title: KOMISIJOS REKOMENDACIJA dėl greitesnio leidimų atsinaujinančiųjų išteklių energijos projektams išdavimo procedūrų ir palankesnių sąlygų elektros energijos pirkimo sutartims

text:
               KOMISIJOS REKOMENDACIJA

               2022 05 18

               dėl greitesnio leidimų atsinaujinančiųjų išteklių energijos projektams išdavimo procedūrų ir palankesnių sąlygų elektros energijos pirkimo sutartims

               EUROPOS KOMISIJA,

               atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 292 straipsnį,

               kadangi:

               (1)atsinaujinančiųjų išteklių energija yra svarbiausias perėjimo prie švarios energijos elementas, būtinas norint pasiekti Europos žaliojo kurso tikslus, užtikrinti, kad energija būtų įperkama, ir sumažinti Sąjungos priklausomybę nuo iškastinio kuro ir energijos importo;

               (2)atsinaujinančiųjų išteklių energija duoda įvairiopą naudą Sąjungos piliečiams – padeda kovoti su klimato kaita, saugoti aplinką, skatinti ekonomikos augimą ir darbo vietų kūrimą, taip pat stiprinti Sąjungos lyderystę technologijų bei pramonės srityse ir didinti Sąjungos ekonomikos atsparumą;

               (3)energetikos sektoriui tenka daugiau kaip 75 proc. viso Sąjungoje išmetamo šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekio. Todėl norint, kad Sąjunga pasiektų savo 2030 m. atsinaujinančiųjų išteklių energijos tikslą, ir siekiant padėti jai įgyvendinti Europos Parlamento ir Tarybos reglamente (ES) 2021/1119
                  1
                nustatytą tikslą iki 2030 m. bent 55 proc. sumažinti išmetamą ŠESD kiekį būtina paspartinti energijos gamybą plėtojant ir diegiant atsinaujinančiųjų išteklių energijos įrenginius;

               (4)siekiant spręsti didelių energijos kainų problemą, labai svarbu sparčiai didinti atsinaujinančiųjų išteklių energijos dalį. Sumažėjusios su atsinaujinančiųjų išteklių energija susijusios pastoviosios išlaidos ir beveik nulinės su ja susijusios kintamosios išlaidos reiškia, kad išlaidos, susijusios su atsinaujinančiųjų išteklių elektros energija, buvo stabilesnės ir mažesnės nei susijusios su iškastiniu kuru. Sparčiau pereidama prie atsinaujinančiųjų energijos išteklių naudojimo Sąjunga taps mažiau priklausoma nuo iškastinio kuro – pirmiausia nuo jo importo;

               (5)kaip pripažįstama komunikate „„REPowerEU“: bendri Europos veiksmai įperkamesnei energijai bei saugesnei ir tvaresnei energetikai užtikrinti“ (komunikate „REPowerEU“)
                  2
               , norint sumažinti Sąjungos priklausomybę nuo iškastinio kuro ir palaipsniui nutraukti Rusijos dujų vartojimą būtina sparčiai padidinti atsinaujinančiųjų išteklių energijos naudojimą. Priemonės, kuriomis siekiama tai įgyvendinti, sudaro planą „REPowerEU“. Tokios priemonės įtrauktos ir į Europos semestrą, pagal kurį, atsižvelgiant į individualias valstybių narių aplinkybes, siūlomos konkrečioms šalims skirtos rekomendacijos dėl leidimų išdavimo;

               (6)komunikate „REPowerEU“ taip pat pristatyta vandenilio diegimo spartinimo iniciatyva, pagal kurią, siekiant sumažinti Sąjungos priklausomybę nuo iškastinio kuro importo, padvigubinami 2030 m. vandenilio iš atsinaujinančių energijos išteklių tikslai. Kad galėtų pagaminti 10 Mt vandenilio iš atsinaujinančių energijos išteklių, Sąjungai iki 2030 m. papildomai reikės 80 GW atsinaujinančiųjų išteklių energetikos pajėgumų;

               (7)norint vykdyti pagal atsinaujinančiųjų išteklių energijos projektus numatytą veiklą, jiems iš principo reikia gauti leidimą. Leidimų išdavimo procedūros padeda užtikrinti, kad projektai būtų saugūs ir patikimi. Tačiau šių procedūrų sudėtingumas, įvairovė ir pernelyg ilga trukmė yra pagrindinė kliūtis, trukdanti greitai įvykdyti būtinus perėjimo prie atsinaujinančiųjų išteklių energijos procesus ir sukurti finansiškai palankesnę, saugesnę ir tvaresnę Sąjungos energetikos sistemą;

               (8)vėluojant išduoti leidimus projektams, kyla rizika, kad nepavyks laiku pasiekti energetikos ir klimato srities tikslų, ir padidėja jiems pasiekti būtinų projektų išlaidos. Dėl vėlavimų taip pat gali tekti įrengti įrenginius, kurie sparčiai vystantis inovacijoms nebėra patys veiksmingiausi;

               (9)šios kliūtys jau įvardytos Europos Parlamento ir Tarybos direktyvoje 2001/77/EB
                  3
               , kurioje reikalaujama, kad valstybės narės, siekdamos sumažinti reguliavimo ir su reguliavimu nesusijusias kliūtis elektros energijos gamybai iš atsinaujinančiųjų išteklių , įvertintų leidimų išdavimo procedūras. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2009/28/EB
                  4
                nustatyti reikalavimai supaprastinti atsinaujinančiųjų išteklių energetikos plėtotojams taikomas administracines procedūras. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva (ES) 2018/2001
                  5
                šie reikalavimai sustiprinami. Visapusis ir greitas jų perkėlimas į visų valstybių narių nacionalinę teisę labai padeda sutrumpinti administracines procedūras ir yra didžiausio prioriteto ir skubos klausimas;

               (10)Komisija remia valstybes nares pagal techninės paramos priemonę
                  6
               , atlikdama specialią techninę ekspertizę, kuria remiantis rengiamos ir įgyvendinamos reformos, įskaitant reformas, kuriomis siekiama supaprastinti atsinaujinančiųjų išteklių energijos projektų autorizacijos ir leidimų išdavimo jiems sistemą ir kuriomis įmonės skatinamos sudaryti atsinaujinančiųjų išteklių energijos pirkimo sutartis. Techninė parama apima, pavyzdžiui, administracinių gebėjimų stiprinimą, teisės aktų sistemų suderinimą ir dalijimąsi aktualia geriausia patirtimi;

               (11)Direktyvoje (ES) 2018/2001 nustatyti leidimų išdavimo  terminai taikomi nedarant poveikio įsipareigojimams pagal taikytinus Sąjungos aplinkos apsaugos teisės aktus, teisminiams apeliaciniams skundams, teisių gynimo priemonėms ir kitoms teismo procedūroms, taip pat alternatyvaus ginčų sprendimo mechanizmams, įskaitant skundų procedūras, neteisminius apeliacinius skundus ir teisių gynimo priemones, ir gali būti pratęsiami tiek, kiek trunka tokios procedūros;

               (12)dar viena didelė kliūtis įgyvendinti atsinaujinančiųjų išteklių energijos projektus daugelyje valstybių narių yra nepakankamai palankus visuomenės požiūris į juos. Siekiant išspręsti šią problemą, visuose atsinaujinančiųjų išteklių energijos projektų rengimo etapuose – nuo politikos formavimo iki teritorijų planavimo ir projekto kūrimo – turėtų būti atsižvelgiama į piliečių ir visuomeninių suinteresuotųjų subjektų poreikius ir lūkesčius, taip pat turėtų būti skleidžiama geroji patirtis, kaip užtikrinti teisingą įvairaus įrenginių poveikio paskirstymą vietos gyventojams;

               (13)dauguma kliūčių, susijusių su leidimų atsinaujinančiųjų išteklių energijos projektams išdavimu ir atitinkama tinklo infrastruktūra, taip pat geroji patirtis, kaip jas pašalinti, buvo nustatytos valstybių narių lygmeniu;

               (14)administracinės kliūtys tapo aktualesnės, nes sumenko kitos kliūtys, pavyzdžiui, per pastaruosius dešimt metų drastiškai sumažėjo technologijų išlaidos, taip pat dėl mažesnių išlaidų ir didesnio skaičiaus įmonių sudaromų elektros energijos iš atsinaujinančiųjų išteklių  pirkimo sutarčių sušvelnėjo finansavimo problemos;

               (15)šioje rekomendacijoje aptariami minėti susirūpinimą keliantys klausimai ir raginama ieškoti sprendimų galiojančioje teisinėje sistemoje. Ji nedaro poveikio Sąjungos teisei, visų pirma energetikos ir aplinkos srities teisei, ir joje nustatytiems įpareigojimams. Ji taip pat nedaro poveikio Sąjungos konkurencijos taisyklėms, visų pirma Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 101, 102 ir 106 straipsniams, ir Komisijos sprendimų dėl Sąjungos konkurencijos taisyklių vykdymo užtikrinimo priėmimo praktikai;

               (16)kartu su šia rekomendacija priimtas pasiūlymas dėl teisėkūros procedūra priimamo akto, kuriuo iš dalies keičiamos ir sugriežtinamos Direktyvos (ES) 2018/2001 nuostatos, susijusios su administracinėmis procedūromis. Kadangi būtina skubiai paspartinti atsinaujinančiųjų išteklių energijos projektų vykdymą, valstybės narės turėtų kuo greičiau pradėti nustatyti tinkamas sausumos ir jūrų zonas ir parengti planus dėl ypač tinkamų zonų (atsinaujinantiesiems energijos ištekliams naudoti tinkamiausių zonų), kaip numatyta pasiūlymo iš dalies keisti Direktyvą (ES) 2018/2001  15b straipsnyje dėl leidimų išdavimo;

               (17)viena iš pagrindinių priemonių nustatant būsimas atsinaujinančiųjų išteklių energetikos infrastruktūros zonas yra jūrinių teritorijų planavimas – jis taip pat sudaro palankesnes sąlygas įvairiopai naudoti jūrų teritorijas, be kita ko, išsaugoti ir apsaugoti jūros aplinką. Jūrinių teritorijų planavimo direktyvoje
                  7
                reikalaujama, kad valstybės narės savo nacionalinius jūrinių teritorijų planus būtų priėmusios iki 2021 m. kovo 31 d. Komisija ragina valstybes nares, kurios dar nėra iki galo įgyvendinusios Jūrinių teritorijų planavimo direktyvos, parengti ir priimti nacionalinius planus
                  8
               ;

               (18)kliūtys, atsirandančios dėl leidimų išdavimo procedūrų, taip pat gali turėti įtakos novatoriškų priklausomybės nuo iškastinio kuro mažinimo technologijų, reikalingų siekiant neutralizuoti poveikį klimatui, diegimui ateityje. Sukūrus apribotą bandomąją reglamentavimo aplinką, t. y. realioje aplinkoje išbandant novatoriškas technologijas, produktus, paslaugas ar metodus, kurie nevisiškai atitinka galiojančią teisinę ir reguliavimo sistemą, galėtų būti remiamos inovacijos ir sudaromos palankesnės sąlygos vėliau pritaikyti reguliavimo aplinką taip, kad jos būtų į ją įtrauktos;

               (19)atsinaujinančiųjų išteklių energijos technologijų įsisavinimą paspartinti padės atsinaujinančiųjų išteklių energijos projektų, kurie iš dalies arba visiškai finansuojami pagal įmonių sudaromas pirkimo sutartis, kūrimas. Įmonių sudaromos pirkimo sutartys taip pat duoda tiesioginę naudą galutiniams vartotojams, nes jomis, be kita ko, užtikrinama konkurencinga ir nuspėjama energijos kaina ir prisidedama prie Sąjungos įmonių socialinės atsakomybės darbotvarkės;

               (20)nepaisant kasmetinio įmonių sudaromų pirkimo sutarčių skaičiaus augimo per pastaruosius penkerius metus, atsinaujinančiųjų išteklių energijos projektų, kuriuos tiesiogiai finansuoja įmonės, kurios naudojasi projekto rezultatais, procentinė dalis sudaro tik 15–20 proc. metinės rinkos. Įmonių sudaromų pirkimo sutarčių praktika daugiausia apsiriboja tam tikromis valstybėmis narėmis, elektros energija kaip energijos nešikliu ir didelėmis tarptautinėmis į vartotojus orientuotomis bendrovėmis;

               (21)kartu su šia rekomendacija Komisija, naudodamasi Energetikos ir pramonės geografijos laboratorija
                  9
                (EIGL), teikia skaitmeninius konsoliduotus duomenų apie įvairius svarbius energetikos ir aplinkos veiksnius rinkinius, kurie padės valstybėms narėms nustatyti naujiems atsinaujinančiųjų išteklių energijos projektams sparčiai įgyvendinti tinkamiausias zonas. Komisija ketina toliau plėtoti šią kartografavimo priemonę, įtraukdama papildomus duomenų rinkinius ir sąsajas su valstybių narių skaitmeninio teritorijų planavimo priemonėmis,

               PRIĖMĖ ŠIĄ REKOMENDACIJĄ:

               APIBRĖŽTIS

               (1)Šioje rekomendacijoje ir pridedamose gairėse laikoma, kad atsinaujinančiųjų išteklių energijos projektai apima gamybos įrenginius, skirtus atsinaujinančiųjų išteklių energijai, apibrėžtai Atsinaujinančiųjų išteklių energijos direktyvoje (įtraukiant energiją, gautą iš vandenilio iš atsinaujinančiųjų išteklių), gaminti, taip pat infrastruktūrą, reikalingą tiems įrenginiams prijungti prie tinklo ir pagamintai energijai kaupti.

               SPARTESNĖS IR TRUMPESNĖS PROCEDŪROS

               (2)Valstybės narės turėtų užtikrinti, kad energijos gamybos iš atsinaujinančiųjų išteklių įrenginių planavimui, statybai ir eksploatavimui, jų prijungimui prie elektros energijos, dujų ar šilumos tinklo, taip pat pačiam tinklui ir kaupimo įrenginiams bei saugykloms taikoma planavimo ir leidimų išdavimo procedūra būtų kuo palankesnė ir tie veiksmai būtų priskiriami viršesniam viešajam interesui ir laikomi svarbiais viešajam saugumui, atsižvelgiant į pasiūlymą dėl teisėkūros procedūra priimamo akto, kuriuo iš dalies keičiamos ir sugriežtinamos su administracinėmis procedūromis susijusios Direktyvos (ES) 2018/2001 nuostatos, ir nepažeidžiant Sąjungos teisės.

               (3)Valstybės narės turėtų nustatyti aiškiai apibrėžtus, skubesnius ir kuo trumpesnius visų veiksmų, kurių reikia norint išduoti leidimus statyti ir eksploatuoti atsinaujinančiųjų išteklių energetikos infrastruktūrą, terminus, nurodydamos atvejus ir aplinkybes, kuriomis tie terminai gali būti pratęsti. Valstybės narės turėtų nustatyti privalomus maksimalius terminus visiems atitinkamiems poveikio aplinkai vertinimo procedūros etapams. Leidimų įrengti saulės energijos įrangą dirbtinėse struktūrose išdavimo procedūrų trukmė turėtų būti ne ilgesnė kaip trys mėnesiai.

               (4)Valstybės narės turėtų nustatyti terminus ir konkrečias procedūrines taisykles, kad būtų užtikrintas teismo procesų, susijusių su teise kreiptis į teismą dėl atsinaujinančiųjų išteklių energijos projektų, veiksmingumas.

               (5)Valstybės narės turėtų sukurti vieną bendrą paraiškų teikimo procedūrą visam administraciniam leidimų paraiškų ir išdavimo procesui. Jei reikia skirtingų leidimų, be kita ko, ir su atitinkamais tinklais susijusiems projektams, pirmenybė turėtų būti teikiama paraiškų teikimui vienu metu, o ne paeiliui.

               (6)Valstybės narės turėtų leisti pareiškėjams atnaujinti savo projektų technologines specifikacijas laikotarpiu nuo leidimo paraiškos pateikimo iki infrastruktūros statybos, kad būtų sudarytos palankesnės sąlygos diegti novatoriškas technologijas.

               (7)Įgyvendindamos šias rekomendacijas, valstybės narės turėtų taikyti šio dokumento priede pateiktų gairių I skyriaus 2 skirsnyje aprašytą praktiką.

               PALANKESNĖS SALYGOS DALYVAUTI PILIEČIAMS IR BENDRIJOMS

               (8)Valstybės narės turėtų skatinti piliečius, be kita ko, gyvenančius mažas ir vidutines pajamas gaunančiuose namų ūkiuose, ir energetikos bendrijas dalyvauti atsinaujinančiųjų išteklių energijos projektuose, taip pat imtis priemonių, kuriomis būtų siekiama, kad energetikos pertvarkos naudą pajustų vietos bendruomenės, taip didinant visuomenės palankumą ir įsitraukimą.

               (9)Valstybės narės turėtų įgyvendinti supaprastintas leidimų išdavimo atsinaujinančiųjų išteklių energijos bendrijoms procedūras, taip pat susijusias su bendrijai priklausančių įrenginių prijungimu prie tinklo, ir iki minimumo sumažinti gamybos licencijavimo procedūras ir reikalavimus, be kita ko, iš atsinaujinančiųjų išteklių pasigamintos energijos vartotojams.

               (10)Įgyvendindamos šias rekomendacijas, valstybės narės turėtų taikyti šio dokumento priede pateiktų gairių I skyriaus 5 skirsnio c punkte ir 6 skirsnio a punkte aprašytą praktiką.

               VIDAUS KOORDINAVIMO GERINIMAS

               (11)Valstybės narės turėtų užtikrinti, kad nacionaliniu, regioniniu ir savivaldybių lygmenimis būtų racionalizuoti ir veiksmingai tarpusavyje koordinuojami kompetentingų institucijų vaidmenys ir atsakomybė, taip pat su atsinaujinančiųjų išteklių energijos projektų autorizacija susiję teisės aktai, taisyklės ir procedūros.

               (12)Valstybės narės turėtų sukurti vieno langelio principu veikiančią sistemą atsinaujinančiųjų išteklių energijos projektų leidimams išduoti, kaip reikalaujama pagal Direktyvą (ES) 2018/2001, kad dalyvaujančių institucijų skaičius būtų kuo labiau apribotas, paliekant tik būtiniausias iš jų, ir kad būtų kuo labiau padidintas veiksmingumas, atsižvelgiant į viešuosius išteklius ir technologinių, aplinkos ir teisinių ekspertinių žinių sutelkimo naudą.

               (13)Valstybės narės turėtų nustatyti taisykles, pagal kurias, kompetentingai (-oms) institucijai (-oms) nepateikus atsakymo per nustatytus terminus, prašymas atitinkamame leidimų  atsinaujinančiųjų išteklių energijos projektams išdavimo procedūros etape būtų laikomas patenkintu (vadinamasis tylus administracijos pritarimas), išskyrus atvejus, kai atsakymo reikalaujama pagal Sąjungos arba nacionalinės teisės aktus.

               (14)Įgyvendindamos šias rekomendacijas, valstybės narės turėtų taikyti šio dokumento priede pateiktų gairių I skyriaus 3 skirsnyje aprašytą praktiką.

               AIŠKIOS IR SKAITMENINĖS PROCEDŪROS

               (15)Valstybės narės leidimų atsinaujinančiųjų išteklių energijos projektams išdavimo procedūros pradžioje turėtų pateikti pareiškėjams aiškią, išsamią ir skaidrią informaciją apie visus reikalavimus ir procedūros etapus, įskaitant skundų nagrinėjimo procedūras.

               (16)Kad nereikėtų eikvoti popieriaus, valstybių narių leidimų išdavimo procedūros turėtų būti visiškai skaitmenizuotos, o ryšiai palaikomi elektroninėmis priemonėmis. Atitinkama informacija, įskaitant paraiškų, aplinkos tyrimų ir duomenų šablonus, taip pat informaciją apie visuomenės dalyvavimo galimybes ir administracinius mokesčius, projektų rengėjams turėtų būti teikiama centralizuotai internetiniuose procedūrų vadovuose.

               (17)Įgyvendindamos šias rekomendacijas, valstybės narės turėtų taikyti šio dokumento priede pateiktų gairių I skyriaus 3 skirsnyje aprašytą praktiką.

               PAKANKAMI ŽMOGIŠKIEJI IŠTEKLIAI IR ĮGŪDŽIAI

               (18)Valstybės narės turėtų užtikrinti, kad leidimus išduodančioms įstaigoms ir poveikio aplinkai vertinimo institucijoms pakaktų tinkamų darbuotojų, turinčių atitinkamus įgūdžius ir kvalifikaciją.

               (19)Valstybės narės turėtų pasinaudoti Sąjungos ir nacionalinio finansavimo, skirto kvalifikacijos kėlimui ir perkvalifikavimui, galimybėmis, visų pirma regionų ir vietos lygmenimis, ir apsvarstyti galimybę įsteigti Sektorinio bendradarbiavimo įgūdžių srityje aljansą, kad būtų panaikintos darbuotojų, kurių darbas susijęs su leidimų išdavimo procedūromis ir poveikio aplinkai vertinimais, įgūdžių spragos.

               (20)Įgyvendindamos šias rekomendacijas, valstybės narės turėtų taikyti šio dokumento priede pateiktų gairių I skyriaus 4 skirsnyje aprašytą praktiką.

               GERESNIS VIETŲ PROJEKTAMS PARINKIMAS IR PLANAVIMAS

               (21)Valstybės narės turėtų skubiai nustatyti atsinaujinančiųjų išteklių energijos projektams tinkamas sausumos ir jūrų zonas, atitinkančias jų nacionalinius energetikos ir klimato srities veiksmų planus ir jų indėlį siekiant patikslinto 2030 m. atsinaujinančiųjų išteklių energijos tikslo. Šiame kartografavimo procese turėtų būti nustatytos riboto dydžio aiškiai apibrėžtos zonos, ypač tinkamos atsinaujinančiųjų išteklių infrastruktūrai diegti (atsinaujinantiesiems energijos ištekliams naudoti tinkamiausios zonos), kiek įmanoma vengiant aplinkos požiūriu vertingų teritorijų ir teikiant pirmenybę, inter alia, žemės ūkiui nenaudojamai nualintai žemei. Šiuo tikslu valstybės narės raginamos naudotis atnaujintais duomenų rinkiniais Energetikos ir pramonės geografijos laboratorijoje
                  10
                (EIGL).

               (22)Neliečiamas zonas, kuriose atsinaujinančiųjų išteklių energetikos infrastruktūros diegti negalima, valstybės narės turėtų apriboti iki minimumo. Jos turėtų pateikti aiškią ir skaidrią informaciją apie atstumo iki būstų ir karinės ar civilinės aviacijos zonų apribojimus ir pagrįstą jų pagrindimą. Apribojimai turėtų būti pagrįsti įrodymais ir nustatyti taip, kad atitiktų numatytą paskirtį, bet sykiu paliktų kuo daugiau erdvės projektams įgyvendinti, atsižvelgiant į kitus teritorijų planavimo suvaržymus.

               (23)Valstybės narės turėtų, kiek teisiškai įmanoma, racionalizuoti atsinaujinančiųjų išteklių energijos projektų poveikio aplinkai vertinimo reikalavimus, taikydamos turimas technines gaires dėl atsinaujinančiųjų išteklių energetikos plėtros suderinimo su Sąjungos aplinkos teisės aktais ir į bendrą procedūrą sujungdamos poveikio aplinkai vertinimą su kitais reikalaujamais aplinkosauginiais vertinimais. Siekdamos pagerinti poveikio aplinkai vertinimo proceso kokybę, valstybės narės turėtų sistemingai apibrėžti jo apimtį
                  11
                arba nustatyti, kad jis būtų privalomas.

               (24)Valstybės narės turėtų užtikrinti, kad kliūtimi plėtoti atsinaujinančiųjų išteklių energijos projektus netaptų pavienių laukinių paukščių ir pagal Tarybos direktyvą 92/43/EEB
                  12
                saugomų rūšių egzempliorių žūtis ar sutrikdymas, reikalaudamos, kad į tokius projektus prireikus būtų įtrauktos poveikio mažinimo priemonės, kuriomis, kiek įmanoma, būtų veiksmingai užkertamas kelias žūtims ar sutrikdymui, stebint jų veiksmingumą ir, atsižvelgiant į gautą stebėsenos informaciją, imantis tolesnių priemonių, kurių reikia siekiant užtikrinti, kad atitinkamos rūšies populiacijai nebūtų daromas didelis neigiamas poveikis. Tokiu atveju atsitiktinis atskirų egzempliorių nužudymas ar sutrikdymas neturėtų būti laikomas tyčiniu, todėl jam neturėtų būti taikoma Direktyvos 92/43/EEB 12 straipsnio 1 dalis ar Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2009/147/EB
                  13
                5 straipsnis.

               (25)Valstybės narės turėtų raginti kuo anksčiau į teritorinių planų rengimą įsitraukti visuomenę, skatinti daugeriopą vietų naudojimą ir užtikrinti sprendimų, kur ir kaip gali būti statoma arba diegiama atsinaujinančiųjų išteklių energetikos infrastruktūra, įskaitant nedidelius įrenginius savivaldybių lygmeniu, skaidrumą. Valstybės narės turėtų vykdyti koordinuotą tinklų ir energijos gamybos iš atsinaujinančiųjų išteklių pajėgumų planavimą visais lygmenimis, be kita ko, vykdant regioninį bendradarbiavimą.

               (26)Įgyvendindamos šias rekomendacijas, valstybės narės turėtų taikyti šio dokumento priede pateiktų gairių I skyriaus 5 skirsnyje aprašytą praktiką.

               LENGVESNIS PRIJUNGIMAS PRIE TINKLO

               (27)Valstybės narės, atsižvelgdamos į būsimą paklausą ir poveikio klimatui neutralumo tikslą, turėtų įgyvendinti ilgalaikį tinklo planavimą ir investicijas, atitinkančius  energijos gamybos iš atsinaujinančiųjų išteklių pajėgumų plėtros planus.

               (28)Valstybės narės turėtų nustatyti supaprastintas esamų atsinaujinančiųjų išteklių energijos įrenginių modernizavimo procedūras, įskaitant supaprastintas poveikio aplinkai vertinimo procedūras, ir patvirtinti paprastą pranešimo apie prijungimo prie jų tinklo procedūrą, taikomą tais atvejais, kai didelio neigiamo aplinkosauginio ar socialinio poveikio nenumatoma.

               (29)Valstybės narės turėtų užtikrinti, kad sistemos operatoriai i) paraiškoms dėl prijungimo prie tinklo taikytų skaidrią ir skaitmeninę procedūrą; ii) teiktų informaciją apie tinklo pajėgumus; ir iii) optimizuotų tinklo pajėgumų naudojimą leisdami jį naudoti elektrinėms, kuriose derinamos įvairios viena kitą papildančios technologijos.

               (30)Valstybės narės turėtų suteikti teisinį tikrumą dėl gamtinių dujų vamzdynų pritaikymo vandeniliui, aiškiai nurodydamos, kokių leidimų bus reikalaujama, ir leisdamos išsaugoti galiojančius leidimus.

               (31)Įgyvendindamos šias rekomendacijas, valstybės narės turėtų taikyti šio dokumento priede pateiktų gairių I skyriaus 6 skirsnyje aprašytą praktiką.

               NOVATORIŠKI PROJEKTAI

               (32)Valstybės narės raginamos sukurti apribotą bandomąją reglamentavimo aplinką, kad būtų galima leisti tikslines nacionalinės, regioninės ar vietos teisėkūros ar reguliavimo sistemos, susijusios su novatoriškomis technologijomis, produktais, paslaugomis ar metodais, taikymo išimtis, siekiant sudaryti palankesnes sąlygas išduoti leidimus, kuriais prisidedama prie atsinaujinančiųjų išteklių energijos gamybos bei kaupimo ir kitų priklausomybės nuo iškastinio kuro mažinimo technologijų diegimo ir integravimo į sistemą, laikantis Sąjungos teisės aktų.

               PALANKESNĖS SĄLYGOS ELEKTROS ENERGIJOS PIRKIMO SUTARTIMS

               (33)Valstybės narės turėtų skubiai pašalinti bet kokias nepagrįstas administracines ar rinkos kliūtis įmonių sudaromoms atsinaujinančiųjų išteklių energijos pirkimo sutartims, visų pirma siekdamos, kad tokios sutartys sparčiau išpopuliarėtų tarp mažųjų ir vidutinių įmonių.

               (34)Valstybės narės turėtų parengti, suplanuoti ir įgyvendinti paramos sistemas (ir kilmės garantijas) taip, kad jos būtų suderinamos su atsinaujinančiųjų išteklių energijos pirkimo sutartimis, jas papildytų ir įgalintų jas sudaryti.

               (35)Įgyvendindamos šias rekomendacijas, valstybės narės turėtų taikyti šio dokumento priede pateiktų gairių II skyriuje aprašytą praktiką.

               STEBĖSENA, ATASKAITŲ TEIKIMAS IR PERŽIŪRA

               (36)Valstybės narės turėtų įsteigti kontaktinį centrą, kuriam būtų pavesta reguliariai stebėti pagrindines leidimų išdavimo proceso kliūtis ir spręsti problemas, su kuriomis susiduria atsinaujinančiųjų išteklių energijos projektų plėtotojai.

               (37)Valstybės narės kas dvejus metus, pradedant 2023 m. kovo mėn., integruotose nacionalinėse energetikos ir klimato srities pažangos ataskaitose, kurios turi būti teikiamos pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2018/1999
                  14
                17 straipsnį, turėtų pateikti Komisijai visą turimą išsamią informaciją apie šios rekomendacijos įgyvendinimo pažangą.

               (38)Praėjus dvejiems metams nuo šios rekomendacijos priėmimo dienos, Komisija, atsižvelgdama į valstybių narių pateiktą informaciją, peržiūrės šios rekomendacijos įgyvendinimo pažangą ir įvertins, ar reikalingos papildomos priemonės.

               Priimta Briuselyje 2022 05 18

                     Komisijos vardu

                     Kadri SIMSON
                     Komisijos narė

                     (1)

                        2021 m. birželio 30 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) 2021/1119, kuriuo nustatoma poveikio klimatui neutralumo pasiekimo sistema ir iš dalies keičiami reglamentai (EB) Nr. 401/2009 ir (ES) 2018/1999 (Europos klimato teisės aktas) (OL L 243, 2021 7 9, p. 1).

                     (2)

                        Komisijos komunikatas Europos Parlamentui, Europos Vadovų Tarybai, Tarybai, Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komitetui ir Regionų komitetui „„REPowerEU“: bendri Europos veiksmai įperkamesnei energijai bei saugesnei ir tvaresnei energetikai užtikrinti“, COM(2022)108 final.

                     (3)

                        2001 m. rugsėjo 27 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2001/77/EB dėl elektros, pagamintos iš atsinaujinančiųjų energijos išteklių, skatinimo elektros energijos vidaus rinkoje (OL L 283, 2001 10 27, p. 33).

                     (4)

                        2009 m. balandžio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2009/28/EB dėl skatinimo naudoti atsinaujinančių išteklių energiją, iš dalies keičianti bei vėliau panaikinanti Direktyvas 2001/77/EB ir 2003/30/EB (OL L 140, 2009 6 5, p. 16).

                     (5)

                        2018 m. gruodžio 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva (ES) 2018/2001 dėl skatinimo naudoti atsinaujinančiųjų išteklių energiją (OL L 328, 2018 12 21, p. 82).

                     (6)

                        2021 m. vasario 10 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) 2021/240, kuriuo nustatoma techninės paramos priemonė.

                     (7)

                        2014 m. liepos 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2014/89/ES, kuria nustatoma jūrinių teritorijų planavimo sistema, OL L 257, 2014 8 28, p. 135–145.

                     (8)

                        Žr. 2022 m. gegužės 3 d. Komisijos ataskaitą dėl Jūrinių teritorijų planavimo direktyvos įgyvendinimo pažangos, COM(2022)185.

                     (9)

                  https://energy-industry-geolab.jrc.ec.europa.eu/

                     (10)

                        https://ec.europa.eu/energy-industry-geography-lab

                     (11)

                        Apimties apibrėžimas – nuomonės dėl aplinkos informacijos, kuri turi būti pateikta kaip poveikio aplinkai vertinimo ataskaita, apimties ir išsamumo pateikimas.

                     (12)

                        1992 m. gegužės 21 d. Tarybos direktyva 92/43/EEB dėl natūralių buveinių ir laukinės faunos bei floros apsaugos (OL L 206, 1992 7 22, p. 7).

                     (13)

                        2009 m. lapkričio 30 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2009/147/EB dėl laukinių paukščių apsaugos (OL L 20, 2010 1 26, p. 7).

                     (14)

                        2018 m. gruodžio 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) 2018/1999 dėl energetikos sąjungos ir klimato politikos veiksmų valdymo, kuriuo iš dalies keičiami Europos Parlamento ir Tarybos reglamentai (EB) Nr. 663/2009 ir (EB) Nr. 715/2009, Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 94/22/EB, 98/70/EB, 2009/31/EB, 2009/73/EB, 2010/31/ES, 2012/27/ES ir 2013/30/ES, Tarybos direktyvos 2009/119/EB ir (ES) 2015/652 ir panaikinamas Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 525/2013 (OL L 328, 2018 12 21, p. 1).


               EUROPOS KOMISIJA
            Briuselis, 2017 05 22
            COM(2017) 516 final
            Rekomendacija
            TARYBOS REKOMENDACIJA
            dėl 2017 m. Vengrijos nacionalinės reformų programossu Tarybos nuomone dėl 2017 m. Vengrijos konvergencijos programos

               Rekomendacija

               TARYBOS REKOMENDACIJA

               dėl 2017 m. Vengrijos nacionalinės reformų programos

                  su Tarybos nuomone dėl 2017 m. Vengrijos konvergencijos programos

               EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,

               atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 121 straipsnio 2 dalį ir 148 straipsnio 4 dalį,

               atsižvelgdama į 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei koordinavimo
                  1
               , ypač į jo 9 straipsnio 2 dalį,

               atsižvelgdama į Europos Komisijos rekomendaciją
                  2
               ,

               atsižvelgdama į Europos Parlamento rezoliucijas
                  3
               ,

               atsižvelgdama į Europos Vadovų Tarybos išvadas,

               atsižvelgdama į Užimtumo komiteto nuomonę,

               atsižvelgdama į Ekonomikos ir finansų komiteto nuomonę,

               atsižvelgdama į Socialinės apsaugos komiteto nuomonę,

               atsižvelgdama į Ekonominės politikos komiteto nuomonę,

               kadangi:

               (1)2016 m. lapkričio 16 d. Komisija priėmė metinę augimo apžvalgą
                  4
               , kuria pradedamas 2017 m. Europos ekonominės politikos koordinavimo semestras. 2017 m. kovo 9–10 d. Europos Vadovų Taryba patvirtino metinėje augimo apžvalgoje nustatytus prioritetus. 2016 m. lapkričio 16 d. Komisija pagal Reglamentą (ES) Nr. 1176/2011 priėmė įspėjimo mechanizmo ataskaitą
                  5
               , kurioje Vengrija nenurodyta kaip viena iš valstybių narių, dėl kurių reikės parengti nuodugnią apžvalgą;

               (2)2017 m. vasario 22 d. paskelbta 2017 m. Vengrijos ataskaita
                  6
               . Joje įvertinta Vengrijos pažanga, padaryta įgyvendinant 2016 m. liepos 12 d. Tarybos priimtas šaliai skirtas rekomendacijas, veiksmai, kurių šalis ėmėsi atsižvelgdama į ankstesniais metais jai skirtas rekomendacijas, ir Vengrijos pažanga siekiant nacionalinių tikslų pagal strategiją „Europa 2020“;

               (3)2017 m. gegužės 2 d. Vengrija pateikė 2017 m. nacionalinę reformų programą ir 2017 m. konvergencijos programą. Siekiant atsižvelgti į jų tarpusavio sąsajas, abi programos vertintos vienu metu;

               (4)į atitinkamas konkrečioms šalims skirtas rekomendacijas atsižvelgta sudarant valstybių narių 2014–2020 m. Europos struktūrinių ir investicijų fondų (ESI fondų) programas. Kaip numatyta ESI fondus reglamentuojančiuose teisės aktuose
                  7
               , Komisija, jei tai būtina atitinkamų konkrečioms šalims skirtų rekomendacijų įgyvendinimui paremti, gali paprašyti valstybes nares peržiūrėti ir pakeisti savo susijusias ESI fondų programas. Komisija pateikė išsamių šių taisyklių taikymo gairių
                  8
               ;

               (5)šiuo metu Vengrijai taikoma Stabilumo ir augimo pakto prevencinė dalis ir skolos taisyklė. 2017 m. konvergencijos programoje Vyriausybė numato nominalaus deficito pablogėjimą nuo 1,8 % BVP 2016 m. iki 2,4 % BVP tiek 2017, tiek 2018 m., o toliau laipsnišką jo gerėjimą iki 1,2 % BVP iki 2021 m. Vidutinio laikotarpio biudžeto tikslą – 1,7 % BVP struktūrinį deficitą iki 2016 m., o nuo 2017 m. – patikslintą 1,5 % BVP – planuojama pasiekti iki 2020 m. Tačiau, remiantis perskaičiuotu struktūriniu balansu
                  9
               , vidutinio laikotarpio biudžeto tikslas programos laikotarpiu nebūtų pasiektas. Konvergencijos programoje numatoma, kad valdžios sektoriaus skolos santykis su BVP laipsniškai mažės iki beveik 61 % iki 2021 m. pabaigos. Makroekonominis scenarijus, kuriuo grindžiamos šios biudžeto projekcijos, yra palankus, o dėl to kyla rizika, kad deficito tikslai nebus įgyvendinti;

               (6)2017 m. konvergencijos programoje nurodyta, kad išskirtinio atvykstančių pabėgėlių srauto ir saugumo priemonių 2016 ir 2017 m. poveikis biudžetui yra didelis, ir pateikta tinkamų šių papildomų biudžeto išlaidų apimties ir pobūdžio įrodymų. Komisijos nuomone, reikalavimus atitinkančios papildomos išlaidos dėl išskirtinio atvykstančių pabėgėlių srauto 2015 m. sudarė 0,04 % BVP, o 2016 m. nebuvo jokių reikalavimus atitinkančių papildomų išlaidų, susijusių su atvykstančių pabėgėlių srautu. 2016 m. reikalavimus atitinkančios papildomos išlaidos dėl saugumo priemonių siekė 0,04 % BVP. Nenumatoma, kad 2017 m. dar labiau didės išlaidos dėl išskirtinio atvykstančių pabėgėlių srauto, o papildomas saugumo priemonių poveikis biudžetui dabar vertinamas 0,14 % BVP. Pagal Reglamento (EB) Nr. 1466/97 5 straipsnio 1 dalies ir 6 straipsnio 3 dalies nuostatas šios papildomos išlaidos yra priimtinos, atsižvelgiant į tai, kad atvykstančių pabėgėlių srautas, kaip ir terorizmo grėsmės mastas, yra neįprasti įvykiai, jų poveikis Vengrijos viešiesiems finansams yra reikšmingas, o tvarumas nebūtų pažeistas leidžiant laikinai nukrypti nuo koregavimo plano, kuriuo siekiama vidutinio laikotarpio biudžeto tikslo. Todėl 2016 m. reikiamas koregavimas siekiant vidutinio laikotarpio biudžeto tikslo buvo sumažintas siekiant atsižvelgti į papildomas su saugumu susijusias išlaidas. Kalbant apie 2017 m., galutinis vertinimas, į kurį bus įtrauktos reikalavimus atitinkančios sumos, bus atliktas 2018 m. pavasarį, remiantis Vengrijos valdžios institucijų pateiktais stebėjimų duomenimis;

               (7)2016 m. liepos 12 d. Taryba rekomendavo Vengrijai 2017 m. užtikrinti 0,6 % BVP metinį fiskalinį koregavimą siekiant vidutinio laikotarpio biudžeto tikslo. Remiantis Komisijos 2017 m. pavasario prognoze, esama rizikos, kad 2017 m. nuo to reikalavimo bus labai nukrypta;

               (8)numatoma, kad 2018 m., atsižvelgdama į savo fiskalinę padėtį ir visų pirma skolą, Vengrija toliau vykdys koregavimą siekdama vidutinio laikotarpio biudžeto tikslo – 1,5 % BVP struktūrinio deficito. Remiantis bendrai sutarta koregavimo matrica pagal Stabilumo ir augimo paktą, tas koregavimas būtinas, kad grynųjų pirminių valdžios sektoriaus išlaidų
                  10
                nominalus augimas 2018 m. neviršytų 2,8 %. Tai atitiktų 1,0 % BVP struktūrinį koregavimą. Jeigu politika nesikeis, esama rizikos, kad 2018 m. nuo to reikalavimo bus smarkiai nukrypta. Kartu prognozuojama, kad 2017 ir 2018 m. Vengrija laikysis skolos taisyklės. Apskritai Taryba mano, kad nuo 2017 m. reikės papildomų priemonių siekiant užtikrinti, kad būtų laikomasi Stabilumo ir augimo pakto nuostatų; Tačiau, kaip numatyta Reglamente (EB) Nr. 1466/97, vertinant biudžeto planus ir rezultatus, reikėtų atsižvelgti į valstybės narės biudžeto balansą pagal ciklo sąlygas. Kaip primenama Komisijos komunikate, kuris pridedamas prie šių konkrečioms šalims skirtų rekomendacijų, vertinant 2018 m. biudžeto rezultatus reikės tinkamai atsižvelgti į tikslą siekti fiskalinės krypties, kuri padeda ir stiprinti vykstantį Vengrijos atsigavimą, ir užtikrina šalies viešųjų finansų tvarumą. Atsižvelgdama į tai ir į Vengrijos ciklinę padėtį, Komisija ketina pasinaudoti taikytina diskrecijos riba;

               (9)Vengrijos konkurencingumą ir potencialų augimą stabdo menkos privačios investicijos ir mažas našumas. Veiksniai, kurie neigiamai veikia verslo aplinką ir įmonių investicijas, yra ypač susiję su institucijų veiklos efektyvumo ir valdymo trūkumais. Dažnai besikeičianti reglamentavimo ir mokesčių aplinka yra viena didžiausių kliūčių užsiimti verslu Vengrijoje; kitos kliūtys – nepakankamas suinteresuotųjų subjektų dalyvavimas ir nepakankamai įrodymais grindžiamas politikos formavimas. Reglamentavimo kliūtys paslaugų sektoriuje taip pat riboja rinkos dinamiką ir varžo investavimą. Ribojamojo pobūdžio reglamentavimas, įskaitant mažmeninės prekybos sektoriuje, riboja poveikį konkurenciją paslaugų sektoriuje ir neigiamai veikia verslo aplinką;

               (10)Vengrijos bendras mokesčių ir BVP santykis vis dar gerokai didesnis, palyginti su kitomis to paties regiono šalimis, o mokesčių sistemos problemos tebėra neišspręstos. 2017 m. Vyriausybė 5 procentiniais punktais sumažino darbdavių mokamas socialinio draudimo įmokas, o 2018 m. planuojama jas sumažinti dar 2 procentiniais punktais. Ši priemonė gerokai sumažino mokesčių pleištą mažas pajamas gaunantiems asmenims, tačiau jis tebėra didelis. Tai visų pirma pasakytina apie vaikų neturinčius mažas pajamas gaunančius asmenis, nes jų pleištas vis dar yra vienas didžiausių ES. Mokesčių sistema tebėra sudėtinga. Nepaisant to, kad nuo 2013 m. sektoriniai mokesčiai (kai kurie iš jų tebedaro didelį iškraipomąjį poveikį) mažėjo, jie vis dar apsunkina mokesčių sistemą ir silpnina investuotojų pasitikėjimą. Neigiamą poveikį investuotojų pasitikėjimui Vengrijoje ir toliau daro mokesčių sistemos sudėtingumas ir neapibrėžtumas, siejami su didelėmis prievolių vykdymo išlaidomis ir administracine našta;

               (11)neigiamai verslo aplinką veikia ir ekonomikos augimo potencialą mažina institucijų veiklos efektyvumo trūkumai. Visų pirma, nepaisant neseniai padarytos pažangos ir Viešųjų pirkimų įstatymo pakeitimo, pažanga didinant skaidrumą ir konkurenciją viešųjų pirkimų srityje tebėra ribota ir dar neturima jokių konkrečių įrodymų. Dabartinė e. viešųjų pirkimų strategija – tvirtas pagrindas didinti skaidrumą, tačiau jos įgyvendinimą ir poveikį veiksmingumui bei skaidrumui reikia stebėti. Korupcijos rizika išlieka didelė, o tai neigiamai veikia verslo aplinką, ir priemonės, kurių imtasi šiai problemai spręsti, turi didelių trūkumų. Vengrija taip pat vėluoja įgyvendinti savo e. viešųjų pirkimų strategiją. Dėl to Vengrijoje trukdoma laiku įdiegti e. viešuosius pirkimus ir įgyvendinti tikslą didinti skaidrumą ir konkurenciją;

               (12)padėtis Vengrijos paslaugų sektoriuje, įskaitant mažmeninės prekybos sektorių, tebėra itin sudėtinga. Per praėjusius metus Vengrijos vyriausybė toliau kišosi į rinkas, kurios iki tol buvo atviros konkurencijai, ir nustatė naujus, griežtesnius reikalavimus keleivinio transporto paslaugoms, kurias teikia nepriklausomi išsiuntimo centrai. Vengrijos vyriausybė nesiėmė jokių svarbių žingsnių, kad pagerintų reglamentavimo aplinką paslaugų sektoriuje, ypač mažmeninės prekybos, viešųjų atliekų tvarkymo paslaugų, vadovėlių leidybos ir platinimo arba mokėjimo mobiliuoju telefonu sistemų srityse. Mažmeninės prekybos sektoriuje nėra aiškių gairių, kaip suteikti leidimą atidaryti naują, didesnę nei 400 m2 parduotuvę. Tai prisideda prie dar didesnio neskaidrumo ir nenuspėjamumo šiame sektoriuje. Paslaugų sektoriuje, įskaitant mažmeninės prekybos sektorių, išliekančios reglamentavimo kliūtys riboja rinkos dinamiką ir varžo investavimą, o kartu tai didina neapibrėžtumą investuotojams, ypač tarptautiniams;

               (13)norint vidutinės trukmės laikotarpiu padidinti Vengrijos konkurencingumą ir potencialų augimą, labai svarbus vaidmuo teks struktūrinėms reformoms, kurių tikslas – skatinti investicijas į žmogiškąjį kapitalą, ypač švietimo ir sveikatos priežiūros srityse, ir toliau gerinti darbo rinkos veikimą. Socialinio teisingumo skatinimas taip pat bus labai svarbus norint užtikrinti labiau integracinį augimą;

               (14)vertinant pagal tarptautinius standartus, pagrindinių gebėjimų ugdymo rezultatai išlieka prasti. 2015 m. PISA švietimo sistemų tyrimas parodė, kad rezultatai labai prastėja, o socialinės ir ekonominės mokinių padėties įtaka mokymosi rezultatams yra viena didžiausių ES. Mokyklos rūšies įtaka mokymosi rezultatams yra labai didelė. Tikėtina, kad nuo 2016 m. sumažinus mokslo disciplinų mokymo vidurinėse profesinio mokymo mokyklose valandų skaičių Vengrijos atsilikimas mokslo disciplinose įgytų gebėjimų srityje tik didės. Pastaruosius penkerius metus mokyklos nebaigusių asmenų dalis nesikeitė ir tebėra itin didelė tarp romų. Palankių sąlygų neturinčių vaikų pasiskirstymas mokyklose yra netolygus, o romų vaikai vis dažniau lanko mokyklas ir klases, kuriose daugumą sudaro romai. Įdiegtos priemonės, skirtos mokytojų rengimui, ankstyvajam ugdymui bei mokymosi rezultatams remti ir mokyklos nebaigiančių romų problemai spręsti. Tačiau trūksta visapusiškų ir sisteminių priemonių segregacijos problemai išspręsti. Nėra pakankamai didelio kandidatų įgyti tretinį išsilavinimą skaičiaus, o mokslus baigusiųjų skaičiaus rodiklis nepakankamai aukštas, kad būtų patenkintas augantis aukštos kvalifikacijos darbuotojų poreikis. Padėtį gali dar labiau pabloginti 2017 m. priimtas Aukštojo mokslo įstatymo pakeitimas;

               (15)pastaraisiais metais darbo rinkoje įvyko teigimų pokyčių: nedarbas pasiekė iki prieš krizę buvusį lygį. Dėl privačiajame sektoriuje sukurtų darbo vietų ir viešųjų darbų sistemos, kuri tebėra didžiausio masto aktyvios darbo rinkos politikos priemonė Vengrijoje – joje dalyvauja per 200 000 dalyvių, užimtumo lygis pasiekė istorines aukštumas. Siekiant palengvinti perėjimą iš viešųjų darbų sistemos į pirminę darbo rinką, pastaraisiais metais buvo priimtas priemonių rinkinys. Tačiau sistema dar nėra pakankamai tikslinė, o jos veiksmingumas reintegruojant dalyvius į atvirą darbo rinką tebėra ribotas. Be to, kai kuriuose sektoriuose vis labiau trūksta darbo jėgos. Kitos aktyvios darbo rinkos politikos priemonės stiprinamos, iš dalies ES lėšomis, tačiau reikia dėti daugiau pastangų, kad būtų palengvintas veiksmingas perėjimas į pirminę darbo rinką. Bedarbių profiliavimo sistema veikia, tačiau dar nėra visiškai veiksminga. Pastaraisiais metais padidėjo vyrų ir moterų užimtumo skirtumas, o motinystės poveikis moterų užimtumui yra vienas didžiausių ES. Dalyvavimui darbo rinkoje įtaką daro palyginti prasti sveikatos priežiūros rezultatai ir nevienodas sveikatos priežiūros prieinamumas. Socialinių partnerių dalyvavimas priimant sprendimus yra ribotas;

               (16)kai kurie skurdo rodikliai pasiekė iki prieš krizę buvusį lygį, tačiau jie vis dar aukštesni už ES vidurkį. Nors ir mažėja, tačiau romų ir vaikų skurdo lygis tebėra labai didelis. Didelė dirbančių romų dalis dirba viešųjų darbų sistemoje. Kol kas jų integracija į atvirą darbo rinką nėra labai veiksminga;

               (17)socialinės paramos ir nedarbo išmokų adekvatumas ir aprėptis yra riboti. Nedarbo išmokų trukmė (trys mėnesiai) tebėra trumpiausia ES ir trumpesnė nei vidutinis laikotarpis, kurio reikia, kad darbo ieškantis asmuo susirastų darbą. 2015 m. vykdant socialinės paramos reformą išmokų sistema racionalizuota, tačiau nepanašu, kad ji užtikrino vienodą ir bent jau pakankamą gyvenimo lygį žmonėms, kuriems reikia pagalbos. Savivaldybėms palikta didelė veiksmų laisvė nustatant tinkamumo gauti išmokas kriterijus ir išmokų dydį, todėl išmokų gavėjams kyla neaiškumų. Nedidelis minimalių pajamų išmokų dydis nekito, tačiau valdžios institucijos ketina per ateinančius metus laipsniškai didinti tikslines išmokas pinigais. Jau 2017 m. trys iš šių išmokų buvo šiek tiek padidintos. Papildomos tikslinės priemonės padėtų sumažinti nepalankiausias sąlygas turinčių grupių, ypač vaikų ir romų, materialinį nepriteklių;

               (18)atsižvelgdama į Europos semestrą, Komisija atliko išsamią Vengrijos ekonominės politikos analizę ir ją paskelbė 2017 m. šalies ataskaitoje. Be to, ji įvertino konvergencijos programą ir nacionalinę reformų programą, taip pat veiksmus, kurių Vengrija ėmėsi atsižvelgdama į ankstesniais metais jai skirtas rekomendacijas. Komisija įvertino ne tik jų svarbą tvariai fiskalinei ir socialinei bei ekonominei Vengrijos politikai, bet ir tai, kaip jais laikomasi ES taisyklių ir gairių, nes ES lygio priemonėmis prisidedant prie būsimų nacionalinių sprendimų būtina stiprinti bendrą ES ekonomikos valdymą;

               (19)atsižvelgdama į šį vertinimą, Taryba išnagrinėjo konvergencijos programą, o jos nuomonė
                  11
                pateikta visų pirma toliau išdėstytoje 1 rekomendacijoje,

               REKOMENDUOJA Vengrijai 2017–2018 m. imtis šių veiksmų:

               1.Fiskalinę politiką vykdyti vadovaujantis Stabilumo ir augimo pakto prevencinės dalies reikalavimais, o tai reiškia, kad 2018 m. reikės didelių fiskalinių pastangų. Imantis politikos veiksmų, atsižvelgti į tikslą siekti fiskalinės krypties, kuri padeda ir stiprinti vykstantį Vengrijos atsigavimą, ir užtikrinti šalies viešųjų finansų tvarumą.

               2.Užbaigti mažinti mokesčių pleištą mažas pajamas gaunantiems asmenims ir supaprastinti mokesčių struktūrą, visų pirma sumažinant didžiausią iškraipomąjį poveikį darančius sektorinius mokesčius. Didinti skaidrumą ir konkurenciją viešųjų pirkimų srityje, įgyvendinant visapusišką ir veiksmingą e. viešųjų pirkimų sistemą, ir stiprinti kovos su korupcija sistemą. Didinti reglamentavimo nuspėjamumą, skaidrumą ir konkurenciją, visų pirma paslaugų sektoriuje, ypač mažmeninės prekybos sektoriuje.

               3.Pasiekti, kad viešųjų darbų sistema būtų orientuota į tuos, kurie yra labiausiai nutolę nuo darbo rinkos, ir veiksmingai padėti darbo ieškantiems asmenims pereiti į darbo rinką, be kita ko, stiprinant aktyvios darbo rinkos politikos priemones. Imtis priemonių mokymosi rezultatams gerinti ir palankių sąlygų neturinčių grupių, visų pirmą romų, aktyvesniam dalyvavimui įtraukioje bendrojo švietimo sistemoje užtikrinti. Padidinti socialinės paramos adekvatumą ir aprėptį bei nedarbo išmokų trukmę.

               Priimta Briuselyje

                     Tarybos vardu

                     Pirmininkas

                     (1)
                  OL L 209, 1997 8 2, p. 1.

                     (2)
                  COM(2017) 516 final.

                     (3)
                  P8_ TA(2017)0038, P8_ TA(2017)0039 ir P8_ TA(2017)0040.

                     (4)
                  COM(2016) 725 final.

                     (5)
                  COM(2016) 728 final.

                     (6)
                  COM(2017) 82 final/2.

                     (7)
                  2013 m. gruodžio 17 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1303/2013, kuriuo nustatomos Europos regioninės plėtros fondui, Europos socialiniam fondui, Sanglaudos fondui, Europos žemės ūkio fondui kaimo plėtrai ir Europos jūros reikalų ir žuvininkystės fondui bendros nuostatos ir Europos regioninės plėtros fondui, Europos socialiniam fondui, Sanglaudos fondui ir Europos jūros reikalų ir žuvininkystės fondui taikytinos bendrosios nuostatos ir panaikinamas Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1083/2006 (OL L 347, 2013 12 20, p. 320), 23 straipsnis.

                     (8)

                        COM(2014) 494 final.

                     (9)
                  Komisijos pagal bendrai sutartą metodiką perskaičiuotas struktūrinis balansas, remiantis konvergencijos programoje pateikta informacija.

                     (10)
                  Grynąsias valdžios sektoriaus išlaidas sudaro visos valdžios sektoriaus išlaidos atmetus palūkanų išlaidas, Sąjungos fondų pajamomis visiškai kompensuojamas išlaidas Sąjungos programoms ir išlaidų nedarbo išmokoms nediskrecinius pokyčius. Nacionaliniu lygmeniu finansuojamas bendrojo pagrindinio kapitalo formavimas išlyginamas per 4 metų laikotarpį. Įtraukiamos diskrecinės pajamų priemonės arba teisės aktais nustatytas pajamų didėjimas. Vienkartinės tiek pajamų, tiek išlaidų priemonės pasidengia tarpusavyje.

                     (11)
                  Pagal Tarybos reglamento (EB) Nr. 1466/97 9 straipsnio 2 dalį.


               EUROPOS KOMISIJA
            Briuselis, 2015 05 13
            COM(2015) 272 final
            Rekomendacija
            TARYBOS REKOMENDACIJA
            dėl 2015 m. Rumunijos nacionalinės reformų programossu Tarybos nuomone dėl 2015 m. Rumunijos konvergencijos programos

               Rekomendacija

               TARYBOS REKOMENDACIJA

               dėl 2015 m. Rumunijos nacionalinės reformų programos

                  su Tarybos nuomone dėl 2015 m. Rumunijos konvergencijos programos

               EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,

               atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 121 straipsnio 2 dalį ir 148 straipsnio 4 dalį,

               atsižvelgdama į 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei koordinavimo
                  1
               , ypač į jo 9 straipsnio 2 dalį,

               atsižvelgdama į 2011 m. lapkričio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 1176/2011 dėl makroekonominių disbalansų prevencijos ir naikinimo
                  2
               , ypač į jo 6 straipsnio 1 dalį,

               atsižvelgdama į Europos Komisijos rekomendaciją
                  3
               ,

               atsižvelgdama į Europos Parlamento rezoliucijas
                  4
               ,

               atsižvelgdama į Europos Vadovų Tarybos išvadas,

               atsižvelgdama į Užimtumo komiteto nuomonę,

               atsižvelgdama į Ekonomikos ir finansų komiteto nuomonę,

               atsižvelgdama į Socialinės apsaugos komiteto nuomonę,

               atsižvelgdama į Ekonominės politikos komiteto nuomonę,

               kadangi:

               (1)2010 m. kovo 26 d. Europos Vadovų Taryba pritarė Komisijos pasiūlymui įgyvendinti naują augimo ir darbo vietų kūrimo strategiją „Europa 2020“, grindžiamą geresniu ekonominės politikos koordinavimu. Strategija yra orientuota į tas svarbias sritis, kuriose reikia imtis veiksmų, kad būtų stiprinamas Europos tvaraus augimo ir konkurencingumo potencialas;

               (2)remdamasi Komisijos pasiūlymais, 2010 m. liepos 13 d. Taryba priėmė rekomendaciją dėl valstybių narių ir Sąjungos ekonominės politikos bendrų gairių (2010–2014 m.), o 2010 m. spalio 21 d. – sprendimą dėl valstybių narių užimtumo politikos gairių. Abejos gairės kartu sudaro integruotas gaires, ir į jas valstybių narių buvo paprašyta atsižvelgti formuojant nacionalinę ekonominę ir užimtumo politiką;

               (3)2014 m. liepos 8 d. Taryba priėmė rekomendaciją dėl Rumunijos 2014 m. nacionalinės reformų programos ir pateikė nuomonę dėl atnaujintos 2014 m. Rumunijos konvergencijos programos;

               (4)2014 m. lapkričio 28 d. Komisija priėmė metinę augimo apžvalgą
                  5
               , kuria pradedamas 2015 m. Europos ekonominės politikos koordinavimo semestras. Tą pačią dieną Komisija pagal Reglamentą (ES) Nr. 1176/2011 priėmė Įspėjimo mechanizmo ataskaitą
                  6
               , kurioje nurodė, kad Rumunija yra viena iš valstybių narių, dėl kurios reikės parengti nuodugnią apžvalgą;

               (5)2014 m. gruodžio 18 d. Europos Vadovų Taryba patvirtino prioritetus, pagal kuriuos reikia skatinti investuoti, spartinti struktūrines reformas ir vykdyti atsakingą ekonomikos augimui palankų fiskalinį konsolidavimą;

               (6)2015 m. vasario 26 d. Komisija paskelbė 2015 m. Rumunijos ataskaitą
                  7
               . Joje įvertinta Rumunijos pažanga įgyvendinant 2014 m. liepos 8 d. priimtas šaliai skirtas rekomendacijas. Į šalies ataskaitą įtraukti ir nuodugnios apžvalgos pagal Reglamento (ES) Nr. 1176/2011 5 straipsnį rezultatai. Komisijos analizė leidžia daryti išvadą, kad Rumunijoje yra susidaręs makroekonominis disbalansas, dėl kurio reikia imtis politikos veiksmų ir kurį reikia stebėti. Įgyvendinus iš eilės tris ES ir TVF programas, išorės ir vidaus disbalansas gerokai sumažintas. Tačiau reikėtų stebėti riziką, susijusią su Rumunijos santykinai didele neigiama grynąja tarptautinių investicijų pozicija ir menkais vidutinio laikotarpio eksporto pajėgumais. Bankų sektorius išlieka pažeidžiamas tiek išorės, tiek vidaus veiksnių;

               (7)2015 m. balandžio 30 d. Rumunija pateikė 2015 m. nacionalinę reformų programą ir 2015 m. konvergencijos programą. Siekiant atsižvelgti į tarpusavio sąsajas, abi programos vertintos vienu metu;

               (8)2013 m. spalio 22 d. Taryba priėmė sprendimą 2013/531/ES
                  8
               , kuriame įsipareigojo per laikotarpį iki 2015 m. rugsėjo mėn. Rumunijai suteikti iki 2 mlrd. EUR vidutinės trukmės finansinę pagalbą. Ta pagalba teikiama su sąlyga, kad bus vykdoma visapusiška ekonominė politika. Nors dabartinėmis rinkos sąlygomis Rumunija neketina prašyti kurios nors pagalbos dalies išmokėjimo, tikėtina, kad prevencinė pagalba padės konsoliduoti makroekonominį, biudžeto ir finansinį stabilumą, o vykdant struktūrines reformas – didins Rumunijos ekonomikos atsparumą ir augimo potencialą. Baigus taikyti programą, Rumunija vėl bus visiškai įtraukta į Europos semestro sistemą;

               (9)šiuo metu Rumunijai taikoma Stabilumo ir augimo pakto prevencinė dalis. Konvergencijos programoje Rumunija dėl planuojamų struktūrinių reformų paprašė leisti 0,5 % BVP laikinai nukrypti nuo reikalaujamo koregavimo plano siekiant vidutinio laikotarpio tikslo. Programoje nepateikta pakankamai išsamios informacijos apie planuojamas struktūrines reformas, todėl Taryba negali įvertinti jų patikimumo. Rumunija taip pat paprašė taikyti pensijų reformos sąlygą. Reformos atitiktį tinkamumo kriterijams turi patvirtinti Eurostatas. Remiantis Komisijos 2015 m. pavasario prognoze, 2016 m. prognozuojamas 3,4 % BVP struktūrinis deficitas neužtikrintų tinkamos patikimumo ribos Sutartyje numatytos 3 % BVP pamatinės vertės atžvilgiu. Todėl Taryba mano, kad Rumunija neatitinka reikalavimų, kad galėtų pasinaudoti prašoma galimybe laikinai nukrypti 2016 m.;

               (10)2015 m. konvergencijos programoje vyriausybė planuoja 2015 m. išlaikyti 1,5 % BVP nominalų deficitą ir jį sumažinti iki 0,8 % BVP 2018 m. Vyriausybė planuoja, kad nuo 2016 m. bus laikomasi vidutinio laikotarpio tikslo – 1,0 % BVP struktūrinio deficito. Konvergencijos programoje numatoma, kad 2015 m. valdžios sektoriaus skolos santykis su BVP pašoks iki 40,1 % ir paskui laipsniškai sumažės iki 37,1 % 2018 m. Makroekonominis scenarijus, kuriuo grindžiamos šios biudžeto projekcijos, yra labai palankus. Į konvergencijos programą neįtrauktos svarbios deficitą didinančios priemonės, kurias vyriausybė patvirtino kovo 25 d., o Senatas – balandžio 27 d.
                  9
                ir į kurias buvo atsižvelgta Komisijos 2015 m. pavasario prognozėje, nors tą padaryti reikalaujama pagal elgesio kodeksą. Priemonės, kurias taikant būtų pasiekti planuojami deficito tikslai nuo 2016 m., nėra pakankamai tiksliai nurodytos. Remiantis Komisijos 2015 m. pavasario prognoze, 2015 m. struktūrinis balansas turėtų 0,3 % BVP nukrypti nuo vidutinio laikotarpio tikslo. Tai kiek viršija 0,25 % BVP nuokrypį, leistą pagal Mokėjimų balanso programą su sąlyga, kad ES finansuojamų projektų bendras finansavimas derės su biudžete numatytomis lėšomis. 2016 m. nuokrypis taps didelis ir sieks 2,4 % BVP, nors reikalaujama užtikrinti 0,3 % BVP koregavimą. Todėl 2015 m. ir 2016 m. metais reikės papildomų priemonių. Remdamasi konvergencijos programos vertinimu ir atsižvelgdama į Komisijos 2015 m. pavasario prognozę, Taryba mano, kad yra rizika, jog Rumunija nesilaikys Stabilumo ir augimo pakto nuostatų;

               (11)Rumunijos fiskalinė sistema iš esmės yra patikima, tačiau taikoma neveiksmingai. Dėl vidutinės trukmės ir ilgalaikių demografinių tendencijų ir menko darbo rinkos išsivystymo lygio gali kilti pavojus ilgalaikiam pensijų sistemos tvarumui. 2010 m. pradėjus pensijų reformą padėtis jau kiek pagerėjo, tačiau 2013 m. gruodžio mėn. vyriausybės pasiūlyto įstatymo, kuriuo nuo 2035 m. suvienodinamas teisės aktais nustatytas vyrų ir moterų pensinis amžius, dar nepriėmė parlamento žemieji rūmai;

               (12)neseniai sumažinus darbdavių socialinio draudimo įmokas sumažėjo darbo mokesčių pleištas, tačiau nesilaikant specialaus tikslo. Mokesčių pleištas mažesnes pajamas gaunantiems asmenims vis dar aukštas (40 %), palyginti su kitomis Europos šalimis. Pagrindinė problema tebėra mokestinis sukčiavimas ir mokesčių vengimas, dėl kurių smarkiai sumažėja mokestinės pajamos. Žengti pirmieji žingsniai pradedant nuolatinę Rumunijos mokesčių administravimo pertvarką. 2014 m. dviejuose regionuose įgyvendintas bandomasis mokestinių prievolių vykdymo užtikrinimo projektas, skirtas nedeklaruojamam darbui, nedeklaruojamam darbo užmokesčiui ir mokesčių slėpimui; projektas bus tęsiamas 2015 m. 2014 m. padidinti aplinkosauginiai mokesčiai ir jų lygis priartėjo prie ES vidurkio;

               (13)nors 2014 m. padėtis kiek pagerėjo, užimtumas ir aktyvumas vis dar labai žemas, visų pirma moterų, jaunimo, vyresnio amžiaus darbuotojų ir romų. Peržiūrėta aktyvios darbo rinkos politika, tačiau aktyvios darbo rinkos priemonėse, visų pirma profesinio mokymo programose, ankstesnio mokymosi pripažinimo sistemose, judumo iniciatyvose, taip pat ilgalaikiam nedarbui skirtose priemonėse dalyvaujama vis dar neaktyviai ir šių priemonių finansavimas tebėra menkas. Rumunija ėmėsi priemonių jaunimo nedarbo problemai spręsti, visų pirma pasinaudodama Jaunimo garantijų iniciatyva, tačiau jas vėluojama įgyvendinti. Nepadaryta pažangos rengiant skaidrias minimalaus darbo užmokesčio nustatymo gaires. Siekiant sudaryti sąlygas teikti individualiems poreikiams pritaikytas paslaugas ir nuosekliau įgyvendinti priemones tikslinėms grupėms, reikėtų padidinti Valstybinės užimtumo tarnybos gebėjimus, visų pirma personalo požiūriu, ir nustatyti priemonių, bendrai finansuojamų Europos struktūrinių ir investicijų fondų lėšomis, integruotą įgyvendinimo sistemą;

               (14)švietimo srityje Rumunijai kyla kelios problemos: mokyklos nebaigimo rodiklis vis dar gerokai viršija ES vidurkį; ankstyvojo ugdymo ir priežiūros paslaugų pasiūla ir galimybės jomis naudotis yra ribotos, visų pirma kaimo vietovėse ir romų bendruomenei; dalyvavimo mokymosi visą gyvenimą programose lygis tebėra daug žemesnis už ES vidurkį; aukštojo mokslo kokybė ir aktualumas darbo rinkai yra netinkami, o tretinį išsilavinimą turinčių asmenų skaičius yra antras mažiausias ES. Rumunija pradėjo spręsti šias problemas, tačiau skirtingose srityse pažanga netolygi, o galutinis poveikis kol kas menkai matomas. Smarkiai vėluojama priimti mokyklos nebaigimo problemai spręsti skirtą nacionalinę strategiją. Parengta nacionalinė 2014–2019 m. ankstyvojo ugdymo ir priežiūros programa; ji bus pradėta taikyti naujais 2015–2016 m. mokslo metais. Atidėtas nacionalinės mokymosi visą gyvenimą strategijos įgyvendinimas. Parengta tretinio mokslo strategija, kuria siekiama padidinti aukštojo mokslo aktualumą jį labiau priderinant prie darbo rinkos poreikių ir pagerinant palankių sąlygų neturinčių grupių galimybes įgyti aukštąjį mokslą. Įgyvendintos priemonės, kuriomis siekiama pagerinti profesinį rengimą ir mokymą bei pameistrystės programas;

               (15)Rumunijos sveikatos priežiūros sistemai būdingi prasti gydymo rezultatai, prastas finansinis ir geografinis prieinamumas, mažas finansavimas ir neveiksmingas išteklių naudojimas. Sistema labai priklauso nuo stacionarinių paslaugų, ją silpnina platus neveiksmingas ligoninių tinklas, silpni ir susiskaidę konsultaciniai tinklai ir maža pirminei sveikatos priežiūrai skiriamų išlaidų dalis. Be to, galimybes naudotis sistema, jos veiksmingumą ir kokybę dar labiau sumenkina valstybinėje sveikatos priežiūros sistemoje plačiai paplitęs neoficialus atsiskaitymas už paslaugas. Pradėjus taikyti įvairias priemones ir sveikatos priežiūros reformas, finansavimo trūkumas sumažėjo, pagerėjo paslaugų kokybė ir padidėjo jų veiksmingumas. 2014 m. gruodžio mėn. patvirtinta 2014–2020 m. Nacionalinė sveikatos priežiūros strategija, sudaranti strateginį sveikatos priežiūros sektoriaus reformos pagrindą; dabar ją reikia įgyvendinti. Sveikatos ministerija ir Nacionalinis sveikatos draudimo fondas svarsto įvairias priemones, kuriomis siekiama patobulinti sveikatos priežiūros finansavimo sistemą;

               (16)skurdo ir socialinės atskirties mažinimas tebėra pagrindinis Rumunijos uždavinys. Gyventojų, kuriems gresia skurdas ar socialinė atskirtis, dalis mažėja, tačiau vis dar yra didelė ir 2013 m. sudarė 40 %, tai yra daug daugiau už ES vidurkį. Socialinių pervedimų (išskyrus pensijas) veiksmingumas mažinant skurdą yra ribotas ir ypač mažas vaikų atveju. Socialiniai pervedimai nėra tinkamai susieti su aktyvumo skatinimo priemonėmis. 2011 m. socialinės paramos reformos įgyvendinimas vis dar atsilieka nuo tvarkaraščio. Socialinės įtraukties ir kovos su skurdu strategijos ir susijusių veiksmų planų priėmimas atidėtas. Nedaug pasistūmėta įvedant minimalių įtraukties pajamų sistemą, kuri supaprastintų socialinės paramos sistemą, nes būtų sujungti trys esami socialiniai pervedimai. 2013 m. vyriausybė priėmė Socialinės ekonomikos įstatymą, kuriuo siekiama sustiprinti socialinių pervedimų ir aktyvumo skatinimo priemonių sąsają, tačiau dėl jo dar diskutuojama parlamente. Nedaug imtasi veiksmingų priemonių, skirtų romų integracijai. Vis dėlto 2015 m. sausio mėn., kiek vėluojant, priimta persvarstyta romų integracijos strategija, tačiau jos įgyvendinimas atsilieka nuo tvarkaraščio;

               (17)[Rumunijos administraciniai gebėjimai yra menki, suskaidyti, atsakomybės perdavimas dažnai yra neaiškus, todėl mažinamas ekonomikos konkurencingumas. Įvardytos esminės struktūrinių trūkumų priežastys ir 2014 m. spalio mėn. priimta strategija, skirta viešojo administravimo, politikos prioritetų nustatymo ir koordinavimo problemoms spręsti, kartu su jos įgyvendinimo 2014–2020 m. veiksmų planu. Tačiau jos įgyvendinimas smarkiai vėluoja. Dėl viešųjų pirkimų procedūrų pažeidimų smarkiai vėluojama įgyvendinti ES fondų programas. Jie neigiamai veikia verslo aplinką ir stabdo taip reikalingas investicijas į infrastruktūrą;]

               (18)padaryta tam tikra pažanga didinant teismų sistemos nepriklausomumą, kokybę ir veiksmingumą, visais lygmenimis kovojant su korupcija ir užtikrinant veiksmingą teismo sprendimų vykdymą. Vis dėlto teismų sprendimai daugeliu atveju vis dar vykdomi prastai, o kovojant su smulkia korupcija ir vykdant jos prevenciją pasistūmėta dar mažiau. Šioms svarbioms politikos sritims bus taikomas bendradarbiavimo ir tikrinimo mechanizmas;

               (19)valstybės įmonių produktyvumas neatitinka standartų, dėl jų didėja ekonomikos nelikvidumas, užkraunama neapibrėžtųjų įsipareigojimų našta valdžios sektoriaus biudžetui, o visų įmonių mokesčių nepriemoka kartu sudaro 50 %. Nustatant valstybės įmonių veiklos rezultatus labai svarbus veiksnys yra jų bendrasis valdymas. Dabartine valdymo tvarka neužkertamas kelias politiniam kišimuisi į įmonių kasdienį valdymą ir neužtikrinamas valdžios institucijų nuosavybės ir politikos formavimo funkcijų atskyrimas. Specialios taisyklės valstybės įmonėms nebuvo taikomos sistemingai, kol nebuvo priimtas skubus vyriausybės potvarkis Nr. 109/2011. Daugeliui sričių taisyklės vis dar netaikomos ir praktiškai jų ne visada laikomasi. Nepadaryta pažanga pertvarkant energetikos ir transporto sektorių valstybės įmonių bendrąjį valdymą;

               (20)atsižvelgdama į Europos semestrą, Komisija atliko išsamią Rumunijos ekonominės politikos analizę ir ją paskelbė 2015 m. šalies ataskaitoje. Ji taip pat įvertino konvergencijos programą ir nacionalinę reformų programą ir veiksmus, kurių imtasi atsižvelgiant į rekomendacijas, skirtas Rumunijai ankstesniais metais. Komisija įvertino ne tik jų svarbą tvariai fiskalinei ir socialinei bei ekonominei Rumunijos politikai, bet ir tai, kaip laikomasi ES taisyklių ir gairių, nes ES priemonėmis prisidedant prie būsimų nacionalinių sprendimų būtina stiprinti bendrą Europos Sąjungos ekonomikos valdymą. Jos rekomendacijos atsižvelgiant į Europos semestrą pateiktos toliau išdėstytose 1–4 rekomendacijose;

               (21)atsižvelgdama į šį vertinimą, Taryba išnagrinėjo Rumunijos konvergencijos programą ir savo nuomonę
                  10
                visų pirma pateikė toliau išdėstytoje 1 rekomendacijoje;

               (22)atsižvelgdama į Komisijos nuodugnios apžvalgos ir šio vertinimo rezultatus, Taryba išnagrinėjo nacionalinę reformų programą ir konvergencijos programą. Jos rekomendacijos pagal Reglamento (ES) Nr. 1176/2011 6 straipsnį pateiktos toliau išdėstytose 1–4 rekomendacijose,

               REKOMENDUOJA Rumunijai 2015–2016 m. imtis šių veiksmų:

               1.Imtis visų būtinų priemonių siekiant užbaigti finansinės pagalbos programą.

               2.Apriboti nuokrypį nuo fiskalinio vidutinio laikotarpio tikslo 2015 m. ne daugiau kaip iki 0,25 % BVP, kaip nurodyta 2013–2015 m. mokėjimų balanso programoje, ir 2016 m. grįžti prie vidutinio laikotarpio tikslo. Įgyvendinti išsamią mokestinių prievolių vykdymo užtikrinimo strategiją, sustiprinti tikrinimo kontrolės sistemas siekiant mažinti nedeklaruojamą darbą ir daryti pažangą vienodinant vyrų ir moterų pensinį amžių.

               3.Sustiprinti darbo rinkos priemonių teikimą, visų pirma užimtumo tarnybose neregistruotam jaunimui ir ilgalaikiams bedarbiams. Užtikrinti, kad nacionalinė užimtumo tarnyba turėtų tinkamą personalą. Konsultuojantis su socialiniais partneriais pagal nacionalinę praktiką nustatyti aiškias minimalaus daro užmokesčio skaidraus nustatymo gaires. Įvesti minimalių įtraukties pajamų sistemą. Padidinti ankstyvojo ugdymo ir priežiūros paslaugų teikimą ir kokybę, ypač romams. Priimti nacionalinę mokyklos nebaigimo mažinimo strategiją. Įgyvendinti 2014–2020 m. nacionalinę sveikatos priežiūros strategiją, kad būtų išspręstos prastų galimybių gauti paslaugas, mažo finansavimo ir neveiksmingo išteklių naudojimo problemos.

               4.Priimti valstybės įmonių bendrojo valdymo reformos įstatymą.

               Priimta Briuselyje

                     Tarybos vardu

                     Pirmininkas

                     (1)
                  OL L 209, 1997 8 2, p. 1.

                     (2)
                  OL L 306, 2011 11 23, p. 25.

                     (3)
                  COM(2015) 272.

                     (4)
                  P8_TA(2015)0067, P8_TA(2015)0068, P8_TA(2015)0069.

                     (5)
                  COM(2014) 902.

                     (6)
                  COM(2014) 904.

                     (7)
                  SWD(2015) 42 final.

                     (8)
                  2013 m. spalio 22 d. Tarybos sprendimas 2013/531/ES dėl Sąjungos vidutinės trukmės prevencinės finansinės pagalbos Rumunijai skyrimo (OL L 286, 2013 10 29, p. 1).

                     (9)
                  Naujajame fiskalinio kodekso projekte nustatytas mokesčių sumažinimas.

                     (10)
                  Pagal Tarybos reglamento (EB) Nr. 1466/97 9 straipsnio 2 dalį.


               EUROPOS KOMISIJA
            Briuselis, 2016 05 18
            COM(2016) 338 final
            Rekomendacija
            TARYBOS REKOMENDACIJA
            dėl 2016 m. Maltos nacionalinės reformų programossu Tarybos nuomone dėl 2016 m. Maltos stabilumo programos

               Rekomendacija

               TARYBOS REKOMENDACIJA

               dėl 2016 m. Maltos nacionalinės reformų programos

                  su Tarybos nuomone dėl 2016 m. Maltos stabilumo programos

               EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,

               atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 121 straipsnio 2 dalį ir 148 straipsnio 4 dalį,

               atsižvelgdama į 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei koordinavimo
                  1
               , ypač į jo 5 straipsnio 2 dalį,

               atsižvelgdama į Europos Komisijos rekomendaciją
                  2
               ,

               atsižvelgdama į Europos Parlamento rezoliucijas
                  3
               ,

               atsižvelgdama į Europos Vadovų Tarybos išvadas,

               atsižvelgdama į Užimtumo komiteto nuomonę,

               atsižvelgdama į Ekonomikos ir finansų komiteto nuomonę,

               atsižvelgdama į Socialinės apsaugos komiteto nuomonę,

               atsižvelgdama į Ekonominės politikos komiteto nuomonę,

               kadangi:

               (1)2015 m. lapkričio 26 d. Komisija priėmė metinę augimo apžvalgą
                  4
               , kuria pradedamas 2016 m. Europos ekonominės politikos koordinavimo semestras. 2016 m. kovo 17–18 d. Europos Vadovų Taryba patvirtino metinėje augimo apžvalgoje nustatytus prioritetus. 2015 m. lapkričio 26 d. Komisija pagal Reglamentą (ES) Nr. 1176/2011 priėmė Įspėjimo mechanizmo ataskaitą
                  5
               , kurioje Malta nenurodyta kaip viena iš valstybių narių, dėl kurių reikės parengti nuodugnią apžvalgą. Tą pačią dieną Komisija taip pat priėmė rekomendaciją dėl Tarybos rekomendacijos dėl euro zonos ekonominės politikos
                  6
               . Šią rekomendaciją Europos Vadovų Taryba patvirtino 2016 m. vasario 18–19 d., o Taryba ją priėmė 2016 m. kovo 8 d. Kaip šalis, kurios valiuta yra euro, atsižvelgdama į glaudžias ekonominės ir pinigų sąjungos šalių ekonomikos sąsajas, Malta turėtų užtikrinti, kad ta rekomendacija būtų visiškai ir laiku įgyvendinta;

               (2)2016 m. Maltos ataskaita
                  7
                paskelbta 2016 m. vasario 26 d. Joje įvertinta Maltos pažanga, padaryta įgyvendinant 2015 m. liepos 14 d. Tarybos priimtas šaliai skirtas rekomendacijas ir siekiant nacionalinių tikslų pagal strategiją „Europa 2020“;

               (3)2016 m. balandžio 15 d. Malta pateikė 2016 m. nacionalinę reformų programą ir 2016 m. stabilumo programą. Siekiant atsižvelgti į tarpusavio sąsajas, abi programos vertintos vienu metu;

               (4)į atitinkamas konkrečioms šalims skirtas rekomendacijas atsižvelgta sudarant 2014–2020 m. Europos struktūrinių ir investicijų fondų programas. Kaip numatyta Reglamento (ES) Nr. 1303/2013 23 straipsnyje, Komisija, jei tai būtina atitinkamų Tarybos rekomendacijų įgyvendinimui paremti, gali paprašyti valstybės narės peržiūrėti savo partnerystės sutartį ir susijusias programas bei pasiūlyti jų pakeitimų. Kaip naudotųsi šia nuostata, Komisija išsamiau nurodė Priemonių, kuriomis Europos struktūrinių ir investicijų fondų veiksmingumas siejamas su patikimu ekonomikos valdymu, taikymo gairėse
                  8
               .

               (5)šiuo metu Maltai taikoma Stabilumo ir augimo pakto prevencinė dalis ir skolos taisyklė. 2016 m. stabilumo programoje Vyriausybė planuoja, kad nominalusis balansas 2019 m. taps perteklinis ir sieks 0,1 % BVP. Struktūrinis balansas palaipsniui gerės, kad Maltos vidutinio laikotarpio biudžeto tikslas, t. y. struktūriniu požiūriu subalansuotą biudžetą, būtų pasiektas iki 2019 m. Stabilumo programoje numatoma, kad 2016 m. valdžios sektoriaus skolos santykis su BVP sumažės iki 62,6 %, o po to toliau mažės ir 2019 m. pasieks 55,5 %. Makroekonominis scenarijus, kuriuo grindžiamos šios biudžeto projekcijos, yra tikėtinas 2016 m. ir atsargus 2017–2019 m. Tačiau priemonės, kurių reikia norint pasiekti planuojamus deficito tikslus 2017 m. ir vėliau, nepakankamai konkretizuotos. Remiantis Komisijos 2016 m. pavasario prognoze, esama didelės rizikos, kad bus smarkiai nukrypta nuo rekomenduojamo koregavimo siekiant vidutinio laikotarpio tikslo 2015 bei 2016 m. vertinant kartu, daugiau dėl nukrypimo 2015 m., kuris turi būti ištaisytas 2016 m. ir, jeigu politika nesikeis, 2017 m. Nukrypimas 2015 m. iš dalies gali būti paaiškintas investicijų padidėjimu, kurį daugiausia lėmė išskirtinai didelis ES lėšų įsisavinimas besibaigiant 2007–2013 m. programavimo laikotarpiui. Siekiant sumažinti nuokrypį per dvejus metus 2015–2016 m., į 2016 m. stabilumo programą įtraukta papildomų priemonių 2016 metams, kurios dar negalėjo būti įtrauktos į pavasario prognozę. Šiomis priemonėmis siekiama sumažinti pirmines išlaidas (0,16 % BVP), visų pirma atlygio darbuotojams, tarpinio vartojimo ir kapitalo pervedimų srityse. Be to, kai kurių 2016–2019 m. pajamų priemonių įverčiai buvo pakoreguoti siekiant atsižvelgti į naujesnę informaciją, taip pat faktinį priemonių poveikį 2015 m. Visas priemones vertinant bendrai, jų deficitą mažinantis poveikis siekia 0,2 % BVP. Jei būtų atsižvelgta į šias priemones, pagerėtų struktūrinės pastangos, palyginti su Komisijos prognoze, o struktūrinis balansas rodytų tam tikrą nukrypimą vidutiniškai per dvejus metus 2015–2016 m., tačiau 2017 m. išliktų didelio nukrypimo rizika. Prognozuojama, kad 2016 ir 2017 m. Malta laikysis skolos mažinimo kriterijaus. Remdamasi stabilumo programos vertinimu ir atsižvelgdama į Komisijos 2016 m. pavasario prognozę, Taryba mano, kad esama rizikos, jog Malta nesilaikys Stabilumo ir augimo pakto nuostatų. Todėl siekiant užtikrinti, kad būtų laikomasi nuostatų 2016 m. ir 2017 m., reikės papildomų priemonių;

               (6)ilgalaikis Maltos valstybės finansų tvarumas tebekelia susirūpinimą. Jis daugiausia kyla dėl su visuomenės senėjimu susijusių išlaidų, kaip antai sveikatos priežiūros, ilgalaikės priežiūros ir pensijų, poveikio biudžetui. Su pensijų sistema susijęs uždavinys dvejopas: užtikrinti tvarumą, kartu garantuojant pakankamas pensines pajamas. 2013 m. pensijų išlaidos siekė 9,6 % BVP, t. y. buvo mažesnės už ES vidurkį, tačiau numatoma, kad iki 2060 m. jos padidės iki 12,8 % – vieno didžiausių lygių ES. 2016 m. kovo mėn. Vyriausybė patvirtino keletą priemonių pensijų sistemos tvarumo ir adekvatumo klausimui spręsti, tačiau jų poveikis biudžetui dar neįvertintas. Siekiant padidinti sistemos adekvatumą, numatoma 2016 m. keisti įmokomis grindžiamą valstybinę minimalią pensiją, siekiant, kad iki 2027 m. ji pasiektų 60 % pajamų medianos, ir išplėsti jos aprėptį. Reformos efektyvumas priklausys nuo to, ar bus užtikrintos vyresnio amžiaus žmonių įsidarbinimo galimybės. Numatoma, kad viešosios išlaidos greičiau už ES vidurkį didės ne tik pensijoms, bet ir sveikatos priežiūrai bei ilgalaikei priežiūrai – atitinkamai 2,1 % ir 1,2 % BVP. Siekdamos pagerinti išlaidų veiksmingumą valdžios institucijos priėmė nacionalinę sveikatos priežiūros sistemos strategiją ir vykdo sveikatos priežiūros išlaidų peržiūrą. Vis dėlto dar turi pasitvirtinti, kad šios pastangos leis sutaupyti lėšų. Tvarumui ilguoju laikotarpiu užtikrinti potencialiai sutaupytas lėšas reikėtų naudoti numatomam išlaidų didėjimui kompensuoti;

               (7)nepaisant didelių investicijų švietimo ir mokymo rezultatai vis dar prastesni už siekiamus. Tai daro poveikį darbo jėgos pasiūlai ir dalyvavimo darbo rinkoje lygiui. Maltos darbo jėgos išsilavinimo lygis vis dar yra vienas mažiausių ES. Malta įgyvendina visapusišką mokymosi visą gyvenimą strategiją, tačiau dalyvavimo mokymosi visą gyvenimą programose lygis, visų pirma menkai išsilavinusiųjų, vis dar nepakankamas. Šios srities uždaviniai: vykdyti tikslinę informavimo veiklą, gerinti mokymosi galimybes ir kurti švietimo bei mokymo įstaigų ir darbdavių partnerystes. 2015 m. buvo patvirtintas teisinis pranešimas dėl mokytojų tęstinio profesinio tobulinimosi instituto (the Institute for Education) sukūrimo. Pagrindiniai instituto tikslai: i) teikti mokytojams jų kasdienėje profesinėje veikloje reikalingų įgūdžių; ii) atlikti švietimo darbuotojų centro, kuriame jie galėtų susitikti ir keistis patirtimi, funkciją, ir iii) skatinti lyderystę švietimo srityje. Šiuo metu institutas pradeda veikti ir tikimasi, kad jis taps pagrindine įstaiga mokytojų profesinio tobulinimosi poreikiams tenkinti. Reikės stebėti šioje srityje daromą pažangą;

               (8)be vienkartinių didelės apimties projektų 2014–2015 m. apskritai investicijos Maltoje yra prislopusios ir tai leidžia daryti išvadą apie struktūrinius ekonomikos pokyčius bei trukdžius. Tai daugiausia susiję su didėjančia mažiau kapitalui imlių paslaugų sektorių svarba, dėl kurios ateityje mažės investicijų į ekonomiką poreikis. Vis dėlto išlieka tam tikrų sunkumų, darančių įtaką šalies investavimo veiklai, kaip antai nepakankamas gebėjimas diegti inovacijas, įgūdžių stygius, viešojo administravimo ir teisingumo sistemos neveiksmingumas, reguliavimo našta ir didelės eismo spūstys;

               (9)transporto ir logistikos infrastruktūra yra viena pagrindinių kliūčių užsienio investicijoms. Maltos ekonomika patiria didelių su transportu susijusių išorės išlaidų. Jos daugiausia kyla dėl neveiksmingo šalies transporto tinklo panaudojimo ir realios alternatyvos asmeninių lengvųjų automobilių naudojimui nebuvimo. Be to, didelis asmeninių transporto priemonių skaičius, tarša ir eismo spūstys kelia riziką šalies transporto sektoriaus tvarumui. Dar neįgyvendinta jokia visapusiška transporto strategija, nepaisant to, kad kaip prielaida naudotis ES struktūriniais ir inovacijų fondais (2014–2020 m.) transporto investicijoms bendrai finansuoti turi būti parengta nacionalinė transporto strategija ir pagrindinis planas;

               (10)Vyriausybė ėmėsi keleto priemonių siekdama pagerinti mažųjų ir vidutinių įmonių (MVĮ) galimybes gauti finansavimą. Šiomis priemonėmis siekta suteikti nuosavo ir rizikos kapitalo, kurio stygius pastaraisiais metais buvo įvardytas kaip trukdis. Be to, ateityje numatoma įsteigti centrinį kreditų registrą ir plėtros banką, o Maltos vertybinių popierių biržoje sukurti platformą, konkrečiai skirtą padėti MVĮ gauti lėšų kapitalo rinkoje. Sunkumų gauti ne bankų teikiamą finansavimą išlieka, tačiau Maltos MVĮ turi geresnių galimybių gauti finansavimą nei daugumos kitų ES šalių MVĮ;

               (11)atsižvelgdama į Europos semestrą, Komisija atliko išsamią Maltos ekonominės politikos analizę ir ją paskelbė 2016 m. šalies ataskaitoje. Be to, ji įvertino stabilumo programą ir nacionalinę reformų programą, taip pat veiksmus, kurių Malta ėmėsi atsižvelgdama į ankstesniais metais jai skirtas rekomendacijas. Komisija įvertino ne tik jų svarbą tvariai fiskalinei ir socialinei bei ekonominei Maltos politikai, bet ir tai, kaip laikomasi ES taisyklių ir gairių, nes ES lygio priemonėmis prisidedant prie būsimų nacionalinių sprendimų būtina stiprinti bendrą ES ekonomikos valdymą. Jos rekomendacijos atsižvelgiant į Europos semestrą pateiktos toliau išdėstytose 1–2 rekomendacijose;

               (12)atsižvelgdama į šį vertinimą, Taryba išnagrinėjo stabilumo programą, o jos nuomonė
                  9
                visų pirma pateikta toliau išdėstytoje 1 rekomendacijoje,

               REKOMENDUOJA Maltai 2016–2017 m. imtis šių veiksmų:

               1.Atsižvelgiant į didelę riziką smarkiai nukrypti nuo koregavimo plano, užtikrinti 0,6 % BVP metinį fiskalinį koregavimą siekiant vidutinio laikotarpio biudžeto tikslo 2016 ir 2017 m., imantis būtinų struktūrinių priemonių. Sustiprinti priemones siekiant užtikrinti ilgalaikį viešųjų finansų tvarumą.

               2.Imtis priemonių gerinti darbo jėgos pasiūlą, visų pirma didinant žemos kvalifikacijos asmenų dalyvavimą mokymosi visą gyvenimą programose.

               Priimta Briuselyje

                     Tarybos vardu

                     Pirmininkas

                     (1)
                  OL L 209, 1997 8 2, p. 1.

                     (2)
                  COM(2016) 338 final.

                     (3)
                  P8_TA(2016)0058, P8_TA(2016)0059 ir P8_TA(2016)0060.

                     (4)
                  COM(2015) 690 final.

                     (5)
                  COM(2015) 691 final.

                     (6)
                  COM(2015) 692 final.

                     (7)
                  SWD(2016) 86 final.

                     (8)
                  COM(2014) 494 final.

                     (9)
                  Pagal Tarybos reglamento (EB) Nr. 1466/97 5 straipsnio 2 dalį.