title: 2005 m. lapkričio 14 d.  Tarybos rekomendacija, dėl prioritetinių veiksmų siekiant Europoje didinti bendradarbiavimą archyvų srityje

text:
               29.11.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 312/55

         TARYBOS REKOMENDACIJA
   2005 m. lapkričio 14 d.
   dėl prioritetinių veiksmų siekiant Europoje didinti bendradarbiavimą archyvų srityje
   (2005/835/EB)
   EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
   atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 151 straipsnio 5 dalies antrą įtrauką,
   atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą,
   kadangi:

               (1)

               Priėmus 1991 m. lapkričio 14 d. Tarybos ir Taryboje posėdžiavusių kultūros ministrų rezoliuciją dėl su archyvais susijusių taisyklių (1) ir 1994 m. birželio 17 d. Tarybos išvadas dėl didesnio bendradarbiavimo archyvų srityje (2), buvo padaryta pradinė pažanga, siekiant, kad valstybės narės labiau bendradarbiautų archyvų srityje.

               (2)

               2003 m. gegužės 6 d. Tarybos rezoliucijoje dėl archyvų valstybėse narėse (3) buvo pabrėžta archyvų svarba supratimui apie Europos istoriją ir kultūrą bei visuomenės demokratiniam funkcionavimui po 2004 m. gegužės 1 d. Sąjungos plėtros.

               (3)

               Bendrijos lygiu buvo surengti daugiadiscipliniai forumai dėl su automatiniu būdu apdorojamų duomenų tvarkymu, laikymu, saugojimu ir paieška susijusių sunkumų; šiuose forumuose dalyvavo valstybės valdymo institucijų ir valstybinių archyvų tarnybų bei pramonės ir mokslinių tyrimų atstovai.

               (4)

               2003 m. gegužės 6 d. Tarybos rezoliucijoje buvo pabrėžta, kad reikia toliau plėsti informacijos ir ryšio technologijų taikymą ir kurti sprendimus archyvų srityje.

               (5)

               Komisija pabrėžia, koks svarbus Sąjungos institucijų Europoje atliktas darbas konkrečioje filmuotos archyvinės medžiagos srityje, įskaitant 2003 m. lapkričio 24 d. (4) Tarybos rezoliuciją dėl kinematografinių darbų deponavimo Europos Sąjungoje ir Europos Parlamento ir Tarybos rekomendaciją dėl filmų paveldo ir su juo susijusios pramoninės veiklos konkurencingumo, kuri bus priimta iki 2005 m. pabaigos.

               (6)

               2003 m. gegužės 6 d. rezoliucijoje Taryba taip pat paragino Komisiją pateikti pranešimą apie dabartinę archyvų padėtį išsiplėtusioje Sąjungoje ir tolesnę plėtrą šioje srityje. Ekspertų grupės iš valstybių narių parengtas „Pranešimas apie archyvus išsiplėtusioje Europos Sąjungoje“, priimtas 2005 m. vasario mėn. (5), yra tvirtas pagrindas Europoje tolesnei plėtrai archyvų srityje. Tarybos prašymu pranešime pateikti pasiūlymai, kokių praktinių veiksmų reikia imtis ir kokiomis gairėmis reikia vadovautis, siekiant Europos lygiu didinti bendradarbiavimą archyvų srityje,

         REKOMENDUOJA:

               A.

               Europos archyvų grupė, sudaryta iš valstybių narių ir Sąjungos institucijų paskirtų ekspertų, turėtų užtikrinti bendradarbiavimą dėl su archyvais susijusių bendrų klausimų ir jų koordinavimą, taip pat tolesnę veiklą dėl 2005 m. vasario mėn. „Pranešime apie archyvus išsiplėtusioje Europos Sąjungoje“ numatyto darbo ir ypač dėl šios rekomendacijos B punkte nurodytų prioritetinių priemonių. Kai tinka, Europos archyvų grupė taip pat turėtų bendradarbiauti su kitais atitinkamais Europos tinklais, pavyzdžiui, Nacionalinių atstovų grupe dėl skaitmeninimo ir Europos bibliotekų, informacijos ir dokumentacijos biuru (EBLIDA).

               B.

               Priemonės archyvų srityje:

                           1)

                           archyvų Europoje išsaugojimas ir žalos jiems išvengimas:

                                       —

                                       Europos archyvų grupei sudaryti veiksmų plano modelį, siekiant skatinti priemones, kaip išvengti žalos dokumentams ir archyvams dėl stichinių nelaimių ir kitų pavojingų įvykių;

                                       —

                                       Europos archyvų grupei skatinti visoje Bendrijoje imtis veiksmų, siekiant išsaugoti bei atkurti pažeistus dokumentus ir archyvus;

                                       —

                                       per valstybių narių nacionalinių archyvų tarnybas ir Sąjungos institucijų archyvų tarnybas nustatyti ir skatinti taikyti standartus ir reikalavimus naujų archyvams skirtų patalpų statybai;

                           2)

                           priemonių, skirtų sustiprinti Europos tarpdisciplininį bendradarbiavimą dėl elektroninių dokumentų ir archyvų, įskaitant priemones, numatytas Tarybos darbo plane kultūros srityje, pirmiausia siekiant koordinuoti skaitmeninimą (6), tolesnis vystymas:

                                       —

                                       didinti bendradarbiavimą, siekiant užtikrinti elektroninių dokumentų ir archyvų autentiškumą, ilgalaikį išsaugojimą ir prieinamumą, visų pirma atnaujinant ir išplečiant dabartinius reikalavimus elektroninių dokumentų ir archyvų tvarkymo sistemų, kurios pagerina viešąjį administravimą, pvz., MoReq (reikalavimų elektroninių dokumentų ir archyvų tvarkymui modelis), diegimui ir toliau organizuojant DLM (7) forumus apie elektroninius dokumentus ir archyvus;

                           3)

                           interneto portalo, skirto dokumentams ir archyvams Europoje, kuris yra prioritetas, sukūrimas ir priežiūra:

                                       —

                                       per valstybių narių nacionalines archyvų tarnybas ir Sąjungos institucijų archyvų tarnybas sukurti interneto portalą, kuris suteiktų galimybę lengviau ir tarpvalstybiniu mastu naudotis valstybių narių ir Sąjungos institucijų dokumentais ir archyvais. Šį interneto portalą priglobtų arba vienas iš Europos Sąjungos kompiuterių serverių, arba valstybės narės nacionalinė archyvų tarnyba;

                           4)

                           geriausios praktikos pagal nacionalinę ir Europos teisę, reglamentuojančią dokumentų ir archyvų valdymą ir naudojimąsi jais, skatinimas: valstybių narių nacionalinės archyvų tarnybos ir Europos Sąjungos institucijų archyvų tarnybos turėtų:

                                       —

                                       stebėti naujus teisės aktų projektus šioje srityje, kuriuos ketinama priimti bet kurioje valstybėje narėje, siekiant nustatyti geriausią praktiką, ypač reikalavimų dokumentų ir archyvų tvarkymui ir naudojimuisi jais srityse;

                                       —

                                       nacionaliniu ir Bendrijos lygiu susieti duomenis apie archyvuose esančius teisės aktus su kitais su jais susijusiais įstatymais ir palengvinti konsultacijų teikimą apie juos, sukuriant duomenų bazę, kad būtų skatinama tuos teisės aktus skleisti. Šią duomenų bazę priglobtų arba vienas iš Europos Sąjungos kompiuterių serverių, arba valstybės narės nacionalinė archyvų tarnyba. Patartina atsižvelgti į darbus, vykdomus pagal Europos teisinių duomenų projektą, kurį remia Tarptautinės archyvų tarybos Europos skyrius, EURBICA, kaip nurodyta „Pranešime apie archyvus išsiplėtusioje Europos Sąjungoje“ (4.2 prioritetinis veiksmas);

                           5)

                           patvirtinamos priemonės archyvinių dokumentų vagystėms išvengti:

                                       —

                                       valstybių narių nacionalinėms archyvų tarnyboms parengti veiksmų planą ir nustatyti bendrąsias gaires, kurios leistų keistis informacija ir geriausia praktika, siekiant kovoti su archyvinių dokumentų vagystėmis ir palengvinti pavogtų dokumentų susigrąžinimą.

               C.

               Valstybės narės ir Sąjungos institucijos turėtų bendrai skatinti 2005 m. vasario mėn. „Pranešime apie archyvus išsiplėtusioje Europos Sąjungoje“ nustatytų ir šios rekomendacijos B punkte nurodytų prioritetinių priemonių įgyvendinimą. Įgyvendinant šias prioritetines priemones bus atsižvelgiama į grupių, sukurtų EBNA (Europos nacionalinių archyvistų tarybos) sistemoje darbą, ypač atsižvelgiant į bendradarbiavimą archyvų saugumo ir išsaugojimo srityje bei sukuriant Europos portalą, sudarantį galimybę naudotis informacija. Šios rekomendacijos priėmimas ir šių priemonių įgyvendinimas savaime nereiškia, kad Europos Sąjunga ar valstybės narės turės įsipareigoti skirti naujus biudžeto išteklius. Esant galimybei ir pagal atitinkamas procedūras, Europos Sąjunga pagal esamas programas stengsis remti projektus, skirtus šioms priemonėms įgyvendinti.

               D.

               Vėliausiai po trejų metų nuo šios rekomendacijos paskelbimo dienos Europos archyvų grupė turėtų pateikti pažangos ataskaitą, kaip įgyvendintos B punkte nurodytos prioritetinės priemonės.

      Priimta Briuselyje, 2005 m. lapkričio 14 d.

            Tarybos vardu

            Pirmininkė

         T. JOWELL

      (1)  OL C 314, 1991 12 5, p. 2.

      (2)  OL C 235, 1994 8 23, p. 3.

      (3)  OL C 113, 2003 5 13, p. 2.

      (4)  OL C 295, 2003 12 5, p. 5.

      (5)  KOM(2005) 52 galutinis.

      (6)  Tarybos išvados dėl Darbo plano kultūros srityje 2005–2006 m. (dok. 13839/04).

      (7)  DLM – dokumento gyvavimo ciklo valdymas.


               20.6.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 188/1

         Rekomendacija dėl Tarybos reglamento, kuriuo iš dalies keičiamas Tarybos reglamentas (EB) Nr. 2533/98 dėl Europos Centrinio Banko renkamos statistinės informacijos
   (ECB/2014/13)
   (pateikė Europos Centrinis Bankas)
   (2014/C 188/01)
   AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS
   I.   ĮŽANGA

   1998 m. lapkričio 23 d. Europos Sąjungos Taryba priėmė Tarybos reglamentą (EB) Nr. 2533/98 (1). Laikydamasis Europos bendrijos steigimo sutarties 107 straipsnio 6 dalies, ECB prieš tai Tarybai pateikė Rekomendaciją ECB/1998/10 (2). Vėliau prieš priimant Tarybos reglamentą (EB) Nr. 951/2009 (3) ECB taip pat pateikė Rekomendaciją ECB/2008/9 (4). Todėl atitinkamai laikantis tokios pačios procedūros, kuri šiuo metu nustatyta Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 129 straipsnio 4 dalyje, pristatomi siūlomi Reglamento (EB) Nr. 2533/98 daliniai pakeitimai.
   II.   PASTABOS DĖL STRAIPSNIŲ

      Statistinės informacijos naudojimas vykdant priežiūros funkcijas

   Siekiant sumažinti atskaitomybės naštą ir kad duomenis reikėtų rinkti tik vieną kartą, vadovaujantis Reglamento (EB) Nr. 2533/98 8 straipsnio 1 dalies d punktu, nacionaliniams centriniams bankams (NCB) šiuo metu leidžiama naudoti konfidencialią statistinę informaciją vykdant savo funkcijas priežiūros srityje. Būtina pabrėžti, kad ECB, kuriam Tarybos reglamentu (ES) Nr. 1024/2013 (5) pavesti specialūs uždaviniai rizikos ribojimu pagrįstos kredito įstaigų priežiūros srityje, kaip ir NCB, kuriems pavesti specialūs uždaviniai rizikos ribojimu pagrįstos priežiūros srityje, gali naudoti konfidencialią statistinę informaciją šioms užduotims vykdyti.
   Taip pat būtina patikslinti, kad konfidencialios statistinės informacijos perdavimas tarp ECBS narių ir kitų valstybių narių ir Sąjungos institucijų, atsakingų už a) finansų įstaigų, rinkų ir infrastruktūrų priežiūrą bei b) finansų sistemos stabilumą, ir Europos stabilumo mechanizmo (ESM) gali būti vykdomas siekiant sudaryti sąlygas atitinkamų užduočių vykdymui. Institucijos, inter alia, gali apimti kompetentingas institucijas, atsakingas už priežiūrą ir makrolygio rizikos ribojimo priežiūrą, Europos priežiūros institucijas (6), Europos sisteminės rizikos valdybą, taip pat institucijas, kurios turi įgaliojimus pertvarkyti kredito įstaigas.

      Rekomendacija dėl:

         „TARYBOS REGLAMENTO
         kuriuo iš dalies keičiamas Tarybos reglamentas (EB) Nr. 2533/98 dėl Europos Centrinio Banko renkamos statistinės informacijos
         EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
         atsižvelgdama į Europos centrinių bankų sistemos ir Europos Centrinio Banko statutą, ypač į jo 5 straipsnio 4 dalį,
         atsižvelgdama į Europos Centrinio Banko rekomendaciją,
         atsižvelgdama į Europos Parlamento nuomonę,
         atsižvelgdama į Europos Komisijos nuomonę,
         veikdama pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 129 straipsnio 4 dalyje bei Europos centrinių bankų sistemos ir Europos Centrinio Banko statuto 41 straipsnyje nustatytą procedūrą,
         kadangi:

                     (1)

                     Tarybos reglamentas (EB) Nr. 2533/98 (7) yra svarbiausia teisinės sistemos, sudarančios sąlygas Europos Centriniam Bankui (ECB), padedamam nacionalinių centrinių bankų, vykdyti statistinės informacijos rinkimo uždavinius, dalis. ECB sistemingai rėmėsi šiuo reglamentu vykdydamas ir stebėdamas koordinuotą Europos centrinių bankų sistemos (ECBS) uždaviniams vykdyti reikiamos statistinės informacijos rinkimą, įskaitant uždavinį prisidėti prie to, kad kompetentingos institucijos galėtų sklandžiai vykdyti savo politiką, susijusią su rizikos ribojimu pagrįsta kredito įstaigų priežiūra ir finansų sistemos stabilumu, kaip nurodyta Sutarties 127 straipsnio 5 dalyje;

                     (2)

                     Tarybos reglamentas (ES) Nr. 1024/2013 (8) ECB paveda specialius uždavinius, susijusius su rizikos ribojimu pagrįstos kredito įstaigų priežiūros politika ir finansų sistemos stabilumu Sąjungoje ir atskirose valstybėse narėse;

                     (3)

                     siekiant kuo labiau sumažinti atskaitingiesiems agentams tenkančią atskaitomybės naštą ir sudaryti galimybes tinkamai vykdyti visoms kompetentingoms institucijoms pavestą finansų įstaigų, rinkų ir infrastruktūrų priežiūrą, taip pat tinkamai vykdyti už finansų sistemos stabilumo apsaugą atsakingoms institucijoms pavestus uždavinius, būtina iš dalies pakeisti Reglamentą (EB) Nr. 2533/98, kad būtų sudarytos sąlygos perduoti ir naudoti ECBS surinktą statistinę informaciją tarp ECBS narių ir atitinkamų institucijų. Šioms institucijoms turėtų būti priskirtos kompetentingos institucijos, atsakingos už finansų įstaigų, rinkų ir infrastruktūrų priežiūrą bei makrolygio rizikos ribojimo priežiūrą, Europos priežiūros institucijos (9), Europos sisteminės rizikos valdyba, taip pat ir institucijos, kurios turi įgaliojimus pertvarkyti kredito įstaigas,

               PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
         1 straipsnis
         Konkretūs daliniai pakeitimai
         Reglamento (EB) Nr. 2533/98 8 straipsnis iš dalies keičiamas taip:

                     1.

                     1 dalies d punktas pakeičiamas šiuo tekstu ir pridedamas šis e punktas:

                                 „d)

                                 ECB ir nacionalinių centrinių bankų atveju, jei minėta statistinė informacija naudojama rizikos ribojimu pagrįstos priežiūros srityje,

                                 e)

                                 nacionalinių centrinių bankų atveju atliekant kitas Statute nenumatytas funkcijas laikantis Statuto 14 straipsnio 4 dalies.“

                     2.

                     4 dalies a punktas pakeičiamas taip:

                                 „a)

                                 tokia apimtimi ir tiek išsamiai, kiek tai yra būtina Sutartyje nurodytiems ECBS uždaviniams vykdyti arba ECBS nariams pavestiems uždaviniams rizikos ribojimu pagrįstos priežiūros srityje vykdyti; arba“.

                     3.

                     Pridedama ši 4a dalis:

                                 „4a

                                 Laikydamasi Sąjungos arba nacionalinės teisės, ECBS gali perduoti konfidencialią statistinę informaciją valstybių narių arba Sąjungos institucijoms arba organams, atsakingiems už finansų įstaigų, rinkų ir infrastruktūrų priežiūrą arba finansų sistemos stabilumą, ir Europos stabilumo mechanizmui (ESM) tokia apimtimi ir tiek išsamiai, kiek tai yra būtina jų atitinkamiems uždaviniams vykdyti. Dėl bet kokio papildomo perdavimo turi būti duotas aiškus ECBS nario, kuris surinko konfidencialią statistinę informaciją, leidimas.“

               2 straipsnis
         Baigiamosios nuostatos
         Šis reglamentas įsigalioja [data].

            Šis reglamentas privalomas visas ir tiesiogiai taikomas valstybėse narėse.“

      Priimta Frankfurte prie Maino 2014 m. kovo 21 d.

            ECB Pirmininkas

         Mario DRAGHI

      (1)  1998 m. lapkričio 23 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 2533/98 dėl Europos Centrinio Banko renkamos statistinės informacijos (OL L 318, 1998 11 27, p. 8).

      (2)  Rekomendacija ECB/1998/10 dėl Tarybos reglamento (EB) dėl Europos Centrinio Banko renkamos statistinės informacijos (OL C 246, 1998 8 6, p. 12).

      (3)  2009 m. spalio 9 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 951/2009, iš dalies keičiantis Reglamentą (EB) Nr. 2533/98 dėl Europos Centrinio Banko renkamos statistinės informacijos (OL L 269, 2009 10 14, p. 1).

      (4)  Rekomendacija ECB/2008/9 dėl Tarybos reglamento, iš dalies keičiančio Reglamentą (EB) Nr. 2533/98 dėl Europos Centrinio Banko renkamos statistinės informacijos (OL C 251, 2008 10 3, p. 1).

      (5)  2013 m. spalio 15 d. Tarybos reglamentas (ES) Nr. 1024/2013, kuriuo Europos Centriniam Bankui pavedami specialūs uždaviniai, susiję su rizikos ribojimu pagrįstos kredito įstaigų priežiūros politika (OL L 287, 2013 10 29, p. 63).

      (6)  Europos priežiūros institucijos yra Europos bankininkystės institucija, Europos draudimo ir profesinių pensijų institucija ir Europos vertybinių popierių ir rinkų institucija.

      (7)  1998 m. lapkričio 23 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 2533/98 dėl Europos Centrinio Banko renkamos statistinės informacijos (OL L 318, 1998 11 27, p. 8).

      (8)  2013 m. spalio 15 d. Tarybos reglamentas (ES) Nr. 1024/2013, kuriuo Europos Centriniam Bankui pavedami specialūs uždaviniai, susiję su rizikos ribojimu pagrįstos kredito įstaigų priežiūros politika (OL L 287, 2013 10 29, p. 63).

      (9)  Europos priežiūros institucijos yra Europos bankininkystės institucija, Europos draudimo ir profesinių pensijų institucija ir Europos vertybinių popierių ir rinkų institucija.


				|

		52012DC0302

			Rekomendacija TARYBOS REKOMENDACIJA dėl Bulgarijos 2012 m. nacionalinės reformų programossu Tarybos nuomone dėl 2012–2015 m. Bulgarijos konvergencijos programos /* COM/2012/0302 final - 2012/ () */

			   	Rekomendacija
TARYBOS REKOMENDACIJA
dėl Bulgarijos 2012 m. nacionalinės
reformų programos
su Tarybos nuomone dėl 2012–2015 m. Bulgarijos konvergencijos programos
EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl
Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 121 straipsnio 2 dalį
ir 148 straipsnio 4 dalį,
atsižvelgdama į 1997 m. liepos 7 d.
Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės
priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei
koordinavimo[1],
ypač į jo 5 straipsnio 2 dalį,
atsižvelgdama į 2011 m.
lapkričio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES)
Nr. 1176/2011 dėl makroekonominių disbalansų prevencijos ir
naikinimo[2],
ypač į jo 6 straipsnio 1 dalį,
atsižvelgdama į Europos Komisijos
rekomendaciją[3],
atsižvelgdama į Europos Parlamento
rezoliucijas[4],
atsižvelgdama į Europos Vadovų
Tarybos išvadas,
atsižvelgdama į Užimtumo komiteto
nuomonę,
pasikonsultavusi su Ekonomikos ir finansų
komitetu,
kadangi:
(1)       2010 m. kovo 26 d.
Europos Vadovų Taryba pritarė Europos Komisijos pasiūlymui
įgyvendinti naują darbo vietų kūrimo ir augimo
strategiją „Europa 2020“, grindžiamą geresniu ekonomikos politikos
koordinavimu, ir daugiausia dėmesio skirti toms svarbioms sritims, kuriose
reikia imtis veiksmų, kad būtų stiprinamas Europos tvaraus
augimo ir konkurencingumo potencialas;
(2)       2010 m. liepos
13 d. Taryba priėmė rekomendaciją dėl valstybių
narių ir Sąjungos bendrųjų ekonominės politikos
gairių (2010–2014 m.), o 2010 m. spalio 21 d. –
sprendimą dėl valstybių narių užimtumo politikos
gairių[5],
kurios kartu sudaro integruotas gaires. Į šias integruotas gaires
valstybių narių paprašyta atsižvelgti formuojant nacionalinę
ekonomikos ir užimtumo politiką;
(3)       2011 m. liepos
12 d. Taryba priėmė rekomendaciją dėl Bulgarijos
2011 m. nacionalinės reformų programos ir pateikė savo
nuomonę dėl atnaujintos 2011–2014 m. Bulgarijos konvergencijos
programos;
(4)       2011 m. lapkričio
23 d. Komisija patvirtino antrąją metinę augimo
apžvalgą, kuria pradedamas antras ex ante ir integruoto
politikos koordinavimo Europos semestras, numatytas strategijoje „Europa 2020“.
2012 m. vasario 14 d. Komisija pagal Reglamentą (ES)
Nr. 1176/2011 priėmė Įspėjimo mechanizmo
ataskaitą[6],
kurioje nurodė, kad Bulgarija yra viena iš valstybių narių,
dėl kurios reikės parengti nuodugnią apžvalgą;
(5)       2012 m. kovo 2 d.
Europos Vadovų Taryba (atsižvelgdama į 2011 m. gruodžio
9 d. Tarybos išvadas ir į Komisijos metinę augimo apžvalgą)
patvirtino prioritetus, kuriais turi būti užtikrintas finansinis stabilumas,
fiskalinis konsolidavimas ir ekonomikos augimo skatinimo veiksmai. Ji
pabrėžė, kad reikia vykdyti diferencijuotą, ekonomikos
augimą skatinantį fiskalinį konsolidavimą, atkurti
įprastas skolinimo ekonomikai sąlygas, skatinti ekonomikos augimą
ir konkurencingumą, spręsti nedarbo problemą, šalinti
krizės sukeltas socialines pasekmes ir modernizuoti viešąjį
administravimą;
(6)       2012 m. kovo 2 d.
Europos Vadovų Taryba taip pat paragino valstybes nares, prisijungusias
prie pakto „Euro plius“, laiku pranešti apie savo įsipareigojimus, kad
juos būtų galima įtraukti į jų stabilumo arba
konvergencijos programas ir nacionalines reformų programas;
(7)       2012 m. balandžio
13 d. Bulgarija pateikė savo 2012–2015 m. konvergencijos
programą ir savo 2012 m. nacionalinę reformų programą.
Siekiant atsižvelgti į abiejų programų sąsają, jos
vertintos vienu metu. Atlikdama nuodugnią apžvalgą pagal Reglamento
(ES) Nr. 1176/2011 5 straipsnį Komisija taip pat įvertino,
ar Bulgarijoje esama makroekonominio disbalanso. Nuodugnioje apžvalgoje[7] Komisija padarė
išvadą, kad Bulgarijoje susidaręs vidaus makroekonominis disbalansas,
tačiau jis nėra perviršinis;
(8)       remiantis pirmuoju
2012 m. Bulgarijos pranešimu apie 2008–2011 m., kai buvo taikoma
perviršinio deficito procedūra, deficito ir skolos statistiką,
2011 m. valdžios sektoriaus deficitas nesiekė 3 % BVP
pamatinės vertės, nustatytos Sutartyje. Be to, pagal Komisijos 2012
m. pavasario prognozę valdžios sektoriaus deficitas turėtų ir
toliau nesiekti Sutartyje nustatytos pamatinės vertės ir
prognozės laikotarpiu toliau mažėti. Dėl šios priežasties,
vadovaudamasi Stabilumo ir augimo pakto nuostatomis, Komisija gegužės
30 d. priėmė rekomendaciją dėl Tarybos sprendimo,
kuriuo panaikinamas sprendimas dėl susidariusio perviršinio deficito pagal
Sutarties 126 straipsnio 12 dalį;
(9)       remdamasi 2012 m.
konvergencijos programos vertinimu pagal Tarybos reglamentą (EB)
Nr. 1466/97, Taryba mano, kad makroekonominis scenarijus, kuriuo
grindžiamos programoje pateiktos biudžeto projekcijos, 2012–2013 m. yra
optimistinis, nes manoma, kad metinis BVP augimas 2012 m. sieks apie
1,4 %, o 2013 m. – 2,5 %. Komisijos 2012 m. pavasario
prognozėje numatyta, kad 2012 m. BVP augimas bus 0,5 %, o
2013 m. – 1,9 %. 2011 m. ištaisius perviršinį deficitą,
programoje numatytos biudžeto strategijos tikslas – iki programos laikotarpio
pabaigos pasiekti biudžeto būklę, kuri būtų beveik
subalansuota tiek struktūriškai, tiek pagal nominalųjį biudžeto
rodiklį. Vidutinės trukmės laikotarpio biudžeto tikslas struktūriniu
požiūriu šiek tiek pakoreguotas, t. y. dabar siekiama nebe 0,6 %
BVP, o 0,5 % BVP deficito. Naujasis vidutinės trukmės biudžeto
tikslas atitinka Stabilumo ir augimo pakto reikalavimus. Remiantis
(perskaičiuotu) struktūriniu deficitu[8],
Bulgarija planuoja per programos laikotarpį pasiekti vidutinės
trukmės biudžeto tikslą. 2012–2014 m. valdžios sektoriaus
išlaidų augimo rodiklis, atsižvelgiant į diskrecines pajamų
priemones, atitiktų Stabilumo ir augimo pakto išlaidų kriterijų,
tačiau 2015 m. jo nebeatitiktų. Planuotam fiskaliniam
konsolidavimui kyla pavojus dėl i) mažesnių įplaukų,
palyginti su optimistiniu makroekonominiu scenarijumi, ir mažiau nuo
mokestinių pajamų priklausomos ekonomikos augimo struktūros; ii)
viešojo sektoriaus neveiksmingumo, visų pirma sveikatos priežiūros ir
švietimo sektoriuose, dėl kurio gali būti daromas didelis spaudimas
didinti išlaidas. Skolos santykis nesiekia 60 % BVP ir, remiantis
programa, prognozuojama, kad 2012 m. jis pasieks aukščiausią
tašką, t. y. beveik 20 % BVP, o paskui programos laikotarpiu
mažės. Reikia tobulinti nemažai mokestinių prievolių vykdymo
aspektų, tad pažanga šioje srityje leistų Bulgarijai remti didesnes
išlaidas augimui skatinti. Priimtas pagrindinio biudžeto įstatymo
pakeitimas: įstatymas papildytas reikalavimu neleisti biudžeto deficitui
viršyti 2 % ir riboti valdžios sektoriaus išlaidas iki 40 % BVP, taip
sustiprinant fiskalinės sistemos privalomą pobūdį ir
pagerinant biudžeto planavimo nuspėjamumą. Tačiau dar lieka
didelių uždavinių, susijusių su tolesniu vidutinės
trukmės laikotarpio biudžeto sistemos turinio tobulinimu ir atsiskaitymo
pagal kaupiamąjį principą stiprinimu;
(10)     Bulgarijos vyriausybė
padarė didelę pažangą, vykdydama kai kurias pensijų
reformos priemones, įskaitant priemones, susijusias su vyrų ir
moterų pensiniu amžiumi ir su kariuomenės ir policijos sektorių
darbuotojų darbo stažu. Tačiau pagrindinė vidutinės
trukmės laikotarpio problema – pakankamų pensijų užtikrinimas –
dar turi būti sprendžiama. Pakeitimais nenumatytos priemonės
teisės aktais numatytam vyrų ir moterų pensiniam amžiui
suvienodinti. Be to, jomis nesiekiama mažinti darbuotojams teikiamų
ankstyvo išėjimo į pensiją galimybių. Pagrindiniu uždaviniu
išlieka nemokančių įmokų asmenų įtrauktis ir
invalidumo pensijų skyrimo kontrolės ir kriterijų griežtinimas;
(11)     Bulgarijoje, palyginti su ES
vidurkiu, yra daugiausia gyventojų, kuriems kyla pavojus patirti
didelių materialinių nepriteklių, ypač nuo to kenčia
pagyvenę žmonės ir vaikai. Būtina imtis visapusiškų
priemonių. Pirmenybę reikėtų teikti socialinių
pervedimų veiksmingumo didinimui. Tik pusė darbingo amžiaus romų
turi darbą. Neseniai priimtoje Nacionalinėje romų integracijos
strategijoje numatytos priemonės daugybei kliūčių
įveikti, tačiau, kad būtų veiksmingai vykdoma
2015–2020 m. laikotarpiu, strategija dar turi būti pagrįsta
išsamiu veiksmų planu;
(12)     krizės poveikis buvo
labai skaudus žemos kvalifikacijos darbuotojams (sudarantiems beveik 70 %
visų bedarbių) ir smarkiai padidino jaunimo nedarbą. Be to, nuo
2009 m. ilgalaikis nedarbas augo kur kas greičiau nei likusios ES
valstybėse narėse ir iš esmės rodė tai, kad
gebėjimų paklausos ir pasiūlos bei geografinė darbo
gebėjimų neatitiktis didėja, nes daugiausia atleista žemos
kvalifikacijos darbuotojų. Reikalinga sistemos peržiūra, siekiant
nustatyti socialinio draudimo įmokų minimalias ribas, kad
būtų pasiekta pusiausvyra tarp poreikio mažinti nedeklaruotą
darbą ir užtikrinti, kad žemos kvalifikacijos darbuotojai nebūtų
išstumti iš rinkos. 2010–2012 m. vyriausybės vykdytomis
priemonėmis, kuriomis įšaldytas viešojo sektoriaus darbo užmokestis,
tinkamai reaguota į padėtį, o darbo jėgos sąnaudos
tapo proporcingesnės našumui. Pradėta įgyvendinti
nacionalinė iniciatyva, kuria visapusiškai padedama vykdyti jaunimo
integraciją darbo rinkoje. Viešųjų įdarbinimo tarnybų
teikiamos paslaugos vis dar santykinai prastos kokybės, o personalo,
visų pirma, su romais dirbančių tarnautojų, mokymas
turėtų būti intensyvesnis. Siekiant tobulinti skatinimo dirbti,
darbo paieškos, įgūdžių ir darbo rinkos poreikių derinimo,
perkvalifikavimo paslaugas ir žemos kvalifikacijos darbuotojams pritaikytas
paslaugas, būtinos papildomos priemonės;
(13)     palyginti su kitomis ES
valstybėmis narėmis, Bulgarijoje yra daugiausia gyventojų,
menkai išprususių skaitymo, matematikos ir gamtos mokslų srityse
(PISA 2009 m. duomenimis), vadinasi, esama rimtų
struktūrinių kliūčių kokybiškam švietimui užtikrinti.
Prasti švietimo laimėjimai susiję su tuo, kad palankių
sąlygų neturinčioms gyventojų grupėms, ypač
romams, sudėtinga įgyti išsilavinimą; mokyklos nepakankamai
savarankiškos; trūksta paskatų siekti geresnių rezultatų;
nacionalinė vertinimo sistema prasta, o atskaitomybė nepakankama.
Aukštojo mokslo srityje pažanga labai menka, nors neseniai imtasi perspektyvių
veiksmų. Siekiant augimo pirmenybė turėtų būti
teikiama planuotiems aukštojo mokslo įstatymo pakeitimams, kurių
poveikį turėtų sustiprinti atitinkamas valdymas, investicijos ir
politinis ryžtas;
(14)     Bulgarijoje vykdoma mažai
mokslinių tyrimų ir diegiama mažai inovacijų. Siekiant 2020 m.
tikslų, būtina didinti investicijas į MTI ir nustatyti
tinkamą inovacijų strategiją. MTI administravimas Bulgarijoje
yra nevienalytis. Bulgarijai reikia stiprinti savo universitetus ir parengti
strategiją, pagal kurią aukštojo mokslo įstaigos dalyvautų
inovacijų veikloje. Nėra jokių universitetų ir
privačiojo sektoriaus tarpusavio bendradarbiavimo skatinimo sistemų,
o finansavimas turėtų būti skirstomas konkurencingu ir skaidriu
būdu pagal nuopelnus. Pradedančioms veiklą įmonėms ir
inovacinėms MVĮ, siekiančioms gauti bankų finansavimą,
dar vis trukdo tam tikros kliūtys. Viešojo finansavimo priemonės ir
garantijos, skirtos jaunoms ir inovacinėms įmonėms, nėra
pakankamai veiksmingos ir nepadeda MVĮ gauti ES struktūrinių
fondų paramos bei užsitikrinti reikiamo bendro finansavimo banko
paskolomis;
(15)     šiuo metu Bulgarijai
trūksta administracinių gebėjimų, kad šalis
galėtų tinkamai valdyti ir prižiūrėti kelių,
geležinkelių ir vandens infrastruktūros projektus. Administracine
reforma labiausiai siekta sumažinti viešojo sektoriaus darbuotojų
skaičių, tad pastangos šalinti kitus neveiksmingos veiklos šaltinius
buvo menkos. ES lėšomis menkai pasinaudojama, nors per pastaruosius dvejus
metus stebėta nuosekli pažanga. Labiausiai pasinaudoti parama trukdo
sudėtingos administracinės procedūros ir sunkumai, su kuriais
susiduria įmonės, užsitikrindamos bendrą finansavimą. Be
to, vis dar būtina tobulinti verslo ir reguliavimo aplinką, toliau
didinti viešojo sektoriaus administracinius gebėjimus. E. valdžios
diegimas atidėtas daug kartų. Bulgarijos mokesčių sistemai
būdinga, kad masiškai vengiama mokesčių, o sistemos
administravimas neveiksmingas. Didelės tiek mokesčių surinkimo
administravimo sąnaudos, tiek įmonėms tenkančios
mokesčių mokėjimo laiko sąnaudos;
(16)     naujas viešojo pirkimo
įstatymas – svarbus žingsnis, nustatant geresnę pažeidimų
stebėjimo, prevencijos ir sankcijų skyrimo sistemą. Šias
pastangas reikėtų papildyti dviem būdais: i) numatytas sankcijas
reikia veiksmingai taikyti ir ii) ex officio įgaliojimus reikėtų
pavesti Viešojo pirkimo agentūrai ir Valstybės finansų
kontrolės agentūrai;
(17)     nepaisant pradėtų
reformų, Bulgarijoje vis dar taikomi suvaržymai norintiems patekti į
tinklų sektorius, kaip antai geležinkelio transporto,
telekomunikacijų ir energijos tinklus. Tiek didmeninės, tiek
mažmeninės energijos rinkos veikimas išlieka problema. Visų pirma
padėtį reikėtų gerinti sprendžiant elektros ir dujų
biržos neegzistavimo, veikiančios balansavimo rinkos ir reguliuojamų
kainų vartotojams problemas. Be to, Bulgarija turėtų užtikrinti
perdavimo sistemos reguliavimo institucijos nepriklausomybę. Bulgarija yra
labai priklausoma nuo vienintelės energijos trasos, o jos vidaus energijos
rinka veikia netinkamai, todėl šaliai gresia smarkių tiekimo
sutrikimų pavojus. Dabartinės priemonės, skirtos energetinei
priklausomybei mažinti, yra tobulintinos. Iki šiol naujos dujų
infrastruktūros statyba vyko per lėtai. Nors oficialiai priimtos kai
kurios reikalingos reformos ir atsinaujinančiosios energijos dalis
2011 m. padidėjo, šios reformos įgyvendinamos nepatenkinamai
dėl viešojo pirkimo, privačių interesų dominuojamos
valstybės politikos ir prasto valstybinių energijos įmonių
administravimo;
(18)     Bulgarija prisiėmė
tam tikrų įsipareigojimų pagal paktą „Euro plius“. Šie
įsipareigojimai, taip pat 2011 m. prisiimti ir įgyvendinami
įsipareigojimai yra susiję su viešųjų finansų tvarumo
ir užimtumo didinimu, viešojo sektoriaus konkurencingumo gerinimu ir finansinio
stabilumo stiprinimu. Komisija įvertino, kaip įgyvendinami pagal
paktą „Euro plius“ prisiimti įsipareigojimai. Į šio vertinimo
rezultatus buvo atsižvelgta rengiant rekomendacijas;
(19)     atsižvelgdama į Europos
semestrą, Komisija atliko išsamią Bulgarijos ekonominės
politikos analizę. Įvertinusi konvergencijos programą ir
nacionalinę reformų programą, ji pateikė nuodugnią
apžvalgą. Komisija įvertino ne tik jų svarbą tvariai
fiskalinei ir socialinei bei ekonominei Bulgarijos politikai, bet ir tai, kaip
laikomasi ES taisyklių ir gairių, nes ES priemonėmis prisidedant
prie būsimų nacionalinių sprendimų būtina stiprinti
bendrą Europos Sąjungos ekonomikos valdymą. Jos rekomendacijos
atsižvelgiant į Europos semestrą pateiktos rekomendacijų 1–7
punktuose toliau;
(20)     atsižvelgdama į šį
vertinimą Taryba išnagrinėjo Bulgarijos konvergencijos programą
ir savo nuomonę[9]
visų pirma pateikė 1 rekomendacijoje;
(21)     atsižvelgdama į Komisijos
nuodugnios apžvalgos ir šio vertinimo rezultatus, Taryba išnagrinėjo
Bulgarijos 2012 m. nacionalinę reformų programą ir jos
konvergencijos programą. Jos rekomendacijos pagal Reglamento (ES)
Nr. 1176/2011 6 straipsnį pateiktos rekomendacijų 3–5 punktuose
toliau,
REKOMENDUOJA Bulgarijai
2012–2013 m. imtis šių veiksmų:
1.           Tęsti patikimą
fiskalinę politiką, kad iki 2012 m. būtų pasiektas
vidutinės trukmės laikotarpio tikslas. Siekdama šio tikslo, šalis
turėtų įgyvendinti numatytą biudžeto strategiją,
užtikrindama išlaidų kriterijaus laikymąsi, ir būti pasirengusi
imtis papildomų priemonių, jei kiltų rizika biudžeto scenarijui.
Dėti daugiau pastangų viešųjų išlaidų kokybei gerinti,
ypač švietimo ir sveikatos sektoriuose, ir įgyvendinti
visapusišką mokestinių prievolių vykdymo strategiją,
siekiant gerinti mokestines pajamas ir spręsti šešėlinės ekonomikos
problemą. Toliau tobulinti vidutinės trukmės laikotarpio
biudžeto sistemos turinį ir gerinti atsiskaitymo sistemos kokybę.
2.           Imtis veiksmų tvarumui
gresiančiai rizikai mažinti ir pensijų sistemos adekvatumui gerinti,
ribojant ankstyvo išėjimo į pensiją galimybes ir suvienodinant
įstatymais reglamentuojamą vyrų ir moterų pensinį
amžių, atsižvelgiant į visą socialinio draudimo stažą.
Nustatyti griežtesnius invalidumo pensijų skyrimo kriterijus ir
kontrolę.
3.           Paspartinti nacionalinės
Jaunimo užimtumo iniciatyvos įgyvendinimą. Užtikrinti, kad socialinio
draudimo įmokų minimalios ribos neatbaidytų nuo deklaruojamo
darbo. Dėti
daugiau pastangų Valstybinės užimtumo tarnybos veiklos rezultatams
gerinti. Mažinti skurdą, didinti socialinių pervedimų
veiksmingumą, suteikti vaikams ir pagyvenusiems žmonėms daugiau galimybių
gauti kokybiškas socialines paslaugas ir įgyvendinti Nacionalinę
romų integracijos strategiją.
4.           Spartinti atitinkamų
teisės aktų, skirtų mokykloms ir aukštajam mokslui, ir
susijusių priemonių reformą, nukreipiant pastangas į mokymo
programų modernizavimą, mokytojų rengimo tobulinimą ir
galimybių įgyti išsilavinimą užtikrinimą palankių
sąlygų neturinčių asmenų grupėms. Didinti
galimybes pradedančiosioms įmonėms ir MVĮ, ypač
vykdančioms inovacinę veiklą, gauti finansavimą.
5.           Paspartinti pastangas gerinti
administracinius gebėjimus ir reformas, mažinant biurokratiją ir
mokestinių prievolių vykdymo ir mokesčių surinkimo
sąnaudas bei toliau gerinant ES lėšų įsisavinimą,
visų pirma kelių ir geležinkelių transporto ir vandentvarkos
srityse. Gerinti teismų sistemos kokybę ir nepriklausomybę ir
spartinti e. valdžios diegimą. Stiprinti svarbiausių transporto
sektorių ir reguliavimo institucijų viešuosius administracinius
gebėjimus.
6.           Užtikrinti patikimą
viešojo pirkimo teisės aktų įgyvendinimą. Stiprinti pažeidimų
prevenciją ir veiksmingai taikyti sankcijas pagal Viešojo pirkimo
įstatymą ir Interesų konflikto įstatymą.
7.           Imtis
priemonių kliūtims patekti į rinką, garantuoto pelno
susitarimams ir kainų kontrolei panaikinti. Užtikrinti perdavimo ir
skirstymo sistemų operatorių nepriklausomumą; baigti kurti
rinką, visų pirma, energijos biržų rinką ir balansavimo
rinką. Tobulinti elektros ir dujų jungtis, didinti energijos
vartojimo efektyvumą ir gerinti gebėjimus reaguoti tiekimo
nutrūkimo atveju.
Priimta Briuselyje 2012 05 30
                                                                       Tarybos
vardu
                                                                       Pirmininkas
[1]               OL L 209, 1997 8 2, p. 1.
[2]               OL L 306, 2011 11 23, p. 25.
[3]               COM(2012) 302 final.
[4]               P7_TA(2012) 0048 ir P7_TA(2012) 0047.
[5]               2012 m. balandžio 26 d. Tarybos sprendimas
2012/238/ES.
[6]               COM(2012) 68 final.
[7]               SWD(2012) 151 final.
[8]               Pagal ciklą pakoreguotas balansas (atėmus
vienkartines ir laikinąsias priemones), Komisijos tarnybų
perskaičiuotas remiantis programoje pateikta informacija ir taikant
bendrai sutartą metodiką.
[9]               Pagal Tarybos reglamento (EB) Nr. 1466/97 9
straipsnio 2 dalį.


title: 2015 m. gruodžio 11 d. Europos sisteminės rizikos valdybos rekomendacija dėl anticiklinio rezervo normų pozicijoms su trečiosiomis šalimis pripažinimo ir nustatymo (ESRV/2015/1)

text:
               12.3.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 97/1

         EUROPOS SISTEMINĖS RIZIKOS VALDYBOS REKOMENDACIJA
   2015 m. gruodžio 11 d.
   dėl anticiklinio rezervo normų pozicijoms su trečiosiomis šalimis pripažinimo ir nustatymo
   (ESRV/2015/1)
   (2016/C 97/01)
   EUROPOS SISTEMINĖS RIZIKOS VALDYBOS BENDROJI VALDYBA,
   atsižvelgdama į 2010 m. lapkričio 24 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 1092/2010 dėl Europos Sąjungos finansų sistemos makrolygio rizikos ribojimo priežiūros ir Europos sisteminės rizikos valdybos įsteigimo (1), ypač į jo 3 straipsnio 2 dalies b, d ir f punktą bei 16–18 straipsnius,
   atsižvelgdama į 2013 m. birželio 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2013/36/ES dėl galimybės verstis kredito įstaigų veikla ir dėl riziką ribojančios kredito įstaigų ir investicinių įmonių priežiūros, kuria iš dalies keičiama Direktyva 2002/87/EB ir panaikinamos direktyvos 2006/48/EB bei 2006/49/EB (2), ypač į jos 138 ir 139 straipsnius,
   atsižvelgdama į 2011 m. sausio 20 d. Europos sisteminės rizikos valdybos sprendimą ESRV/2011/1, kuriuo patvirtinamos Europos sisteminės rizikos valdybos darbo tvarkos taisyklės (3), ypač į jo 15 straipsnio 3 dalies e punktą ir 18–20 straipsnius,
   kadangi:

               (1)

               realią ekonomiką įtakojęs finansinių sukrėtimų prociklinis išsiplėtimas per bankų sistemą ir finansų rinkas buvo vienas iš labiausiai destabilizuojančių pasaulinės finansų krizės elementų. Po pernelyg didelio kredito augimo einantis ekonominis nuosmukis gali nulemti didelius nuostolius bankų sektoriuje ir taip gali susidaryti ydingas ratas. Tokioje situacijoje kredito įstaigų priimtos priemonės jų balansams stiprinti gali apsunkinti kredito teikimą realiai ekonomikai, taip dar labiau paskatinant ekonominį nuosmukį ir dar labiau susilpninant jų balansus;

               (2)

               anticiklinio kapitalo rezervas sukurtas neutralizuoti šią prociklinę dinamiką padidinant bankų sektoriaus atsparumą. Anticiklinio kapitalo rezervo palaikymo reikalaujančios taisyklės yra 2010 gruodžio mėn. išleistų Bazelio bankų priežiūros komiteto (BBPK) naujų pasaulinių bankų kapitalo pakankamumo reglamentavimo standartų (Bazelis III sistema), Sąjungos įgyvendintų Direktyva 2013/36/ES, dalis. Didindamos anticiklinio rezervo normą paskirtosios viešosios institucijos arba organai gali reikalauti, kad laikotarpiais, kai dėl pernelyg didelio kredito augimo didėja sisteminė rizika, bankų sektorius pasitelktų papildomą kapitalą. Kai pasireiškia tokios rizikos padariniai, institucijos gali nustatyti žemesnę anticiklinio rezervo normą ir leisti šį papildomo kapitalo rezervą panaudoti nenumatytiems nuostoliams absorbuoti. Tai leidžia bankų sektoriui toliau teikti kreditą realiai ekonomikai ir laikytis reglamentuojamų kapitalo reikalavimų;

               (3)

               tarptautinis skolinimas yra tarptautinis matmuo anticiklinio kapitalo rezervo atžvilgiu. Nuostoliai gali atsirasti dėl valstybių narių vidaus bankų sektorių pozicijų su trečiosiomis šalimis. Tokie nuostoliai gali būti reikšmingi, jei trečioji šalis, su kuria valstybės narės vidaus bankų sektorius turi reikšmingų pozicijų, įžengė į ekonominį nuosmukį, einantį po pernelyg didelio kredito augimo laikotarpio;

               (4)

               Bazelio III sistema dėl anticiklinio kapitalo rezervo skirta apimti šį tarptautinį matmenį. Tiksliau, pagal šią sistemą jurisdikcijos turėtų pripažinti viena kitos anticiklinio kapitalo rezervo normas. Jei vienos jurisdikcijos institucija padidina anticiklinio rezervo normą, kad apsaugotų savo vidaus bankų sektorių nuo pernelyg didelio kredito augimo, kitų jurisdikcijų institucijos turėtų taikyti tą pačią anticiklinio rezervo normą jų vidaus bankų pozicijoms su ta šalimi. Pagal šią sistemą bankai apskaičiuoja savo rezervo reikalavimus vadovaudamiesi savo pozicijų geografine padėtimi. Pagal Bazelio III sistemą numatomas privalomas abipusiškumas tarp jurisdikcijų dėl anticiklinio rezervo normų iki 2,5 %, atsižvelgiant į pereinamojo laikotarpio nuostatas. Jei taikoma nuosekliai visose jurisdikcijose, toks abipusiškumas tarp jurisdikcijų padėtų apsaugoti bankų sektorių tam tikroje jurisdikcijoje nuo rizikos, susijusios su pernelyg dideliu kredito augimu kitose jurisdikcijose;

               (5)

               kadangi BBPK standartai nėra teisiškai privalomi, pasaulio jurisdikcijos gali įgyvendinti anticiklinio kapitalo rezervą skirtingais būdais. Jos gali jį įgyvendinti pavėluotai arba iš viso neįgyvendinti. Sąjungoje Direktyvos 2013/36/ES 136 straipsnis nustato būdą, kaip paskirtosios institucijos turi nustatyti anticiklinio rezervo normas vidaus pozicijoms. Išsamesnės gairės, kaip reikalaujama pagal Direktyvos 2013/36/ES 135 straipsnį, dėl anticiklinio rezervo normų vidaus pozicijoms nustatymo, pateiktos Europos sisteminės rizikos valdybos rekomendacijoje ESRV/2014/1 (4), todėl bendra teisinė sistema, skirta pašalinti neveikimą, jau sukurta, o anticiklinio rezervo normas vidaus pozicijoms privaloma kas ketvirtį nustatyti nuo 2016 m. Tačiau neaišku, ar trečiosios šalys, kurios nėra BBPK narės, įgyvendins anticiklinio kapitalo rezervą, ir jei taip, tai kokia apimtimi;

               (6)

               paskirtosios institucijos turi teisinius įgaliojimus saugoti savo bankų sektorių nuo rizikos, kylančios dėl pernelyg didelio kredito augimo trečiosiose šalyse. Tiksliau, Direktyvos 2013/36/ES 139 straipsnis leidžia paskirtosioms institucijoms tam tikromis aplinkybėmis pozicijoms su trečiąja šalimi nustatyti anticiklinio rezervo normą, kurią vidaus įgaliotosios institucijos turi taikyti, kad apskaičiuotų savo konkrečių įstaigų anticiklinio kapitalo rezervą. Paskirtoji institucija gali imtis veiksmų, kai atitinkama trečiosios šalies institucija tai trečiajai šaliai nenustato ir nepaskelbia anticiklinio rezervo normos, arba, kai ji mano, kad atitinkamos trečiosios šalies institucijos tai šaliai nustatyta anticiklinio rezervo norma nėra pakankama apsaugoti valstybių narių vidaus bankų sektorius nuo galimų nuostolių, susijusių su pernelyg dideliu kredito augimu toje trečiojoje šalyje;

               (7)

               nustačius nesuderintas anticiklinio rezervo normas pozicijoms su trečiosiomis šalimis, gali atsitikti taip, kad Sąjungoje vykdomi skirtingi kapitalo reikalavimai pozicijoms su ta pačia šalimi ir dėl tos pačios rizikos. Paskirtosios institucijos, nagrinėdamos pokyčius trečiojoje šalyje, gali prieiti skirtingų išvadų dėl to, ar tos šalies kredito augimas yra pernelyg didelis ir ar tai kelia riziką jų vidaus bankų sistemai, kurią reikia sumažinti. NET jei paskirtosios institucijos priima tokį pat rizikos vertinimą, jos gali padaryti skirtingas išvadas dėl to, kokia būtų tinkama tai rizikai sušvelninti reikalinga anticiklinio rezervo norma;

               (8)

               taip pat nesuderintas anticiklinio rezervo normų pozicijoms su trečiosiomis šalimis pripažinimas gali lemti skirtingus kapitalo reikalavimus Sąjungoje. Sąjungos teisėje reikalaujama, kad būtų pripažintos iki 2,5 % kitų paskirtųjų institucijų arba atitinkamos trečiosios šalies nustatytos anticiklinio rezervo normos, atsižvelgiant į Direktyvos 2013/36/ES 160 straipsnyje nustatytas pereinamojo laikotarpio nuo 2016 m. iki 2019 m. nuostatas. Nors pagal Rekomendaciją ESRV/2014/1 paskirtosios institucijos apskritai turėtų pripažinti anticiklinio rezervo normas, viršijančias privalomą lygį, tai taikoma tik paskirtųjų institucijų kitose Sąjungos jurisdikcijose nustatytoms, o ne atitinkamų trečiųjų šalių institucijų trečiosioms šalims nustatytoms anticiklinio rezervo normoms. Tai reiškia, kad Sąjungos jurisdikcijose gali būti skirtingai pripažįstamos atitinkamos trečiosios šalies institucijų nustatytos anticiklinio rezervo normos. Ypač dėl to, kad iki 2019 m. kai kurios paskirtosios institucijos gali pasirinkti taikyti pereinamojo laikotarpio nuostatas, o kitos paskirtosios institucijos gali pasirinkti nukrypti nuo jų. Be to, nuo 2019 m. kai kurios paskirtosios institucijos gali pasirinkti savanoriškai pripažinti 2,5 % viršijančias anticiklinio rezervo normas, o kitos gali pasirinkti to nedaryti;

               (9)

               skirtingi kapitalo reikalavimai Sąjungoje pozicijoms su ta pačia trečiąja šalimi ir ta pačia rizika paprastai būtų nepageidaujami, nes jie išbalansuotų vienodas Sąjungoje taikomas taisykles ir atvertų galimybes reglamentavimo arbitražui. Kredito įstaigos Sąjungos jurisdikcijose, kuriose pozicijoms su atitinkama trečiąja šalimi taikoma anticiklinio rezervo norma yra žemesnė nei taikoma kitose Sąjungos jurisdikcijose, turėtų paskatą užimti rinkos dalį didindamos savo skolinimą tai trečiajai šaliai. Toks skolinimo padidėjimas gali lemti kredito įstaigų tam tikroje jurisdikcijoje dideles koncentruotas pozicijas su tam tikra trečiąja šalimi. Galiausiai tokia taisyklių įvairovė ir dėl jos atsiradusios reglamentavimo arbitražo paskatos galėtų kelti grėsmę Sąjungos finansų stabilumui;

               (10)

               Europos sisteminės rizikos valdybos (ESRV) vaidmuo yra užtikrinti, kad paprastai tam tikros trečiosios šalies atžvilgiu Sąjungoje taikomos tokios pačios anticiklinio rezervo normos pozicijoms su trečiosiomis šalimis. ESRV yra aiškiai įgaliota šiuo klausimu pasiekti nuoseklų suderinimą pagal Direktyvos 2013/36/ES 139 straipsnio 3 dalį. ESRV mano, kad ji geriausiai savo įgaliojimus gali įvykdyti skatindama anticiklinio rezervo normas pozicijoms su trečiosiomis šalimis Sąjungoje pripažinti ir nustatyti suderintai;

               (11)

               ši rekomendacija skirta užtikrinti, kad paprastai tam tikros trečiosios šalies atžvilgiu Sąjungoje taikomos tokios pačios anticiklinio rezervo normos pozicijoms su trečiosiomis šalimis. Ji apima: a) paskirtųjų institucijų atliekamą atitinkamos trečiosios šalies institucijos tai trečiajai šaliai nustatytos anticiklinio rezervo normos pripažinimą; b) paskirtųjų institucijų atliekamą anticiklinio rezervo normos pozicijoms su trečiąja šalimi nustatymą; c) paskirtųjų institucijų atliekamą žemesnės anticiklinio rezervo normos nustatymą, kai konkrečioje trečiojoje šalyje rizika sumažėja arba pasireiškia jos pasekmės, ir d) paskirtųjų institucijų pranešimą apie anticiklinio rezervo normas pozicijoms su trečiąja šalimi;

               (12)

               A rekomendacija skirta užtikrinti, kad paskirtosios institucijos paprastai pripažintų tokią pačią konkrečios trečiosios šalies įstaigos tai trečiajai šaliai nustatytą anticiklinio kapitalo rezervo normą. Tuo tikslu joje išdėstomas Sąjungos teisėje nustatytas reikalavimas visiškai pripažinti anticiklinio kapitalo rezervo normas iki 2,5 %, atsižvelgiant į pereinamojo laikotarpio reikalavimus. Rekomenduojama, kad paskirtosios institucijos per ESRV koordinuotų savo 2,5 % viršijančių anticiklinio rezervo normų pripažinimą. Kai tai atsitinka, ESRV priima rekomendaciją, kuria paskirtosioms institucijoms suteikia gaires, ar trečiosios šalies nustatyta didesnė anticiklinio kapitalo rezervo norma turėtų būti pripažinta ir kokia apimtimi. Trečiųjų šalių, kurios yra BBPK narės, nustatomas anticiklinio kapitalo rezervo normas stebi ESRV sekretoriatas, tačiau paskirtosios institucijos turėtų pranešti ESRV, kai trečioji šalis, kuri nėra BBPK narė, nustato 2,5 % viršijančią anticiklinio kapitalo rezervo normą. Greta to rekomenduojama, kad paskirtosios institucijos praneštų ESRV, kai joms neaišku, ar tam tikra trečiosios šalies priimta priemonė turėtų būti pripažinta pagal Direktyvą 2013/36/ES kaip anticiklinio kapitalo rezervas. Tokiais atvejais, kad suteiktų gaires, ESRV priima rekomendaciją;

               (13)

               B rekomendacija skirta užtikrinti, kad paskirtosios institucijos, vykdydamos savo įgaliojimus nustatyti anticiklinio rezervo normą pozicijoms su tam tikra trečiąja šalimi, nustatytų tokio paties lygio normą. Paskirtosios institucijos skatinamos vykdyti savo įgaliojimus pagal Direktyvos 2013/36/ES 139 straipsnį. Tiksliau, paskirtosios institucijos turėtų nustatyti su kuriomis trečiosiomis šalimis jų jurisdikcijos bankų sistema turi reikšmingų pozicijų. Tada jos turėtų stebėti, ar tose trečiosiose šalyse yra pernelyg didelio kredito augimo ženklų. Jei paskirtosios institucijos aptinka tokių ženklų vienoje iš tų stebimų trečiųjų šalių ir nusprendžia, kad reikia nustatyti anticiklinio rezervo normą pozicijoms su ta trečiąja šalimi, apie tai jos turėtų pranešti ESRV. Jei ESRV mano, kad padėtį subalansuojančius veiksmus reikia koordinuoti Europos mastu, ji paskirtosioms institucijoms priima rekomendaciją dėl tinkamo anticiklinio rezervo normos pozicijoms su atitinkama trečiąja šalimi nustatymo;

               (14)

               C rekomendacija skirta užtikrinti, kad kai žemesnės anticiklinio rezervo normos pozicijoms su tam tikra trečiąja šalimi nustatymas yra pagrįstas, nes rizika sumažėjo arba pasireiškė jos pasekmės, tokia pati žemesnė anticiklinio rezervo norma taikoma visoje Sąjungoje. Todėl rekomenduojama, kad paskirtosios institucijos, nustatydamos žemesnę anticiklinio rezervo normą pozicijoms su tam tikra trečiąja šalimi, atliktų tuos pačius veiksmus, kaip ir tuo atveju, kai anticiklinio rezervo norma padidinama. Tai reiškia, kad jei paskirtosios institucijos pripažino arba nustatė anticiklinio rezervo normą pozicijoms su trečiąja šalimi pagal ESRV rekomendaciją, jos turėtų bendradarbiauti su ESRV, jog nustatytų tinkamą anticiklinio rezervo normos lygį pozicijoms su trečiąja šalimi, kai atitinkama trečioji šalis nustato žemesnę anticiklinio rezervo normą. Kai taip atsitinka, ESRV priima rekomendaciją, kad suteiktų gaires paskirtosioms institucijoms dėl tinkamos anticiklinio rezervo normos pozicijoms su tam tikra trečiąja šalimi. ESRV stebi, kaip trečiosios šalys, kurios yra BBPK narės, nustato anticiklinio rezervo normas, o paskirtosios institucijos turėtų pranešti ESRV, kai trečioji šalis, kuri nėra BBPK narė, nustato žemesnę anticiklinio kapitalo rezervo normą. Greta to rekomenduojama, kad, jei atsižvelgdamos į ESRV rekomendaciją, paskirtosios institucijos pripažino arba nustatė anticiklinio rezervo normą pozicijoms su trečiąja šalimi, jos turėtų pranešti ESRV, jei jos mano, kad rizika sumažėjo arba pasireiškia jos pasekmės toje trečiojoje šalyje;

               (15)

               D rekomendacija skirta užtikrinti, kad apie sprendimus dėl anticiklinio rezervo normų pozicijoms su trečiosiomis šalimis yra aiškiai pranešama visoje Sąjungoje. Tai turėtų padėti suvaldyti visuomenės lūkesčius, užtikrinti, kad paskirtųjų institucijų tarpusavio veiksmai gali būti koordinuoti ir kad gali būti sustiprintas makroprudencinės politikos patikimumas, atskaitingumas ir veiksmingumas. Kad tai būtų pasiekta, paskirtosios institucijos turėtų taikyti tą patį Rekomendacijoje ESRV/2014/1 nustatytą principą dėl informavimo apie vidaus pozicijų anticiklinio rezervo normas vykstant anticiklinio rezervo normų pozicijoms su trečiosiomis šalimis pripažinimo, nustatymo ir sumažinimo procesui;

               (16)

               pagal Direktyvos 2013/36/ES 136 straipsnį kiekviena valstybė narė turi paskirti viešą instituciją arba organą, kuri būtų atsakinga už anticiklinio rezervo normų nustatymą ir pripažinimą. Be to, Tarybos reglamentas (ES) Nr. 1024/2013 (5) Europos Centriniam Bankui (ECB) paveda specialius uždavinius. Visų pirma, ECB anticiklinio kapitalo rezervams gali taikyti aukštesnius reikalavimus negu taikomi Bendrame priežiūros mechanizme dalyvaujančių nacionalinių paskirtųjų institucijų ir turi visus įgaliojimus ir įsipareigojimus, kuriuos turi paskirtosios institucijos pagal atitinkamą Sąjungos teisę. Šiuo išskirtiniu tikslu ECB laikomas paskirtąja institucija;

               (17)

               ESRV rekomendacijos skelbiamos Bendrajai valdybai pranešus Tarybai apie savo ketinimą tai padaryti ir suteikus Tarybai galimybę atsakyti,

         PRIĖMĖ ŠIĄ REKOMENDACIJĄ:
   1 SKIRSNIS

      REKOMENDACIJOS

      A rekomendacija. Trečiosios šalies institucijų nustatytų anticiklinio rezervo normų pripažinimas

               1.

               Kai atitinkama trečiosios šalies institucija tai trečiajai šaliai nustato 2,5 % viršijančią anticiklinio rezervo normą, paskirtosioms institucijoms rekomenduojama nedelsiant apie tai pranešti ESRV prašant gairių dėl vienodo pripažinimo visoje Sąjungoje, nebent norma taikoma šalyje, kuri yra BBPK narė, arba kita paskirtoji institucija jau pranešė ESRV apie konkrečią anticiklinio rezervo normą. Rekomenduojama, kad paskirtosios institucijos ESRV informuoti naudotų šios rekomendacijos I priede pateiktą pavyzdinę formą.

               2.

               Kai paskirtosioms institucijoms neaišku, ar reikėtų pagal Direktyvą 2013/36/ES tam tikrą trečiosios šalies institucijos priimtą priemonę pripažinti kaip anticiklinio rezervo normą, rekomenduojama, kad paskirtosios institucijos nedelsdamos apie tai praneštų ESRV, nebent ESRV jau pranešė kita paskirtoji institucija. Rekomenduojama, kad paskirtosios institucijos ESRV informuoti naudotų šios rekomendacijos I priede pateiktą pavyzdinę formą.

      B rekomendacija. Anticiklinio rezervo normų pozicijoms su trečiosiomis šalimis nustatymas

               1.

               Paskirtosioms institucijoms rekomenduojama kasmet nustatyti reikšmingas trečiąsias šalis. Toks nustatymas turėtų būti pagrįstas kiekybine informacija apie turinčių licenciją šalyje vykdyti veiklą įstaigų pozicijas su trečiosiomis šalimis, tačiau nebūtina remtis vien tik šia informacija. Rekomenduojama, kad paskirtosios institucijos kiekvienų metų antrą ketvirtį pateiktų tokių reikšmingų šalių sąrašą ESRV naudodamos šios rekomendacijos II priede pateiktą pavyzdinę formą.

               2.

               Paskirtosioms institucijoms rekomenduojama bent jau kasmet pasikartojančiais laikotarpiais stebėti pagal 1 dalį nustatytų reikšmingų trečiųjų šalių riziką, kylančią dėl pernelyg didelio kredito augimo, išskyrus šalis, kurias ESRV jau stebi vadovaudamasi Sprendimu ESRV/2015/3 (6). Rekomenduojama, kad paskirtosios institucijos praneštų ESRV apie atvejus, kai jos nusprendžia reikšmingos trečiosios šalies nestebėti, nes tą šalį jau stebi ESRV, vadovaudamasi Sprendimu ESRV/2015/3. Rekomenduojama, kad paskirtosios institucijos ESRV apie tokius atvejus informuoti naudotų šios rekomendacijos II priede pateiktą pavyzdinę formą.

               3.

               Paskirtosioms institucijoms rekomenduojama pranešti ESRV apie atvejus, kai jos mano, kad atitinkama trečiosios šalies institucija turėtų tai trečiajai šaliai nustatyti ir paskelbti anticiklinio rezervo normą, arba kai atitinkamos trečiosios šalies institucijos tai trečiajai šaliai nustatytas ir paskelbtas anticiklinio rezervo normos lygis nelaikomas pakankamu apsaugoti vidaus finansų įstaigas nuo pernelyg didelio kredito augimo rizikos atitinkamoje trečiojoje šalyje. Rekomenduojama, kad paskirtosios institucijos ESRV apie tokius atvejus informuoti naudotų šios rekomendacijos I priede pateiktą pavyzdinę formą.

      C rekomendacija. Žemesnių anticiklinio rezervo normų pozicijoms su trečiosiomis šalimis nustatymas

               1.

               Jei atitinkamos trečiosios šalies institucijos tai trečiajai šaliai nustatyta anticiklinio rezervo norma yra pripažinta remiantis ESRV rekomendacija, o atitinkama trečiosios šalies institucija nustato žemesnę anticiklinio rezervo normą, rekomenduojama, kad paskirtosios institucijos nedelsdamos apie tai praneštų ESRV, prašydamos suteikti gaires dėl vienodo pripažinimo arba naujų žemesnių anticiklinio rezervo normų nustatymo, nebent atitinkama norma taikoma šaliai, kuri yra BBPK narė, arba kita paskirtoji institucija jau pranešė ESRV apie naują anticiklinio rezervo normą. Rekomenduojama, kad paskirtosios institucijos ESRV apie tokius atvejus informuoti naudotų šios rekomendacijos I priede pateiktą pavyzdinę formą.

               2.

               Jei atitinkama trečiosios šalies institucija nustato žemesnę anticiklinio rezervo normą, ir anticiklinio rezervo norma, taikoma pozicijoms su ta trečiąja šalimi, buvo nustatyta remiantis ESRV rekomendacija, rekomenduojama, kad paskirtosios institucijos nedelsdamos apie tai praneštų ESRV, prašydamos suteikti gaires dėl to, ar žemesnė anticiklinio rezervo norma turėtų būti taikoma pozicijoms su ta trečiąja šalimi, nebent atitinkama norma taikoma šaliai, kuri yra BBPK narė, arba kita paskirtoji institucija jau pranešė ESRV apie naują žemesnę anticiklinio rezervo normą. Rekomenduojama, kad paskirtosios institucijos ESRV apie tokius atvejus informuoti naudotų šios rekomendacijos I priede pateiktą pavyzdinę formą.

               3.

               Jei anticiklinio rezervo norma, taikoma pozicijoms su trečiąja šalimi, buvo nustatyta remiantis ESRV rekomendacija, ir paskirtoji institucija mano, kad rizika sumažėjo arba pasireiškė jos pasekmės, rekomenduojama, kad paskirtoji institucija nedelsdama apie tai praneštų ESRV, prašydama suteikti gaires dėl to, ar žemesnė anticiklinio rezervo norma turėtų būti taikoma pozicijoms su ta trečiąja šalimi, nebent kita paskirtoji institucija apie tai jau pranešė ESRV. Rekomenduojama, kad paskirtosios institucijos ESRV apie tokius atvejus informuoti naudotų šios rekomendacijos I priede pateiktą pavyzdinę formą.

      D rekomendacija. Komunikacija apie sprendimus dėl anticiklinio rezervo normų pozicijoms su trečiosiomis šalimis pripažinimo ir nustatymo

   Paskirtosioms institucijoms rekomenduojama iš dalies pakeisti savo komunikacijos strategijas ir sistemas, parengtas pagal Rekomendacijos ESRV/2014/1 1 skirsnio A rekomendacijos 5 principą, kad būtų įtraukti sprendimai dėl anticiklinio rezervo normų pozicijoms su trečiosiomis šalimis pripažinimo ir nustatymo.
   2 SKIRSNIS

      ĮGYVENDINIMAS

   1.   Aiškinimas

   Šioje rekomendacijoje taikomos šios sąvokų apibrėžtys:

               a)

               anticiklinio rezervo norma – vartojama ta pačia reikšme kaip Direktyvos 2013/36/ES 128 straipsnio 7 dalyje;

               b)

               paskirtoji institucija – vartojama ta pačia reikšme kaip Rekomendacijoje ESRV/2014/1;

               c)

               turinti licenciją šalyje vykdyti veiklą įstaiga – valstybėje narėje licenciją vykdyti veiklą gavusi įstaiga, už kurios anticiklinio rezervo normos nustatymą yra atsakinga konkreti paskirtoji institucija;

               d)

               reikšmingos pozicijos – pozicijos, kurios turinčioms licenciją šalyje vykdyti veiklą įstaigoms atitinkamoje jurisdikcijoje gali lemti didelius nuostolius, neigiamai paveikdamos finansinį stabilumą toje jurisdikcijoje;

               e)

               reikšminga trečioji šalis – trečioji šalis su kuria licenciją šalyje vykdyti veiklą turinčios įstaigos turi reikšmingų pozicijų;

               f)

               atitinkama trečiosios valstybės institucija – už anticiklinio rezervo normos nustatymą trečiojoje šalyje atsakinga viešoji institucija arba organas;

               g)

               trečioji šalis – bet kuri jurisdikcija, kuri yra ne Europos ekonominėje zonoje.

         2.   Atitikties kriterijai

   Adresatai turėtų pranešti apie veiksmus, kurių jie imasi reaguodami į šią rekomendaciją, arba tinkamai pagrįsti bet kokį neveikimą. Ataskaitose pateikiama bent jau:

               a)

               informacija apie veiksmų rūšį ir laiką;

               b)

               vertinimas, ar veiksmais, kurių buvo imtasi, pasiekti rekomendacijos tikslai;

               c)

               išsamus bet kokio neveikimo arba nukrypimo nuo šios rekomendacijos paaiškinimas, įskaitant bet kokias priežastis, dėl kurių vėluojama pateikti ataskaitą.

         3.   Tolesnių veiksmų grafikas

               1.

               Prašoma, kad adresatai pateiktų ataskaitas ESRV, Tarybai ir Komisijai apie savo veiksmus, kurių ėmėsi įgyvendindami šią rekomendaciją, arba paaiškintų savo neveikimą, atsižvelgdami į toliau nurodytus terminus.

               2.

                  A rekomendacija – paskirtųjų institucijų prašoma nedelsiant įgyvendinti A rekomendacijos 1 dalį ir 2 dalį, jei susidaro atitinkamoje rekomendacijoje numatyta padėtis, ir pateikti ataskaitą ESRV iki 2020 m. gruodžio 31 d. dėl A rekomendacijos 1 dalies ir 2 dalies įgyvendinimo.

               3.

                  B rekomendacija – paskirtųjų institucijų prašoma:

                           a)

                           iki 2016 m. gruodžio 31 d. pateikti ESRV kriterijų, skirtų atitinkamų trečiųjų šalių reikšmingumui nustatyti, sąrašą, kad būtų įgyvendinta B rekomendacijos 1 dalis;

                           b)

                           nedelsiant įgyvendinti B rekomendacijos 1 dalį, jei susidaro toje rekomendacijoje numatyta padėtis, ir iki 2020 m. gruodžio 31 d. pateikti ataskaitą ESRV dėl B rekomendacijos 1 dalies įgyvendinimo;

                           c)

                           iki 2016 m. gruodžio 31 d. pateikti ataskaitas ESRV, kaip jos stebi riziką, kylančią dėl pernelyg didelio kredito augimo reikšmingose trečiosiose šalyse, tam, kad įgyvendintų B rekomendacijos 2 dalį;

                           d)

                           nedelsiant įgyvendinti B rekomendacijos 3 dalį, jei susidaro toje rekomendacijoje numatyta padėtis, ir iki 2020 m. gruodžio 31 d. pateikti ataskaitą ESRV dėl B rekomendacijos 3 dalies įgyvendinimo.

               4.

                  C rekomendacija – paskirtųjų institucijų prašoma nedelsiant įgyvendinti C rekomendacijos 1, 2 ir 3 dalį, jei susidaro atitinkamoje rekomendacijoje numatyta padėtis, ir iki 2020 m. gruodžio 31 d. pateikti ataskaitą ESRV dėl C rekomendacijos 1, 2 ir 3 dalies įgyvendinimo.

               5.

                  D rekomendacija – paskirtųjų institucijų prašoma iki 2016 m. gruodžio 31 d. pateikti ataskaitas ESRV dėl D rekomendacijos įgyvendinimo.

               6.

               Bendroji valdyba nuspręs, kada reikia peržiūrėti arba atnaujinti šią rekomendaciją, atsižvelgiant į įgytą patirtį nustatant ir pripažįstant anticiklinio rezervo normas pozicijoms su trečiosiomis šalimis pagal Direktyvą 2013/36/ES arba atsižvelgiant į tarptautinės priimtos praktikos raidą.

         4.   Stebėsena ir vertinimas

               a)

               ESRV sekretoriatas:

                           i)

                           padeda adresatams, taip pat palengvindamas koordinuotą ataskaitų teikimą, pateikdamas atitinkamas pavyzdines formas ir, prireikus, pateikdamas išsamesnę informaciją dėl atitikties procedūros ir jos terminų;

                           ii)

                           patikrina adresatų atitiktį, taip pat padėdamas jų pačių prašymu, ir pateikia atitikties ataskaitas Bendrajai valdybai.

               b)

               Bendroji valdyba įvertina adresatų ataskaitose nurodytus veiksmus ir pateiktus paaiškinimus ir nusprendžia, ar laikomasi šios rekomendacijos reikalavimų ir ar adresatai tinkamai paaiškino savo neveikimą.

      Priimta Frankfurte prie Maino 2015 m. gruodžio 11 d.

            ESRV Pirmininkas

         Mario DRAGHI

      (1)  OL L 331, 2010 12 15, p. 1.

      (2)  OL L 176, 2013 6 27, p. 338.

      (3)  OL C 58, 2011 2 24, p. 4.

      (4)  2014 m. birželio 18 d. Europos sisteminės rizikos valdybos rekomendacija ESRV/2014/1 dėl anticiklinio rezervo normų nustatymo rekomendacijų (OL C 293, 2014 9 2, p. 1).

      (5)  2013 m. spalio 15 d. Tarybos reglamentas (ES) Nr. 1024/2013, kuriuo Europos Centriniam Bankui pavedami specialūs uždaviniai, susiję su rizikos ribojimu pagrįstos kredito įstaigų priežiūros politika (OL L 287, 2013 10 29, p. 63).

      (6)  Versija anglų kalba paskelbta ESRV svetainėje www.esrb.europa.eu.

      I PRIEDAS
      ESRB TEMPLATE FOR RECOGNITION OR SETTING OF COUNTERCYCLICAL BUFFER RATES
      [NAME OF THE THIRD COUNTRY]

                     COMMUNICATING AUTHORITY

                  [NAME OF THE DESIGNATED AUTHORITY]

                     DESCRIPTION OF COUNTERCYCLICAL CAPITAL BUFFER MEASURE

                     Please describe the countercyclical capital buffer measure that is the subject matter of this communication as well as the countercyclical buffer rate that was set by the relevant third-country authority.

                     (Example: countercyclical buffer rate set at 0,625 % in THIRD COUNTRY XYZ with an implementation date of DD/MM/YYYY)

                     PURPOSE OF COMMUNICATION

                              ☐

                                 Recognition of a countercyclical buffer rate set by a relevant third-country authority in excess of 2,5 %, as provided in Recommendation A(1)

                              ☐

                                 Recognition of a countercyclical buffer rate set by a relevant third-country authority when it is unclear whether or not it can be recognised under the Union framework, as provided in Recommendation A(2)

                              ☐

                                 Setting of a countercyclical buffer rate for exposures to a third country in the event of inaction/insufficient action by the relevant third-country authority, as provided in Recommendation B(3)

                              ☐

                                 Setting of a countercyclical buffer rate for exposures to a third country that is higher than the countercyclical buffer rate set by the relevant third-country authority, as provided in Recommendation B(3)

                              ☐

                                 Setting or recognition of a countercyclical buffer rate at a lower rate by the relevant third-country authority when an ESRB recommendation had already been issued for recognition of the previous rate, as provided in Recommendation C(1)

                              ☐

                                 Setting or recognition of a countercyclical buffer rate at a lower rate by the relevant third-country authority when an ESRB recommendation had already been issued for setting a rate for exposures to that third country, as provided in Recommendation C(2)

                              ☐

                                 Setting of a countercyclical buffer rate for exposures to a third country at a rate lower than the previous rate already established by an ESRB recommendation and where there are signs of risks from excessive credit growth materialising or abating, as provided in Recommendation C(3).

                     HAS THE DESIGNATED AUTHORITY OF THE THIRD COUNTRY ASKED FOR RECOGNITION?

                              ☐

                                 YES

                              ☐

                                 NO

                              ☐

                                 DO NOT KNOW

                              ☐

                                 N/A

                     DESIRED TIMEFRAME FOR THE ESRB TO REACH A DECISION

                     OTHER RELEVANT INFORMATION

                     CONTACT DETAILS OF THE AUTHORITY

                     Please provide an e-mail address and telephone number for the relevant contact in your institution.

            The designated authority representing a Union jurisdiction should notify/inform the ESRB by sending the completed template to notifications@esrb.europa.eu.

      II PRIEDAS
      ESRB TEMPLATE TO IDENTIFY
      MATERIAL THIRD COUNTRIES FOR
      [NAME OF THE UNION JURISDICTION]

                     NOTIFYING AUTHORITY

                     MATERIAL THIRD COUNTRIES

                     METHODOLOGY USED FOR IDENTIFYING A MATERIAL THIRD COUNTRY

                     Please describe the methodology used pursuant to Articles 3 and 4 of Decision ESRB/2015/3

                     [COUNTRY 1] – ___%

                     […] – ___%

                     [COUNTRY …N] – ___%

                     MATERIAL THIRD COUNTRIES NOT BEING MONITORED

                     Please provide details of cases where the notifying authority decided not to monitor a material third country because the ESRB is already monitoring it pursuant to Decision ESRB/2015/3

                     [COUNTRY 1]

                     OTHER RELEVANT INFORMATION USED TO IDENTIFY A MATERIAL THIRD COUNTRY

                     CONTACT DETAILS AT THE NOTIFYING AUTHORITY

                     Please provide an e-mail address and telephone number for the relevant contact in your institution.

            The designated authority representing a Union jurisdiction should notify the ESRB by sending the completed template to notifications@esrb.europa.eu.
      This information should be provided annually during the second quarter of the year.


Rekomendacija Tarybos nuomonė pagal 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1466/97 5 straipsnio 3 dalį dėl atnaujintos 2005-2008 m. Graikijos stabilumo programos


title: Komisijos rekomendacija Tarybai dėl Europos atominės energijos bendrijos (Euratomas) ir Kazachstano Respublikos Vyriausybės susitarimo dėl bendradarbiavimo taikaus branduolinės energijos naudojimo srityje patvirtinimo

text:
Svarbus teisinis pranešimas

|

52006DC0617

	[pic] | EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA |Briuselis, 24.10.2006KOM(2006) 617 galutinisKOMISIJOS REKOMENDACIJA TARYBAIdėl Europos atominės energijos bendrijos (Euratomas) ir Kazachstano Respublikos Vyriausybės susitarimo dėl bendradarbiavimo taikaus branduolinės energijos naudojimo srityje patvirtinimoKOMISIJOS REKOMENDACIJA TARYBAIdėl Europos atominės energijos bendrijos (Euratomas) ir Kazachstano Respublikos Vyriausybės susitarimo dėl bendradarbiavimo taikaus branduolinės energijos naudojimo srityje patvirtinimo1. ĮVADASES ir Kazachstano Respublikos (toliau – Kazachstanas) partnerystės ir bendradarbiavimo susitarimo[1] 18 straipsnyje nurodoma, kad Europos atominės energijos bendrija ir Kazachstanas turėtų sudaryti Prekybos branduolinėmis medžiagomis susitarimą.2000 m. birželio 27 d. Taryba priėmė derybų nurodymus[2] įgaliojančius Komisją derėtis dėl Euratomo ir Kazachstano susitarimo dėl bendradarbiavimo branduolinės energetikos srityje.2001 m. sausio 18 d. Komisija pateikė Kazachstano valdžios institucijoms pirmąjį susitarimo projektą, kuriuo pasiūlė pradėti derybas.Buvo deramasi iki 2006 m. rugsėjo, kol tekstui pritarė abi Šalys.Susitarimo tikslas yra išplėsti esamą ES ir Kazachstano, kuris yra potencialiai didžiausias urano tiekėjas, bendradarbiavimą branduolinės saugos ir branduolių sintezės srityje, t. y. pradėti bendradarbiauti taikaus branduolinės energijos naudojimo srityje.2. SUSITARIMO SVARBAŠio Susitarimo sudarymo svarba iš esmės grindžiama komerciniais poreikiais. Kazachstanas turi maždaug 20 % pasaulyje išžvalgytų urano atsargų, t. y. pasaulyje jis yra trečias pagal tiekiamą urano kiekį. Jis taip pat išplėtojo branduolinę veiklą keletoje sričių, visų pirma urano pramonės ir mokslinių tyrimų srityse.Euratomas nori pasirašyti šį Susitarimą todėl, kad Kazachstanas yra jo potencialus pagrindinis gamtinio urano tiekėjas. Šiandien iš Kazachstano į ES tiesiogiai importuojamas uranas sudaro tik 3 % viso urano importo. Tačiau pastaraisiais metais iš Kazachstano importuojamo urano kiekis padidėjo (2005 m. jis beveik patrigubėjo palyginti su 2004 m.) ir tikimasi, kad toliau didės. Susitarimas sudaromas pradiniam dešimties metų laikotarpiui. Potencialiai jo komercinė vertė būtų keletas šimtų milijonų eurų.Prekybos branduolinės energetikos srityje lengvinimas prisideda prie Bendrijos energijos tiekimo saugumo ir energijos šaltinių įvairinimo politikos. Šiuo Susitarimu būtų sudarytos sąlygos Europos urano gavybos ir prekybos įmonėms lengviau pasinaudoti Kazachstano rinka. Šiuo metu tik vienai Europos įmonei pavyko sudaryti partnerystės susitarimą su Kazachstano urano gavybos įmone.Be to, sudarius šį Susitarimą, Kazachstano Respublika, Bendrija ir Europos Sąjungos valstybių narių vyriausybės dar kartą patvirtintų branduolinių ginklų neplatinimo įsipareigojimą, būtų griežčiau taikomos saugos priemonės ir eksporto kontrolė, taip pat fizinės apsaugos susitarimai.3. BENDROJI SUSITARIMO STRUKTūRASusitarimo tikslas – Euratomo ir Kazachstano bendradarbiavimas taikaus branduolinės energijos naudojimo srityje. Numatyta bendradarbiauti šiose srityse: branduolinė sauga, valdoma branduolių sintezė, branduoliniai tyrimai ir plėtra, prekyba branduolinėmis medžiagomis ir branduolinio kuro ciklo paslaugų teikimas (3 str.). Šalims susitarus, bendradarbiavimo aprėptis gali būti išplėsta (8 str.).Šis Susitarimas grindžiamas dvejais Susitarimais, sudarytais branduolinės saugos ir branduolių sintezės srityje, kurie įsigaliojo atitinkamai 2003 m. birželį[3] ir 2004 m. balandį[4] (4 ir 5 str.).Susitarime apibūdinti Euratomo ir Kazachstano bendradarbiavimo branduolinių tyrimų ir plėtros srityje metodai ir aprėptis (6 straipsnis). Bendradarbiaujama vykdant branduolinės energetikos veiklą, visų pirma medicinos ir pramonės srityse, taip pat vertinant branduolinės energetikos poveikį aplinkai. Bendradarbiavimo forma gali būti keitimasis informacija, ekspertais ir branduoline įranga, taip pat bendri tyrimai ir veikla. Gali būti vykdomi konkretūs projektai įgyvendinus išsamesnius susitarimus, apimančius įvairias nuostatas. Šalys padengs savo išlaidas, kurias jos patirs vykdydamos tokią veiklą.Ypatingas dėmesys skiriamas prekybai branduolinėmis medžiagomis (7 str.). Šiame Susitarime pateikiamos tam tikros nuostatos, apibrėžiančios branduolinių medžiagų perdavimo kriterijus, taip pat konfliktinių situacijų sprendimo būdus. Jame pabrėžiama, kad branduolinės medžiagos naudojamos taikiems tikslams ir laikantis saugos priemonių susitarimų (Bendrijos atveju: Euratomo saugos priemonės pagal Euratomo sutartį ir TATENA saugos priemonės bei jų papildomi protokolai[5], taip pat atskiri trišaliai Euratomo, TATENA bei valstybių narių[6], Prancūzijos[7] ir UK[8] susitarimai; Kazachstano atveju: TATENA saugos priemonės[9] ir jų papildomi protokolai), o jas perduodant reikėtų laikytis Tarptautinės konvencijos dėl branduolinių medžiagų fizinės apsaugos[10] nuostatų.Be to, Susitarime dar kartą patvirtinami branduolinių medžiagų laisvo judėjimo Bendrijoje principai, užtikrinama, kad Šalys jomis prekiaus ir teiks atitinkamas paslaugas rinkos kainomis bei panaikins administracines kliūtis (pvz., importo ir eksporto leidimus), kurios galėtų trukdyti branduolinių medžiagų judėjimui Šalių teritorijoje.Intelektinės nuosavybės klausimai (10 str.) išsamiai aptariami susitarimuose dėl bendradarbiavimo branduolinės saugos ir valdomos branduolių sintezės srityse.Šalys įsipareigoja reguliariai konsultuotis remdamosi Partnerystės ir bendradarbiavimo susitarimu (PBS) (11 str.). PBS bus naudojamasi bet kokiam su šio Susitarimo taikymu ar aiškinimu susijusiam ginčui spręsti.Susitarimas sudaromas pradiniam 10 metų laikotarpiui; sustabdyti jo galiojimą ar jį nutraukti visiškai arba iš dalies galima tuo atveju, kai nesilaikoma bet kurios jo pagrindinės nuostatos (13 str.).4. IšVADAKomisija laikosi nuomonės, kad Europos atominės energijos bendrijos ir Kazachstano Respublikos susitarimas dėl bendradarbiavimo taikaus branduolinės energijos naudojimo srityje, kurį siūloma priimti:-  atitinka 2000 m. birželio 26 d. Tarybos priimtus derybų nurodymus,-  patvirtina aiškų abiejų Šalių įsipareigojimą dėl neplatinimo ir aukšto branduolinės saugos lygio, siekiant užtikrinti, kad branduolinė energija būtų naudojama taikiai,-  atitinka Bendrijos energijos tiekimo saugumo politiką,-  kartu su jau abiejų Šalių pasirašytais susitarimais branduolių sintezės ir branduolinės saugos srityse sudarys bendradarbiavimo branduolinės energetikos srityje priemonių visumą,-  sustiprins ES ir Kazachstano Respublikos prekybinius ir politinius ryšius.Todėl Komisija rekomenduoja Tarybai patvirtinti, remiantis Europos atominės energijos bendrijos steigimo sutarties 101 straipsniu, priede pateiktą Europos atominės energijos bendrijos ir Kazachstano Respublikos Vyriausybės susitarimą dėl bendradarbiavimo taikaus branduolinės energijos naudojimo srityje.PRIEDASEUROPOS ATOMINėS ENERGIJOS BENDRIJOS IR KAZACHSTANO RESPUBLIKOS VYRIAUSYBėS SUSITARIMAS DėL BENDRADARBIAVIMO TAIKAUS BRANDUOLINėS ENERGIJOS NAUDOJIMO SRITYJEEuropos atominės energijos bendrija (toliau – Bendrija),ir Kazachstano Respublikos Vyriausybė (toliau – Kazachstano Vyriausybė),taip pat toliau vadinamos atitinkamai Šalimi ar Šalimis,ATMINDAMOS, kad Europos Bendrijų bei jų valstybių narių ir Kazachstano Respublikos partnerystės ir bendradarbiavimo susitarime (PBS), kuris įsigaliojo 1999 m. liepos 1 d., numatyta, kad prekyba branduolinėmis medžiagomis vykdoma pagal atskiro susitarimo, kurį sudarys Europos atominės energijos bendrija ir Kazachstano Vyriausybė, nuostatas,KADANGI Šalys pasirašė Europos atominės energijos bendrijos ir Kazachstano Respublikos susitarimą dėl bendradarbiavimo branduolinės saugos srityje ir Europos atominės energijos bendrijos ir Kazachstano Respublikos susitarimą dėl bendradarbiavimo valdomos branduolių sintezės srityje, kurie įsigaliojo atitinkamai 2003 m. birželio 1 d. ir 2004 m. balandžio 13 d.,KADANGI visos Bendrijos valstybės narės ir Kazachstano Respublika yra Branduolinių ginklų neplatinimo sutarties (toliau – Neplatinimo sutartis) Šalys,KADANGI Bendrija, jos valstybės narės ir Kazachstano Respublika yra įsipareigojusios užtikrinti, kad branduolinės energijos tyrimai, plėtra ir taikus naudojimas atitiktų Neplatinimo sutarties tikslus,KADANGI branduolinės saugos priemonės taikomos Bendrijoje pagal Europos atominės energijos bendrijos steigimo sutarties (toliau – Euratomo sutartis) II antraštinės dalies VII skyrių ir pagal Bendrijos bei jos valstybių narių ir Tarptautinės atominės energetikos agentūros (toliau – TATENA) sudarytus saugos priemonių susitarimus, o Kazachstano Respublikoje – pagal Kazachstano Respublikos ir Tarptautinės atominės energetikos agentūros susitarimą dėl saugos priemonių taikymo laikantis Neplatinimo sutarties, kuris įsigaliojo 1995 m. rugpjūčio 11 d. (Susitarimas dėl saugos priemonių taikymo),KADANGI Bendrija, jos valstybės narės ir Kazachstano Vyriausybės dar kartą patvirtina paramą TATENA ir jos sustiprintai saugos priemonių sistemai,KADANGI Šalys palengvina tarpusavio branduolinę prekybą arba prekybą su įgaliotais asmenimis ar įmonėmis, įsteigtomis atitinkamose Bendrijos ir Kazachstano Respublikos teritorijose, atsižvelgdamos į abipusius gamintojų, branduolinio kuro ciklo pramonės, komunalinių įstaigų ir vartotojų interesus,KADANGI atsižvelgiama į Bendrijos valstybių narių Vyriausybių ir Kazachstano Respublikos Vyriausybės įsipareigojimus Branduolinių medžiagų tiekėjų grupei,KADANGI būtina sustiprinti Šalių bendradarbiavimą civiliniame branduoliniame sektoriuje pagrindų susitarimu,SUSITARĖ:1 straipsnisAPIBRĖŽTYSŠiame Susitarime1. „branduolinės medžiagos“ yra bet kuri pirminė medžiaga arba speciali skylanti medžiaga, kaip šios sąvokos apibrėžtos TATENA įstatų XX straipsnyje;2. „Bendrija“ yra:a) juridinis asmuo, įsteigtas Europos atominės energijos bendrijos steigimo sutartimi, šio Susitarimo Šalis;b) teritorijos, kurioms taikoma ta pati Sutartis;3. „Šalių kompetentingos institucijos“ yra:a) Bendrijos atveju – Europos Komisija;b) Kazachstano Vyriausybės atveju – Kazachstano Respublikos Energetikos ir naudingųjų iškasenų ministerijos Branduolinės energetikos komitetas.Pasikeitus kompetentingoms institucijoms, Šalys viena kitai apie tai praneša diplomatiniais kanalais.2 straipsnisTIKSLASŠio Susitarimo tikslas – suteikti pagrindą Šalių bendradarbiavimui taikaus branduolinės energijos naudojimo srityje, siekiant sustiprinti bendrus Bendrijos ir Kazachstano Respublikos bendradarbiavimo santykius, remiantis abipusės naudos ir savitarpiškumo principais ir nepažeidžiant atitinkamų kiekvienos Šalies įgaliojimų.3 straipsnisBENDRADARBIAVIMO MASTAS1. Šalys gali bendradarbiauti šio Susitarimo 4–8 straipsniuose nustatytu būdu taikaus branduolinės energijos naudojimo klausimais šiose srityse:a) branduolinė sauga (4 straipsnis);b) valdoma branduolių sintezė (5 straipsnis);c) moksliniai tyrimai ir plėtra kitose taikaus branduolinės energijos naudojimo srityse, net tik tose, kurios yra numatytos šio straipsnio 1 dalies a ir b punktuose (6 straipsnis);d) prekyba branduolinėmis medžiagomis ir branduolinio kuro ciklo paslaugų teikimas (7 straipsnis);e) kitos sritys, susijusios su šio Susitarimo dalyku (8 straipsnis).2. Šiame straipsnyje minimas Šalių bendradarbiavimas taip pat gali vykti tarp įgaliotų asmenų ir įmonių, įsisteigusių Bendrijoje ir Kazachstano Respublikoje.4 straipsnisBRANDUOLINĖ SAUGABendradarbiavimo veikla branduolinės saugos srityje įgyvendinama remiantis Europos atominės energijos bendrijos ir Kazachstano Respublikos susitarimu dėl bendradarbiavimo taikaus branduolinės energijos naudojimo srityje, įsigaliojusiu 2003 m. birželio 1 d.5 straipsnisVALDOMA BRANDUOLIŲ SINTEZĖBendradarbiavimo veikla valdomos branduolių sintezės srityje įgyvendinama remiantis Europos atominės energijos bendrijos ir Kazachstano Respublikos susitarimu dėl bendradarbiavimo taikaus branduolinės energijos naudojimo srityje, įsigaliojusiu 2004 m. balandžio 13 d.6 straipsnisMOKSLINIAI TYRIMAI IR PLėTRA KITOSE TAIKAUS BRANDUOLINėS ENERGIJOS NAUDOJIMO SRITYSE1. Bendradarbiaujama taip pat Šalims vykdant abipusės svarbos branduolinių tyrimų ir plėtros veiklą, išskyrus 4 ir 5 straipsniuose nurodytą veiklą, kaip susitaria Šalys tiek, kiek ją apima atitinkamos Šalių programos.2. Visų pirma gali būti bendradarbiaujama šiose srityse:a) branduolinės energijos taikymas medicinos ir pramonės srityse, įskaitant elektros gamybą,b) branduolinės energetikos poveikis aplinkai,c) bet kuri kita branduolinių tyrimų ir plėtros sritis, kaip susitaria Šalys, ir kiek tai gali būti įgyvendinama pagal jų atitinkamas programas.3. Šis bendradarbiavimas visų pirma įgyvendinamas:a) keičiantis technine informacija: teikiant ataskaitas, rengiant vizitus, seminarus, techninius susitikimus ir kt.,b) keičiantis darbuotojais tarp laboratorijų ir (arba) įstaigų, dalyvaujančių veikloje, įskaitant mokymo tikslais,c) keičiantis mėginiais, medžiagomis, instrumentais ir prietaisais eksperimentiniais tikslais,d) atitinkamu mastu dalyvaujant bendruose tyrimuose ir veikloje.4.a) Tiek, kiek būtina, bendradarbiavimo konkrečiuose projektuose mastas, sąlygos ir terminai bus nustatyti įgyvendinimo susitarimuose, kuriuos sudarys Šalių kompetentingos institucijos, veikiančios pagal atitinkamus Bendrijos teisės aktų ir Kazachstano Respublikos teisės aktų reikalavimus.b) Į šiuos įgyvendinimo susitarimus gali būti įtrauktos, inter alia , finansinės nuostatos, atsakomybės už valdymą nustatymas ir išsamios informacijos sklaidos ir intelektinės nuosavybės teisių nuostatos.5. Su šia bendradarbiavimo veikla susijusias išlaidas padengia jas patyrusi Šalis, nebent Šalys susitartų kitaip.7 straipsnisPREKYBA BRANDUOLINĖMIS MEDŽIAGOMIS IRSUSIJUSIŲ PASLAUGŲ TEIKIMAS1. Branduolinės medžiagos, kurias Šalys perduoda tiesiogiai arba per trečiąją šalį, tampa šio Susitarimo objektu, kai tik patenka į teritorinę Bendrijos ar Kazachstano Respublikos jurisdikciją, jeigu tiekiančioji Šalis informavo priimančiąją Šalį raštu prieš siuntimą arba jo metu pagal tvarką, numatytą administraciniame susitarime, kurį turi sudaryti atitinkamos Šalių kompetentingos institucijos.2. Šio straipsnio 1 dalyje nurodytoms branduolinėms medžiagoms šio Susitarimo nuostatos taikomos kola) pagal šio straipsnio 6 dalies b punkte nurodyto atitinkamo susitarimo nuostatas dėl saugos priemonių nutraukimo nustatoma, kad jos yra nenaudotinos jokiai branduolinei veiklai, kuri laikoma svarbia saugos priemonių atžvilgiu, arba jos tapo praktiškai neatgaunamomis,b) jos perduodamos už Bendrijos ar Kazachstano Respublikos jurisdikcijos ribų pagal šio straipsnio 6 dalies e punktą,c) Šalys raštu susitaria, kad joms neturėtų būti taikomas šis Susitarimas.3. Bet kokie pagal bendradarbiavimo veiklą vykdomi branduolinių medžiagų perdavimai atliekami pagal atitinkamus tarptautinius Bendrijos, jos valstybių narių ir Kazachstano Respublikos įsipareigojimus dėl taikaus branduolinės energijos naudojimo, kaip išvardyta šio straipsnio 6 dalyje.4. Šalys vykdo prekybą branduolinėmis medžiagomis ir teikia susijusias paslaugas rinkos kainomis.5. Tarpusavyje prekiaudamos branduolinėmis medžiagomis, Šalys stengiasi išvengti konfliktinių situacijų, reikalaujančių komercinių saugos priemonių. Jeigu tarpusavyje prekiaujant branduolinėmis medžiagomis vis tiek kyla problemų, kurios galėtų rimtai pakenkti Bendrijos ar Kazachstano Respublikos branduolinės pramonės gyvybingumui, įskaitant urano gavybą, bet kuri Šalis gali paprašyti konsultacijų, kurios bus surengtos kuo skubiau pasitelkus ad hoc komitetą; Šalys nustato kvietimo į konsultacijas tvarką, terminą ir dalyvių rangą.Jeigu per konsultacijas nepriimama abipusiškai priimtino šių problemų sprendimo, konsultacijų prašiusi Šalis gali imtis tinkamų komercinių saugos priemonių siekdama jas išspręsti arba sušvelninti jų poveikį pagal Bendrijos ir Kazachstano Respublikos teisės aktus ir atitinkamus tarptautinės teisės principus.Šio straipsnio 5 dalies nuostatos įgyvendinamos nepažeidžiant Euratomo sutarties ir atitinkamų antrinės teisės aktų.6. Branduolinės medžiagos perduodamos pagal šias sąlygas:a) branduolinės medžiagos naudojamos taikiems tikslams, o ne branduolinių ginklų kūrimui ar su tuo susijusių mokslinių tyrimų tikslais;b) branduolinėms medžiagoms taikomos:1) Bendrijoje – Euratomo saugos priemonės pagal Euratomo sutartį ir TATENA saugos priemonės pagal toliau nurodytus saugos priemonių susitarimus, su galimais jų persvarstymais ar pakeitimais, tol, kol jie užtikrins pagal Neplatinimo sutartį reikalaujamą aprėptį:-  Bendrijos nebranduolinių valstybių narių, Euratomo ir TATENA susitarimą, įsigaliojusį 1977 m. vasario 21 d. (paskelbta INFCIRC/193),-  Prancūzijos, Euratomo ir TATENA susitarimą, įsigaliojusį 1981 m. rugsėjo 12 d. (paskelbta INFCIRC/290),-  Jungtinės Karalystės, Euratomo ir TATENA susitarimą, įsigaliojusį 1978 m. rugpjūčio 14 d. (paskelbta INFCIRC/263),tinkamai papildytus Papildomais protokolais, įsigaliojusiais 2004 m. balandžio 30 d. remiantis INFCIRC/540 paskelbtu dokumentu (valstybės(-ių) ir TATENA susitarimo(-ų) dėl saugos priemonių taikymo papildomo protokolo pavyzdys);2) Kazachstano Respublikoje – saugos priemonių susitarimas, įsigaliojęs 1995 m. rugpjūčio 11 d. (paskelbta INFCIRC/504), papildytas Kazachstano Respublikos ir TATENA susitarimo dėl saugos priemonių taikymo laikantis Neplatinimo sutarties papildomu protokolu, sudarytu 2004 m. vasario 6 d. remiantis INFCIRC/540 paskelbtu dokumentu (valstybės(-ių) ir TATENA susitarimo(-ų) dėl saugos priemonių taikymo papildomo protokolo pavyzdys), jeigu jis galioja,c) tuo atveju, jeigu šio straipsnio 6 dalies b punkte nurodytų Susitarimų su TATENA taikymas dėl bet kokių priežasčių yra sustabdomas arba nutraukiamas Bendrijoje ar Kazachstano Respublikoje, atitinkama Šalis sudaro susitarimą su TATENA, kuriame numatomas veiksmingumas ir aprėptis, lygiaverčiai 6 dalies b punkto 1 arba 2 papunkčiuose minimuose Saugos priemonių susitarimuose numatytiems veiksmingumui ir aprėpčiai, arba, jeigu tai neįmanoma,Bendrija, kiek yra su tuo susijusi, taiko saugos priemones, grindžiamas Euratomo saugos priemonių sistema, kurioje numatyti veiksmingumas ir aprėptis, lygiaverčiai 6 dalies b punkto 1 punkte minimuose Saugos priemonių susitarimuose numatytiems veiksmingumui ir aprėpčiai, arba, jeigu tai neįmanoma,Šalys sudaro susitarimus dėl apsaugos priemonių taikymo, kuriuose numatomi veiksmingumas ir aprėptis, lygiaverčiai 6 dalies b punkto 1 arba 2 papunkčiuose minimuose Saugos priemonių susitarimuose numatytiems veiksmingumui ir aprėpčiai;d) fizinių apsaugos priemonių taikymas lygmenyse, kurie minimaliai atitinka kriterijus, nustatytus TATENA dokumento INFCIRC/254/Rev.6/1 dalis C priede (Branduolinių medžiagų perdavimo gairės) su galimais pakeitimais; be šio dokumento, Bendrijos valstybės narės, prireikus, Europos Komisija ir Kazachstano Respublika, taikydamos fizines saugos priemones, vadovaujasi rekomendacijomis, pateiktomis TATENA dokumente INFCIRC/225/Rev. 4, su pataisymais (Fizinė branduolinių medžiagų ir branduolinių įrenginių apsauga) su galimais pakeitimais. Tarptautiniam vežimui taikomos Tarptautinės fizinės branduolinių medžiagų apsaugos konvencijos (TATENA dokumentas INFCIRC/274/Rev.1) nuostatos, su galimais pakeitimais, pritarus Šalims ir bendrijos valstybėms narėms, ir TATENA saugaus radioaktyviųjų medžiagų vežimo taisyklės (TATENA saugos standartai, serijos Nr. ST-1, persvarstyti) su galimais pakeitimais ir perkėlimu į Bendrijos ir Kazachstano Respublikos teisę;e) dar kartą vykdomi bet kurių medžiagų pagal šį straipsnį perdavimai už Bendrijos ir Kazachstano Respublikos jurisdikcijos ribų atliekami tik laikantis Branduolinių medžiagų perdavimo gairėse nustatytų sąlygų, išdėstytų TATENA dokumente INFCIRC/254/Rev.6/1 dalis, su galimais pakeitimais.7. Administracinės nuostatos, susijusios su prekyba, gamybos operacijomis ar branduolinių medžiagų judėjimu Bendrijos ar Kazachstano Respublikos teritorijose, neturi riboti prekybos ar kenkti kurios nors Šalies komerciniams interesams, susijusiems su taikiu branduolinės energijos naudojimu tiek šalies vidaus, tiek tarptautiniu mastu.Šio Susitarimo nuostatos neturi būti naudojamos laisvam branduolinių medžiagų judėjimui Bendrijos teritorijoje apsunkinti.Šio straipsnio 7 dalies nuostatos įgyvendinamos nepažeidžiant Euratomo sutarties ir atitinkamų antrinės teisės aktų.8. Nepaisant šio Susitarimo sustabdymo ar nutraukimo dėl bet kurios priežasties, šio straipsnio 6 dalies nuostatos galioja tol, kol branduolinės medžiagos, kurioms taikomos šios nuostatos, yra bet kurios Šalies jurisdikcijoje, arba kol priimamas 2 straipsnio 2 dalyje nurodytas sprendimas.8 straipsnisKITOS SRITYS, SUSIJUSIOS SU šIO SUSITARIMO DALYKU1. Šalys pagal atitinkamą savo kompetenciją gali susitarti bendradarbiauti kitoje branduolinės energetikos srities veikloje.2. Bendrijoje šiai veiklai turėtų būti sudarytos atitinkamos veiksmų programos, ir ji turi atitikti jai nustatytas sąlygas tam tikrose srityse, pvz., branduolinė sauga, saugus branduolinių medžiagų vežimas, saugos priemonės ar bendradarbiavimas pramonės sektoriuje skatinant tam tikrus branduolinių įrenginių saugos aspektus.3. 6 straipsnio 4 dalies nuostatos taip pat taikomos šiam bendradarbiavimui.9 straipsnisTAIKOMA TEISĖPagal šį Susitarimą bendradarbiaujama laikantis Bendrijoje ir Kazachstano Respublikoje galiojančių įstatymų ir teisės aktų bei Šalių sudarytų tarptautinių susitarimų.10 straipsnisINTELEKTINĖ NUOSAVYBĖSu bendradarbiavimo veikla pagal šį Susitarimą susijusi informacija, intelektinės nuosavybės teisės, patentai ir autorių teisės naudojami ir platinami Susitarimų dėl bendradarbiavimo branduolinės saugos ir valdomos branduolių sintezės srityse, kaip paminėta šio Susitarimo atitinkamai 4 ir 5 straipsniuose, priedus.11 straipsnisKONSULTACIJOS IR ARBITRAŽAS1. Bendradarbiavimo pagal šį Susitarimą stebėsenos tikslais Šalys reguliariai konsultuojasi pagal PBS, nebent Šalys numatytų specialią konsultacijų tvarką.2. Bet koks su šio Susitarimo taikymu ar aiškinimu susijęs ginčas gali būti sprendžiamas pagal PBS 88 straipsnį.12 straipsnisDvišaliai susitarimai dėl bendradarbiavimo branduolinės energetikos srityje1. Šio Susitarimo nuostatos pakeičia atskirų Bendrijos valstybių narių ir Kazachstano Respublikos galiojančių dvišalių susitarimų nuostatas dėl teisių ir įsipareigojimų, pateiktų šiame Susitarime.2. Jeigu Bendrijos valstybių narių ir Kazachstano Respublikos minėtų dvišalių susitarimų nuostatose numatytų atitinkamos valstybės narės ir Kazachstano Respublikos teisių ir pareigų neapima šis Susitarimas, tos teisės ir pareigos bus toliau įgyvendinamos pagal atitinkamus dvišalius susitarimus.13 straipsnisĮSIGALIOJIMAS IR TRUKMĖ1. Susitarimas įsigalioja tą dieną, kurią Šalys, užbaigusios tinkamas procedūras, nurodo pasikeisdamos diplomatinėmis notomis, ir galioja dešimt metų.2. Šis Susitarimas automatiškai atnaujinamas kas penkerius metus, nebent kuri nors Šalis raštu paprašytų nutraukti Susitarimą. Susitarimas nustoja galioti po šešių mėnesių nuo atitinkamos Šalies pranešimo apie nutraukimą gavimo datos.3. Jeigu kuri nors Šalis arba bet kuri Bendrijos valstybė narė pažeidžia bet kurią svarbią šio Susitarimo nuostatą, kita Šalis, įspėjusi apie tai raštu, gali iš dalies arba visiškai sustabdyti ar nutraukti bendradarbiavimą pagal šį Susitarimą. Prieš kuriai nors Šaliai imantis tokių veiksmų, Šalys tariasi, siekdamos susitarti dėl korekcinių priemonių ir dėl laiko grafiko, per kurį priemonės turėtų būti įgyvendintos. Tokių veiksmų imamasi tik jeigu nepavyksta įgyvendinti susitartų priemonių per susitartą laikotarpį, arba jeigu nepavyksta pasiekti susitarimo, pasibaigus Šalių nustatytam laikotarpiui.14 straipsnisBendru Šalių susitarimu į šį Susitarimą būtų galima įtraukti pakeitimus protokolu, kuris taptų neatsiejama šio Susitarimo dalis.Šis Susitarimas sudarytas dviem egzemplioriais čekų, danų, olandų, anglų, estų, suomių, prancūzų, vokiečių, graikų, vengrų, italų, latvių, lietuvių, maltiečių, lenkų, portugalų, slovakų, slovėnų, ispanų, švedų ir kazachų kalbomis. Visi tekstai yra autentiški. {rumunų ir bulgarų kalbomis}Priimta ……………………………data …………………………………EUROPOS ATOMINĖS ENERGIJOS BENDRIJOS vardu, | KAZACHSTANO RESPUBLIKOS Vyriausybės vardu |[1] OL L 196, 1999 7 28.[2] Sprendimas 91114/1/00 (C), 2000 6 19.[3] OL L 89, 2004 03 26.[4] OL L 143, 2005 6 7.[5] INFCIRC/540.[6] Nepaskelbta. INFCIRC 193, 1973 9 14.[7] Nepaskelbta. INFCIRC 290, 1981 m. gruodžio mėn.[8] Nepaskelbta. INFCIRC 263, 1978 m. spalio mėn.[9] INFCIRC/504.[10] TATENA dokumentas INFCIRC/274/Rev.1