kurios valiuta yra euro, atsižvelgdama į glaudžias ekonominės ir pinigų sąjungos šalių ekonomikos sąsajas, Lietuva turėtų užtikrinti, kad euro zonai skirta rekomendacija būtų visiškai ir laiku įgyvendinta, kaip nurodyta toliau išdėstytose rekomendacijose, visų pirma 1 rekomendacijoje;

                  (3)

                  2018 m. kovo 7 d. paskelbta 2018 m. Lietuvos ataskaita. Joje įvertinta Lietuvos pažanga, padaryta įgyvendinant 2017 m. liepos 11 d. Tarybos priimtas konkrečiai šaliai skirtas rekomendacijas (4), veiksmai, kurių Lietuva ėmėsi atsižvelgdama į ankstesniais metais priimtas konkrečiai šaliai skirtas rekomendacijas, ir Lietuvos pažanga siekiant nacionalinių tikslų pagal strategiją „Europa 2020“;

                  (4)

                  Lietuva pateikė savo 2018 m. nacionalinę reformų programą 2018 m. balandžio 26 d., o savo 2018 m. stabilumo programą – 2018 m. balandžio 30 d. Siekiant atsižvelgti į jų tarpusavio sąsajas, abi programos vertintos vienu metu;

                  (5)

                  į atitinkamas konkrečioms šalims skirtas rekomendacijas atsižvelgta sudarant 2014–2020 m. Europos struktūrinių ir investicijų fondų (toliau – ESI fondai) programas. Kaip numatyta Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1303/2013 (5) 23 straipsnyje, Komisija, jei tai būtina siekiant remti atitinkamų Tarybos rekomendacijų įgyvendinimą, gali paprašyti valstybės narės peržiūrėti savo partnerystės sutartį ir susijusias programas bei pasiūlyti jų pakeitimų. Kaip naudotųsi šia nuostata, Komisija išsamiau nurodė priemonių, kuriomis ESI fondų veiksmingumas siejamas su patikimu ekonomikos valdymu, taikymo gairėse;

                  (6)

                  šiuo metu Lietuvai taikoma Stabilumo ir augimo pakto prevencinė dalis. Savo 2018 m. stabilumo programoje Vyriausybė numato 2018–2020 m. laikotarpiu išlaikyti 0,6 % BVP nominalų biudžeto perteklių, o 2021 m. jis turėtų sumažėti iki 0,3 % BVP. Numatyta, kad vidutinio laikotarpio biudžeto tikslo, t. y.1 % BVP struktūrinio deficito, bus laikomasi visą programos laikotarpį. 2016 ir 2017 m. Lietuvai taip pat buvo leistas laikinas nuokrypis, susijęs su sisteminės pensijų reformos ir struktūrinių reformų įgyvendinimu. Šie nuokrypiai galioja trejų metų laikotarpį. 2018 m. stabilumo programoje numatoma, kad bendras valdžios sektoriaus skolos santykis su BVP nuo 39,7 % BVP 2017 m. sumažės iki 35,3 % 2021 m. Makroekonominis scenarijus, kuriuo grindžiamos tos biudžeto projekcijos, yra tikėtinas. Vis dėlto priemonės, kurių reikia norint pasiekti planuojamus pertekliaus tikslus 2019 m. ir vėliau, nebuvo pakankamai konkretizuotos;

                  (7)

                  2017 m. liepos 11 d. Taryba 2017 m. rekomendacijoje rekomendavo Lietuvai 2018 m. toliau laikytis vidutinio laikotarpio biudžeto tikslo, atsižvelgiant į ribas, siejamas su sisteminės pensijų reformos ir struktūrinių reformų, dėl kurių laikinas nuokrypis buvo leistas, įgyvendinimu. Tai atitinka didžiausią grynųjų pirminių valdžios sektoriaus išlaidų nominalųjį augimą (6), sudarantį 6,4 % 2018 m. ir atitinkantį leidžiamą 0,6 % BVP struktūrinio balanso pablogėjimą. Remiantis Komisijos 2018 m. pavasario prognoze, 2018 m. numatomas 0,7 % BVP Lietuvos struktūrinis deficitas, o 2019 m. – 0,6 % BVP. Taigi, prognozuojama, kad struktūrinis balansas abejais metais toliau viršys vidutinio laikotarpio biudžeto tikslą. Apskritai Taryba mano, kad pagal prognozę 2018 ir 2019 m. Lietuva turėtų atitikti Stabilumo ir augimo pakto nuostatas;

                  (8)

                  pajamos iš aplinkosaugos ir periodinių nekilnojamojo turto mokesčių išlieka mažesnės už Sąjungos vidurkį. Lietuva pertvarkė savo nekilnojamojo turto mokesčio sistemą, į ją įtraukdama tam tikrą progresyvumą, ir panaikino akcizų lengvatas, taikomas šildymui naudojamoms anglims ir koksui. Vis dėlto tebėra galimybių išplėsti mokesčių bazę, pereinant prie šaltinių, kurių apmokestinimas mažiau kenkia augimui. Nors per kelerius pastaruosius metus Lietuva padarė pažangą gerindama mokesčių surinkimą, pridėtinės vertės mokesčio nepriemoka Lietuvoje yra tarp didžiausių Sąjungoje. Lietuva imasi tolesnių veiksmų siekdama kovoti su mokesčių slėpimu ir pagerinti mokestinių prievolių vykdymą, ir pastaruoju metu įgyvendintos priemonės duoda pirmuosius teigiamus rezultatus. Dar labiau pagerinus mokestinių prievolių vykdymą padidėtų biudžeto pajamos ir mokesčių sistemos teisingumas;

                  (9)

                  2018 m. įvedus naują pensijų indeksavimo formulę, pagal kurią pensijos susietos su darbo užmokesčio fondo augimu, valstybinių pensijų išlaidų dalis BVP turėtų nesikeisti iki 2040 m. Tai užtikrintų Lietuvos pensijų sistemos fiskalinį tvarumą. Tačiau prie to daugiausia prisideda naudos rodiklio mažėjimas, nes numatoma, kad dėl spartaus darbingo amžiaus gyventojų skaičiaus mažėjimo bendras darbo užmokesčio fondas didės lėčiau nei darbo užmokestis. Tai kelia susirūpinimą dėl pensijų adekvatumo, kuris jau yra vienas iš mažiausių Sąjungoje. Be to, neaišku, kaip ši reforma veiks praktiškai, nes Vyriausybė yra teisiškai įpareigota pasiūlyti priemonių, jei pajamų pakeitimo norma mažėtų. Jei pajamų pakeitimo norma išliktų nepakitusi, visos pensijų išlaidos, kaip BVP dalis, iki penktojo dešimtmečio pabaigos padidėtų beveik 45 %, o tai apsunkintų viešųjų finansų būklę. Todėl svarbu pašalinti su pensijų teisės aktais susijusį teisinį netikrumą ir užtikrinti pensijų sistemos ilgalaikį fiskalinį tvarumą, kartu sprendžiant mažo pensijų adekvatumo problemą;

                  (10)

                  dėl stabilaus ekonomikos augimo, o taip pat dėl nepalankių demografinių pokyčių ir emigracijos sparčiai auga įtampa darbo rinkoje, todėl jau trūksta reikiamos kvalifikacijos darbuotojų. Dėl tokios padėties būtina, jog švietimo ir mokymo sistema visiems galėtų suteikti galimybę įgyti reikiamų įgūdžių. Nors praeitais metais pradėtos reformos yra žingsnis teisinga linkme, svarbu, kad Lietuva įgyvendintų šias reformas ir taip pagerintų savo švietimo ir mokymo sistemos rezultatus. Lietuvos tretinio mokslo srityje taikomos finansavimo ir akreditavimo taisyklės padeda didinti tretinį išsilavinimą turinčių asmenų skaičių, tačiau kartu sukėlė abejonių dėl Lietuvos švietimo sistemos kokybės, susiskaldymo ir atitikties darbo rinkos poreikiams. Jei kartu su šiuo metu vykdomu universitetų konsolidavimu būtų pakeistos akreditavimo ir finansavimo taisyklės, tai turėtų padėti spręsti dabartines problemas. Be to, nuolatinis demografinis spaudimas paveikė švietimo sistemos veiksmingumą, todėl paaštrėjo būtinybė suteikti vienodas kokybiško ir įtraukaus švietimo galimybes. Siekiant spręsti prastesnių už vidutinius Lietuvos moksleivių pagrindinių įgūdžių problemą būtina pertvarkyti mokytojų pirminį rengimą, karjeros galimybes ir darbo sąlygas, taip pat vykdyti kitas kokybę didinančias reformas;

                  (11)

                  mažas mokymosi programose Lietuvoje dalyvaujančių suaugusiųjų skaičius rodo, kad suaugusiųjų mokymasis tebėra nepakankamai išplėtotas ir neleidžia ekonomikai pasinaudoti įgūdžių tobulinimo, inovacijų ir palankių sąlygų neturinčių asmenų (pavyzdžiui, vyresnio amžiaus asmenų, bedarbių ar neaktyvių suaugusiųjų) geresnio integravimo į darbo rinką teikiama nauda. Nepaisant investicijų į infrastruktūrą, profesinio rengimo ir mokymo programų turinys dažnai yra pasenęs ir galėtų būti labiau pritaikytas prie vietos ir regioninių darbo rinkų poreikių. Mokymasis darbo vietoje vis dar yra pradiniame etape ir jį būtų galima plėsti. Aktyvios darbo rinkos politikos priemonėmis siūloma daugiau mokymo programų, tačiau šią pasiūlą galima dar labiau didinti. Pastarosios šioje srityje vykdytos reformos ir taikytos priemonės iki šiol nedavė reikšmingų rezultatų. Apskritai siekiant skatinti socialinių partnerių bendradarbiavimą yra svarbu stiprinti jų kompetencijas;

                  (12)

                  išlieka su sveikatos priežiūros sistemos rezultatyvumu susijusių problemų. Tai neigiamai veikia našumą, ekonomikos konkurencingumą ir gyvenimo kokybę. Sveikatos priežiūros paslaugos vis dar per daug orientuotos į stacionariąją priežiūrą, dėl to reikėtų toliau stiprinti pirminės sveikatos priežiūros paslaugas. Norint padidinti sveikatos priežiūros veiksmingumą reikia dar labiau racionalizuoti išteklius bei imtis priemonių ir stacionariosios, ir pirminės priežiūros kokybei pagerinti. Ligų prevencijos ir sveikatingumo skatinimo politika turėtų radikaliau ir sparčiau atgrasyti nuo rizikingo elgesio. Vis dėlto tokios politikos mastas tebėra nedidelis, įvairių sektorių bendradarbiavimas yra nepakankamai išvystytas, o atskaitomybė už rezultatus nepakankamai įtvirtinta savivaldybių lygmeniu. Sveikatos priežiūros sistemos veiksmingumą mažina būtinybė mokėti savo lėšomis, žemas išlaidų sveikatos priežiūrai lygis ir neveiksmingas išteklių paskirstymas;

                  (13)

                  didelė žmonių, kuriems gresia skurdas arba socialinė atskirtis, dalis ir didelė pajamų nelygybė tebėra svarbūs iššūkiai Lietuvai, neigiamai veikiantys ekonomikos augimo perspektyvas. Jie taip pat kelia grėsmę socialinei sanglaudai ir gali paskatinti emigraciją. Nepaisant nuolatinio ekonomikos augimo didžiausia skurdo ir socialinės atskirties rizika kyla pagyvenusiems žmonėms, neįgaliesiems, vaikams, vienišiems tėvams ir bedarbiams. Lietuvos mokesčių ir socialinių išmokų sistemos poveikis pajamų nelygybės mažinimui yra vienas mažiausių Sąjungoje. Nors buvo imtasi tam tikrų svarbių pradinių kovos su skurdu ir pajamų nelygybe veiksmų, šaliai dar reikia daug nuveikti, kad būtų priartėta prie Sąjungos skurdo ir pajamų nelygybės vidurkių. Santykinai didelis mokesčių pleištas mažas pajamas gaunantiems asmenims gali mažinti jų paskatas dirbti ir didinti skurdo ir nelygybės riziką. Skurdo ir nelygybės lygiai galėtų būti sumažinti skatinant dalyvavimą darbo rinkoje, visų pirma pažeidžiamų grupių asmenų ir mažas pajamas gaunančių asmenų, didinant mokesčių ir socialinių išmokų sistemos poveikį pajamų nelygybės mažinimui ir geriau surenkant mokesčius. Tokios priemonės taip pat galėtų padidinti socialinį teisingumą;

                  (14)

                  po vangaus augimo laikotarpio, prasidėjusio 2012 m., 2017 m. našumo augimas paspartėjo ir tai sumažino spaudimą sąnaudų konkurencingumui. Vis dėlto šį pagerėjimą daugiausia skatino privatusis sektorius. Tik nedidelė pažanga padaryta didinant viešųjų investicijų efektyvumą. Konkrečiai viešųjų išlaidų MTTP efektyvumas tebėra mažas, o įmonės ir mokslo bendruomenė vis dar mažai bendradarbiauja. Be to, 2016 m. labai sumažėjo viešųjų investicijų į MTTP. Fragmentiškas mokslinių tyrimų ir inovacijų politikos koordinavimas bei valdymas lemia neefektyvumą ir trukdo įmonėms visapusiškai pasinaudoti įvairiomis paramos schemomis. Tolesnė pažanga pertvarkant viešojo mokslinių tyrimų sektoriaus organizavimą ir finansavimą turėtų padėti geriau panaudoti turimus išteklius;

                  (15)

                  priėmusi lobistinės veiklos įstatymą ir pranešėjų apsaugos įstatymą, taikomą tiek viešojo, tiek privačiojo sektoriaus darbuotojams, Lietuva padarė pažangą stiprindama korupcijos prevencijos sistemą. Vis dėlto dar išlieka sunkumų įgyvendinant šiuos teisės aktus. Nepaisant pagirtinų Vyriausybės programos „Švarios rankos“ rezultatų, korupcija sveikatos priežiūros sektoriuje vis dar kelia susirūpinimą;

                  (16)

                  2018 m. Europos semestro kontekste Komisija atliko išsamią Lietuvos ekonominės politikos analizę ir ją paskelbė 2018 m. šalies ataskaitoje. Be to, ji įvertino 2018 m. stabilumo programą, 2018 m. nacionalinę reformų programą ir veiksmus, kurių Lietuva ėmėsi atsižvelgdama į ankstesniais metais jai skirtas rekomendacijas. Komisija įvertino ne tik jų svarbą tvariai fiskalinei ir socioekonominei Lietuvos politikai, bet ir tai, kaip jie atitinka Sąjungos taisykles ir gaires, nes Sąjungos lygio priemonėmis prisidedant prie būsimų nacionalinių sprendimų būtina stiprinti bendrą Sąjungos ekonomikos valdymą;

                  (17)

                  atsižvelgdama į šį vertinimą, Taryba išnagrinėjo 2018 m. stabilumo programą ir laikosi nuomonės (7), kad Lietuva turėtų laikytis Stabilumo ir augimo pakto,

            REKOMENDUOJA Lietuvai 2018–2019 m. imtis šių veiksmų:

                  1.

                  gerinti mokestinių prievolių vykdymą ir plėsti mokesčių bazę, pereinant prie šaltinių, kurių apmokestinimas mažiau kenkia augimui. Užtikrinti ilgalaikį pensijų sistemos tvarumą kartu sprendžiant pensijų adekvatumo klausimą.

                  2.

                  Gerinti švietimo ir mokymo sistemos, įskaitant suaugusiųjų mokymąsi, kokybę, veiksmingumą ir atitiktį darbo rinkos poreikiams. Gerinti sveikatos priežiūros sistemos rezultatus toliau persiorientuojant nuo stacionariosios prie ambulatorinės priežiūros, stiprinant ligų prevencijos priemones, be kita ko, vietos lygmeniu, ir didinant priežiūros paslaugų kokybę ir įperkamumą. Gerinti mokesčių ir socialinių išmokų sistemos struktūrą siekiant mažinti skurdą ir pajamų nelygybę.

                  3.

                  Skatinti našumo augimą didinant viešųjų investicijų veiksmingumą, užtikrinant veiksmingą valdžios institucijų vykdomą mokslinių tyrimų ir inovacijų politikos koordinavimą ir šalinant viešųjų priemonių, kuriomis remiamas mokslo ir verslo bendradarbiavimas, spragas ir neefektyvumą.

         Priimta Briuselyje 2018 m. liepos 13 d.

               Tarybos vardu

               Pirmininkas

            H. LÖGER

         (1)  OL L 209, 1997 8 2, p. 1.

         (2)  2011 m. lapkričio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 1176/2011 dėl makroekonominių disbalansų prevencijos ir naikinimo (OL L 306, 2011 11 23, p. 25).

         (3)  OL C 179, 2018 5 25, p. 1.

         (4)  OL C 261, 2017 8 9, p. 1.

         (5)  2013 m. gruodžio 17 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 1303/2013, kuriuo nustatomos Europos regioninės plėtros fondui, Europos socialiniam fondui, Sanglaudos fondui, Europos žemės ūkio fondui kaimo plėtrai ir Europos jūros reikalų ir žuvininkystės fondui bendros nuostatos ir Europos regioninės plėtros fondui, Europos socialiniam fondui, Sanglaudos fondui ir Europos jūros reikalų ir žuvininkystės fondui taikytinos bendrosios nuostatos ir panaikinamas Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1083/2006 (OL L 347, 2013 12 20, p. 320).

         (6)  Grynąsias pirmines valdžios sektoriaus išlaidas sudaro visos valdžios sektoriaus išlaidos atmetus palūkanų išlaidas, Sąjungos fondų pajamomis visiškai kompensuojamas išlaidas Sąjungos programoms ir išlaidų nedarbo išmokoms nediskrecinius pokyčius. Nacionaliniu lygmeniu finansuojamas bendrojo pagrindinio kapitalo formavimas išlyginamas per ketverių metų laikotarpį. Įskaičiuojamos diskrecinės su pajamomis susijusios priemonės arba įstatymais nustatytas pajamų padidėjimas. Vienkartinės priemonės, susijusios tiek su pajamomis, tiek su išlaidomis, neįskaičiuojamos;

         (7)  Pagal Reglamento (EB) Nr. 1466/97 5 straipsnio 2 dalį.


title: 2018 m. liepos 13 d. Tarybos rekomendacija dėl 2018 m. Liuksemburgo nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2018 m. Liuksemburgo stabilumo programos

text:
               10.9.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 320/68

      TARYBOS REKOMENDACIJA
      2018 m. liepos 13 d.
      dėl 2018 m. Liuksemburgo nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2018 m. Liuksemburgo stabilumo programos
      (2018/C 320/15)
      EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
      atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 121 straipsnio 2 dalį ir 148 straipsnio 4 dalį,
      atsižvelgdama į 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei koordinavimo (1), ypač į jo 5 straipsnio 2 dalį,
      atsižvelgdama į Europos Komisijos rekomendaciją,
      atsižvelgdama į Europos Parlamento rezoliucijas,
      atsižvelgdama į Europos Vadovų Tarybos išvadas,
      atsižvelgdama į Užimtumo komiteto nuomonę,
      atsižvelgdama į Ekonomikos ir finansų komiteto nuomonę,
      atsižvelgdama į Socialinės apsaugos komiteto nuomonę,
      atsižvelgdama į Ekonominės politikos komiteto nuomonę,
      kadangi:

                  (1)

                  2017 m. lapkričio 22 d. Komisija priėmė metinę augimo apžvalgą, kuria pradedamas 2018 m. Europos ekonominės politikos koordinavimo semestras. Ji tinkamai atsižvelgė į 2017 m. lapkričio 17 d. Europos Parlamento, Tarybos ir Komisijos paskelbtą Europos socialinių teisių ramstį. 2018 m. kovo 22 d. Europos Vadovų Taryba patvirtino metinėje augimo apžvalgoje nustatytus prioritetus. 2017 m. lapkričio 22 d. Komisija pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 1176/2011 (2) taip pat priėmė ir įspėjimo mechanizmo ataskaitą – joje Liuksemburgas nenurodytas kaip viena iš valstybių narių, dėl kurių reikės parengti nuodugnią apžvalgą. Tą pačią datą Komisija taip pat priėmė rekomendaciją dėl Tarybos rekomendacijos dėl euro zonos ekonominės politikos; tą rekomendaciją Europos Vadovų Taryba patvirtino 2018 m. kovo 22 d.2018 m. gegužės 14 d. Taryba priėmė rekomendaciją dėl euro zonos ekonominės politikos (3) (toliau – euro zonai skirta rekomendacija);

                  (2)

                  kaip valstybė narė, kurios valiuta yra euro, atsižvelgdamas į glaudžias ekonominės ir pinigų sąjungos šalių ekonomikos sąsajas, Liuksemburgas turėtų užtikrinti, kad euro zonai skirta rekomendacija būtų visiškai ir laiku įgyvendinta, kaip nurodyta toliau išdėstytose 1 ir 2 rekomendacijose;

                  (3)

                  2018 m. kovo 7 d. paskelbta 2018 m. Liuksemburgo ataskaita. Joje įvertinta tam tikra pažanga, padaryta įgyvendinant 2017 m. liepos 11 d. Tarybos priimtas konkrečiai šaliai skirtas rekomendacijas (4), veiksmai, kurių Liuksemburgas ėmėsi atsižvelgdamas į ankstesniais metais jam skirtas rekomendacijas, ir Liuksemburgo pažanga siekiant nacionalinių tikslų pagal strategiją „Europa 2020“;

                  (4)

                  2018 m. balandžio 30 d. Liuksemburgas pateikė savo 2018 m. nacionalinę reformų programą ir savo 2018 m. stabilumo programą. Siekiant atsižvelgti į jų tarpusavio sąsajas, abi programos vertintos vienu metu;

                  (5)

                  į atitinkamas konkrečioms šalims skirtas rekomendacijas atsižvelgta sudarant 2014–2020 m. Europos struktūrinių ir investicijų fondų (toliau – ESI fondai) programas. Kaip numatyta Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1303/2013 (5) 23 straipsnyje, Komisija, jei tai būtina siekiant remti atitinkamų Tarybos rekomendacijų įgyvendinimą, gali paprašyti valstybės narės peržiūrėti savo partnerystės sutartį ir susijusias programas bei pasiūlyti jų pakeitimų. Kaip naudotųsi šia nuostata, Komisija išsamiau nurodė priemonių, kuriomis ESI fondų veiksmingumas siejamas su patikimu ekonomikos valdymu, taikymo gairėse;

                  (6)

                  šiuo metu Liuksemburgui taikoma Stabilumo ir augimo pakto prevencinė dalis. 2018 m. stabilumo programoje Vyriausybė numato nominaliojo pertekliaus sumažėjimą nuo 1,5 % BVP 2017 m. iki 1,1 % BVP 2018 m., o vėliau – beveik tolygų jo didėjimą iki 2,4 % BVP pertekliaus 2022 m. Numatyta, kad vidutinės trukmės biudžeto tikslo, t. y. 0,5 % BVP struktūrinio deficito, bus ir toliau laikomasi su atsarga visą programos laikotarpį. 2018 m. stabilumo programoje numatoma, kad valdžios sektoriaus skolos santykis su BVP tebebus gerokai mažesnis už Sutartyje nustatytą 60 % BVP pamatinę vertę. Makroekonominis scenarijus, kuriuo grindžiamos tos biudžeto projekcijos, yra palankus laikotarpiu iki 2020 m. ir tikėtinas vėlesniais metais. Remiantis Komisijos 2018 m. pavasario prognoze, numatoma, kad struktūrinis balansas 2018 m pasieks 0,8 % BVP perteklių, o 2019 m. – 0,3 % BVP perteklių – šie rodikliai, visų pirma 2019 m. rodiklis, mažesni už 2018 m. stabilumo programos rodiklius, bet vis tiek viršija vidutinės trukmės biudžeto tikslą. Apskritai Taryba mano, kad pagal prognozę 2018 ir 2019 m. Liuksemburgas turėtų laikytis Stabilumo ir augimo pakto nuostatų;

                  (7)

                  Liuksemburgo ekonomika toliau sparčiai augo ir nuo 2009 m. pasaulinio nuosmukio jos rezultatai buvo geresni už euro zonos vidurkį. Finansų sektorius tebėra pagrindinis ekonomikos augimo variklis ir išlieka patikimas bei pelningas. Tą atspindi didelis tiek paslaugų balanso, tiek bendro einamosios sąskaitos balanso perteklius. Nepaisant periodiškai registruojamo neigiamo prekybos balanso, santykinis išorės sektoriaus poveikis realiojo BVP augimui 2013–2016 m. vidutiniškai sudarė 61 %. Liuksemburgas yra grynasis skolintojas kitoms pasaulio šalims; 2016 m. pabaigoje bendrasis išorės turtas ir įsipareigojimai siekė 10,5 trln. EUR. Nacionalinės valdžios institucijos įgyvendino papildomas makroprudencines ir priežiūros priemones, o atitinkami finansų tarpininkai imasi veiksmų, kad prisitaikytų prie nacionalinės ir Sąjungos politikos sistemos pasikeitimų;

                  (8)

                  kaip nurodyta euro zonai skirtoje rekomendacijoje, siekiant išvengti įmonių tarpusavio konkurencijos iškraipymo, užtikrinti teisingą mokesčių mokėtojų traktavimą ir apsaugoti viešuosius finansus, itin svarbu kovoti su agresyvaus mokesčių planavimo strategijomis. Mokesčių mokėtojų agresyvaus mokesčių planavimo strategijų šalutinis poveikis kitoms valstybėms narėms skatina imtis koordinuotų nacionalinės politikos priemonių, kurios papildytų Sąjungos teisės aktus. Turint omenyje aukštą dividendų, palūkanų ir autorinių atlyginimų mokėjimų, kaip BVP dalies, lygį, nepaisant finansų sektoriaus dydžio, galima daryti prielaidą, kad agresyviu mokesčių planavimu užsiimančios bendrovės naudojasi šalies mokesčių taisyklėmis. Dauguma tiesioginių užsienio investicijų tenka specialiosios paskirties subjektams. Kadangi palūkanų ir autorinių atlyginimų mokėjimai į užsienį (t. y. mokėjimai, kuriuos Sąjungos rezidentai atlieka trečiųjų valstybių rezidentams) išskaičiuojamaisiais mokesčiais neapmokestinami, o dividendų mokėjimai išskaičiuojamaisiais mokesčiais neapmokestinami tam tikromis aplinkybėmis, tie mokėjimai, jei jie nėra apmokestinami gavėjo šalyje, gali būti neapmokestinami iš viso. Komisija atkreipia dėmesį į Liuksemburgo padarytus teigiamus žingsnius (pvz., lengvatinio pajamų iš patentų apmokestinimo režimo, atitinkančio tarptautines taisykles, priėmimą). Remdamasi naujausiomis diskusijomis su Liuksemburgo valdžios institucijomis, Komisija toliau palaikys konstruktyvų dialogą, kad būtų kovojama su mokesčių mokėtojų agresyvaus planavimo strategijomis;

                  (9)

                  Liuksemburgo valdžios institucijos kelis dešimtmečius aktyviai siekė įvairinti ekonomiką plėtodamos pasirinktus sektorius, įskaitant informacinių ir ryšių technologijų ir kosmoso sektorius. Atsižvelgiant į dideles darbo sąnaudas šalyje, veikla, kurios pridėtinė vertė didesnė, turi potencialą pasiūlyti alternatyvių augimo galimybių. Todėl Liuksemburgo ekonomikos įvairinimo sėkmė didele dalimi priklauso nuo sektorių, kuriems darbo sąnaudos turi ne tokį didelį poveikį. Tokie sektoriai daugiausia pagrįsti moksliniais tyrimais ir inovacijomis, todėl jie paprastai būna imlūs technologijoms ir žinioms. Pastaruoju metu ši strategija sustiprinta. Šiems prioritetiniams sektoriams plėtoti, be kitų priemonių, dideli viešųjų investicijų projektai, įskaitant mokslinių tyrimų bei technologinės plėtros (MTTP) ir rinkos srities teisės aktus. 2000–2016 m. viešąsias išlaidas MTTP Liuksemburgas padidino penkis kartus iki 0,60 % BVP. Padaręs šias investicijas Liuksemburgas greitai sukūrė gerai veikiančią viešąją mokslinių tyrimų sistemą. Tačiau nepaisant to, kad viešosios investicijos į MTTP viršija euro zonos vidurkį, pagal Europos inovacijų diegimo rezultatų suvestinę privačiosios investicijos į MTTP ir inovacijų diegimo rezultatai toliau mažėjo. Mažesnį verslo MTTP intensyvumą, palyginti su kitomis šalimis, iš dalies lemia Liuksemburgo ekonomikos struktūra, nes didžiausią Liuksemburgo BVP dalį pagaminantys sektoriai (t. y. paslaugų ir visų pirma finansų sektoriai) į MTTP tradiciškai investuoja mažai. Vis dėlto ši tendencija Liuksemburge ryškesnė, palyginti su Sąjungos vidurkiu, o verslo MTTP intensyvumas nuo 1,5 % BVP 2000 m. sumažėjo iki 0,64 % BVP 2016 m. Privačiųjų investicijų mažėjimo tendencija rodo, kad šioje srityje tebėra kliūčių. Ji taip pat rodo, kad viešųjų MTTP srities pastangų sverto poveikis verslo investicijoms silpnas. Taigi, viešųjų mokslinių tyrimų gebėjimų stiprinimą reikėtų geriau integruoti į visapusišką inovacijų diegimo ekosistemos modelį. 2017 m. priimtas naujas įstatymas, kuriuo atnaujinamos moksliniams tyrimams, technologinei plėtrai ir inovacijoms skirtos pagalbos schemos ir taip išplečiama esamos valstybės pagalbos taikymo sritis;

                  (10)

                  numatoma, kad šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekio sumažinimo iki 2020 m. tikslo Liuksemburgas nepasieks. Didelės šalies problemos – oro tarša ir eismo spūstys piko valandomis, dėl to dar labiau didėja azoto dioksido koncentracija ir šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekis. 2015 m. daugiau kaip pusė šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekio išmesta transporto sektoriuje. Tarp pagrindinių veiksnių, prisidedančių prie automobilių naudojimo populiarumo ir padidėjusio tarpvalstybinių darbuotojų skaičiaus, – maži transporto degalų mokesčiai, didelis bendrovėms priklausančių automobilių skaičius, didelės būsto kainos ir kt. Transporto degalų mokesčių tarifai yra vieni mažiausių Sąjungoje ir skatina naudoti daugiau degalų, įskaitant tarpvalstybinį jų pardavimą. Vis dėlto naujausiomis priemonėmis, visų pirma 2016 m. mokesčių reforma, taip pat daug lėšų investuojant į viešąjį transportą, skatinta tvaresnio judumo plėtra. Labiausiai neatidėliotini uždaviniai visų pirma yra užbaigti ir modernizuoti geležinkelių infrastruktūras;

                  (11)

                  Liuksemburgas tebėra pasiryžęs mažinti reguliavimo apribojimus verslo paslaugų sektoriuje. Naujausiomis priemonėmis daugiausia dėmesio skirta konkrečiai architekto ir inžinieriaus profesijoms ir paskelbta apie papildomas reformas, kuriomis būtų toliau mažinami šioms dviem profesijoms taikomi apribojimai. Be to, 2017 m. kovo mėn. priimtu vadinamuoju bendruoju įstatymu nustatytos administracinio supaprastinimo priemonės (t. y. numatoma horizontalioji atrankinė administracinių procedūrų patikra). Vis dėlto verslo paslaugų sektoriuje tebėra reguliavimo kliūčių. Galimas apribojimų šaltinis – tai, kad nėra specialios profesinio draudimo reikalavimų lygiavertiškumo vertinimo procedūros, kuri sudarytų sąlygas paslaugų teikėjams iš kitų valstybių narių teikti lygiavertę draudimo apsaugą. Itin griežtos taisyklės, palyginti su Sąjungos vidurkiu, ypač slegia teisininkų profesiją. Plati rezervuotos veiklos taikymo sritis daro įtaką teisininkų ar kitų paslaugų teikėjų teisinių konsultacijų paslaugų teikimui, visų pirma internetu. Kiti apribojimai apima juridinio statuso bei akcijų valdymo reikalavimus, nesuderinamumo taisykles ir daugiadalykius apribojimus;

                  (12)

                  dėl numatomo su visuomenės senėjimu susijusių sąnaudų didėjimo tebėra abejonių dėl ilgalaikio viešųjų finansų tvarumo. Liuksemburge numatomas didelis pagyvenusių žmonių, kurie iki 2070 m. taps išlaikomi, dalies padidėjimas, o pagal Socialinės apsaugos generalinės inspekcijos 2016 m. prognozes iki 2023 m. pensijų sistemos veiklos balansas bus neigiamas. Vis dėlto ankstesnis ir dabartinis pensijų sistemos perteklius išsaugotas ir sukaupti rezervai dar 20 metų palaikytų sistemos gyvybingumą. 2018 m. visuomenės senėjimo ataskaitoje numatoma, kad 2016–2070 m. su visuomenės senėjimu susijusios sąnaudos išaugs 13 proc. punktų BVP ir viršys tvarumo ribas, visų pirma dėl pensijų (8,9 proc. punkto BVP). Ilgalaikės priežiūros išlaidos, kaip BVP dalis, yra vienos iš didžiausių tarp valstybių narių. Nepaisant 2017 m. patvirtintos reformos, numatoma, kad iki 2070 m. nuo dabartinio lygio šios išlaidos išaugs 3 proc. punktais;

                  (13)

                  vyresnio amžiaus asmenų užimtumo lygis tebėra itin žemas ir reikia papildomų priemonių jų įsidarbinamumui ir galimybėms darbo rinkoje pagerinti. Tai taip pat svarbu siekiant užtikrinti ilgalaikį viešųjų finansų tvarumą. Ankstyvo išėjimo į pensiją sistemos, kuriomis darbuotojai skatinami išeiti iš darbo, tebėra plačiai paplitusios: 59,2 % naujų skirtų pensijų yra ankstyvos senatvės pensijos. 2017 m. gruodžio mėn. priimtas įstatymas, kuriuo panaikinta viena ankstyvo išėjimo į pensiją sistema, bet grynasis jo poveikis vidutiniam faktiniam pensiniam amžiui ir išlaidoms nėra aiškus, nes juo palengvinamos kitų ankstyvo išėjimo į pensiją sistemų sąlygos. Šie prasti darbo rinkos rezultatai taip pat iš dalies gali būti siejami su finansinėmis paskatomis nedirbti, kurios šiai grupei yra palyginti didelės. Siekiant didinti vyresnio amžiaus darbuotojų užimtumą reikalinga visapusiška strategija, įskaitant priemones, kurios padėtų darbuotojams ilgiau likti darbo rinkoje. Vadinamasis Amžiaus paktas, t. y. 2014 m. balandžio mėn. Parlamentui pateiktas įstatymo projektas, kuriuo siekiama skatinti įmones, kuriose dirba daugiau kaip 150 darbuotojų, samdyti ir išlaikyti vyresnio amžiaus darbuotojus taikant žmogiškųjų išteklių valdymo atsižvelgiant į darbuotojų amžių priemones, vis dar svarstomas Parlamente. Kalbant apie švietimą, Liuksemburgui reikia spręsti studentų socioekonominės padėties didelio poveikio jų mokymosi rezultatams problemą. Tai taip pat svarbu siekiant reaguoti į didelį labai specializuotų įgūdžių poreikį;

                  (14)

                  nekilnojamojo turto kainos toliau augo. Dėl to gali mažėti Liuksemburgo galimybės pritraukti ir išlaikyti kvalifikuotą darbo jėgą; didelė jos dalis yra ne Liuksemburgo piliečiai. Būsto kainų spaudimą lemia didžiulis pasiūlos ir paklausos atotrūkis. Kiek tai susiję su pasiūla, atrodo, kad vienas iš naujo būsto statybos trukdžių, – žemės ir paskatų privatiems savininkams parduoti žemę ar pastatus trūkumas. Investicijoms į būstą skatinti reikia papildomų pastangų: didinti paskatas parduoti nekilnojamąjį turtą, tobulinti administracines statybos leidimų suteikimo procedūras ir užtikrinti įperkamą socialinį būstą. Turint omenyje nuolatinę kainų didėjimo tendenciją, mažai tikėtina, kad neseniai patvirtinta mokesčių reforma dėl kapitalo prieaugio pardavus nekilnojamąjį turtą ir socialinio būsto programos atnaujinimas prisidės prie būsto pasiūlos padidėjimo. Kiek tai susiję su paklausa, kainų augimą lemia didelis gyventojų skaičiaus ir užimtumo augimas. Dėl padėties būsto rinkoje taip pat didėja eismo spūsčių ir taršos problema. Be to, būsto kainų didėjimas turi pasekmių namų ūkių įsiskolinimui, o kartu kyla nerimas dėl namų ūkių skolos tvarumo. Per pastaruosius 10 metų namų ūkių įsiskolinimas greitai išaugo ir 2016 m. pagal apskaičiavimus siekė 165 % disponuojamųjų pajamų – tai atspindi nekilnojamojo turto infliaciją, nes apie 80 % namų ūkių skolos yra susijusi su hipotekos paskolomis. Vis dėlto, Liuksemburgas siekdamas gerokai sumažinti galimą riziką finansiniam stabilumui jau nustatė atitinkamas makroprudencines priemones. Atsižvelgdama į nacionalinio sisteminės rizikos komiteto pasiūlymus, Vyriausybė neseniai taip pat pateikė įstatymo projektą, kuriuo nustatoma skolininko vertinimu grindžiamų priemonių sistema, siekiant išvengti namų ūkių pažeidžiamumo didėjimo, nors šį įstatymo projektą dar turi patvirtinti Parlamentas;

                  (15)

                  2018 m. Europos semestro įgyvendinimo kontekste Komisija atliko išsamią Liuksemburgo ekonominės politikos analizę ir ją paskelbė 2018 m. šalies ataskaitoje. Be to, ji įvertino 2018 m. stabilumo programą, 2018 m. nacionalinę reformų programą ir veiksmus, kurių Liuksemburgas ėmėsi atsižvelgdamas į ankstesniais metais jam skirtas rekomendacijas. Komisija įvertino ne tik jų svarbą tvariai fiskalinei ir socioekonominei Liuksemburgo politikai, bet ir tai, kokiu mastu jie atitinka Sąjungos taisykles ir gaires, nes Sąjungos lygio priemonėmis prisidedant prie būsimų nacionalinių sprendimų būtina stiprinti bendrą Sąjungos ekonomikos valdymą;

                  (16)

                  atsižvelgdama į šį vertinimą, Taryba išnagrinėjo 2018 m. stabilumo programą ir laikosi nuomonės (6), kad Liuksemburgas turėtų laikytis Stabilumo ir augimo pakto,

            REKOMENDUOJA Liuksemburgui 2018–2019 m. imtis šių veiksmų:

                  1.

                  padidinti vyresnio amžiaus asmenų užimtumo lygį gerinant jų užimtumo galimybes ir įsidarbinamumą, kartu toliau ribojant ankstyvą išėjimą į pensiją, taip siekiant padidinti ir ilgalaikį pensijų sistemos tvarumą.

                  2.

                  Toliau mažinti reguliavimo apribojimus verslo paslaugų sektoriuje.

         Priimta Briuselyje 2018 m. liepos 13 d.

               Tarybos vardu

               Pirmininkas

            H. LÖGER

         (1)  OL L 209, 1997 8 2, p. 1.

         (2)  2011 m. lapkričio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 1176/2011 dėl makroekonominių disbalansų prevencijos ir naikinimo (OL L 306, 2011 11 23, p. 25).

         (3)  OL C 179, 2018 5 25, p. 1.

         (4)  OL C 261, 2017 8 9, p. 1.

         (5)  2013 m. gruodžio 17 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 1303/2013, kuriuo nustatomos Europos regioninės plėtros fondui, Europos socialiniam fondui, Sanglaudos fondui, Europos žemės ūkio fondui kaimo plėtrai ir Europos jūros reikalų ir žuvininkystės fondui bendros nuostatos ir Europos regioninės plėtros fondui, Europos socialiniam fondui, Sanglaudos fondui ir Europos jūros reikalų ir žuvininkystės fondui taikytinos bendrosios nuostatos ir panaikinamas Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1083/2006 (OL L 347, 2013 12 20, p. 320).

         (6)  Pagal Reglamento (EB) Nr. 1466/97 5 straipsnio 2 dalį.


title: 2018 m. liepos 13 d. Tarybos rekomendacija dėl 2018 m. Danijos nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2018 m. Danijos konvergencijos programos

text:
               10.9.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 320/16

      TARYBOS REKOMENDACIJA
      2018 m. liepos 13 d.
      dėl 2018 m. Danijos nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2018 m. Danijos konvergencijos programos
      (2018/C 320/04)
      EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
      atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 121 straipsnio 2 dalį ir 148 straipsnio 4 dalį,
      atsižvelgdama į 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei koordinavimo (1), ypač į jo 9 straipsnio 2 dalį,
      atsižvelgdama į Europos Komisijos rekomendaciją,
      atsižvelgdama į Europos Parlamento rezoliucijas,
      atsižvelgdama į Europos Vadovų Tarybos išvadas,
      atsižvelgdama į Užimtumo komiteto nuomonę,
      atsižvelgdama į Ekonomikos ir finansų komiteto nuomonę,
      atsižvelgdama į Socialinės apsaugos komiteto nuomonę,
      atsižvelgdama į Ekonominės politikos komiteto nuomonę,
      kadangi:

                  (1)

                  2017 m. lapkričio 22 d. Komisija priėmė metinę augimo apžvalgą, kuria pradedamas 2018 m. Europos ekonominės politikos koordinavimo semestras. Ji tinkamai atsižvelgė į 2017 m. lapkričio 17 d. Europos Parlamento, Tarybos ir Komisijos paskelbtą Europos socialinių teisių ramstį. 2018 m. kovo 22 d. Europos Vadovų Taryba patvirtino metinėje augimo apžvalgoje nustatytus prioritetus. 2017 m. lapkričio 22 d. Komisija pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 1176/2011 (2) taip pat priėmė ir įspėjimo mechanizmo ataskaitą – joje Danija nenurodyta kaip viena iš valstybių narių, dėl kurių reikės parengti nuodugnią apžvalgą;

                  (2)

                  2018 m. kovo 7 d. paskelbta 2018 m. Danijos ataskaita. Joje įvertinta Danijos pažanga, padaryta įgyvendinant 2017 m. liepos 11 d. Tarybos priimtas konkrečiai šaliai skirtas rekomendacijas (3), veiksmai, kurių Danija ėmėsi atsižvelgdama į ankstesniais metais priimtas konkrečiai šaliai skirtas rekomendacijas, ir Danijos pažanga siekiant nacionalinių tikslų pagal strategiją „Europa 2020“;

                  (3)

                  2018 m. balandžio 24 d. Danija pateikė savo 2018 m. nacionalinę reformų programą ir savo 2018 m. konvergencijos programą. Siekiant atsižvelgti į jų tarpusavio sąsajas, abi programos vertintos vienu metu;

                  (4)

                  į atitinkamas konkrečioms šalims skirtas rekomendacijas atsižvelgta sudarant 2014–2020 m. Europos struktūrinių ir investicijų fondų (toliau – ESI fondai) programas. Kaip numatyta Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1303/2013 (4) 23 straipsnyje, Komisija, jei tai būtina siekiant remti atitinkamų Tarybos rekomendacijų įgyvendinimą, gali paprašyti valstybės narės peržiūrėti savo partnerystės sutartį ir susijusias programas bei pasiūlyti jų pakeitimų. Kaip naudotųsi šia nuostata, Komisija išsamiau nurodė priemonių, kuriomis ESI fondų veiksmingumas siejamas su patikimu ekonomikos valdymu, taikymo gairėse;

                  (5)

                  šiuo metu Danijai taikoma Stabilumo ir augimo pakto prevencinė dalis. Savo 2018 m. konvergencijos programoje Vyriausybė numato 2018 m. pasiekti 0,7 % BVP nominalų deficitą ir visu programos laikotarpiu iki 2025 m. toliau laikytis vidutinės trukmės biudžeto tikslo – 0,5 % BVP struktūrinio deficito. 2018 m. konvergencijos programoje numatoma, kad valdžios sektoriaus bendrosios skolos santykis su BVP sumažės iki 35,6 % 2018 m. ir toliau mažės iki 34,2 % 2020 m., o iki 2025 m. vėl padidės iki beveik 40 %. Makroekonominis scenarijus, kuriuo grindžiamos tos biudžeto projekcijos, yra tikėtinas programos laikotarpiu. Remiantis Komisijos 2018 m. pavasario prognoze, numatoma, kad 2018 m. struktūrinis balansas bus perteklinis ir sieks 0,3 % BVP, o 2019 m. – 0,9 % BVP – šie rodikliai šiek tiek viršija 2018 m. konvergencijos programos tikslą, taip pat viršija vidutinės trukmės biudžeto tikslą. Apskritai Taryba mano, kad pagal prognozes Danija 2018 ir 2019 m. turėtų atitikti Stabilumo ir augimo pakto nuostatas;

                  (6)

                  Danijos tvaraus augimo sąlyga – užtikrinti darbo jėgos pasiūlą demografinių pokyčių laikotarpiu ir pašalinti didėjantį darbo jėgos trūkumą tam tikruose sektoriuose. Tikėtina, kad dėl reformų, kuriomis siekiama padidinti profesiniame rengime ir mokyme dalyvaujančių ir jį baigiančių asmenų skaičių, ir dėl priemonių, kuriomis siekiama gerinti skaitmeninių įgūdžių ugdymą, kvalifikuotų darbuotojų pasiūla padidės. Be to, šiuo atžvilgiu būtų naudinga imtis priemonių, kuriomis į darbo rinką būtų veiksmingiau integruojamos marginalizuotos ir palankių sąlygų neturinčios grupės, t. y. menkai išsilavinęs jaunimas, sumažėjusio darbingumo asmenys bei neįgalieji ir migrantų kilmės asmenys. Neseniai priimtos integravimo į darbo rinką priemonės pradėtos įgyvendinti lėtai, tačiau naujai atvykusių pabėgėlių padėtis gerėja. Migrantų kilmės vaikų integracija į švietimo sistemą tebėra problema, todėl jų vidutiniai mokymosi rezultatai, palyginti su kitų vaikų, yra prastesni;

                  (7)

                  didelis našumo augimas yra būtinas norint remti ekonomikos augimą, išlaikyti gana aukštą Danijos gerovės lygį ir užtikrinti šalies konkurencingumą. Nors Danijos našumo lygis, palyginti su kitų valstybių narių, yra aukštas, našumo augimas jau ilgą laiką mažėja, be to, yra daugybė galimų našumo augimo kliūčių (jas taip pat nustatė Danijos našumo taryba ir Konkurencijos institucija). Lėtas našumo augimas visų pirma būdingas į vidaus rinką orientuotų paslaugų sektoriuose, kuriuose Vyriausybė 2017 m. ėmėsi tik ribotų konkurencijos didinimo priemonių ir kuriuose tam tikri segmentai, pavyzdžiui, hipotekos bankai, nepatiria konkurencijos iš užsienio. Silpna konkurencija keliuose į vidaus rinką orientuotų paslaugų sektoriuose (pvz., mažmeninės prekybos, finansų, komunalinių paslaugų teikimo, transporto ir didmeninės prekybos vaistais) vis dar stabdo našumą, investicijas ir darbo vietų kūrimą;

                  (8)

                  kelerius metus smarkiai augant būsto kainoms, kyla pervertinimo rizika, visų pirma pagrindinių miestų zonose. Europos sisteminės rizikos valdyba įspėjo aštuonias Sąjungos šalis, įskaitant Daniją, apie vidutinės trukmės laikotarpio pažeidžiamumą gyvenamosios paskirties nekilnojamojo turto sektoriuje, atsiradusį dėl didėjančių būsto kainų ir didelio namų ūkių įsiskolinimo. 2017 m. namų ūkiai toliau mažino savo įsiskolinimą, tačiau jis išlieka vienas didžiausių Sąjungoje (BVP procentinė dalis) ir, Komisijos skaičiavimais, viršija ekonomikos pagrindais ir prudencinėmis ribomis pateisinamą įsiskolinimo lygį. Be to, nuo 2013 m. labai didėja hipotekos paskolų, kurių paskolos ir pajamų santykis yra labai aukštas, dalis, visų pirma Kopenhagoje ir jos apylinkėse. Danijos valdžios institucijos patvirtino keletą naujų makroprudencinių priemonių, kuriomis siekiama dar labiau apriboti rizikingas paskolas (jos įsigalioja 2018 m. ir 2020 m.), ir nekilnojamojo turto mokesčių reformą (ji bus pradėta įgyvendinti 2021 m.), kuria siekiama mažinti būsto kainų skirtumus tarp regionų. Tačiau dėl labai didelio paskolos ir pajamų santykio, didelio įsiskolinimo kartu su dideliu jautrumu palūkanų normos pasikeitimui ir galimai pervertintų būsto kainų didėja kainų korekcijos, kuri gali pakenkti realiajai ekonomikai ir bankų sektoriui, rizika;

                  (9)

                  2018 m. Europos semestro kontekste Komisija atliko išsamią Danijos ekonominės politikos analizę ir ją paskelbė 2018 m. šalies ataskaitoje. Be to, ji įvertino 2018 m. konvergencijos programą, 2018 m. nacionalinę reformų programą ir veiksmus, kurių Danija ėmėsi atsižvelgdama į ankstesniais metais jai skirtas rekomendacijas. Komisija įvertino ne tik jų svarbą tvariai fiskalinei ir socioekonominei Danijos politikai, bet ir tai, kokiu mastu jie atitinka Sąjungos taisykles ir gaires, nes Sąjungos lygio priemonėmis prisidedant prie būsimų nacionalinių sprendimų būtina stiprinti bendrą Sąjungos ekonomikos valdymą;

                  (10)

                  atsižvelgdama į šį vertinimą, Taryba išnagrinėjo 2018 m. konvergencijos programą ir laikosi nuomonės (5), kad Danija turėtų laikytis Stabilumo ir augimo pakto;

            REKOMENDUOJA Danijai 2018–2019 m. imtis šių veiksmų:

                  1.

                  padidinti konkurenciją į vidaus rinką orientuotų paslaugų sektoriuose, pavyzdžiui, komunalinių paslaugų teikimo ir finansų sektoriuose.

         Priimta Briuselyje 2018 m. liepos 13 d.

               Tarybos vardu

               Pirmininkas

            H. LÖGER

         (1)  OL L 209, 1997 8 2, p. 1.

         (2)  2011 m. lapkričio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 1176/2011 dėl makroekonominių disbalansų prevencijos ir naikinimo (OL L 306, 2011 11 23, p. 25).

         (3)  OL C 261, 2017 8 9, p. 1.

         (4)  2013 m. gruodžio 17 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 1303/2013, kuriuo nustatomos Europos regioninės plėtros fondui, Europos socialiniam fondui, Sanglaudos fondui, Europos žemės ūkio fondui kaimo plėtrai ir Europos jūros reikalų ir žuvininkystės fondui bendros nuostatos ir Europos regioninės plėtros fondui, Europos socialiniam fondui, Sanglaudos fondui ir Europos jūros reikalų ir žuvininkystės fondui taikytinos bendrosios nuostatos ir panaikinamas Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1083/2006 (OL L 347, 2013 12 20, p. 320).

         (5)  Pagal Reglamento (EB) Nr. 1466/97 9 straipsnio 2 dalį.