title: Rekomendacija Tarybos sprendimas skirti Vengrijai savitarpio pagalbą

text:
     LT

LT        LT
 ---pagebreak---          EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA

                                           Briuselis, 2008 10 30
                                           COM(2008) 716 galutinis

                            Rekomendacija

                      TARYBOS SPRENDIMAS

                  skirti Vengrijai savitarpio pagalbą

                              Pasiūlymas

                      TARYBOS SPRENDIMAS

     skirti Vengrijai Bendrijos vidutinės trukmės finansinę pagalbą

                          (pateikta Komisijos)

LT                                                                    LT
 ---pagebreak---                                AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS

     1.       ĮŽANGA
     Nuo 2006 m. vidurio Vengrijos valdžios institucijos deda daug pastangų, kad ištaisytų
     sukauptą šalies išorės ir vidaus disbalansą. Nors per pastaruosius dvejus metus pasiekta
     konkrečių rezultatų, įskaitant gerokai mažesnį valdžios sektoriaus deficitą ir laipsniškai
     mažėjantį einamosios sąskaitos deficitą, nuo 2008 m. spalio pradžios padėtis Vengrijos
     finansų rinkose tapo labai įtempta. Tai susiję su palyginti dideliu finansiniu pažeidžiamumu
     dėl didžiulės Vengrijos užsienio skolos (beveik 100 % BVP), kurią pastaruoju metu dar labiau
     paaštrino paskolos užsienio valiuta privačiajam sektoriui, ir dėl didžiausio regione valstybės
     skolos santykio (maždaug 66 % BVP). Valdžios institucijos skubiai paskelbė apie išsamų
     politikos priemonių paketą, kuriuo siekiama atkurti investuotojų pasitikėjimą ir sumažinti
     įtampą finansų rinkose. Tarp numatytų priemonių – siūlymas sparčiau mažinti deficitą tiek
     2008 m., tiek 2009 m. – dėl to sumažėtų vyriausybės finansavimo poreikis, ir keletas tikslinių
     priemonių, kuriomis siekiama panaikinti vyriausybės skolos priemonių rinkos sąstingį ir
     padidinti likvidumą valiutų apsikeitimo sandorių rinkoje. Vis dėlto galima numatyti, kad
     2008 m. ir ypač 2009 m. kapitalo ir finansinės sąskaitos būklė sparčiai blogės dėl neramumų
     finansų rinkose, todėl šaliai šiuo laikotarpiu reikės didelės finansinės paramos – tikriausiai
     maždaug 20 mlrd. EUR iki 2009 m. pabaigos.

     2.       MAKROEKONOMINĖS TENDENCIJOS IR PROGNOZĖS
     2006 m. viduryje pradėta fiskalinio konsolidavimo programa, kuria buvo siekiama ištaisyti
     didelį biudžeto ir išorės disbalansą, susikaupusį ankstesniais metais (2006 m. valdžios
     sektoriaus deficitas buvo 9,3 %, o einamosios sąskaitos – 7,5 %). Tarp numatytų priemonių –
     išlaidų įšaldymas, valstybės investicijų mažinimas, mokesčių didinimas ir kainų subsidijų
     mažinimas. Dėl to gerokai sumažėjo valdžios sektoriaus gamybos apimtis, ypač sveikatos
     apsaugos, švietimo ir administravimo srityse. 2007 m. privatusis sektorius, jam suteikus
     galimybę naudotis naujais kreditais, tam tikru mastu sugebėjo atsispirti nuosmukiui. Dėl
     didelės eksporto plėtros (maždaug 16 %) investicijos dar šiek tiek padidėjo, nors gerokai
     išaugus su darbo užmokesčiu susijusioms sąnaudoms įmonių pelnas sumažėjo. Vartojimas
     taip pat šiek tiek padidėjo (0,7 %), nepaisant to, kad realusis darbo užmokestis sumažėjo, nes
     staigiai šoktelėjus naftos ir maisto kainoms kartu padidėjo reguliuojamos kainos ir pridėtinės
     vertės mokestis. Apskritai, metinis BVP augimas sulėtėjo nuo 4,1 % 2006 m. iki 1,1 %
     2007 m., o infliacija padidėjo dvigubai beveik iki 8 % ir gerokai viršija oficialų siektiną
     infliacijos rodiklį.
     Laipsniškai mažėjant fiskalinių priemonių paketo poveikiui, planuota, kad ekonomika turėtų
     pradėti atsigauti 2008 m., ir potencialaus augimo rodiklis (šiek tiek mažesnis nei 3 %) būtų
     pasiektas per 2–3 metus. Tačiau ES ir visame pasaulyje labiau nei tikėtasi sulėtėjus
     ekonomikos augimui, smarkiai pablogėjo eksporto – pagrindinio pastarųjų metų Vengrijos
     ekonomikos augimo variklio – prognozės. Dabartiniai finansiniai sunkumai ir susijęs kreditų
     sąlygų griežtinimas padidino nuosmukį ir dar labiau pablogino augimo perspektyvas.
     Sugriežtinus kreditų sąlygas labiausiai nukentėjo privatus vartojimas ir namų ūkių
     investicijos; įmonių investicijų padėtis geresnė, tikintis tam tikros paramos iš ES (struktūrinių
     ir sanglaudos) fondų. Taigi numatoma, kad 2008 m. BVP augimas išliks gerokai lėtesnis nei
     2 %, 2009 m. staigiai sumažės, o 2010 m. pradės iš lėto atsigauti. Atsižvelgiant į didelį
     netikrumą dabartinėmis finansų rinkos sąlygomis, netgi kyla tam tikras pavojus, kad 2009 m.
     BVP galėtų sumažėti, o po to pradėtų vangiai ir lėtai atsigauti.

EN                                                  2                                                    EN
 ---pagebreak---      3.      VIEŠIEJI FINANSAI
     2007 m. valdžios sektoriaus deficitas sudarė 5 % BVP, t. y. smarkiai sumažėjo, palyginti su
     9,3 % BVP 2006 m. Tai – fiskalinio konsolidavimo programos, kurią 2006 m. vasarą pradėjo
     perrinkta Vyriausybė, rezultatas; pagal šią programą kelis kartus didinti mokesčiai,
     sumažintos kainų subsidijos, įšaldytos išlaidos (ypač susijusios su viešojo sektoriaus darbo
     užmokesčiu) ir nominaliai sumažintos valstybės investicijos. 2008 m. liepos viduryje
     Vyriausybė, atsižvelgdama į didesnes nei planuota centrinės valdžios pirmojo pusmečio
     pajamas, peržiūrėjo ir sumažino savo deficito prognozę iki 3,8 % BVP (naujausioje
     atnaujintoje konvergencijos programoje nustatytas ir Tarybos patvirtintas siektinas deficito
     rodiklis – 4 % BVP).
     Vyriausybė, reaguodama į neramumus Vengrijos finansų rinkose, spalio 10 d. paskelbė 12
     punktų veiksmų planą, skirtą rinkos pasitikėjimui didinti. Visų pirma plane numatyta mažinti
     siektiną biudžeto deficito rodiklį nuo 3,8 % BVP iki 3,4 % BVP 2008 m., nuo 3,2 % BVP iki
     2,9 % BVP 2009 m. ir vėliau iki 2,6 % BVP. Ambicingesnį 2008 m. 3,4 % BVP deficito
     tikslą planuojama pasiekti pasitelkus tokias priemones: i) mažinant tam tikrų vyriausybės
     programų išlaidas ir planuotas bendro finansavimo išlaidas dėl to, kad ES lėšos panaudojamos
     lėčiau nei planuota (0,15 % BVP); taip pat ii) prireikus visam laikui įšaldant nepanaudotus
     biudžeto rezervus (0,3 % BVP). 2009 m. tikslą – 0,6 % BVP mažesnį deficitą – numatoma
     pasiekti: i) atšaukiant planuojamus mokesčių pakeitimus, dėl kurių pagal oficialias prognozes
     2009 m. būtų prarasta 0,55 % BVP pajamų, ir paliekant galioti kompensacines išlaidų
     priemones, ii) dar 0,6 % BVP mažinant išlaidas (sumažinus vyriausybės programų ir
     biudžetinių įstaigų veiklos išlaidas, taip pat atidėjus tam tikrų socialinių pervedimų
     indeksavimą) – toks sumažinimas numatytas spalio 18 d. pateiktame persvarstytame biudžeto
     projekte, ir iii) taikant papildomas maždaug 1 % BVP vertės priemones: mažinant tryliktąsias
     pensijas ir tryliktuosius atlyginimus valstybės įstaigų tarnautojams, taip pat įšaldant viešojo
     sektoriaus darbo užmokesčius.
     Vyriausybės 12 punktų veiksmų plane taip pat numatyta atgaivinti fiskalinio valdymo
     reformos procesą. Persvarstytas teisės aktas Parlamentui pateiktas spalio 17 d. Jame įtraukta
     opozicijos partijų svarbių alternatyvių pasiūlymų elementų (pvz., nustatyti daugiametes
     viršutines centrinės valdžios subsektoriaus išlaidų ribas ir prie Valstybės biudžeto tarnybos
     (angl. Legislative Budget Office) įsteigti Fiskalinę tarybą (angl. Fiscal Council).
     Persvarstytame plane nurodyta, kad metinis biudžetas būtų integruotas į 3 metų sistemą,
     nustatant laikotarpio vidurio kiekybinius tikslus. Numatoma, kad naujasis teisės akto
     pasiūlymas turi būti priimtas paprastąja balsų dauguma.

     4.      FINANSŲ RINKOS
     Beveik per visus 2008 metus sąlygos Vengrijos finansų rinkose kito maždaug taip pat, kaip ir
     kitų regiono valstybių rinkose (nors būta ir didesnių svyravimų1), tačiau nuo spalio pradžios
     įtampa rinkose labai padidėjo dėl staigaus sąstingio pirminėje vyriausybės obligacijų rinkoje,
     staigaus nuosmukio akcijų biržoje ir didžiulio valiutos nuvertėjimo, dėl kurių labai padidėjo
     vyriausybės obligacijų pelningumo skirtumai ir kredito įsipareigojimų nevykdymo
     apsikeitimo sandorių skirtumai. Atrodo, kad tai susiję su likvidumo trūkumu finansų
     sistemoje, ypač užsienio valiutos likvidumo, o tai kainuoja vis daugiau dėl to, kad suvokiama
     su kita sandorio šalimi susijusi rizika padidino ir sustiprino nenorą rizikuoti Vidurio ir Rytų
     Europos šalių atžvilgiu.

     1
            Pavyzdžiui, iš esmės dėl nacionalinių pensijų fondų portfelių restruktūrizavimo 2008 m. pavasarį kilo
            laikinų sunkumų vyriausybės obligacijų rinkoje.

EN                                                       3                                                          EN
 ---pagebreak---      Reaguodamos į krizę rinkoje spalio pradžioje, valdžios institucijos paskelbė keletą priemonių,
     kuriomis tiesiogiai siekiama mažinti finansinius sunkumus. Be to, kad buvo sugriežtinti
     biudžeto planai, ir dėl to sumažėja grynojo finansavimo poreikiai, numatytos tokios
     priemonės: 1) ne tokios griežtos pensijų fondų investavimo taisyklės; 2) spalio 13 d.
     Vengrijos nacionalinio banko (MNB) įdiegta nauja valiutų apsikeitimo sandorių priemonė,
     kuria siekiama parinkti valiutų apsikeitimo sandorių pirkėjus ir pardavėjus, kad būtų įveikta
     su kita sandorio šalimi susijusi rizika, 3) nauja rezervinė priemonė bankams, siūloma nuo
     spalio 16 d., pagal kurią MNB gali visą parą teikti bankams eurų ir forintų apsikeitimo
     sandorių paslaugas. Ši nauja priemonė grindžiama susitarimu dėl atpirkimo sandorių su
     Europos centriniu banku (ECB), pagal kurį ECB suteikia MNB galimybę pasiskolinti iki 5
     mlrd. EUR; 4) spalio 16 d. MNB taip pat paskelbė apie priemones, skirtas šalies obligacijų
     rinkai paremti pagal susitarimą su pagrindiniais makleriais; 5) spalio 22 d. MNB 300 bazinių
     punktų padidino savo palūkanų normą, kad sustabdytų nacionalinės valiutos žlugimą (iki to
     laiko nuo spalio pradžios Vengrijos forintas euro atžvilgiu nuvertėjo 14 %).
     Be to, spalio 13 d. Vengrijos Parlamentas indėlių draudimo sumą padidino nuo 6 mln. HUF
     iki 13 mln. HUF. Apskaičiuota, kad taikant šią naują ribą bus apdrausta maždaug 90 %
     reikalavimus atitinkančių indėlių. Kartu su šia teisine priemone prisiimtas politinis
     įsipareigojimas prireikus apdrausti visus indėlius. Be to, Vengrijos valdžios institucijos ėmė
     aktyviau bendradarbiauti su šalies Finansinio stabilumo komitetu (įsteigtu 2004 m.) ir
     sustiprino tarpvalstybinius priežiūros institucijų ryšius.

     5.      MOKĖJIMO BALANSAS IR IŠORINIO FINANSAVIMO POREIKIAI
     Grynasis eksporto augimas, kurį paskatino spartus ekonomikos augimas visame pasaulyje,
     pastaraisiais metais buvo pagrindinis BVP augimo variklis ir daug prisidėjo laipsniškai
     mažinant einamosios sąskaitos deficito ir BVP santykį, kuris sumažėjo nuo 7,5 % 2006 m. iki
     6,4 % 2007 m. Kitas pagrindinis veiksnys 2007 m. – gerokai mažesnis vyriausybės
     finansavimo poreikis. Kapitalo sąskaitoje užregistruotas didėjantis perviršis (2007 m. pasiekęs
     1,1 % BVP), kurį iš dalies galima paaiškinti tuo, kad panaudojama vis daugiau ES lėšų, todėl
     grynuosius išorės įsipareigojimus pavyko stabilizuoti, nors jie išlieka dideli (97 % BVP). Tuo
     pat metu skolos tipo priemonės sudarė didesnę išorės deficito dalį. Tai rodo, inter alia, nuolat
     didelį tiesioginių užsienio investicijų ir gyventojų investicijų portfelio srautą į užsienį –
     ilgainiui tai turėtų turėti teigiamos įtakos einamosios sąskaitos pajamų balansui. 2008 m.
     pirmoje pusėje skolos nesukuriančio finansavimo dalis šiek tiek padidėjo (iki maždaug
     trečdalio), o trumpalaikės skolos (kurios terminas – mažiau nei 1 metai) dalis, palyginti su
     bendrąja skola, padidėjo iki maždaug 23 % BVP lygio iš esmės dėl didėjančių finansų
     sektoriaus išorės įsipareigojimų, kurie dabar sudaro 35 % BVP (vyriausybės dalis, palyginti
     su visa užsienio skola, yra 30 %).
     Numatoma, kad šiais ir ypač kitais metais einamosios sąskaitos deficitas turėtų ir toliau
     mažėti, atsižvelgiant į forinto nuvertėjimą pastaruoju metu ir gerokai mažesnį importo augimą
     2009 m. Kapitalo sąskaitos būklė taip pat turėtų gerėti, nes panaudojama vis daugiau jau
     paskirtų ES lėšų. Kita vertus, remiantis naujausiais pokyčiais, ypač nuo spalio pradžios,
     galima tikėtis, kad grynasis investicijų portfelio srautas į užsienį (įskaitant išvestines
     finansines priemones) paspartės, ypač atsižvelgiant į tai, kad vyriausybės ir bankų išorės
     skolinimasis smarkiai mažėja, ir dėl to kapitalo ir finansinės sąskaitų būklė gali gerokai
     pablogėti 2008 ir ypač 2009 m. Šiomis aplinkybėmis, siekiant sureguliuoti mokėjimų balansą,
     o tarptautines valiutos atsargas padidinti iki riziką ribojančio lygio, TVF ir Komisija mano,
     kad trumpuoju ir vidutinės trukmės laikotarpiu Vengrijai reikės didelės finansinės pagalbos –
     maždaug 20 mlrd. EUR iki 2009 m. pabaigos.

EN                                                  4                                                   EN
 ---pagebreak---      Atsižvelgdama į pirmiau išdėstytas aplinkybes, Komisija mano, kad Vengrijos mokėjimų
     balansui iškilusi didelė grėsmė, todėl Komisija rekomenduoja Tarybai priimti sprendimą skirti
     Vengrijai savitarpio pagalbą.

     6.       ES PARAMA PAGAL MOKĖJIMŲ BALANSO PRIEMONĘ – TARPTAUTINĖS PAGALBOS
              DALIS

     Dabartinėmis aplinkybėmis Vengrijai derėtų suteikti vidutinės trukmės finansinę pagalbą
     pagal valstybių narių mokėjimų balansams skirtą priemonę (pagal Reglamentą (EB)
     Nr. 332/2002). Pagalba būtų suteikta tuo metu, kai Vengrijos einamųjų mokėjimų balansui
     gresia rimtas pavojus dėl padidėjusios įtampos finansų rinkoje, nepaisant to, kad nuo 2006 m.
     vidurio Vengrijos ekonomikos politika labai pagerėjo. ES parama Vengrijai būtų didesnio
     Vengrijai skirto finansavimo paketo dalis: TVF pagal rezervinį susitarimą, kurį numatoma
     patvirtinti 2008 m. lapkričio 6 d., Vengrijai suteikia 10,5 mlrd. specialiųjų skolinimosi teisių
     (SST) vertės paskolą (apie 12,5 mlrd. EUR), o Pasaulio bankas – 1 mlrd. EUR paskolą. Labai
     svarbu, kad Vengrijoje veikiančios didžiosios finansų institucijos ir toliau tinkamai finansuotų
     ekonomiką. Teikdama finansinę pagalbą Europos Sąjunga remia tvirtą Vengrijos valdžios
     institucijų įsipareigojimą įgyvendinti visapusišką ekonominės politikos programą, kurios
     tikslas – atkurti investuotojų pasitikėjimą ir sumažinti pastarosiomis savaitėmis Vengrijos
     finansų rinkose tvyrančią įtampą. Ši programa bus įtraukta į atnaujintą konvergencijos
     programą. Siekis sparčiau vykdyti fiskalinį konsolidavimą, dėl kurio mažėja finansavimo
     poreikiai, ir planuojama fiskalinio valdymo reformos pažanga atitinka ankstesnes Tarybos
     rekomendacijas, pateiktas nuomonėse dėl 2007 m. lapkričio mėn. konvergencijos programos
     ir dėl 2007 m. spalio mėn. Nacionalinės reformų programos įgyvendinimo ataskaitos. ES
     pagalba ir Komisijos dalyvavimas taip pat padėtų užtikrinti, kad dabartinė politika, kuriai
     įgyvendinti teikiamas visas finansavimo paketas, visiškai atitiktų ES politikos
     rekomendacijas.
     Paramos teikimo sąlygos, susijusios su ekonomine politika, apimtų fiskalinio valdymo
     reformą ir padėtų siekti ambicingesnio deficito mažinimo tikslo, kurį įgyvendinus būtų
     užtikrinta, kad plano ištaisyti perviršinį deficitą (ne vėliau kaip 2009 m.), vadovaujantis
     2006 m. spalio 10 d. Tarybos rekomendacija pagal perviršinio deficito procedūrą, bus
     laikomasi. Kitos sąlygos – pagal Lisabonos strategiją remiamos struktūrinių reformų
     priemonės, pavyzdžiui, darbo paskatų didinimas, siekiant kelti užimtumo lygį ir didinti
     ilgalaikį viešųjų finansų tvarumą. Pinigų politika ir toliau turėtų būti siekiama kainų stabilumo
     ir MNB infliacijos tikslų (dabartinis tikslas – 3 %). Be to, reikėtų sparčiai ir ryžtingai
     įgyvendinti sprendimus, kuriais siekiama užtikrinti geresnį finansų sektoriaus veikimą.
     Galiausiai, prižiūrint, kaip laikomasi nustatytų pagalbos teikimo sąlygų, būtų atsižvelgiama į
     pažangą, padarytą siekiant atitikti veiklos rezultatų kriterijus pagal TVF programą. Kriterijai
     yra tokie: i) centrinės valdžios, socialinio draudimo fondų ir nebiudžetinių fondų
     sukauptosioms pirminėms piniginėms išlaidoms nustatytos ketvirčio viršutinės ribos; ii)
     sukauptų viešojo sektoriaus uždelstų užsienio skolų nebuvimas; iii) grynųjų tarptautinių
     atsargų srauto žemiausia riba; ir iv) nacionalinio vartotojų kainų indekso pokyčių per 12 mėn.
     laikotarpį konsultacinės ribos. Be to, būtų naudinga griežčiau stebėti metinę biudžeto raidą,
     kad būtų laikomasi biudžeto tikslų ir būtų pasiektas oficialus deficito tikslas.
     Kad dabartinėmis aplinkybėmis rinkoje būtų užtikrintas būtinas lankstumas, siūloma leisti
     naudoti palūkanų normų apsikeitimo sandorius vykdant skolinimosi operaciją, kuria
     finansuojama paskola. Galimo apsikeitimo sandorio šalys turi turėti didžiausią kredito
     kokybės vertinimą, kad būtų apsaugotas ES biudžetas.

EN                                                  5                                                    EN
 ---pagebreak---      Atsižvelgdama į šias aplinkybes ir pasikonsultavusi su Ekonomikos ir finansų komitetu,
     Komisija rekomenduoja Tarybai skirti Vengrijai savitarpio pagalbą, numatytą Sutarties 119
     straipsnyje.

     Komisija, pasikonsultavusi su Ekonomikos ir finansų komitetu, taip pat siūlo, kad Taryba
     pagal Komisijos rekomendaciją priėmusi pirmiau minėtą sprendimą skirti Vengrijai savitarpio
     pagalbą, priimtų sprendimą Vengrijai skirti iki 6,5 mlrd. EUR vidutinės trukmės finansinę
     pagalbą pagal ES valstybės narėms skirtą priemonę (nustatytą 2002 m. vasario 18 d. Tarybos
     reglamente (EB) Nr. 332/2002), siekiant sustiprinti Vengrijos mokėjimų balanso tvarumą. Ši
     parama būtų teikiama remiantis susitarimu su TVF. Ji būtų išmokama 5 dalimis ir būtų susieta
     su ekonominės politikos sąlygomis. Siūlomas sprendimas baigtų galioti praėjus dvejiems
     metams nuo jo įsigaliojimo.

EN                                                6                                                 EN
 ---pagebreak---                                              Rekomendacija

                                      TARYBOS SPRENDIMAS

                                  skirti Vengrijai savitarpio pagalbą

     EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
     atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 119 straipsnį,
     atsižvelgdama į Komisijos rekomendaciją, pateiktą pasitarus su Ekonomikos ir finansų
     komitetu,
     kadangi:
     (1)    Nuo 2006 m. vidurio Vengrijos valdžios institucijos deda daug pastangų, kad ištaisytų
            susidariusį šalies išorės ir vidaus disbalansą. Nors per pastaruosius dvejus metus ir
            pasiekta konkrečių rezultatų, įskaitant gerokai mažesnį valdžios sektoriaus deficitą ir
            laipsniškai mažėjantį einamosios sąskaitos deficitą, nuo 2008 m. spalio pradžios
            Vengrijos finansų rinkų padėtis tapo labai įtempta.
     (2)    2008 m. spalio mėn. Vengrijos valdžios institucijos patvirtino išsamią ekonominės
            politikos programą, kuria siekiama atkurti investuotojų pasitikėjimą ir sumažinti
            pastarosiomis savaitėmis Vengrijos finansų rinkose tvyrančią įtampą; šioje programoje
            numatytos priemonės, kuriomis siekiama užtikrinti pakankamą bankų sistemos
            likvidumą ir finansavimą, be to, numatyti fiskalinio tvarumo užtikrinimo ir
            finansavimo poreikių ribojimo planai, visų pirma, Vyriausybė sumažino 2008 metų
            siektiną deficito rodiklį iki 3,4 % BVP, palyginti su planuojant biudžetą numatytu 4 %
            BVP deficitu, o 2009 metų siektiną deficito rodiklį sumažino nuo 3,2 % BVP iki 2,6 %
            BVP; į šią ekonomikos programą, visų pirma fiskalinius tikslus, bus atsižvelgta
            Vyriausybės biudžete ir konvergencijos programoje, kurioje numatyta ir kitų politinių
            priemonių bei struktūrinių reformų.
     (3)    Taryba reguliariai peržiūri Vengrijos įgyvendinamą ekonominę politiką, visų pirma,
            kai kasmet vertinama atnaujinta Vengrijos konvergencijos programa ir Nacionalinės
            reformų programos įgyvendinimo pažanga, reguliariai vertinama Vengrijos pažanga
            įgyvendinant Tarybos rekomendaciją pagal perviršinio deficito procedūrą ir kai
            rengiama konvergencijos ataskaita.
     (4)    Nors ir tikimasi, kad einamosios sąskaitos būklė pagerės, 2008 ir 2009 metais Vengrija
            turės didelių finansavimo poreikių (jų vertė – apie 20 mlrd. EUR), nes iš naujausių
            pokyčių finansų rinkose matyti, kad, paspartėjus grynajam investicijų portfelio srautui
            į užsienį, kapitalo ir finansinės sąskaitų būklė gali gerokai pablogėti.
     (5)    Siekdamos sustiprinti mokėjimų balanso tvarumą ir užsienio valiutos atsargas
            padidinti iki riziką ribojančio lygio, Vengrijos valdžios institucijos paprašė, kad ES ir
            kitos tarptautinės finansų institucijos bei šalys skirtų didelę finansinę pagalbą.
     (6)    Vengrijos mokėjimų balansui yra iškilusi didelė grėsmė, kuri yra svarus pagrindas
            neatidėliotinai skirti Bendrijos savitarpio pagalbą,

LT                                                  7                                                   LT
 ---pagebreak---      PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:

                                               1 straipsnis
     Bendrija Vengrijai skiria savitarpio pagalbą.
     Šis sprendimas skirtas valstybėms narėms.

     Priimta Briuselyje

                                                 Tarybos vardu
                                                 Pirmininkas

LT                                                   8           LT
 ---pagebreak---                                                Pasiūlymas

                                        TARYBOS SPRENDIMAS

                    skirti Vengrijai Bendrijos vidutinės trukmės finansinę pagalbą

     EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
     atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį,
     atsižvelgdama į 2002 m. vasario 18 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 332/2002 dėl priemonės,
     teikiančios vidutinės trukmės finansinę pagalbą valstybių narių mokėjimų balansams,
     sukūrimo2, ypač į jo 3 straipsnio 2 dalį,
     atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą, pateiktą pasitarus su Ekonomikos ir finansų komitetu
     (EFK),

     kadangi:
     (1)    Tarybos sprendimu [....] Vengrijai nuspręsta skirti savitarpio pagalbą.
     (2)    Nors ir tikimasi, kad einamosios sąskaitos būklė pagerės, apskaičiuota, kad 2008 ir
            2009 metais Vengrijos išoriniai finansavimo poreikiai sudarys apie 20 mlrd. EUR, nes
            iš naujausių pokyčių finansų rinkose matyti, kad, paspartėjus grynajam investicijų
            portfelio srautui į užsienį, kapitalo ir finansinės sąskaitų būklė gali gerokai pablogėti.
     (3)    Iki 6,5 mlrd. EUR vertės Bendrijos paramą Vengrijai reikėtų skirti pagal 2002 m.
            Reglamentu (EB) Nr. 332/2002 sukurtą priemonę, teikiančią vidutinės trukmės
            finansinę pagalbą valstybių narių mokėjimų balansams. Ta pagalba turėtų būti suteikta
            kartu su 10,5 mlrd. SST (apie 12,5 mlrd. EUR) vertės Tarptautinio valiutos fondo
            paskola pagal rezervinį susitarimą, kuris turėtų būti patvirtintas 2008 m. lapkričio 6 d.
            Pasaulio bankas taip pat sutiko Vengrijai suteikti 1 mlrd. EUR vertės paskolą.
     (4)    Pagalbą turėtų administruoti Komisija, kuri, pasitarusi su EFK, turėtų susitarti su
            Vengrijos valdžios institucijomis dėl finansinei pagalbai nustatytų specialių
            ekonominės politikos sąlygų. Šios sąlygos turėtų būti nustatytos Susitarimo
            memorandume. Komisija turėtų nustatyti išsamias finansines sąlygas Paskolos
            susitarime.
     (5)    Pagalba turėtų būti suteikta siekiant sustiprinti Vengrijos mokėjimų balanso tvarumą ir
            taip dabartinėmis ekonominėmis ir finansinėmis sąlygomis padėti sėkmingai
            įgyvendinti Vyriausybės ekonominės politikos programą,
     NUSPRENDĖ:

                                               1 straipsnis
     1.         Bendrija Vengrijai skiria iki 6,5 mlrd. EUR vidutinės trukmės paskolą, kurios
                vidutinis grąžinimo terminas yra ne ilgesnis kaip 5 metai.

     2
            OL L53/1 [2002 m. vasario 23 d.]

LT                                                  9                                                    LT
 ---pagebreak---      2.      Bendrijos finansinė pagalba teikiama dvejus metus nuo pirmosios dienos po šio
             sprendimo įsigaliojimo. Jei tai būtina dėl susiklosčiusių aplinkybių, Komisija,
             pasikonsultavusi su Ekonomikos ir finansų komitetu, gali nuspręsti pratęsti tą
             laikotarpį ne daugiau kaip dvejais metais.

                                              2 straipsnis
     1.      Komisija pagalbą administruoja, atsižvelgdama į Vengrijos įsipareigojimus ir
             Tarybos rekomendacijas, ypač į Nacionalinės reformų programos bei konvergencijos
             programos įgyvendinimą ir perviršinio deficito procedūrą.
     2.      Komisija, pasikonsultavusi su EFK, susitaria su Vengrijos valdžios institucijomis dėl
             finansinei pagalbai nustatytų specialių ekonominės politikos sąlygų, kaip nustatyta
             3 straipsnio 4 dalyje. Šios sąlygos nustatomos Susitarimo memorandume, kuris turi
             atitikti 1 dalyje nurodytus įsipareigojimus ir rekomendacijas. Išsamias finansines
             sąlygas Komisija nustato Paskolos susitarime.
     3.      Komisija, bendradarbiaudama su EFK, reguliariais laikotarpiais tikrina, ar laikomasi
             pagalbai nustatytų ekonominės politikos sąlygų. Komisija informuoja EFK apie
             galimą įsiskolinimų refinansavimą ar finansinių sąlygų restruktūrizavimą.

                                              3 straipsnis
     1.      Komisija Bendrijos finansinę pagalbą Vengrijai išmoka ne daugiau kaip penkiomis
             dalimis, kurių dydis bus nustatytas Susitarimo memorandume.
     2.      Pirma pagalbos dalis išmokama įsigaliojus Paskolos susitarimui ir Susitarimo
             memorandumui.
     3.      Jei tai būtina paskolai finansuoti, su didžiausią kredito kokybės vertinimą turinčiomis
             sandorio šalimis leidžiama apdairiai vykdyti palūkanų normų apsikeitimo sandorius.
     4.      Dėl kitų pagalbos dalių išmokėjimo Komisija priima sprendimą, gavusi EFK
             nuomonę. Kiekviena kita pagalbos dalis išmokama atsižvelgiant į tai, ar tinkamai
             įgyvendinama į Vengrijos konvergencijos programą įtraukta naujoji Vengrijos
             Vyriausybės ekonominė programa ir ypač Susitarimo memorandume nustatytos
             specialios ekonominės politikos sąlygos. Šios sąlygos būtų, inter alia: pažanga
             atliekant fiskalinį konsolidavimą, kurį Vyriausybė ketina vykdyti remdamasi 2006 m.
             spalio 10 d. Tarybos rekomendacija pagal perviršinio deficito procedūrą ir 2007 m.
             lapkričio mėn. Tarybos nuomone dėl atnaujintos konvergencijos programos;
             specialios priemonės, skirtos su konsolidavimu susijusioms išlaidoms kontroliuoti,
             taip pat fiskalinio valdymo ir finansų kontrolės reformos įgyvendinimo pažanga;
             pagal Lisabonos strategiją remiamos struktūrinių reformų priemonės, pavyzdžiui,
             darbo paskatų stiprinimas, siekiant kelti užimtumo lygį ir stiprinti ilgalaikį viešųjų
             finansų tvarumą.
     Šis sprendimas skirtas Vengrijos Respublikai.
     Priimta Briuselyje

                                                Tarybos vardu
                                                Pirmininkas

LT                                                   10                                                LT
 ---pagebreak---                                 POVEIKIO BIUDŽETUI PAŽYMA

                               (plg. su vidaus taisyklių 16 straipsniu)

     POLITIKOS SRITIS: 01 ANTRAŠTINĖ DALIS. EKONOMIKOS IR FINANSŲ
     REIKALAI
     VEIKLA: FINANSINĖS OPERACIJOS IR PRIEMONĖS
     PRIEMONĖ: VIDUTINĖS TRUKMĖS ES FINANSINĖ PAGALBA VENGRIJAI

     1.      PASIŪLYMO PAVADINIMAS: ATITINKAMA                            BIUDŽETO        IŠLAIDŲ
             KATEGORIJA IR ANTRAŠTINĖ DALIS
             01 04 01 01 EB garantija Bendrijos paskoloms, skirtoms mokėjimų balansui
             sureguliuoti

     2.      TEISINIS PAGRINDAS:
             EB sutarties 119 ir 308 straipsniai; 2002 m. vasario 18 d. Tarybos reglamentas
             Nr. 332/2002.
             Šiuo reglamentu valstybėms narėms pagal šią priemonę suteikiamų paskolų
             pagrindinės dalies suma apribojama 12 mlrd. EUR. Nuo šio reglamento įsigaliojimo
             paskolų pagal šią priemonę nebuvo išduota.

     3.      BENDRIEJI FINANSINIŲ METŲ DUOMENYS (EUR)
             Šis punktas sudaro Europos Sąjungos teikiamos garantijos struktūrą. Ji leis Komisijai
             aptarnauti skolą (grąžinti pagrindinę skolos dalį, sumokėti palūkanas ir kitas išlaidas)
             tuo atveju, jei skolininkas (Vengrijai) nevykdytų įsipareigojimų.
             Biudžeto įrašas („p.m.“), kuriame nurodyta biudžeto garantija, bus panaudotas tik
             tuomet, jei bus faktiškai pareikalauta šios garantijos. Tikimasi, kad biudžeto
             garantijos nebus pareikalauta. Kai Vengrija dar nebuvo tapusi valstybe nare, Taryba,
             remdamasi 1990 m. vasario 25 d. Sprendimu 1990/83/EEB ir 1991 m. birželio 24 d.
             Sprendimu 91/310/EEB, suteikė Vengrijai 790 mln. ekiu makrofinansinę pagalbą.
             Visa makrofinansinė pagalba buvo grąžinta iki 1998 m.
             3a. Einamieji metai
             Netaikoma

                                                        ĮA (įsipareigojimų
                                                          asignavimai)

     Pradinė asignavimo suma
     finansiniams     metams
     (biudžetas)

     Perkeliamos sumos

     Papildomas asignavimas

LT                                                 11                                                   LT
 ---pagebreak---      Bendra asignavimo suma

     Kitoje darbo programoje
     jau numatyti asignavimai

     Turimas likutis

     Suma siūlomam veiksmui

               3b. Perkėlimai
               Netaikoma

                                                                 ĮA
     Perkėlimai

     Kitoje darbo programoje jau
     numatyti asignavimai

     Turimas likutis
     Suma siūlomam veiksmui

               3c. Kiti finansiniai metai
               Netaikoma

                                                                 ĮA

     Pradinė asignavimo suma                             p.m.
     finansiniams     metams
     (biudžetas)

     Perkeliamos sumos

     Papildomas asignavimas
     Bendra asignavimo suma

     Kitoje darbo programoje
     jau numatyti asignavimai

     Turimas likutis
     Suma siūlomam veiksmui
                                                         p.m.

     4.        VEIKSMO APRAŠYMAS
               Siūlomą vidutinės trukmės pagalbą Vengrijai sudaro 6,5 mlrd. EUR Bendrijos
               paskola (kuri bus finansuojama Bendrijai pasiskolinus tarptautinėse kapitalo
               rinkose). Ji bus suteikta kaip tarptautinio finansavimo paketo dalis ir konkrečiai kaip

LT                                                  12                                                   LT
 ---pagebreak---              10,5 mlrd. SST (apie 12,5 mlrd. EUR) TVF paskola, papildyta rezervine priemone.
             Pasaulio bankas taip pat įsipareigojo skirti iš viso 1 mlrd. EUR. Bendrijos vidutinės
             trukmės finansinė parama Vengrijai yra skirta paremtai Vengrijos mokėjimų balanso
             tvarumą, kuriam gresia rimtas pavojus, ir tokiu būdu taip pat paremti naująją
             ekonominę vyriausybės programą, kuria, be kita ko, siekiama atkurti investuotojų
             pasitikėjimą ir palengvinti įtampą, patiriamą finansinėse rinkose nuo 2008 m. spalio
             pradžios. Ši pagalba reiškia norą paremti valstybę narę, kurios ekonomikos politika
             nuo 2006 m. vidurio labai pagerėjo, taip pat gerokai sumažinus bendrąjį valdžios
             sektoriaus deficitą. Turint omeny svarbias tarptautines (taip pat ir tarpbankines)
             sąsajas, šia pagalba taip pat prisidedama prie finansinio stabilumo ne vien tik pagalbą
             gaunančioje šalyje. Remiamas naujasis ekonominis paketas apima siūlymą greičiau
             mažinti deficitą tiek 2008 m., tiek 2009 m. – dėl to sumažėtų vyriausybės
             finansavimo poreikis, taip pat ir keletą tikslinių priemonių, kuriomis siekiama
             panaikinti vyriausybės skolos priemonių rinkos įšaldymą ir padidinti likvidumą
             valiutų apsikeitimo sandorių rinkoje. Galiausiai, konsultuojantis su Ekonomikos ir
             finansų komitetu Komisijos administruojama pagalba yra būdas užtikrinti, kad ES ir
             toliau dalyvaus formuojant ekonominę politiką Vengrijoje ir kad ta politika atitiks
             Vengrijos įsipareigojimus Europos Sąjungoje bei Tarybos rekomendacijas, ypač kiek
             tai susiję su Nacionalinės reformų programos bei konvergencijos programos
             įgyvendinimu ir perviršinio deficito procedūra.
             Bendrijos skolintoms lėšoms, gautoms kapitalo rinkose arba iš finansų įstaigų,
             siekiant suteikti paskolą Vengrijai, išduota Bendrijos garantija. Paskola yra gauta
             kapitalo rinkose arba iš finansų įstaigų. Pagrindinė paskolų, kurios bus suteiktos
             Vengrijai, suma yra 6,5 mlrd. EUR.
             Europos Sąjungos teikiamos garantijos struktūra sudarys galimybę Komisijai
             aptarnauti skolą, jei Vengrija nevykdytų savo įsipareigojimų.
             Siekdama vykdyti įsipareigojimus, Komisija gali pasinaudoti savo grynųjų pinigų
             ištekliais, kad laikinai aptarnautų skolą. Tokiu atveju bus taikomas 2000 m. gegužės
             22 d. Tarybos reglamento (EB, Euratomas) Nr. 1150/2000, įgyvendinančio
             Sprendimą 2000/597/EB, Euratomas dėl Bendrijų nuosavų išteklių sistemos
             (OL L 130, 2000 5 31, p. 1), 12 straipsnis.

     5.      PATVIRTINTAS SKAIČIAVIMO METODAS
             Netaikoma.

     6.      MOKĖJIMO GRAFIKAS (EUR)
             Netaikoma.
     Išlaidų          Asignavimai
     kategorija                                                Mokėjimai
                                                                                Vėlesni
                                                                                finansiniai
                                      n metai     n+1 metai n+2 metai n+3 metai            metai
                  n metai
                  n+1 metai

LT                                                13                                                   LT
 ---pagebreak---      n metai
     n+1 metai

     Iš viso

LT               14   LT


				|

		52014DC0412

			Rekomendacija TARYBOS REKOMENDACIJA dėl 2014 m. Kroatijos nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2014 m. Kroatijos konvergencijos programos /* COM/2014/0412 final - 2014/ () */

Rekomendacija
TARYBOS REKOMENDACIJA
dėl 2014 m. Kroatijos nacionalinės
reformų programos
su Tarybos nuomone dėl 2014 m. Kroatijos konvergencijos programos

EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl
Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 121 straipsnio 2 dalį
ir 148 straipsnio 4 dalį,
atsižvelgdama į 1997 m. liepos 7 d.
Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės
priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei
koordinavimo[1],
ypač į jo 9 straipsnio 2 dalį,
atsižvelgdama į 2011 m. lapkričio 16
d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1176/2011 dėl
makroekonominių disbalansų prevencijos ir naikinimo[2], ypač į jo 6
straipsnio 1 dalį,
atsižvelgdama į Europos Komisijos
rekomendaciją[3],
atsižvelgdama į Europos Parlamento
rezoliucijas[4],
atsižvelgdama į Europos Vadovų
Tarybos išvadas,
atsižvelgdama į Užimtumo komiteto
nuomonę,
atsižvelgdama į Ekonomikos ir
finansų komiteto nuomonę,
atsižvelgdama į Socialinės apsaugos
komiteto nuomonę,
atsižvelgdama į Ekonominės politikos
komiteto nuomonę,
kadangi:
(1)
2010 m. kovo 26 d. Europos Vadovų
Taryba pritarė Komisijos pasiūlymui įgyvendinti naują
augimo ir darbo vietų kūrimo strategiją „Europa 2020“,
grindžiamą geresniu ekonominės politikos koordinavimu, ir daugiausia
dėmesio skirti toms svarbioms sritims, kuriose reikia imtis veiksmų,
kad būtų stiprinamas Europos tvaraus augimo ir konkurencingumo
potencialas;
(2)
2010 m. liepos 13 d. Taryba, remdamasi
Komisijos pasiūlymais, priėmė rekomendaciją dėl
valstybių narių ir Sąjungos bendrųjų ekonominės
politikos gairių (2010–2014 m.), o 2010 m. spalio 21 d. –
sprendimą dėl valstybių narių užimtumo politikos
gairių, kurios kartu sudaro integruotas gaires. Į šias integruotas
gaires valstybių narių paprašyta atsižvelgti formuojant
nacionalinę ekonominę ir užimtumo politiką;
(3)
2012 m. birželio 29 d. valstybių ar
vyriausybių vadovai nusprendė priimti Susitarimą dėl
ekonomikos augimo ir darbo vietų kūrimo, kuriuo nustatė
nuoseklią nacionalinių, ES ir euro zonos veiksmų, naudojant
visus galimus svertus, priemones ir politikos strategijas, sistemą. Jie
nutarė, kokių veiksmų reikėtų imtis valstybių
narių lygmeniu, visų pirma išreikšdami tvirtą
įsipareigojimą siekti strategijos „Europa 2020“ tikslų ir
įgyvendinti konkrečioms šalims skirtas rekomendacijas;
(4)
2013 m. Europos semestre Kroatija dalyvavo
savanoriškai ir neoficialiai, pateikdama ekonominę programą;
konkrečiai šaliai skirtų rekomendacijų pateikta nebuvo. 2013 m.
birželio 21 d. Taryba priėmė išvadas, kuriomis teigiamai
įvertino Kroatijos ekonominę programą ir kuriose
pabrėžė, kad tikimasi, jog Kroatija darys pažangą vykdydama
Stabilumo ir augimo pakto reikalavimus ir vykdys patikimą
konsolidavimą, kartu garantuodama ekonomikos augimą skatinančias
išlaidas ir užtikrindama bendro finansavimo galimybę siekiant pritraukti
ES lėšų;
(5)
2013 m. lapkričio 13 d. Komisija
priėmė metinę augimo apžvalgą[5], kuria pradedamas 2014
m. Europos ekonominės politikos koordinavimo semestras. Tą
pačią dieną Komisija pagal Reglamentą (ES)
Nr. 1176/2011 priėmė Įspėjimo mechanizmo
ataskaitą[6],
kurioje nurodė, kad Kroatija yra viena iš valstybių narių,
dėl kurios reikės parengti nuodugnią apžvalgą;
(6)
2013 m. gruodžio 20 d. Europos Vadovų Taryba
patvirtino prioritetus, kuriais turi būti užtikrintas finansinis
stabilumas, fiskalinis konsolidavimas ir ekonomikos augimo skatinimo veiksmai.
Ji pabrėžė, kad reikia vykdyti diferencijuotą, ekonomikos
augimui palankų fiskalinį konsolidavimą, atkurti įprastas
skolinimo ekonomikai sąlygas, skatinti ekonomikos augimą ir
konkurencingumą, mažinti nedarbą, šalinti socialinius krizės
padarinius ir modernizuoti viešąjį administravimą;
(7)
2014 m. kovo 5 d. Komisija pagal Reglamento (ES)
Nr. 1176/2011 5 straipsnį paskelbė Kroatijai skirtą
nuodugnią apžvalgą[7].
Komisijai atlikus analizę, galima daryti išvadą, kad Kroatijoje yra
susidaręs perviršinis makroekonominis disbalansas, kurį reikia
specialiai stebėti ir dėl kurio reikėtų imtis ryžtingų
politikos veiksmų. Visų pirma reikia imtis politikos veiksmų,
atsižvelgiant į pažeidžiamumą, kurį lemia dideli išorės
įsipareigojimai, prastėjantys eksporto veiklos rezultatai, labai
įsiskolinusios įmonės ir sparčiai didėjanti valdžios
sektoriaus skola, taip pat mažas augimas ir menkas gebėjimas prisitaikyti;
(8)
2014 m. balandžio 24 d. Kroatija pateikė 2014
m. nacionalinę reformų programą ir 2014 m. konvergencijos
programą. Siekiant atsižvelgti į abiejų programų
sąsają, jos vertintos vienu metu;
(9)
2014 m. konvergencijos programoje išdėstytos
biudžeto strategijos tikslas – iki 2016 m. panaikinti perviršinį
deficitą ir siekti tvaraus ekonomikos augimo. Tai prognozuojama pasiekti
nuolat mažinant deficitą nuo 4,9 % BVP 2013 m. iki mažiau nei 3 % BVP
iki 2016 m., t. y. metų, kurie yra perviršinio deficito panaikinimo
terminas. Programoje prognozuojama, kad valdžios sektoriaus skola aukščiausią
tašką – 72 % BVP – pasieks 2014 m., kitais metais šiek tiek
sumažės, o vėliau nusistovės. Makroekonominis scenarijus, kuriuo
grindžiamos programoje pateiktos biudžeto projekcijos, yra optimistinis visą
programos laikotarpį. Pagal programoje pateiktą scenarijų, 2014
m. BVP nekis, o 2015 m. prognozuojamas nedidelis 1,2 % augimas,
palyginti su Komisijos 2014 m. pavasario prognozėje pateiktu atitinkamai
0,6 % sumažėjimu ir 0,7 % augimu. Programoje pateikti biudžeto prognozės
skaičiai skiriasi nuo Europos nacionalinių ir regioninių
sąskaitų sistemos (ESA) standartų, todėl atsiranda
nesuderinamumas su ankstesniais duomenimis bei makroekonominiu scenarijumi ir
negalima tinkamai palyginti su Komisijos 2014 m. pavasario prognoze. Be
to, programoje nepateikiama pakankamai detalių apie 2015 ir 2016 m.
konsolidavimo priemones, ypač apie išlaidas. Pagal Komisijos 2014 m.
pavasario prognozę, numatoma, kad nominalus deficitas 2014 m. sieks 3,8 %,
o 2015 m. – 3,1 %. Atlikus koregavimą, reikalingą, kad šias
projekcijas būtų galima palyginti su tikslais, nustatytais pagal
perviršinio deficito procedūrą (t. y. neatsižvelgiant į
antrosios pakopos pensijų sistemos turto perdavimo poveikį),
Komisijos deficito projekcijos būtų tokios: 4,6 % BVP 2014 m. ir
3,8 % 2015 m. Kadangi konvergencijos programa yra pirmoji ataskaita apie
veiksmus, kurių valdžios institucijos ėmėsi nuo tada, kai 2014
m. sausio 28 d. buvo pradėta perviršinio deficito procedūra, Komisija
Kroatijos veiksmus įvertino 2014 m. birželio 2 d. paskelbtame komunikate.
Visų pirma prognozuojama, kad nominalaus deficito tikslas bus pasiektas
2014 m., o 2015 m. numatoma, kad deficitas šiek tiek viršys tikslą.
Struktūrinio valdžios sektoriaus balanso būklė pagerėjo
beveik tiek, kiek reikalaujama 2014 ir 2015 m. Galiausiai, nors pakoreguoto
struktūrinio balanso pokytis nesiekia rekomenduojamo priemonių
dydžio, numatoma, kad tiek 2014, tiek 2015 m. priemonės, vertinamos pagal
diskrecinių priemonių apimtį, bus tinkamo dydžio. Siekiant sumažinti
neigiamą poveikį augimui ir padidinti konsolidavimo tvarumą,
užtikrinama, kad bus skirta daugiau dėmesio priemonių kokybei ir
pereita prie išlaidomis grindžiamų priemonių. Remdamasi programos
vertinimu ir Komisijos prognoze, pagal Tarybos reglamentą (EB) Nr.
1466/97, Taryba mano, kad nors iki 2014 m. balandžio 30 d. Kroatija
ėmėsi veiksmingų priemonių siekdama panaikinti
perviršinį deficitą, kaip buvo rekomenduota, tačiau reikalingos
papildomos priemonės, kad būtų įvykdyta pagal perviršinio
deficito procedūrą pateikta rekomendacija iki 2016 m. panaikinti
perviršinį deficitą ir užtikrinti panaikinimo patikimumą;
(10)
biudžeto konsolidavimo priemonėmis
turėtų būti siekiama gerinti viešųjų finansų
kokybę, kad darbo užmokesčio, socialinės apsaugos ir subsidijoms
skirtos išlaidos būtų veiksmingesnės, ir sudaryti pakankamai
fiskalinių galimybių pirmenybę teikti ekonomikos augimą
skatinančioms išlaidoms ir investicijoms, įskaitant Sąjungos
finansuojamus projektus. Pastaraisiais metais Kroatija įgyvendino
reikšmingas fiskalinės sistemos reformas. Tačiau išlieka su biudžeto
planavimu, veiksminga išlaidų kontrole ir nuosekliu biudžeto
apribojimų taikymu susijusių trūkumų, kurie turi
neigiamą poveikį fiskalinės politikos vykdymui. Nors neseniai
pakeistos, fiskalinės taisyklės turėtų būti dar
patobulintos. Fiskalinės sistemos veiksmingumą ypač mažina tai,
kad nėra prevencinių mechanizmų, prastai laikomasi skolos
taisyklės, o struktūriniu požiūriu subalansuoto biudžeto
taisyklė suformuluota nevienareikšmiškai. Fiskalinės politikos
komisijos įsteigimas vertinamas teigiamai, tačiau reikalingos
papildomos priemonės jos pozicijai rengiant biudžetą ir jį
stebint sustiprinti, ypač jos nepriklausomumui nuo visų biudžeto
valdymo institucijų;
(11)
Kroatija susiduria su problema, kaip vykdyti
fiskalinį konsolidavimą nepakenkiant konkurencingumui ir ekonomikos
atsigavimo perspektyvoms. Esant tokioms aplinkybėms, viešųjų
finansų pajamos suvaržytos dėl siauros mokesčių bazių,
suteikiančių stabilias mokestines pajamas ir beveik
neiškraipančių augimo, apibrėžties. Atsižvelgiant į tai,
nacionalinėje reformų programoje pateikiamas planas 2016 m.
įvesti reguliariai mokamą turto mokestį, tačiau jo veikimo
modelis, įskaitant mokesčių bazės modelį, dar
turėtų būti sukonkretintas. Mažindama šešėlinę
ekonomiką, Kroatija taip pat yra ryžtingai nusiteikusi imtis
priemonių mokestinių prievolių vykdymui pagerinti. Imtasi
veiksmų šioje srityje. Palaipsniui įvedus fiskalinius kasos aparatus,
dėl griežtesnės sandorių priežiūros išaugo mokestinės
pajamos. Tikimasi, kad reorganizavus mokesčių administravimą
padidės mokesčių surinkimo efektyvumas bei veiksmingumas ir
kartu bus sumažinta mokesčių mokėtojams tenkanti našta, susijusi
su mokestinių prievolių vykdymu. Tačiau, atsižvelgiant į
fiskalinio konsolidavimo poreikį bei duomenis, kurie rodo, kad didelė
mokesčių dalis nesurenkama, reikia toliau didinti mokesčių
surinkimo efektyvumą ir toliau stengtis, kad būtų pagerintas
mokestinių prievolių vykdymas, mokesčių mokėtojams
suteikiant daugiau elektroninių paslaugų;
(12)
Kroatija ėmėsi priemonių, siekdama
pagerinti pensijų tvarumą ir adekvatumą: nuo 2010 m.
lapkričio mėn. teisės aktais nustatytas pensinis amžius,
ankstyvo išėjimo į pensiją amžius ir laikotarpis, per kurį
moterys įgyja teisę į pensiją, buvo palaipsniui ilginamas
ir numatyta juos visiškai suvienodinti iki 2030 m. 2013 m. gruodžio mėn.
priimtame iš dalies pakeistame Pensijų draudimo įstatyme teisės
aktais nustatytas pensinis amžius pailgintas nuo 65 iki 67 metų, o
ankstyvo išėjimo į pensiją amžius – nuo 60 iki 62 metų. Tačiau
šis pailginimas įsigalios tik nuo 2031 m., o tai yra nepakankamai anksti,
atsižvelgiant į demografines tendencijas. Nepaisant pastaraisiais metais
įgyvendintų reformų, vis dar egzistuoja įvairių
galimybių į pensiją išeiti anksčiau. Atsižvelgiant į
išimčių mastą, baudas už ankstyvą išėjimą į
pensiją ir vėlyvo išėjimo į pensiją premiją,
neskatinama dirbti iki teisės aktais nustatyto pensinio amžiaus, ir tai
daro neigiamą poveikį darbo pasiūlai ir pensijų sistemos
tvarumui. 2013 m. priimtas Vienos teismo ekspertizės įstaigos įstatymas,
kuriuo siekiama padėti sumažinti invalidumo pensijas gaunančių
asmenų skaičių, ir, suvienodinus neįgalumo lygio
nustatymą, sumažinti sukčiavimo atvejų. Suintensyvinus
patikrinimus, sprendžiama konkreti problema, tačiau poveikis išlaidoms
priklausys nuo to, kaip priemonės bus įgyvendinamos ir kokiu mastu
bus užtikrintas sprendimų vykdymas. Pagal specialiąsias sistemas
mokamos pensijos, viršijančios tam tikrą viršutinę ribą,
buvo laikinai sumažintos 10 %, o jų indeksavimas buvo susietas su BVP. Nepaisant
pastarojo meto pastangų sumažinti išlaidas ir padidinti skaidrumą,
kalbant apie pagal specialiąsias sistemas mokamų pensijų ir
bendrųjų taisyklių suvienodinimo tempą ir mastą,
procesas vyksta lėtai ir bendra pažanga išlieka nedidelė;
(13)
sveikatos sektoriuje pasiekta gana gerų su
sveikata susijusių rodiklių ir, nors yra tam tikrų
regioninių skirtumų, paslaugos yra prieinamos, tačiau dėl
šios sistemos viešiesiems finansams tenka didelė našta. Valdžios
institucijos nustatė ligoninių tinklo trūkumus, kuriuos galima
panaikinti. 2014 m. kovo mėn. pateiktame pagrindiniame stacionariosios
sveikatos priežiūros reorganizavimo plane numatytos priemonės,
kuriomis būtų padidintas išlaidų veiksmingumas, pavyzdžiui,
ligoninių tinklo racionalizavimas, mažesnis vidutinis gydymo
ligoninėje dienų skaičius, geresnis vietų ligoninėse,
įskaitant ilgalaikės priežiūros, paskirstymas ir tolesni
ligoninių finansavimo pakeitimai. Kad planas būtų
įgyvendintas, reikėtų užtikrinti stiprius tiek ligoninių,
tiek centrinės valdžios stebėsenos ir įgyvendinimo
gebėjimus. Ilgalaikei priežiūrai būdinga tai, kad paslaugos
teikiamos ir pagal sveikatos priežiūros, ir pagal socialinės apsaugos
sistemas, padengiama tik nedidelė išlaidų dalis, suteikiama oficiali
priežiūra, teikiant šias paslaugas patiriama didelių išlaidų ir
yra ilgi laukiančiųjų sąrašai;
(14)
užimtumo ir aktyvumo lygiai, ypač jaunimo ir
vyresnio amžiaus žmonių, yra vieni žemiausių visoje ES. Be ciklo
lemiamų pokyčių, darbo rinkos rezultatai iš dalies susiję
su institucijomis ir politika. Kroatija pradėjo vykdyti darbo rinkos
reformas, siekdama padidinti darbo rinkos lankstumą. Pirmasis reformos
etapas, kurio metu pagrindinis dėmesys skirtas terminuotų darbo
sutarčių reglamentavimui, buvo užbaigtas 2013 m. 2014 m. sausio
mėn. vyriausybė priėmė antrąjį
pasiūlymą dėl teisės akto, kuriame numatyta sumažinti
išlaidas sutrumpinant ir supaprastinant procedūras ir padidinant darbo
laiko lankstumą. Be to, būtų įvestos lankstesnės
užimtumo formos, kaip antai ne visos darbo dienos sutartys. Atlikusi šiuos
pokyčius, Kroatija iš esmės prisivys kitas šalis, kiek tai
susiję su užimtumo apsaugos rodikliu. Nors tikimasi, kad šios reformos
turės teigiamą poveikį užimtumui apskritai, dėl jų
didėja darbo rinkos susiskaidymo rizika, įskaitant terminuotų
darbo sutarčių plitimą. Šiuo metu, nepaisant ypatingos Kroatijos
padėties – palyginti aukšto vidutinio darbo užmokesčio ir labai žemo
užimtumo lygio, nenumatoma jokių pokyčių, susijusių su
darbo užmokestį nustatančiomis institucijomis. Nors nedarbo lygis
tebeauga, aktyvioms darbo rinkos politikos priemonėms, kuriomis siekiama
sudaryti daugiau galimybių patekti į darbo rinką ir ilgiau joje
pasilikti, skirtos išlaidos ir jų aprėptis vis dar mažesni negu
vidurkis, ypač jaunimo, ilgalaikių bedarbių ir vyresnio amžiaus
darbuotojų atveju. Kroatijos valstybinės užimtumo tarnybos
administraciniai gebėjimai patiria didelį spaudimą, be kita ko,
ir regioniniu lygmeniu. Nėra sistemos, kuri leistų stebėti ir
vertinti darbo rinkos pokyčius bei poreikius, įskaitant
įgūdžių prognozavimą, be to, nevykdomas reguliarus
aktyvių darbo rinkos politikos priemonių vertinimas. Nedeklaruojama
apmokama veikla sudaro didelę dalį visos veiklos;
(15)
padėtis darbo rinkoje itin nepalanki jaunimui,
nes jo nedarbo lygis labai išaugo ir 2013 m. siekė beveik 50 %,
o jaunimo, kuris nedirba ir nesimoko, dalis tebeauga. Siekiant Jaunimo
garantijų iniciatyvos tikslų svarbūs uždaviniai – informuoti
darbo biržoje neregistruotą jaunimą ir mobilizuoti privatų
sektorių, kad būtų siūloma daugiau pameistrystės galimybių.
Kroatija taip pat susiduria su rimta švietimo srities problema, susijusia su
atitiktimi darbo rinkos poreikiams ir kokybiškomis paslaugomis visuose švietimo
sektoriuose. Vidurinėse ir aukštosiose mokyklose trūksta mokymo darbo
vietoje ir profesinio orientavimo paslaugų, o darbdavių dalyvavimo
profesinio rengimo ir mokymo, taip pat vidurinio bei tretinio išsilavinimo
sistemose lygis yra žemas.  Neseniai aukštąjį mokslą
baigusių asmenų užimtumo lygis gerokai mažesnis, negu kitose ES
valstybėse narėse. Vykdoma pasenusios profesinio rengimo ir mokymo
sistemos reforma mokyklose išbandant naują mokymo programą. Nors
Kroatijos kvalifikacijų sistemos ir Švietimo, mokslo ir technologijų
strategijos tebėra įgyvendinamos, jos turėtų pagerinti
mokymosi rezultatus ir užtikrinti, kad jie atitiktų darbo rinkos poreikius;

(16)
dėl didelio nedarbo lygio ir mažo aktyvumo
darbo rinkoje Kroatijoje pablogėjo socialinė padėtis.
Pastaraisiais metais padidėjo asmenų, kuriems gresia skurdas ir
socialinė atskirtis, dalis, kuri gerokai viršija ES vidurkį.
Socialinių išmokų sistemos modelis leidžia išmokų gavėjams
gauti iš dalies sutampančius pinigų pervedimus. Kai išmokų
gavėjai pradeda dirbti, jie praranda kai kuriuos iš šių
socialinių pervedimų, todėl jie neskatinami patekti į darbo
rinką. Galima būtų didinti socialinės apsaugos sistemos
efektyvumą ir skaidrumą: dabar už pajamų paramos planus ir
išmokų skyrimą atsako daug skirtingų institucijų,
veikiančių skirtinguose valdžios lygmenyse, kriterijai taikomi
nevienodai ir pasitaiko dalinių sutapimų. 2013 m. Socialinės
apsaugos įstatyme įvestas griežtesnis materialinės padėties
tikrinimas ir keturios iš daugiau kaip 70 nacionaliniu lygmeniu mokamų
išmokų, įskaitant kai kurias, skirtas konkrečioms grupėms,
sujungtos į bendrąsias minimalias pajamas. Iki 2016 m. bus
palaipsniui įgyvendinama nacionalinė vieno langelio principu
veikianti sistema, kuria naudojantis bus administruojamos visos nacionaliniu
lygmeniu mokamos išmokos pinigais. Tačiau bus sudėtinga sistemingai
stebėti ir vertinti, nes nebuvo integruoti vietos ir regionų
lygmenimis taikomi pajamų paramos planai ir programos, taip pat
įvairios ne materialine padėtimi pagrįstos išmokos pinigais,
skirtos konkrečioms gyventojų grupėms.  Nepaisant keleto nuo
2011 m. vykdomų teisėkūros reformų, dėl
socialinių išmokų sistemos modelio nepavyko veiksmingai padėti
tiems, kuriems pagalbos labiausiai reikia;
(17)
pagal dabartinę Kroatijos verslo
reglamentavimo sistemą įmonėms tenka didelė našta, be kita
ko, yra teisinio tikrumo trūkumas, neskaidrus sprendimų
priėmimas, ypač vietos lygmeniu, ir daugybė parafiskalinių
mokesčių. Be to, kadangi viešosios administracijos atsakomybė
labai išskaidyta vietos ir regionų lygmenimis ir kompetencijos padalintos
tarp ministerijų ir įstaigų, sunku priimti verslo sprendimus ir
užsitęsia administracinės procedūros. Siekiant nustatyti verslui
kylančias kliūtis, centrinės valdžios lygmeniu laikomasi
struktūrinio požiūrio, tačiau netaikoma nuosekli
administracinės naštos apskaičiavimo metodika, todėl mažėja
priemonių, kurių jau imtasi, veiksmingumas. Dabartinė
įmonėms skirta vieno langelio principu veikianti sistema apima tik
nedaug funkcijų. Reikia racionalizuoti ir pagerinti valstybės
subsidijų ir garantijų kontrolę, pirmas žingsnis šioje srityje
būtų remiamų įmonių ir asmenų centrinis
registras. Kroatija pradėjo vykdyti viešojo administravimo reformas,
siekdama sustiprinti administracinius gebėjimus ir pagerinti piliečiams
ir įmonėms teikiamų viešųjų paslaugų
orientavimąsi į klientą. Tačiau viešojo valdymo kokybė
išlieka prasta, įvairių valdžios lygmenų koordinavimas silpnas,
o politikos formavimas ir vertinimas remiantis įrodymais pasitaiko retai
arba yra pernelyg formalus. Viešojo administravimo reformos strategijos
priėmimas – žingsnis teisinga linkme. Strategija turėtų
būti nuodugniai įgyvendinta visuose valdžios lygmenyse. Patirtis,
įgyta naudojant pasirengimo narystei lėšas, rodo, kad yra
trūkumų, susijusių su strateginiu planavimu, institucinių
gebėjimų trūkumu ir projektų rengimo bei tolesnės su
projektu susijusios veiklos vykdymu;
(18)
valstybės įmonėms arba
valstybės kontroliuojamoms bendrovėms neigiamą poveikį turi
silpnas valdymas, be to, vėluojama įgyvendinti naują
valstybės turto ir įmonių valdymo strategiją. Dabar
stebėtojų tarybos nariai ir vadovybė neatrenkami konkurso
būdu, o apie paskyrimus neskelbiama. Nors imtasi veiksmų siekiant
pagerinti kovos su korupcija sistemą, reikia dėti daugiau
pastangų visuose valdžios lygmenyse vykdant korupcijos prevenciją.
Esminiai elementai, kurių dabar trūksta kovos su korupcija sistemai,
yra veiksmingi patikrinimo mechanizmai interesų konflikto ir
valstybės tarnautojų turto atskleidimo atvejais, taip pat
konkrečios apsaugos priemonės valstybės įmonėms arba
valstybės kontroliuojamoms bendrovėms. Interesų konflikto
sprendimo komisijos tikrinimo įgaliojimai remiasi kitų valdžios
įstaigų kompetencijomis ir aktyvumu. Nepaisant pažangos, padarytos
siekiant padidinti viešųjų pirkimų procedūrų
skaidrumą, rizikos vertinimo priemonės nėra sistemingai
naudojamos ir atrodo, kad pažeidžiamiems sektoriams neskiriama pakankamai
dėmesio. Reikia sustiprinti viešojo pirkimo taisyklių veiksmingo įgyvendinimo
priežiūrą atsižvelgiant ir į ES lėšų skirstymą
ateinančiais metais;
(19)
2013 m. plačiai taikant procedūrą,
kurios turi būti laikomasi gresiant bankrotui, iš dalies pavyko
išspręsti skolos aptarnavimo problemas, su kuriomis susidūrė
bendrovės, nes jos ne tokios sudėtingos, brangios ir ilgai trunkančios,
kaip bankroto procedūros. Tačiau
šią priemonę dar galima stiprinti šalinant įvairius jos
trūkumus, tokius kaip nepakankamai aiškus valstybės vaidmuo procese,
stiprinant komercinių bylų teismų vaidmenį tvirtinant
ieškinius ir patikimus restruktūrizavimo planus, išplečiant
procedūros taikymo sritį, kad būtų galima veiksmingai
atlikti restruktūrizavimo procedūrą, kol skolininkas netapo
nemokus, ir šalinant įstatymo įgyvendinimo trūkumus. Nors buvo
vykdoma keletas reformų, kuriomis siekiama pagerinti teisingumo sistemos
efektyvumą, teisme nagrinėjamos civilinės, komercinės bei
administracinės bylos užtrunka nepagrįstai ilgai, ypač pirmos
instancijos teismuose. 2013 m. padaugėjo neišspręstų bylų,
ypač civilinių ir komercinių bylų. Norint išspręsti
šias problemas, kurios kliudo verslui vykdyti veiklą ir mažina Kroatijos
patrauklumą pritraukiant tiesiogines užsienio investicijas, reikia
nuolatinių pastangų kuriant ir stiprinant tinkamas paskatas laiku
išnagrinėti bylas ir skatinti neteisminį ginčų sprendimą,
ypač ieškinių dėl nedidelių sumų atveju;
(20)
 Kroatijos Nacionalinio banko konservatyvus
požiūris į makroprudencinį reguliavimą, ypač dėl
kapitalo lygio, reiškia, kad bankai tapo atsparesni, o tai naudinga
atsižvelgiant į problemas, su kuriomis jie dabar susiduria dėl
silpnos ekonomikos. Tačiau ekonomikai išgyvenant šeštuosius nuosmukio
metus ir didėjant neveiksnių paskolų skaičiui, kyla rizika
bankų turto kokybei. Palankiai vertinama, kad tam tikriems Kroatijos
keturių didžiausių užsienio kapitalo bankų portfeliams pagal
naują bendrą priežiūros mechanizmą bus taikomas euro zonos
turto kokybės patikrinimas ir (arba) testavimas nepalankiausiomis
sąlygomis. Nepaisant to, juos atliekant nebus patikrinti kai kurie
Kroatijos manymu svarbūs portfeliai, nes portfeliai atrenkami
atsižvelgiant į jų svarbą bankų grupės lygmeniu. Be
to, netikrinami vidutinio dydžio ir mažesni bankai, kurių kapitalo lygis
gali būti mažesnis, o turto kokybė ne tokia patikima, ir tai gali
būti svarbu finansiniam stabilumui. Papildžius pagal bendrą
priežiūros mechanizmą atliekamą tikrinimą papildomu
priežiūros diagnostiniu tikrinimu, parengtu konkrečiai Kroatijos
finansų sistemai (kuris galėtų apimti reikšmingus Kroatijos
patronuojamųjų bankų portfelius, kurie netikrinami pagal
bendrą priežiūros mechanizmą, ir svarbiausius vidutinio dydžio
ir mažesnius bankus), būtų pagerintas bendras supratimas apie
bankų paskolų klasifikavimą ir jų atidėjinių
paskolų nuostoliams padengti adekvatumą;
(21)
atsižvelgdama į Europos semestrą,
Komisija atliko išsamią Kroatijos ekonominės politikos analizę.
Ji įvertino konvergencijos programą ir nacionalinę reformų
programą. Komisija įvertino ne tik jų svarbą tvariai
fiskalinei ir socialinei bei ekonominei Kroatijos politikai, bet ir tai, kaip
laikomasi ES taisyklių ir gairių, nes ES priemonėmis prisidedant
prie būsimų nacionalinių sprendimų būtina stiprinti
bendrą Europos Sąjungos ekonomikos valdymą. Jos rekomendacijos atsižvelgiant į Europos semestrą pateiktos toliau
išdėstytose 1–8 rekomendacijose;
(22)
atsižvelgdama į šį vertinimą, Taryba
išnagrinėjo Kroatijos konvergencijos programą ir savo nuomonę[8] visų pirma
pateikė toliau išdėstytoje 1 rekomendacijoje;
(23)
atsižvelgdama į Komisijos nuodugnios apžvalgos
ir šio vertinimo rezultatus, Taryba išnagrinėjo nacionalinę
reformų programą ir konvergencijos programą. Jos rekomendacijos
pagal Reglamento (ES) Nr. 1176/2011 6 straipsnį pateikiamos toliau
išdėstytose 1–8 rekomendacijose,
REKOMENDUOJA Kroatijai 2014–2015 m.
imtis šių veiksmų:
1.           Visiškai
įgyvendinti 2014 m. biudžeto priemones. Sustiprinti biudžeto
strategiją, toliau konkretizuojant paskelbtas 2015 ir 2016 m. priemones ir
svarstant papildomas, nuolatines ir ekonomikos augimui palankias priemones,
siekiant užtikrinti, kad perviršinis deficitas būtų tvariai
panaikintas iki 2016 m. Kartu užtikrinti, kad bus pasiektas Tarybos
rekomendacijoje pagal perviršinio deficito procedūrą reikalaujamas
struktūrinių koregavimo priemonių dydis. Suderinti programos
projekcijas su ESA standartais ir Stabilumo ir augimo pakto reikalavimais.
Imtis priemonių išlaidų kontrolei sustiprinti. Iki 2015 m. kovo
mėn. atlikti nuodugnią išlaidų peržiūrą. Stiprinti
biudžeto planavimo procesą, visų pirma didinant makroekonominių
ir biudžeto prognozių tikslumą ir stiprinant metinių ir
vidutinio laikotarpio išlaidų viršutinių ribų privalomą
pobūdį, ir patobulinti fiskalinių taisyklių rengimą.
Iki 2014 m. įstatymu įteisinti naujai įsteigtą
Fiskalinės politikos komisiją, stiprinti jos nepriklausomumą nuo
visų biudžeto valdymo institucijų, išplėsti jos
įgaliojimus, visų pirma dėl visų fiskalinių
taisyklių stebėsenos ir ex ante bei ex post
prognozių vertinimo, ir užtikrinti tinkamą finansavimą.
Remiantis nacionalinėje reformų programoje išdėstytais planais,
pateikti konkrečią strategiją, kaip reformuoti reguliariai mokamus
turto mokesčius. Pradėti ataskaitų apie mokesčių
išlaidas rengimo ir jų peržiūrą procesą. Gerinti
mokestinių prievolių vykdymą, visų pirma toliau didinant
mokesčių administravimo efektyvumą ir iki 2014 m. pabaigos
pateikti tam skirtą veiksmų planą.
2.           Iki 2015 m. kovo mėn.
priimti teisės aktus, kad būtų paspartintas planuojamas
vyrų ir moterų teisės aktais nustatyto pensinio amžiaus
suvienodinimas ir planuojamas teisės aktais nustatyto pensinio amžiaus
ilginimas iki 67 metų. Sumažinti galimybes anksti išeiti į
pensiją. Užtikrinti, kad invalidumo pensijos būtų vertinamos ir
kontroliuojamos griežčiau, ir paspartinti pagal specialiąsias
sistemas mokamų pensijų integravimą į bendrą
pensijų sistemą. Didinti sveikatos priežiūros sektoriaus,
įskaitant ligonines, išlaidų veiksmingumą.
3.           Pasikonsultavus su
socialiniais partneriais, visų pirma dėl atleidimo iš darbo
sąlygų ir darbo laiko, ir siekiant užkirsti kelią tolesniam
darbo rinkos susiskaidymui, iki 2015 m. kovo mėn. įgyvendinti
antrą darbo teisės reformos etapą. Peržiūrėti darbo
užmokesčio nustatymo sistemą, siekiant našumo pokyčius labiau
suderinti su darbo užmokesčio sąlygomis. Iki 2014 m. pabaigos
pateikti šios peržiūros išvadas. Padidinti aktyvios darbo rinkos politikos
veiksmingumą ir pasiekiamumą stiprinant valstybinės užimtumo
tarnybos administracinius gebėjimus, įskaitant regioniniu lygmeniu,
ir plečiant aprėptį, kad ji būtų taikoma jaunimui,
ilgalaikiams bedarbiams ir vyresnio amžiaus darbuotojams.  Siekiant Jaunimo
garantijų iniciatyvos tikslų pirmenybę teikti darbo biržoje
neregistruoto jaunimo informavimui ir mobilizuoti privatų sektorių,
kad būtų siūloma daugiau pameistrystės galimybių. Iki
2014 m. pabaigos pateikti planus, kaip kovoti su nedeklaruojamu darbu.
Įgyvendinti priemones, kuriomis siekiama pagerinti atitiktį darbo
rinkos poreikiams ir mokslo rezultatų kokybę, modernizuojant
kvalifikacijų sistemas, taikant kokybės užtikrinimo mechanizmus ir
gerinant perėjimą iš švietimo sistemos į darbo rinką,
visų pirma gerinant profesinį rengimą ir mokymą darbo
vietoje.
4.           Iki 2014 m. pabaigos
peržiūrėti mokesčių ir išmokų sistemą ir pateikti
veiksmų planą, kaip neaktyvius asmenis ir bedarbius paskatinti
vėl imtis aktyvios veiklos. Didinti socialinės apsaugos sistemos
veiksmingumą ir skaidrumą toliau jungiant išmokas, vienodinant
tinkamumo kriterijus ir susiejant duomenis iš visų atitinkamų
lygmenų bei valdžios įstaigų vieno langelio principu
veikiančioje sistemoje. Pagerinti socialinės paramos išmokų
veiksmingumą ir adekvatumą, skiriant jas tikslingiau.
5.           Imtis tolesnių
priemonių verslo aplinkai pagerinti. Visų pirma, iki 2015 m. kovo
mėn. nustatyti tikslą gerokai sumažinti administracinius
reikalavimus, įskaitant parafiskalinius mokesčius. Spręsti
didelio atsakomybės pasidalijimo ir dalinio sutapimo problemą,
supaprastinant administracinius procesus ir patikslinant sprendimų
priėmimo ir atskaitomybės sistemą įvairiuose valdžios
lygmenyse, o centrinės valdžios lygmeniu – tarp ministerijų ir
įstaigų. Pagerinti skyrių, kuriems pavesta tvarkyti Europos
struktūrinių ir investicijų fondų lėšas,
administracinius ir strateginio planavimo gebėjimus ir suteikti jiems
pakankamai darbuotojų ir užtikrinti, kad jų skaičius
būtų stabilus.
6.           Iki 2014 m. spalio
mėn. pateikti išsamų 2015 m. valstybės turto valdymo planą.
Užtikrinti, kad valstybės kontroliuojamos bendrovės būtų
valdomos skaidriai ir atskaitingai, visų pirma griežtinti valstybės
pasiūlytiems vadovams ir stebėtojų tarybos nariams keliamus
kompetencijos reikalavimus ir sukurti viešą paskyrimų registrą. Stiprinti
korupcijos viešojo administravimo srityje ir valstybės įmonės
bei valstybės kontroliuojamose bendrovėse prevenciją, be kita
ko, didinant Interesų konflikto sprendimo komisijos tikrinimo
įgaliojimus. Centriniu ir vietos lygmenimis didinti viešųjų pirkimų
skaidrumą ir efektyvumą, taip pat gebėjimus stebėti
įgyvendinimą ir nustatyti pažeidimus.
7.           Iki 2014 m. pabaigos
sustiprinti komercinių bylų teismų vaidmenį stebint
procedūrų, kurios turi būti laikomasi gresiant bankrotui,
taikymo skaidrumą ir teisėtumą. Peržiūrėti nemokumo ir
(arba) nelikvidumo patikrinimą, privalomą norint pasinaudoti galimybe
taikyti ginčų sprendimo procedūrą, kurios turi būti
laikomasi gresiant bankrotui, ir supaprastinti nemokumo ir (arba) nelikvidumo
procesą, siekiant jį sutrumpinti. Gerinti teismų sistemos
kokybę ir didinti jos efektyvumą, visų pirma suteikiant paskatas
laiku išnagrinėti civilines, komercines bei administracines bylas, ir
skatinti rinktis neteisminį ginčų sprendimą, ypač
ieškinių dėl nedidelių sumų atveju.
8.           Papildyti 2014 m. Europos
Centrinio Banko turto kokybės peržiūras ir testavimą
nepalankiausiomis sąlygomis, atlikti išsamų portfelio
patikrinimą, parengtą konkrečiai Kroatijos finansų
sektoriui, kurio metu pagrindinis dėmesys būtų skiriamas
portfeliams, kurių netikrina Europos Centrinis Bankas, ir svarbiausiems
vidutinio dydžio ir mažesniems bankams.
Priimta Briuselyje
                                                                       Tarybos
vardu
                                                                       Pirmininkas
[1]               OL L 209, 1997 8 2, p. 1.
[2]               OL L 306, 2011 11 23, p. 25.
[3]               COM (2014) 412 final.
[4]               Dok. P7_TA(2014)0128 ir P7_TA(2014)0129.
[5]               COM(2013)800 final.
[6]               COM(2013)790 final.
[7]               SWD (2014) 82 final.
[8]               Pagal Tarybos reglamento (EB) Nr. 1466/97 9
straipsnio 2 dalį.


title: 2014 m. vasario 18 d. Tarybos rekomendacija dėl patvirtinimo, kad Komisija įvykdė Europos plėtros fondo (aštuntojo EPF) 2012 finansinių metų operacijas

text:
               29.8.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 289/1

         TARYBOS REKOMENDACIJA
   2014 m. vasario 18 d.
   dėl patvirtinimo, kad Komisija įvykdė Europos plėtros fondo (aštuntojo EPF) 2012 finansinių metų operacijas
   2014/C 289/01
   EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
   atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,
   atsižvelgdama į Ketvirtąją AKR ir EEB konvenciją, pasirašytą 1989 m. gruodžio 15 d. Lomė (1), ir iš dalies pakeistą 1995 m. lapkričio 4 d. Mauricijuje pasirašytu susitarimu (2),
   atsižvelgdama į Taryboje posėdžiavusių valstybių narių Vyriausybių atstovų vidinį susitarimą dėl Bendrijos pagalbos finansavimo ir valdymo pagal Ketvirtosios AKR ir EB konvencijos antrąjį finansinį protokolą (3) (toliau – Vidinis susitarimas), be kita ko įsteigiantį aštuntąjį Europos plėtros fondą (aštuntasis EPF), ypač į jo 33 straipsnio 3 dalį,
   atsižvelgdama į 1998 m. birželio 16 d. Finansinį reglamentą, taikytiną plečiant finansinį bendradarbiavimą pagal Ketvirtąją AKR ir EB konvenciją (4), ypač į jo 66–74 straipsnius,
   išnagrinėjusi su aštuntojo EPF operacijomis susijusius 2012 m. gruodžio 31 d. pajamų ir išlaidų ataskaitą bei balansą, taip pat Audito Rūmų 2012 finansinių metų metinę iš 8-ojo, 9-ojo ir 10-ojo Europos plėtros fondų (EPF) finansuojamos veiklos ataskaitą (5) su joje pateiktais Komisijos atsakymais,
   kadangi:

               (1)

               pagal Vidinio susitarimo 33 straipsnio 3 dalį patvirtinimą, kad Komisija aštuntojo EPF finansinio valdymo užduotis įvykdė, teikia Europos Parlamentas, remdamasis Tarybos rekomendacija;

               (2)

               Komisija aštuntojo EPF 2012 finansinių metų operacijas įvykdė iš esmės tinkamai,

         REKOMENDUOJA Europos Parlamentui patvirtinti, kad Komisija įvykdė aštuntojo EPF 2012 finansinių metų operacijas.

      Priimta Briuselyje 2014 m. vasario 18 d.

            Tarybos vardu

            Pirmininkas

         G. STOURNARAS

      (1)  OL L 229, 1991 8 17, p. 3.

      (2)  OL L 156, 1998 5 29, p. 3.

      (3)  OL L 156, 1998 5 29, p. 108.

      (4)  OL L 191, 1998 7 7, p. 53.

      (5)  OL C 331, 2013 11 14, p. 261.


|

52011DC0400

/* KOM/2011/0400 galutinis */  KOMISIJOS KOMUNIKATAS EUROPOS PARLAMENTUI, EUROPOS VADOVŲ TARYBAI, TARYBAI, EUROPOS EKONOMIKOS IR SOCIALINIŲ REIKALŲ KOMITETUI IR REGIONŲ KOMITETUI Pirmojo Europos ekonominės politikos koordinavimo semestro užbaigimas: 2011–2012 m. nacionalinės politikos gairės

	KOMISIJOS KOMUNIKATAS EUROPOS PARLAMENTUI, EUROPOS VADOVŲ TARYBAI, TARYBAI, EUROPOS EKONOMIKOS IR SOCIALINIŲ REIKALŲ KOMITETUI IR REGIONŲ KOMITETUIPirmojo Europos ekonominės politikos koordinavimo semestro užbaigimas:2011–2012 m. nacionalinės politikos gairėsKAD įVEIKUSI KRIZę ES TAPTų STIPRESNėES kovoja su didžiausia ekonomikos krize nuo savo įkūrimo – tiek vyriausybės, tiek piliečiai susidūrė su anksčiau neregėtais sunkumais, per labai trumpą laikotarpį priimta precedento neturinčių sprendimų. Krizė yra brangiai kainuojantis ir skausmingas reiškinys. Ji prasidėjo ne Europoje; panašų sukrėtimą patyrė ir kitos stipriausios ekonomikos šalys. ES šalis krizė paveikė skirtingai – vienos valstybės narės greitai atsigavo po pirmojo nuosmukio, o kitos tebekovoja su milžiniškomis problemomis. Iš Komisijos prognozių matyti, kad ES ekonomika vis labiau atsigauna, tačiau šis procesas tebevyksta netolygiai ir tebetvyro netikrumo nuotaikos.Iki krizės buvusios padėties neįmanoma atkurti – per pastaruosius trejus metus patirti sukrėtimai iš esmės paveikė ir pakeitė mūsų visuomenę, nukentėjo mūsų augimo potencialas, neigiamą poveikį patyrė viešieji finansai ir finansų sistemos, o didelei gyventojų daliai, ypač jaunimui, skaudžiai kirto nedarbo rykštė. Daugelio gyventojų ir artimiausiu metu laukia sunkumai, o kiti vis labiau pradeda suprasti, kokios gali būti pasekmės, jei atsigaunant ekonomikai nebus kuriamos naujos darbo vietos. Daugelyje šalių kilo pasipiktinimas ir nusivylimas.Krizė vėl priminė, kad mūsų ekonomikos yra tarpusavyje susijusios ir kad ateitį taip pat turime kurti drauge. ES – tai ne 27 atskiros ekonomikos, o bendra ekonominė erdvė, todėl veiksniai, kurie daro poveikį vienai šaliai, paveikia ir visas kitas šalis. Ypač tai pasakytina apie 17 valstybių narių, kurios priklauso euro zonai ir kuriose galioja bendra valiuta. Siekdami atkurti gebėjimą augti ir užtikrinti, kad valstybės narės savo veikla padės, o ne kliudys vienos kitoms, nacionalinės politikos formavimo procesą turime susieti su ES, kol šalys dar nėra priėmusios galutinių sprendimų. Būtinybė ES lygiu glaudžiau koordinuoti politiką kilo ne vien tik dėl krizės – per keletą metų susidarė makroekonominis disbalansas, dėl kurio daugelis valstybių narių ištikus krizei turėjo ribotą veiksmų laisvę arba visai jos neturėjo. Be to, glaudžiau koordinuodama politiką ES galės veiksmingiausiai spręsti globalizacijos keliamas problemas. ES nepriklausančias sparčiai augančios ekonomikos šalis krizė paveikė mažiau, jų ekonomika pasižymi puikiais augimo rodikliais, tad ES turi dėti nuolatines pastangas savo konkurencingumui pasaulio rinkose didinti, kad galėtų palaikyti esamą pragyvenimo lygį.Ši patirtis išmokė – dėmesį skyrus tik Stabilumo ir augimo pakto deficito kriterijams ir nepakankamam įgyvendinimui, kitose srityse rimtų problemų neišvengta. Vadinasi, esmines problemas pradėjome spręsti per vėlai. O kai šių problemų pagaliau ėmėmės, nesugebėjome konstruktyviai bendradarbiauti tarpusavyje, nes pritrūko kolektyvinės atsakomybės už rezultatus. Mūsų veiksmų kryptis per dažnai buvo diktuojama rinkos spaudimo.Susidūrusi su būtinybe skubiai reaguoti į krizę, ES ėmėsi bendrų, išsamių ir nuoseklių veiksmų – parengė atkūrimo planus, koordinavo bankų gelbėjimo ir restruktūrizavimo veiksmus, iš esmės persvarstė finansinių paslaugų priežiūrą, suteikė makrofinansinę paramą keletui valstybių narių[1], sukūrė naujus paramos mechanizmus finansiniam euro zonos stabilumui apsaugoti ir nustatė plataus užmojo tikslus, susijusius su nauja strategijoje „Europa 2020“ numatyto pažangaus, tvaraus ir integracinio augimo kryptimi[2].Kuriama nauja ES ekonomikos valdymo politika. Komisijos siūlomais teisės aktais ir Europos Vadovų Tarybos pirmininko vadovaujamos darbo grupės veikla siekiama iš esmės pertvarkyti ES makroekonominio disbalanso prevencijos priemones ir gerinti Stabilumo ir augimo pakto veikimą. Šių metų pavasarį euro zonos valstybės narės ir keletas kitų valstybių narių[3] pasirašė paktą „Euro plius“ ir susitarė dėti papildomas pastangas konkurencijai, užimtumui, viešųjų finansų tvarumui ir finansiniam stabilumui remti.ES šiuo metu įgyvendina naują darbo metodą – Europos semestrą, kuriuo siekiama užtikrinti, kad ES lygio kolektyvinės diskusijos dėl pagrindinių prioritetų vyktų prieš priimant, o ne jau priėmus nacionalinius sprendimus. Į šių diskusijų rezultatus vėliau turi būti veiksmingai atsižvelgiama priimant nacionalinius sprendimus, ypač dėl nacionalinių biudžetų ir struktūrinių reformų, kad tinkama seka suderintos nacionalinės ir ES pastangos būtų rezultatyvios ir per tam tikrą laiką būtų galima stebėti jų įgyvendinimo pažangą.Įvertinusi valstybių narių pateiktas programas, Komisija dabar pateikia konkrečioms šalims ir visai euro zonai skirtas rekomendacijas. Jose apsiribojama svarbiausiais prioritetais, kuriuos reikia įgyvendinti per artimiausius 12–18 mėnesių. Dėmesys sąmoningai sutelktas į skubiausiai spręstinus ir per tokį laikotarpį realiai įgyvendintinus tikslus, atsižvelgiant į konkrečias kiekvienoje valstybėje narėje susiklosčiusias aplinkybes. Valstybėms narėms, kurios gauna išorės finansinę paramą, Komisija nusprendė pateikti tik vieną rekomendaciją – tiksliai vykdyti savo programose nustatytus įsipareigojimus. Išsamesnė analizė pateikta patvirtinamuosiuose dokumentuose, joje akcentuojami struktūrinio pobūdžio aspektai ir nurodyti vidutinės trukmės prioritetai, visų pirma susiję su strategijos „Europa 2020“ tikslų įgyvendinimu. Rekomendacijas patvirtinus Tarybai, kiekviena valstybė narė turėtų jomis vadovautis nacionaliniame sprendimų priėmimo ir metinio biudžeto sudarymo procese.1 langelis. Pirmasis Europos semestrasEuropos semestras prasidėjo 2011 m. sausio mėn., kai Komisija savo metinėje augimo apžvalgoje ir bendroje užimtumo ataskaitoje[4] pristatė pagrindinius ES socialinės ir ekonominės politikos uždavinius. Pavasario Europos Vadovų Taryba patvirtino ir papildė metinėje augimo apžvalgoje pateiktas gaires. Šiuo pagrindu valstybių narių paprašyta iki balandžio mėn. pabaigos[5] pateikti viešųjų finansų klausimams skirtas stabilumo arba konvergencijos programas (SKP) ir nacionalines reformų programas (NRP), kuriose būtų nurodytos pagrindinės politikos priemonės augimui ir užimtumui remti ir strategijos „Europa 2020“ tikslams pasiekti. Be to, dauguma pakto „Euro plius“ narių pateikė konkrečius pagal paktą prisiimtus įsipareigojimus (žr. toliau).Komisija įvertino šias programas bei įsipareigojimus ir dabar pateikia gaires kiekvienai šaliai, kad birželio mėn. Europos Vadovų Taryboje būtų galima užbaigti pirmąjį semestrą. Suprasdama, kad prireiks laiko, kol reformos duos rezultatų, Komisija pagrindinį dėmesį skyrė toms sritims, kuriose jau dabar reikia imtis naujų veiksmų.Atsižvelgdama į šią pirmąją patirtį, Komisija mano, kad Europos semestras gali tapti veiksmingu valdymo metodu, kuriuo integruotai, skaidriai ir laiku būtų remiamas ES ir nacionalinės politikos formavimo procesas, jeigu valstybės narės kartu priims sprendimus dėl pagrindinių įgyvendintinų politikos krypčių ir vadovausis Tarybos rekomendacijomis:- Vienu metu gavusi SKP ir NRP, ES gali bendrai įvertinti nacionalinį augimą ir fiskalines strategijas, be kita ko, galimą riziką, disbalansą arba kompromisus, kurie kitu atveju liktų nepastebėti. Todėl Komisija kiekvienai valstybei narei pateikia integruotas rekomendacijas, atsižvelgdama į skirtingas teisines bazes, kuriomis grindžiamos rekomendacijos. Taryba kviečiama kiekvienai valstybei narei pateikti vieną rekomendacijų paketą, kuriame būtų pateikta ir Tarybos nuomonė apie tos šalies fiskalinę situaciją.- Susiejus ES lygio ir konkrečioms šalims skirtas gaires, nacionalines darbotvarkes galima svarstyti ir pateikti atsižvelgiant į ES tikslus. Vadinasi, nacionalinės politikos formavimo procesą galime susieti su ES, kol šalys dar nepriėmė galutinių sprendimų. Be to, taip ES gali įvertinti nacionalines pastangas ir priimti sprendimus dėl papildomų ES lygio veiksmų, pavyzdžiui, vykdytinų pagal „Europa 2020“ pavyzdines iniciatyvas[6].- Derindamos trumpalaikes gaires ir vidutinės trukmės tikslus ES ir jos valstybės narės laikui bėgant gali parengti nuoseklias reformas ir tvirtesnę, geriau koordinuojamą politiką.KOMISIJOS VERTINIMAS IR REKOMENDACIJOSBendru Komisijos vertinimu, valstybių narių pateiktos programos yra tinkamas atspirties taškas siekiant remti Europos ekonomikos atsigavimą, spręsti fiskalines problemas ir vykdyti platesnio užmojo nacionalines reformas. Planuojant nacionalinius veiksmus iš esmės atsižvelgta į metinėje augimo ataskaitoje pateiktas gaires. Tai, kad buvo patvirtinti nacionaliniai tikslai, liudija tvirtą ryžtą siekti strategijos „Europa 2020“ tikslų[7].Tačiau Komisija susirūpinusi pastebi, kad prisiimti įsipareigojimai nepakankami, kad ES galėtų pasiekti pagrindinius tikslus iki 2020 m. Remdamasi nacionaliniais įsipareigojimais, ES galėtų pasiekti savo tikslus, susijusius su išmetamųjų teršalų mažinimu, atsinaujinančiaisiais energijos ištekliais ir mokyklos nebaigiančių moksleivių dalies mažinimu. Tačiau siekiant užimtumo, mokslinių tyrimų ir technologijų plėtros, energijos vartojimo efektyvumo, aukštojo išsilavinimo ir skurdo mažinimo srityse numatytų tikslų, reikia dėti daugiau pastangų.2011–2012 m. valstybėms narėms didelius uždavinius tenka spręsti ypač sudėtingomis aplinkybėmis. Fiskalinės galimybės veikti labai ribotos; keliose valstybėse narėse piliečiai reiškia nepasitenkinimą dėl pradedamo justi krizės poveikio. Antra vertus, reaguojant į įvykius šiuo metu svarstomi arba įgyvendinami struktūriniams trūkumams ištaisyti būtini pokyčiai, kurie daugeliu atvejų buvo ilgai atidėliojami. Tai ypač pasakytina apie valstybes nares, kurios gauna ES, kitų valstybių narių ir TVF paramą, nors panaši tendencija daugiau ar mažiau pastebima visose nacionalinėse programose.Savo vertinime Komisija pripažįsta, kad valstybėse narėse jau patvirtinta daug reformų, ir sutinka, kad nėra vieno visiems tinkamo ar stebuklingo sprendimo – ne visas problemas reikia arba įmanoma išspręsti visiems vienu ypu. Tačiau, atsižvelgdama į padėties rimtumą ir šalių ekonomikų tarpusavio priklausomybę, Komisijas rekomenduoja imtis nacionalinio lygio veiksmų toliau išvardytose srityse, kurios nurodytos ir metinėje augimo apžvalgoje:Būtinos augimo sąlygos-  Šiuo metu 24 valstybėse narėse vykdoma perviršinio deficito procedūra, o aukštas valstybės įsiskolinimo lygis vis dar kelia susirūpinimą, todėl dauguma vyriausybių dabar deda dideles fiskalinio konsolidavimo pastangas ir turi iš esmės persvarstyti nacionalinių biudžetų išlaidų ir pajamų dalių lygius ir struktūras. Kai kuriose valstybėse narėse patvirtintos sugriežtintos fiskalinės sistemos, be kita ko, nustatytos išlaidų ribos ir „skolos stabdžio“ taisyklės – tai didelis žingsnis į priekį. Be to, kelios valstybės narės reformuoja viešojo administravimo ir socialinio draudimo sistemas, kad galėtų geriau kontroliuoti išlaidas. Komisija mano, kad būtina laikytis nustatytų perviršinio deficito panaikinimo terminų ir sparčiai vykdyti konsolidavimą, orientuojantis į Tarybos nustatytus vidutinės trukmės biudžeto tikslus. Komisija taip pat ragina šiame procese ypatingą dėmesį skirti viešojo sektoriaus išlaidų ir mokesčių struktūrų veiksmingumui, kad būtų išsaugoti arba padidinti augimui palankių biudžeto išlaidų punktai, kaip antai investicijos į mokslinius tyrimus, švietimą ir energijos vartojimo efektyvumą[8].-  Kai kuriose valstybėse narėse lėtai koreguojamas per pastarąjį dešimtmetį susidaręs makroekonominis disbalansas ir būtina atlikti papildomų korekcijų. Papildomų veiksmų struktūriniams trūkumams šalinti visų pirma privalo imtis valstybės narės, kurios turi didelį einamosios sąskaitos deficitą dėl nuolat mažėjančio konkurencingumo ir anksčiau galiojusių palankių skolos finansavimo sąlygų. Sprendžiant šią problemą kai kuriais atvejais reikėtų, pasikonsultavus su socialiniais partneriais, persvarstyti darbo užmokesčio nustatymo sistemas, siekiant, kad darbo užmokesčiu būtų skatinamas konkurencingumas ir kad užmokestis būtų peržiūrimas atsižvelgiant į produktyvumo augimą . Kitais atvejais svarbiausia vykdyti produktyvumą skatinančias struktūrines reformas, kuriomis, inter alia , ekonominė veikla būtų nukreipiama į didelės pridėtinės vertės ir užsienio prekybai atvirus sektorius. Valstybėse narėse, kurios turi einamosios sąskaitos perteklių, pastebimos tam tikros priešingos tendencijos. Dar yra galimybių toliau didinti vidaus paklausą, visų pirma taikant užimtumo didinimo priemones ir atveriant paslaugų bei tinklų rinkas.-  Daugelyje valstybių narių susirūpinimą kelia bankų sektoriaus pajėgumas veiksmingai reaguoti į ekonomikos poreikius. Atsižvelgiant į naujojo bankų testavimo nepalankiausiomis sąlygomis rezultatus, kurie bus paskelbti netrukus, reikės nedelsiant imtis priemonių likusiems trūkumams pašalinti. Be šiuo metu ES lygiu vykdomo reguliavimo sistemos pertvarkymo, Komisija remia ir daugelį sisteminių reformų, kurių tikslas – modernizuoti kai kurių nacionalinių sistemų valdymą ir veikimą. Kelios valstybės narės taip pat turėtų svarstyti galimybę sugriežtinti hipotekų reguliavimo sistemą, kad būtų išvengta būsto kainų burbulo ir per didelio privačių namų ūkių įsiskolinimo.Darbo rinkų mobilizavimas, naujų darbo vietų kūrimas-  Dauguma valstybių narių vykdo pensijų sistemos reformas, siekdamos sumažinti būsimas išlaidas, susijusias su visuomenės senėjimu, ir sukurti paskatas ilginti profesinį gyvenimą. Prioritetiniu uždaviniu lieka teisės aktais nustatyto pensinio amžiaus didinimas ir jo susiejimas su vidutine tikėtina gyvenimo trukme; veiksminga priemonė galėtų būti automatiškai arba pagal formules nustatytas pensinio amžiaus ir vidutinės tikėtinos gyvenimo trukmės ryšys. Būtina politinio atsako į šios srities problemas dalis – laipsniškas ankstyvo išėjimo į pensiją sistemų atsisakymas ir užimtumo galimybių didinimas darbuotojams, kuriems daugiau kaip 50 metų. Atsižvelgdamos į finansų krizės poveikį privatiems pensijų fondams, valstybės narės, kuriose galioja dviejų arba trijų pakopų sistema, turėtų užtikrinti kiekvienos atskiros pakopos atsparumą. Daugelyje valstybių narių kilo arba gali kilti sunkumų dėl nepakankamo pensijų dydžio tinkamam pragyvenimo lygiui senatvėje užtikrinti.-  Keliose valstybėse narėse dėl krizės drastiškai išaugo nedarbas, kai kuriais atvejais kartu stipriai smuko užimtumo lygis, ir dažniausiai šios problemos palietė pažeidžiamiausias visuomenės grupes. Jeigu minėtų problemų nebus stengiamasi išvengti ir su jomis nebus kovojama, tam tikroms asmenų grupėms gresia veiklos stoka ir atskirtis. Todėl labai svarbus vaidmuo tenka veiksmingoms paramos priemonėms ir užimtumo tarnyboms, kurios bedarbiams padėtų rasti darbą ir toliau gerinti savo įgūdžius. Be to, ypatingą dėmesį reikia skirti skurstantiems asmenims ir kitoms ypač pažeidžiamoms visuomenės grupėms.-  Kelios valstybės narės turėtų aktyviau gerinti švietimo veiklą ir galimybę mokytis visą gyvenimą, kad būtų didinamas užimtumas ir žmogiškasis kapitalas. Kai kuriose valstybėse narėse reikia dėti daug pastangų mokyklos nebaigusių asmenų klausimui spręsti ir gamybinės praktikos bei profesinio mokymo galimybėms užtikrinti. Egzistuoja aukštas jaunimo nedarbo lygis – šiai problemai spręsti taip pat rekomenduojama imtis tikslinių veiksmų. Daugelyje valstybių narių darbingi gyventojai sparčiai senėja, ir tikėtina, kad vėl prasidėjus ekonomikos augimui ateityje bus susiduriama su vis didesniu įgūdžių trūkumu, todėl labai svarbu, kad švietimo ir mokymo rezultatai geriau atitiktų darbo rinkos poreikius.-  Daugelis valstybių narių vis dar patiria sunkumų, susijusių su darbo rinkos susiskaidymu dėl skirtingų rūšių darbo sutarčių, todėl joms būtina ryžtingai pereiti prie veiksmingesnės ir sąžiningesnės darbo rinkos lankstumo ir užimtumo garantijų pusiausvyrą (angl. flexicurity ) užtikrinančios sistemos, be kita ko, tinkamai subalansuoti užimtumo apsaugos teisės aktus, kad būtų skatinamas darbo vietų kūrimas, dalyvavimas darbo rinkoje, judėjimas tarp sektorių ir žmogiškojo kapitalo kaupimas.-  Iki šiol nepakankamai dėmesio skirta darbo jėgos mokesčių pleišto mažinimui, ypač kalbant apie menkai apmokamus ir žemos kvalifikacijos darbuotojus. Vykdydamos fiskalinę konsolidaciją daugelis valstybių narių turės persvarstyti nacionalinių biudžetų mokesčių ir išlaidų dalis. Rekomenduojama mažinti darbo jėgos apmokestinimą ir didinti vartojimo apmokestinimą ir (arba) aplinkos tikslų labui vykdomą apmokestinimą. Taip pat reikia imtis papildomų veiksmų siekiant pašalinti socialines ir mokesčių kliūtis, trukdančias papildomas šeimos pajamas uždirbantiems asmenims įsilieti į darbo rinką arba joje likti. Rekomenduojami šios srities prioritetai – mokesčių ir pašalpų sistemų peržiūra, vaikų priežiūros paslaugų prieinamumo ir galimybės naudotis lankstesnėmis užimtumo formomis gerinimas.Augimo skatinimas-  Nustatyta, kad kelios valstybės narės vėluoja įgyvendinti Paslaugų direktyvą[9], o dėl to be reikalo stabdomas dinamiškas paslaugų sektoriaus vystymasis. Rekomenduojama įgyvendinti keletą konkrečių veiksmų, kad būtų galima pasinaudoti bendrosios rinkos potencialu augimui skatinti ir darbo vietoms kurti, visų pirma – pašalinti nepagrįstas patekimo į profesinių paslaugų darbo rinką kliūtis arba šią rinką plačiau atverti atsisakius kvotų ir privalomos narystės, skatinti didesnę konkurenciją tinklų sektoriuose ir strateginiu požiūriu veiksmingiau panaudoti dideles per viešuosius pirkimus investuotas lėšas.-  Vykdydamos biudžeto konsolidavimo strategijas, valstybės narės turi nuspręsti, kaip galėtų daugiau lėšų skirti moksliniams tyrimams ir švietimui, taip pat augimui skatinti būtinoms pagrindinėms infrastruktūroms, o kartu užtikrinti kuo didesnį išlaidų panaudojimo veiksmingumą ir paslaugų efektyvumą.-  Novatoriškoms bendrovėms būtina sudaryti geresnes sąlygas gauti finansavimą, ypač – MVĮ gauti rizikos kapitalą, taip pat siekiant remti MVĮ būtina gerinti veiklos pradžios sąlygas, pavyzdžiui, supaprastinti licencijų ir leidimų gavimo tvarką, mažinti jų išdavimo trukmę ir sąnaudas, gerinti investuotojų apsaugą.-  Daugelyje valstybių narių ypač svarbu skatinti didesnį energijos vartojimo efektyvumą. Taip ne tik būtų didinimas energijos tiekimo saugumas ir padedama kovoti su klimato kaita, bet ir remiama novatoriškų technologijų sklaida, be to, skatinama kurti darbo vietas aukštos kvalifikacijos darbuotojams.-  Daugelis valstybių narių turi imtis veiksmų bendrovėms tenkančiai administracinei naštai mažinti, taip pat gerinti valstybės valdymo institucijų ir teismų sistemos gebėjimus ir veikimą. Kai kuriais atvejais būtina skubiai modernizuoti verslo aplinką – mažinti biurokratizmą ir didinti viešųjų pirkimų skaidrumą. Kelioms valstybėms narėms taip pat rekomenduojama geriau panaudoti ES lėšas.2 langelis. Paktas „Euro plius“. Pirmųjų įsipareigojimų vertinimas2011 m. kovo mėn. euro zonos valstybių arba vyriausybių vadovai susitarė dėl pakto „Euro plius“, prie jo taip pat prisijungė Bulgarija, Danija, Latvija, Lietuva, Lenkija ir Rumunija. Pakto tikslas – stiprinti pinigų sąjungos ekonominį ramstį, pasiekti naują ekonominės politikos koordinavimo kokybės lygį, didinti konkurenciją ir taip užtikrinti aukštesnį konvergencijos lygį. Pakte dėmesys visų pirma skiriamas nacionalinei kompetencijai priklausančioms sritims, kurios labai svarbios, siekiant didinti konkurenciją ir išvengti žalingo disbalanso. Paktas apima konkrečias papildomas pastangas, be kita ko, konkrečius platesnio užmojo įsipareigojimus ir veiksmus, palyginti su tais, dėl kurių susitarta pagal ES sistemą; kartu pateikiamas minėtų įsipareigojimų ir veiksmų įgyvendinimo tvarkaraštis. Šie nauji įsipareigojimai bus įtraukti į NRP ir SKP, o ES reguliariai stebės jų įgyvendinimą.Iš 23 dalyvių dauguma pateikė įsipareigojimus (iš viso – daugiau nei 100 atskirų priemonių), susijusius su daugeliu arba visomis keturiomis pakte nurodytomis sritimis, t. y., skatinti konkurencingumą, didinti užimtumą, gerinti viešųjų finansų tvarumą ir stiprinti finansų stabilumą.Tačiau šių įsipareigojimų mastas ir tikslumas skiriasi.Penki pakto dalyviai dar nepranešė apie savo įsipareigojimus[10].- Įsipareigojimai daugiausia susiję su augimą skatinančių reformų spartinimu, siekiant remti konkurenciją, pvz., tinklų sektoriuose ir paslaugų sektoriuje. Nemažai įsipareigojimų susiję su užimtumo srities veiksmais, daugiausia skirtais švietimo rezultatams gerinti ir įgūdžiams tobulinti. Kiti įsipareigojimai apima fiskalinio konsolidavimo priemones, pvz., griežtesnės fiskalinės drausmės įtvirtinimą nacionalinės teisės aktuose. Šiek tiek mažiau įsipareigojimų susiję su finansinio stabilumo stiprinimu, visų pirma stiprinant nacionalinę finansų subjektų priežiūrą. Ateityje dėmesio reikės skirti ir pragmatiškam mokesčių politikos koordinavimui – dalijamasi geriausia patirtimi, vengiama žalingos praktikos, teikiami pasiūlymai dėl kovos su sukčiavimu ir mokesčių slėpimu.- Kai kurios valstybės narės įsipareigojo vykdyti iniciatyvas, kurių rezultatus galima konkrečiai įvertinti, pvz., įgyvendinti konkrečius teisės aktus arba programas (kartu nurodyta jų finansinė apimtis), kitos valstybės prisiėmė bendresnio pobūdžio įsipareigojimų mažinti žemos kvalifikacijos darbuotojų nedarbo lygį, išlaikyti žemus mokesčius, gerinti verslo aplinką mažinant biurokratizmą arba įgyvendinti ES direktyvas .- Tačiau net ir dauguma konkrečių įsipareigojimų yra labiau susiję su jau vykdomais teisėkūros projektais, o ne su ilgalaikėmis reformomis, inicijuotomis remiantis paktu . Iki šiol nepateikta įsipareigojimų, kurie būtų susiję su pakte numatytu dalijimusi geriausia patirtimi ir lygiavimusi į pirmaujančias Europos šalis arba kitus strateginius partnerius.Savo rekomendacijas Komisija parengė atsižvelgdama į atlikto įsipareigojimų vertinimo rezultatus. Daugeliu atveju pateikta konkrečių rekomendacijų dėl sričių, kurios pagal paktą prisiimtuose įsipareigojimuose apibūdintos plačiau, pvz., pensijų reformos, darbo jėgos apmokestinimo, įgūdžių tobulinimo sritys.TOLESNI VEIKSMAIKomisija ragina Europos Vadovų Tarybą patvirtinti rekomendacijas 2011 m. birželio mėn. susitikime, prieš jas oficialiai priimant Tarybai.ES lygiu per Europos semestrą pradėta veikla bus tęsiama:-  Teisės aktų leidėjas turėtų priimti naują teisės aktų paketą dėl disbalanso prevencijos ir taisymo, taip pat dėl Stabilumo ir augimo pakto stiprinimo. Taip būtų sustiprintos mūsų bendros padėties vertinimo ir tinkamų tolesnių veiksmų įgyvendinimo užtikrinimo priemonės.-  Kalbant apie rekomendacijas konkrečioms šalims, įvairių sudėčių Taryba turėtų nagrinėti atitinkamų sričių nacionalinę politiką ir tose srityse vykdomą veiklą, stebėti įgyvendinimą ir tarpusavyje svarstyti konkrečias temas, kad būtų mokomasi iš naudingos patirties.-  Remdamosi konkrečiomis rekomendacijomis Euro grupės narėms, šios šalys turėtų aktyviau koordinuoti savo politiką, ypač stengtis nustatyti disbalansą ir neleisti jam atsirasti. Jos taip pat turėtų stebėti rekomendacijų įgyvendinimą.-  Kaip nustatyta pakte „Euro plius“, dalyvaujančių valstybių narių valstybės arba vyriausybės vadovai politiniu lygiu stebės prisiimtų įsipareigojimų įgyvendinimą. Atsižvelgdamos į Komisijos atliktą pirmųjų pagal paktą prisiimtų įsipareigojimų vertinimą, dalyvaujančios valstybės narės vėlesniu etapu turėtų prisiimti konkretesnius išmatuojamus įsipareigojimus, kuriems būtų nustatytas įgyvendinimo tvarkaraštis, kad būtų galima stebėti pažangą. Šie įsipareigojimai turėtų būti įtvirtinami rengiant ir įgyvendinant nacionalines reformų programas ir stabilumo arba konvergencijos programas.-  Europos Parlamentui turėtų būti suteikta galimybė vertinti pagrindinių strategijos „Europa 2020“ elementų įgyvendinimo pažangą ir pateikti savo nuomonę pateikti apie kitą Komisijos metinę augimo apžvalgą. Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komitetas ir Regionų komitetas taip pat turėtų pateikti savo vertinimą ir nuomonę.-  Komisija vertins konkrečių šalių rekomendacijų įgyvendinimo pažangą – pirmiausia vertinimas ES lygiu bus pateiktas kitoje metinėje augimo apžvalgoje 2012 m. sausio mėn., o vėliau – kiekvienai valstybei narei skirtose gairėse, kuriomis reikės vadovautis ateinančiais metais. Komisija toliau rems valstybių narių pastangas įgyvendinti strategijos „Europa 2020“ pavyzdines iniciatyvas ES lygio veiksmais, taip pat aktyviau sieks sudaryti sąlygas pasinaudoti bendrosios rinkos potencialu, be kita ko, pagal Bendrosios rinkos aktą.Užbaigus pirmąjį Europos semestrą, pradedamas nacionalinis semestras: per antrąjį šių metų pusmetį valstybės narės turės aptarti Europos gaires ir atsižvelgti į jas formuodamos 2012 m. biudžetus ir priimdamos nacionalinius sprendimus, taip pat 2012 m. pavasarį rengdamos tolesnes nacionalines programas.Nors šiais pirmaisiais metais kai kurios valstybės narės dėl esamų sunkumų stengėsi pasirinkti atsargius tikslus ir priemones, ateinančiais metais reikės dėti daugiau pastangų siekiant užtikrinti, kad ES pakankamai investuotų į pažangų, tvarų ir integracinį augimą. Valstybės narės turi nuveikti daugiau, kad apsaugotų finansavimą moksliniams tyrimams, švietimui ir pagrindinei infrastruktūrai. Jos turėtų atverti daugiau galimybių veikti paslaugų sektoriuje, be kita ko, pašalinti naujų darbo vietų kūrimo ir konkurencijos kliūtis pagrindiniuose tinklų sektoriuose ir priimti skubius sprendimus dėl Bendrosios rinkos akte pasiūlytų priemonių. Daugelis valstybių narių galėtų dar labiau pagerinti verslo aplinką tobulindamos reguliavimą, mažindamos perteklinį reguliavimą ir sudarydamos MVĮ geresnes sąlygas gauti finansavimą. Reikėtų ir toliau taikyti priemones, kuriomis įgyvendinama darbo rinkos lankstumo ir užimtumo garantijų pusiausvyra ir su darbo rinkos poreikiais derinami įgūdžiai.Vykdydamos fiskalinę konsolidaciją ir struktūrines reformas, valstybės narės turi rasti būdų, kaip spręsti problemas, kurios kyla dėl šiuo metu vykstančių pokyčių socialinio poveikio. Strategijoje „Europa 2020“ ES nustatė socialinės įtraukties tikslą – iki 2020 m. iš skurdo ir atskirties išvaduoti 20 mln. gyventojų. Pastebima, kad skurdas ir socialinė atskirtis grės daugelio šalių gyventojams, jeigu nebus imtasi aktyvių priemonių šioms problemoms spręsti. Remdamosi nacionalinėse programose apibūdintais veiksmais, valstybės narės turi veiksmingiau siekti minėtojo tikslo.Siekdamos įtvirtinti naujojo ES ekonomikos valdymo metodo teisėtumą ir veiksmingumą, valstybės narės turėtų nuspręsti, kaip į savo programų rengimo ir įgyvendinimo procesą geriau įtraukti nacionalinius parlamentus, regioninės valdžios institucijas ir kitas suinteresuotąsias šalis. Komisija pasiruošusi teikti pagalbą ir dalyvauti nacionalinėse diskusijose, kurios vyks taikant šį naujo, tvirtesnio ES ekonomikos valdymo metodą.Turime pasinaudoti krizės suteikta proga vykdyti pokyčius, kad ES po krizės taptų stipresnė ir geriau pasirengusi ateičiai, pajėgi patikimai ir sėkmingai konkuruoti pasaulio rinkose. Pirmasis Europos semestras – svarbus žingsnis siekiant strategijos „Europa 2020“ tikslų, jis žymi kokybinius ES ekonomikos politikos koordinavimo ir valdymo pokyčius. Vykdydami nacionalinius veiksmus ir bendradarbiaudami ES lygiu būsime geriau pasirengę siekti tvaraus augimo ir padėti mūsų piliečiams įgyvendinti ateities lūkesčius.[1] Graikijai, Airijai, Latvijai, Portugalijai ir Rumunijai.[2] Strategija apima penkis pagrindinius tikslus, kurių ES turi pasiekti iki 2020 m.: užimtumo lygį padidinti iki 75%; investicijas į mokslinius tyrimus ir technologijų plėtrą padidinti iki 3 % BVP; įgyvendinti klimato kaitos ir energetikos srities uždavinius („20 20 20“); užtikrinti, kad aukštąjį ar lygiavertį išsilavinimą turėtų ne mažiau kaip 40 % gyventojų, o mokyklos nebaigiančių moksleivių dalis nebūtų didesnė nei 10 %; remti socialinę įtrauktį ir iš skurdo ir atskirties grėsmės išvaduoti bent 20 mln. gyventojų.[3] Bulgarija, Danija, Latvija, Lietuva, Lenkija ir Rumunija.[4] 2011 m. metinė augimo apžvalga. Visapusiško ES atsako į krizę spartinimas.COM(2011) 11, 2011 1 12, kartu su bendros užimtumo ataskaitos projektu.[5] Portugalija ir Graikija oficialiai nepateikė stabilumo programų. Jų politikos prioritetai bus reguliariai svarstomi per tolesnį paramos programų įgyvendinimą.[6] Komisija paskelbė keletą ES lygio iniciatyvų („Europa 2020“ pavyzdinių iniciatyvų), kuriomis siekiama remti strategijos „Europa 2020“ tikslų įgyvendinimą: „Europos skaitmeninė darbotvarkė“, „Inovacijų sąjunga“, „Globalizacijos erai pritaikyta pramonės politika“, „Judus jaunimas“, „Naujų įgūdžių ir darbo vietų kūrimo darbotvarkė“, „Europos kovos su skurdu planas“, „Tausiai išteklius naudojanti Europa“. Be to, naujame Bendrosios rinkos akte Komisija pasiūlė keletą svarbių priemonių Europos bendrosios rinkos potencialui išnaudoti.[7] Išskyrus JK, kuri keliose srityse iškėlė kokybinius tikslus, ir Liuksemburgą, kuris neseniai atsisakė iškelto kovos su skurdu tikslo.[8] Taip pat reikia pašalinti aplinkai žalingas subsidijas.[9] 2006 m. gruodžio 12 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2006/123/EB dėl paslaugų vidaus rinkoje.[10] Suomija, Graikija, Latvija, Portugalija ir Slovėnija.