title: Europos sisteminės rizikos valdybos rekomendacija 2020 m. gegužės 25 d. dėl likvidumo rizikos, kylančios dėl reikalavimų įnešti garantines įmokas (ESRV/2020/6) 2020/C 238/01

text:
               20.7.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 238/1

      EUROPOS SISTEMINĖS RIZIKOS VALDYBOS REKOMENDACIJA
      2020 m. gegužės 25 d.
      dėl likvidumo rizikos, kylančios dėl reikalavimų įnešti garantines įmokas
      (ESRV/2020/6)
      (2020/C 238/01)
      EUROPOS SISTEMINĖS RIZIKOS VALDYBOS BENDROJI VALDYBA,
      atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,
      atsižvelgdama į 2010 m. lapkričio 24 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 1092/2010 dėl Europos Sąjungos finansų sistemos makrolygio rizikos ribojimo priežiūros ir Europos sisteminės rizikos valdybos įsteigimo (1), ypač į jo 3 straipsnio 2 dalies b, d ir f punktus ir 16–18 straipsnius,
      atsižvelgdama į 2011 m. sausio 20 d. Europos sisteminės rizikos valdybos sprendimą ESRV/2011/1, kuriuo patvirtinamos Europos sisteminės rizikos valdybos darbo tvarkos taisyklės (2), ypač į jo 15 straipsnio 3 dalies e punktą ir 18–20 straipsnius,
      kadangi:

                  (1)

                  pagrindinės sandorio šalies atliekama tarpuskaita ir garantinių įmokų pakeitimai sandorių, kurių tarpuskaitos pagrindinė sandorio šalis neatlieka, atveju labai prisidėjo prie finansinio stabilumo, ypač kiek tai susiję su sandorio šalies rizikos valdymu. Didesnė išvestinių finansinių priemonių pagrindinės sandorio šalies atliekama tarpuskaita ir išvestinių finansinių priemonių, kurių tarpuskaitos pagrindinė sandorio šalis neatlieka, pozicijų užtikrinimas smarkiai padidino išvestinių finansinių priemonių rinkos atsparumą nuo 2008 m. finansų krizės. Šios reformos, kurioms vadovavo Finansinio stabilumo taryba, remdamasi G20 lygmeniu pasiektais susitarimais, padėjo užtikrinti, kad dėl dabartinių nepalankiausių rinkos sąlygų nekiltų visuotinio susirūpinimo dėl sandorio šalies kredito rizikos. Pagrindinės sandorio šalies atliekama tarpuskaita taip pat padidina užskaitos galimybes, taip sudarant sąlygas sutaupyti likvidumą, įskaitant dėl kintamosios garantinės įmokos mokėjimų, mechaniškai atspindinčių rinkos kainų pokyčius;

                  (2)

                  rinkos sukrėtimai, kaip antai smarkus turto kainų kritimas ir itin didelis rinkos kintamumas lemia kintamosios garantinės įmokos padidėjimą ir taip pat gali lemti reikšmingus pradinės garantinės įmokos reikalavimus grynųjų pinigų ekvivalentų (angl. cash securities), prekių ar išvestinių finansinių priemonių atveju. Garantinės įmokos atlieka esminį vaidmenį pagrindinėms sandorio šalims valdant sandorio šalies kredito riziką ir yra rizikos valdymo sudedamoji dalis bei padeda užtikrinti sisteminį atsparumą;

                  (3)

                  tokios rinkos sąlygos gali turėti reikšmingo poveikio rinkos dalyvių likvidumo valdymui, jų finansavimo poreikiui, ir netgi jų mokumui, jei likvidumo problemos lemtų sisteminį skubų turto pardavimą;

                  (4)

                  galiausiai išoriniai veiksniai, susiję su reikšmingais rinkos pokyčiais ir atitinkamais reikalavimais įnešti garantines įmokas, gali sukelti riziką finansinės sistemos stabilumui;

                  (5)

                  dėl COVID-19 pandemijos protrūkio ir pastaruoju metu ryškiai padidėjusio naftos kainų kintamumo, be kita ko, smarkiai padaugėjo reikalavimų įnešti garantines įmokas rinkose, kuriose tarpuskaitą atlieka pagrindinė sandorio šalis, ir rinkose, kuriose tarpuskaitos pagrindinė sandorio šalis neatlieka. Nuo 2020 m. vasario mėn. vidurio pradinės garantinės įmokos padidėjo – šis padidėjimas buvo didesnis biržinių išvestinių finansinių priemonių atveju, lyginant su ne biržos išvestinėmis finansinėmis priemonėmis – išaugus sandorių apimtims, ir tai yra garantinių įmokų modelio atsakas į galimus didesnius nuostolius ateityje dėl padidėjusio rinkos kintamumo. Be to, pagrindinės sandorio šalys pareikalavo įnešti ir surinko dideles vienos dienos kintamosios garantinės įmokos sumas, padengiančias rinkos pokyčius, atitinkamas sumas dažnai išmokant tik kitą rytą, taip sukuriant situaciją, kai likvidumas laikinai laikomas pagrindinių sandorio šalių sąskaitose. Kovo mėnesį buvo užregistruotas reikšmingas dienos kintamosios garantinės įmokos už dvišalius portfelius padidėjimas;

                  (6)

                  nemažai daliai tarpuskaitos narių pradinės garantinės įmokos žymiai padidėjo, o kai kurie tarpuskaitos nariai patyrė padidėjusius likvidumo suvaržymus. Tačiau jokioje iš Sąjungoje įsteigtų pagrindinių sandorių šalių nebuvo užfiksuotas įsipareigojimų neįvykdymas. Reikalavimai įnešti garantines įmokas galėjo turėti reikšmingos įtakos subjektams, kurie nėra bankai, vykdant klientų tarpuskaitą ar sandorių, kurių tarpuskaitos pagrindinė sandorio šalis neatlieka, atveju, dėl likvidumo suvaržymų. Žvelgiant į ateitį, rinkos dalyvių gebėjimas padengti reikalavimus įnešti garantines įmokas priklausys nuo būsimo kintamumo lygio ir nuo to, ar jų likvidumo valdymas išliks atsparus;

                  (7)

                  apskritai pagrindinių sandorių šalių ir tarpuskaitos narių koncentracija ir pagrindinių sandorio šalių tarpusavio sąsajos dėl bendrų tarpuskaitos narių, likvidumo teikėjų, saugotojų ar investicinių sandorio šalių taip pat gali padidinti likvidumo rizikos išplitimą;

                  (8)

                  pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 648/2012 (3) nustatyti antiprocikliškumo techniniai standartai ir gairės (garantinių įmokų antiprocikliškumo priemonės) yra skirti pagrindinių sandorio šalių garantinių įmokų procikliškumo rizikai apriboti. Komisijos deleguotajame reglamente (ES) Nr. 153/2013 (4) numatytos garantinių įmokų ir įkaito procikliškumo specifikacijos, kurių nacionalinės kompetentingos institucijos turi laikytis. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (ES) 2019/834 (ERIR Refit) (5) nustatyti ERIR daliniai pakeitimai sustiprina garantinių įmokų nustatymo skaidrumą tarp pagrindinių sandorio šalių ir tarpuskaitos narių, tačiau toks pats skaidrumo lygis nėra užtikrinamas tarpuskaitos narių ir jų klientų santykiuose;

                  (9)

                  Europos sisteminės rizikos valdyba (ESRV) yra atsakinga už Sąjungos finansų sistemos makroprudencinę priežiūrą. Vykdydama savo įgaliojimus, ESRV turėtų prisidėti prie sisteminės rizikos, kylančios finansiniam stabilumui, įskaitant su likvidumu susijusią riziką, prevencijos ir mažinimo. Vykdydama savo uždavinį, ESRV įvertina riziką finansų sistemai, galinčią kilti dėl didelių reikalavimų įnešti garantines įmokas, ir siūlo, kaip ši rizika galėtų būti sumažinta;

                  (10)

                  ESRV pripažįsta, kad daugiašalę užskaitą atliekant pagrindinėms sandorio šalims, sutaupytas likvidumas yra naudingas visai finansų sistemai. ESRV taip pat palankiai vertina pagrindinės sandorio šalies atliekamos tarpuskaitos sisteminę naudą, nes tai yra esminė priemonė finansiniam stabilumui sustiprinti, užtikrinant ir plėtojant patikimo rizikos valdymo praktiką, kiek tai susiję su kredito ir likvidumo rizika;

                  (11)

                  ESRV taip pat pripažįsta, kad su garantinėmis įmokomis susiję politikos veiksmai turi nepažeisti apsaugos nuo sandorio šalies kredito rizikos. Sandorio šalys, įskaitant pagrindinės sandorio šalies tarpuskaitos narius ir jų klientus, turėtų užtikrinti, kad jie turi pakankamą likvidumą, kad galėtų laiku įvykdyti reikalavimus įnešti garantines įmokas. Tačiau iš finansinio stabilumo perspektyvos taip pat naudinga užtikrinti, kad pagrindinių sandorio šalių sprendimai dėl rizikos valdymo nesukurtų nereikalingos naštos tarpuskaitos nariams, tarpuskaitos narių klientams ir kitoms sandorio šalims dėl pernelyg ryškių procikliškų savybių, taip netyčia sukuriant likvidumo suvaržymus, galinčius virsti mokumo problemomis. ESRV tikisi, kad atsakydamos į šias rekomendacijas, pagrindinės sandorio šalys užtikrins tinkamą rizikos valdymą ir atsparumą ir toliau saugos rinkos dalyvius nuo nuostolių, kylančių dėl įsipareigojimo neįvykdymo;

                  (12)

                  rekomendacijomis A ir D siekiama užtikrinti, kad staigius ir reikšmingus (taigi procikliškus) pokyčius ir staigaus kritimo poveikį, susijusius su pradinėmis garantinėmis įmokomis (įskaitant papildomas garantines įmokas), ir įkaitu, apribotų: i) pagrindinės sandorių šalys savo tarpuskaitos narių atžvilgiu; ii) tarpuskaitos nariai jų klientų atžvilgiu; ir iii) dvišalėje aplinkoje, kai jie kyla dėl mechaniško rėmimosi kredito reitingais ir galimai dėl procikliško vidaus kreditingumo vertinimo balais metodologijų. Likvidumo planavimas turėtų būti kiek įmanoma nuspėjamas ir valdomas, ribojant netikėtus ir reikšmingus reikalavimus įnešti garantines įmokas. Pasikeitus garantinių įmokų ir įvertinimų mažesne nei rinkos verte protokolams ir nustačius protingus ir įmanomus įvykdyti įspėjimo laikotarpius, būtų galima užtikrinti, kad rinkos dalyviai tvarkingai prie to prisitaikytų;

                  (13)

                  B rekomendacija siekiama užtikrinti, kad pagrindinės sandorio šalys savo likvidumo testavimo nepalankiausiomis sąlygomis metu visapusiškai apimtų bet kokius įvykius, dėl kurių jos galėtų patirti likvidumo trūkumą, taip skatinant jas pagerinti tai, kaip valdomas jų pasikliovimas likvidumo paslaugos teikėjais. Tai padidins bendrą rinkos atsparumą, atsižvelgiant į tai, kad tarp pagrindinių sandorio šalių ir jų likvidumo paslaugos teikėjų yra didelė koncentracija ir tarpusavio sąsajos, ir kad atsargus likvidumo valdymas individualios pagrindinės sandorio šalies lygmeniu šiuo požiūriu sustiprintų rizikos valdymą sisteminiu ir makroprudenciniu požiūriu;

                  (14)

                  C rekomendacija siekiama užtikrinti, kad pagrindinės sandorio šalys, išlaikydamos savo finansinį atsparumą, apribotų per dieną surinktų kintamųjų garantinių įmokų mokėjimo asimetriją ir kad kurdamos garantinių įmokų sistemas ir grafikus būtų nuspėjamos, kad tarpuskaitos nariai išvengtų pernelyg didelių likvidumo suvaržymų, galinčių lemti įsipareigojimų neįvykdymo įvykius;

                  (15)

                  ši rekomendacija nedaro poveikio Sąjungos centrinių bankų įgaliojimams pinigų politikos srityje;

                  (16)

                  ESRV rekomendacijos skelbiamos po to, kai adresatams buvo pranešta apie ketinimą paskelbti ir po to, kai Bendroji valdyba praneša Europos Sąjungos Tarybai apie ketinimą tai padaryti ir suteikia Tarybai galimybę reaguoti,

            PRIĖMĖ ŠIĄ REKOMENDACIJĄ:
      1 SKIRSNIS

         REKOMENDACIJOS

         A rekomendacija. Staigaus kritimo poveikio apribojimas įkaito paklausos atveju

                  1.

                  Rekomenduojama, kad kompetentingos institucijos siektų užtikrinti, jog pagrindinės sandorio šalys analizuotų, kaip staigaus sukrėtimo metu veikia jų politikos, reikalaujamos pagal Deleguotojo reglamento (ES) Nr. 153/2013 28 straipsnį, ir pateiktų savo išvadas savo kompetentingai institucijai.

                  2.

                  Rekomenduojama, kad, atsižvelgdamos į pagal A rekomendacijos 1 dalį atliktos analizės išvadas, kompetentingos institucijos siektų užtikrinti, kad, kiek tai leidžiama pagal teisę ir kiek tai yra suderinama su pagrindinės sandorio šalies finansiniu atsparumu:

                              i)

                              pagrindinių sandorio šalių modeliai ir parametrai, naudojami garantinės įmokos reikalavimams nustatyti, ir pagrindinių sandorio šalių politikos ir procedūros, skirtos įkaitui priimti ir vertinti ir nustatyti apdairius įvertinimus mažesne nei rinkos verte, be reikalo ir pernelyg smarkiai nelemtų staigių ir reikšmingų pokyčių, sukeliančių staigaus kritimo poveikį pradinių įmokų, įskaitant papildomų garantinių įmokų atžvilgiu, taip pat įkaito atžvilgiu. Pagrindinės sandorio šalys jų modelių, parametrų, politikos ir procedūrų atžvilgiu turėtų užtikrinti, kad:

                                          a)

                                          vidaus kreditingumo vertinimo balais modeliuose būtų naudojama išsami skalė ir kad būtų laikomasi progresyvaus metodo, įgyvendinant garantinės įmokos reikalavimų pakeitimus, įskaitant papildomas įmokas, ir susitarimus dėl įkaito, ir nepagrįstai nedelsiant šie reitingų sumažinimai būtų atspindėti jų bendroje rizikos valdymo praktikoje;

                                          b)

                                          jie pagrįsti visaapimančiu požiūriu dėl procikliškų savybių apribojimo pagal Reglamento (ES) Nr. 648/2012 41 straipsnyje įtvirtintus reguliavimo reikalavimus dėl procikliškumo, ypač kredito reitingų sumažinimo atveju;

                              ii)

                              nepažeidžiant Reglamento (ES) Nr. 648/2012 49 straipsnio, pagrindinės sandorio šalys informuoja savo kompetentingas institucijas, o kompetentingos institucijos informuoja kolegijos, įsteigtos pagal Reglamento (ES) Nr. 648/2012 18 straipsnį, narius, kai jos:

                                          a)

                                          sumažina tinkamo įkaito apimtį;

                                          b)

                                          iš esmės modifikuoja įkaito įvertinimą mažesne nei rinkos verte;

                                          c)

                                          iš esmės sumažina koncentracijos ribas, taikomas pagal Komisijos deleguotojo reglamento (ES) Nr. 153/2013 42 straipsnį.

                        Tiek, kiek tai netrukdo laiku įgyvendinti rizikos valdymo sprendimus, ši informacija turėtų būti pateikta, likus pakankamai laiko iki įgyvendinimo.

                  3.

                  Rekomenduojama, kad, kiek tai leidžiama pagal teisę, tarpuskaitos narių atitinkamos kompetentingos institucijos, kartu su tarpuskaitos nariais, vykdomos priežiūros rėmuose užtikrintų, kad tarpuskaitos nariams taikant jų rizikos valdymo procedūras, kai teikiamos tarpuskaitos paslaugos jų klientams, nesukeltų staigių ir reikšmingų pokyčių ir staigaus kritimo poveikio reikalavimų įnešti garantines įmokas atveju ir jų surinkimo atveju, išskyrus atvejus, kai šie staigūs ir reikšmingi pokyčiai ir staigaus kritimo poveikis yra neišvengiamas rinkos įvykių rezultatas, ir nelemtų įkaito praktikos tais atvejais, kai sumažinami kredito reitingai, ir iš esmės neapribotų tarpuskaitos narių taikomos rizikos valdymo praktikos patikimumo ar nedarytų įtakos jų atsparumui.

                  4.

                  Rekomenduojama, kad, kiek tai leidžiama pagal teisę, finansų sandorio šalių ir ne finansų sandorio šalių, sudarančių ne biržos išvestinių finansinių priemonių sutartis, kurių tarpuskaitos pagrindinė sandorio šalis neatlieka, ir vertybinių popierių įsigijimo finansavimo sandorius, atitinkamos kompetentingos institucijos siektų užtikrinti, kad kredito reitingų sumažinimo atveju jų rizikos valdymo procedūros nesukeltų staigių ir reikšmingų pokyčių ir staigaus kritimo poveikio reikalavimų įnešti garantines įmokas atveju ir jų surinkimo atveju ir įkaito praktikoje. Tai galėtų būti pasiekta, pavyzdžiui, skatinant, kad sandorio šalys:

                              i)

                              įgyvendindamos kredito reitingų sumažinimą, savo bendroje rizikos valdymo praktikoje naudotų progresyvią ir išsamią seką;

                              ii)

                              laikytųsi visaapimančio požiūrio ribodamos procikliškas savybes pagal Reglamento (ES) Nr. 648/2012 11 straipsnyje įtvirtintus reguliavimo reikalavimus, ypač reitingų sumažinimo atžvilgiu.

         B rekomendacija – Nepalankiausių sąlygų scenarijus būsimiems likvidumo poreikiams įvertinti

                  1.

                  Rekomenduojama, kad Europos vertybinių popierių ir rinkų institucija (ESMA) peržiūrėtų techninių standartų projektą (6), parengtą pagal Reglamento (ES) Nr. 648/2012 44 straipsnio 2 dalį, ir ypač šio techninių standartų projekto 32 straipsnio 4 dalį, kad būtų įtrauktos nuostatos, pagal kurias pagrindinės sandorio šalys į savo nepalankiausių sąlygų scenarijų pagal Reglamento (ES) Nr. 648/2012 44 straipsnį įtrauktų bet kurių dviejų subjektų, teikiančių paslaugas pagrindinei sandorio šaliai ir kurių įsipareigojimų neįvykdymas gali turėti esminio poveikio pagrindinės sandorio šalies likvidumo pozicijai, įsipareigojimų neįvykdymą.

                  2.

                  Kol ESMA imsis veiksmų laikytis B rekomendacijos 1 dalies ir iki kol bus priimti galimi atitinkami Sąjungos teisės aktai, rekomenduojama, kad kompetentingos institucijos, tiek, kiek tai leidžiama pagal teisę, siektų užtikrinti, kad nepalankiausių sąlygų scenarijus pagal Reglamento (ES) Nr. 648/2012 44 straipsnį apimtų bet kurių dviejų subjektų, teikiančių paslaugas pagrindinei sandorio šaliai ir kurių įsipareigojimų neįvykdymas gali turėti esminio poveikio pagrindinės sandorio šalies likvidumo pozicijai, įsipareigojimų neįvykdymą; tokie subjektai galėtų apimti likvidumo paslaugų teikėjus, atsiskaitymo paslaugų teikėjus ar bet kuriuos kitus paslaugų teikėjus, kurių įsipareigojimų neįvykdymas gali turėti poveikio pagrindinės sandorio šalies likvidumo pozicijai.

                  3.

                  Rekomenduojama, kad kompetentingos institucijos, tiek, kiek tai leidžiama pagal teisę, siektų užtikrinti, kad pagrindinių sandorio šalių veiksmai, kuriais siekiama spręsti lėšų likvidumo poreikiui padengti trūkumo klausimą, kai šis poreikis nustatomas taikant papildomus nepalankiausių sąlygų scenarijus, nurodytus B rekomendacijos 2 dalyje arba B rekomendacijos 1 dalyje, kai Sąjungos teisės aktai yra įsigalioję, nesukuria papildomos naštos tarpuskaitos nariams, kai šie veiksmai taikomi rinkos sukrėtimo laikotarpiu. Šiuo tikslu kompetentingos institucijos turėtų užtikrinti, kad pagrindinės sandorio šalys ieškotų papildomo likvidumo iš alternatyvių rinkos šaltinių.

                  4.

                  Rekomenduojama, kad tiek, kiek leidžiama pagal teisę, ESMA, bendradarbiaudama su kompetentingomis institucijomis, kartu su pagrindinėmis sandorio šalimis, ir, kiek tai įmanoma, su trečiųjų šalių atitinkamomis institucijomis, atliktų suderintą likvidumo testavimą nepalankiausiomis sąlygomis, kurio metu taip pat būtų atsižvelgiama į bet kurių dviejų subjektų įsipareigojimų neįvykdymą, kaip nurodyta B rekomendacijos 1 dalyje ir B rekomendacijos 2 dalyje.

         C rekomendacija. Su garantinių įmokų surinkimu susijusio likvidumo suvaržymo ribojimas

                  1.

                  Rekomenduojama, kad kompetentingos institucijos siektų užtikrinti, kad, kiek tai leidžiama pagal teisę ir kiek tai suderinama su pagrindinių sandorio šalių tinkama rizikos valdymo praktika ir finansiniu atsparumu, tais atvejais, kai pagrindinės sandorio šalys pateikia reikalavimus įnešti garantines įmokas ir surenka garantines įmokas, skirtas jų kredito pozicijoms apriboti, jos stengtųsi nesukurti nereikalingų likvidumo suvaržymų tarpuskaitos nariams, įskaitant užtikrindamos, kad:

                              i)

                              garantinių įmokų, kurias reikalaujama įnešti ir kurios surenkamos kasdien atveju, ir kiek tai veiklos ir teisiniu požiūriu yra įmanoma, pagrindinės sandorio šalys atskirai nurodytų:

                                          a)

                                          garantinę įmoką galimai rizikai padengti, įskaitant riziką, kylančią iš pozicijų, kurios buvo sudarytos ir kurių novacija buvo atliktą tą dieną;

                                          b)

                                          garantinę įmoką realiai rizikai, kylančiai dėl rinkos pokyčių tą dieną, padengti, kurią pagrindinė sandorio šalis turėtų surinkti ir išmokėti tą pačią dieną;

                              ii)

                              tais atvejais, kai tarpuskaitos narys pateikė pakankamą pradinės garantinės įmokos įkaitą, viršijantį įkaitą, kurio reikia padengti rizikai, kylančiai dėl pozicijų, įregistruotų sąskaitoje, įskaitant pozicijas, kurių novacija buvo atlikta tą dieną ir bet kokią padidėjusią poziciją, patirtą tą dieną, pagrindinės sandorio šalys pirmenybę teiktų tam, kad, kai tai yra įmanoma veiklos požiūriu, būtų naudojamas perteklinis įkaitas, o ne renkamas papildomas įkaitas, išskyrus atvejus, kai tarpuskaitos narys savanoriškai pateikia papildomą garantinę įmoką. Šis procesas turėtų būti vykdomas nuspėjamai, skaidriai ir laikantis grafiko;

                              iii)

                              pagrindinės sandorio šalys užtikrintų, kad pradinių ir kintamųjų garantinių įmokų surinkimas nesukeltų tarpuskaitos nariams pernelyg didelių veiklos suvaržymų, galinčių sukelti papildomą likvidumo riziką.

                  2.

                  Rekomenduojama, kad tarpuskaitos narių atitinkamos kompetentingos institucijos stebėtų ir, kai tai būtina ir leidžiama pagal teisę ir suderinama su tinkama rizikos valdymo praktika ir finansiniu atsparumu, veiktų kartu su tarpuskaitos nariais, vykdomos priežiūros kontekste, kad tais atvejais, kai tarpuskaitos nariai paskelbia reikalavimą įnešti garantines įmokas ir renka pradines ir kintamąsias garantines įmokas iš savo klientų, įskaitant finansų ir ne finansų sandorio šalis, skirtas jų kredito rizikai apriboti, jie stengtųsi išvengti nereikalingų likvidumo suvaržymų jų klientams. Tai galėtų būti pasiekta, pavyzdžiui, užtikrinant, kad:

                              i)

                              tais atvejais, kai klientas pateikė pakankamą pradinę garantinę įmoką, skirtą padengti rizikai, kylančiai dėl pozicijų, įregistruotų tarpuskaitos naryje, įskaitant pozicijas, kurių novacija buvo atlikta tą dieną ir bet kokią padidėjusią poziciją, patirtą tą dieną, tarpuskaitos nariai pirmenybę teiktų tam, kad būtų naudojamas perteklinis pradinės garantinės įmokos įkaitas, o ne renkamas papildomas įkaitas, išskyrus atvejus, kai klientas savanoriškai pateikia papildomą garantinę įmoką;

                              ii)

                              tarpuskaitos nariai užtikrina, kad pradinių ir kintamųjų garantinių įmokų surinkimas nesukeltų klientams pernelyg didelių veiklos suvaržymų, galinčių sukelti papildomą likvidumo riziką.

         D rekomendacija. Procikliškumo mažinimas teikiant klientams tarpuskaitos paslaugas ir vertybinių popierių įsigijimo finansavimo sandorių atveju

                  1.

                  Rekomenduojama, kad atitinkamos kompetentingos institucijos prisidėtų prie diskusijų tarptautiniu lygmeniu skatinimo, dalyvaudamos tarptautiniuose forumuose ir standartus nustatančiose institucijose, kai taikytina, kiek tai susiję su priemonėmis, skirtomis mažinti procikliškumą garantinių įmokų ir įvertinimų mažesne nei rinkos verte praktikos atveju teikiant klientų paslaugas, susijusias su biržinėmis išvestinėmis finansinėmis priemonėmis ir ne biržos išvestinėmis finansinėmis priemonėmis, taip pat su vertybinių popierių įsigijimo finansavimo sandoriais, kurių tarpuskaitą atlieka pagrindinė sandorio šalis arba kurių tarpuskaitos pagrindinė sandorio šalis neatlieka. Šiomis diskusijomis turėtų būti siekiama sukurti visuotinius standartus, reguliuojančius šių paslaugų teikimo metu taikytinus būtinuosius reikalavimus procikliškumui mažinti.

                  2.

                  Jei tokie visuotiniai standartai nustatomi, rekomenduojama, kad Europos Komisija apsispręstų siūlyti Sąjungos teisės aktą jiems įgyvendinti.

            2 SKIRSNIS

         ĮGYVENDINIMAS

      1.   Apibrėžtys

                  1.

                  Šioje rekomendacijoje vartojamos šios apibrėžtys:

                              a)

                              kompetentinga institucija – institucija, kurią kiekviena valstybė narė paskiria pagal Reglamento (ES) Nr. 648/2012 22 straipsnį;

                              b)

                              pagrindinė sandorio šalis – turi tokią pat reikšmę, kaip ir Reglamento (ES) Nr. 648/2012 2 straipsnio 1 punkte;

                              c)

                              tarpuskaita – turi tokią pat reikšmę, kaip ir Reglamento (ES) Nr. 648/2012 2 straipsnio 3 punkte;

                              d)

                              tarpuskaitos narys – turi tokią pat reikšmę, kaip ir Reglamento (ES) Nr. 648/2012 2 straipsnio c punkte;

                              e)

                              išvestinė finansinė priemonė arba išvestinių finansinių priemonių sutartis – turi tokią pat reikšmę, kaip ir Reglamento (ES) Nr. 648/2012 4 straipsnio 2 dalies 5 punkte;

                              f)

                              atitinkama kompetentinga institucija – kompetentinga institucija, paminėta teisės aktuose, nurodytuose Reglamento (ES) Nr. 648/2012 2 straipsnio 8 punkte, ir kompetentinga institucija, kurią valstybė narė paskiria pagal Reglamento (ES) Nr. 648/2012 10 straipsnio 5 dalį ir jos tikslais;

                              g)

                              finansų sandorio šalis – turi tokią pat reikšmę, kaip ir Reglamento (ES) Nr. 648/2012 2 straipsnio 8 punkte;

                              h)

                              ne finansų sandorio šalis – turi tokią pat reikšmę, kaip ir Reglamento (ES) Nr. 648/2012 2 straipsnio 9 punkte;

                              i)

                              klientas – turi tokią pat reikšmę, kaip ir Reglamento (ES) Nr. 648/2012 2 straipsnio 15 punkte.

            2.   Įgyvendinimo kriterijus

      Įgyvendinant šią rekomendaciją, deramas dėmesys turėtų būti skiriamas proporcingumo principui, atsižvelgiant į kiekvienos rekomendacijos tikslą ir turinį.
      3.   Tolesnių veiksmų grafikas

      Pagal Reglamento (ES) Nr. 1092/2010 17 straipsnio 1 dalį adresatai turi pranešti Europos Parlamentui, Tarybai, Komisijai ir ESRV apie veiksmus, kurių buvo imtasi dėl šios rekomendacijos, arba tinkamai pateisinti neveikimą. Pranešimai turi būti siunčiami laikantis toliau nurodytų terminų.
      1.   A rekomendacija:

                  a)

                  iki 2020 m. lapkričio 30 d. kompetentingos institucijos turi pateikti Europos Parlamentui, Tarybai, Komisijai ir ESRV I priedo formą apie A rekomendacijos 1 dalies ir A rekomendacijos 2 dalies įgyvendinimą;

                  b)

                  iki 2020 m. lapkričio 30 d. atitinkamos kompetentingos institucijos turi pateikti Europos Parlamentui, Tarybai, Komisijai ir ESRV I priedo formą apie A rekomendacijos 3 dalies ir A rekomendacijos 4 dalies įgyvendinimą.

            2.   B rekomendacija:

                  a)

                  iki 2021 m. gruodžio 31 d. ESMA turi pateikti Europos Parlamentui, Tarybai, Komisijai ir ESRV I priedo formą apie B rekomendacijos 1 dalies įgyvendinimą;

                  b)

                  iki 2020 m. lapkričio 30 d. kompetentingos institucijos turi pateikti Europos Parlamentui, Tarybai, Komisijai ir ESRV I priedo formą apie B rekomendacijos 2 dalies, B rekomendacijos 3 dalies ir B rekomendacijos4 dalies įgyvendinimą.

            3.   C rekomendacija:

                  a)

                  iki 2020 m. lapkričio 30 d. kompetentingos institucijos turi pateikti Europos Parlamentui, Tarybai, Komisijai ir ESRV I priedo formą apie C rekomendacijos 1 dalies įgyvendinimą;

                  b)

                  iki 2020 m. lapkričio 30 d. atitinkamos tarpuskaitos narių kompetentingos institucijos turi pateikti Europos Parlamentui, Tarybai, Komisijai ir ESRV I priedo formą apie C rekomendacijos 2 dalies įgyvendinimą.

            4.   D rekomendacija:

                  a)

                  iki 2021 m. gruodžio 31 d. kompetentingos institucijos ir atitinkamos kompetentingos institucijos turi pateikti Europos Parlamentui, Tarybai, Komisijai ir ESRV I priedo formą apie D rekomendacijos 1 dalies įgyvendinimą;

                  b)

                  iki 2022 m. gruodžio 31 d. Komisija turi pateikti Europos Parlamentui, Tarybai ir ESRV I priedo formą apie D rekomendacijos 2 dalies įgyvendinimą.

            4.   Stebėsena ir vertinimas

                  1.

                  Bendroji valdyba įvertins adresatų pranešimus apie veiksmus ir pateisinimus ir, kai tinkama, galės nuspręsti, kad šios rekomendacijos nebuvo laikomasi ir kad adresatas nepateikė tinkamo savo neveikimo pateisinimo.

                  2.

                  ESRV rekomendacijų laikymosi vertinimo vadove nustatyta metodika (7), kurioje aprašoma ESRV rekomendacijų laikymosi vertinimo procedūra, netaikoma.

         Priimta Frankfurte prie Maino 2020 m. gegužės 25 d.

               ESRV bendrosios valdybos vardu

               ESRV sekretoriato vadovas

            Francesco MAZZAFERRO

         (1)  OL L 331, 2010 12 15, p. 1.

         (2)  OL C 58, 2011 2 24, p. 4.

         (3)  2012 m. liepos 4 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 648/2012 dėl ne biržos išvestinių finansinių priemonių, pagrindinių sandorio šalių ir sandorių duomenų saugyklų (OL L 201, 2012 7 27, p. 1).

         (4)  2012 m. gruodžio 19 d. Komisijos deleguotasis reglamentas (ES) Nr. 153/2013, kuriuo Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 648/2012 papildomas nuostatomis dėl pagrindinių sandorio šalių kolegijų techninių reguliavimo standartų (OL L 52, 2013 9 13, p. 19).

         (5)  2019 m. gegužės 20 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) 2019/834, kuriuo iš dalies keičiamos Reglamento (ES) Nr. 648/2012 nuostatos, susijusios su tarpuskaitos prievole, tarpuskaitos prievolės taikymo sustabdymu, duomenų teikimo reikalavimais, ne biržos išvestinių finansinių priemonių sutarčių, kurių tarpuskaitos pagrindinė sandorio šalis neatlieka, rizikos mažinimo būdais, sandorių duomenų saugyklų registracija ir priežiūra bei reikalavimais sandorių duomenų saugykloms (OL L 141, 2019 5 28, p. 42).

         (6)  Techninių standartų pagal 2012 m. liepos 4 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 648/2012 dėl ne biržos išvestinių finansinių priemonių, pagrindinių sandorio šalių ir sandorių duomenų saugyklų projektas (ESMA/2012/600).

         (7)  2016 m. balandžio mėn. ESRV rekomendacijų laikymosi vertinimo vadovas, paskelbtas https://www.esrb.europa.eu/pub/pdf/recommendations/160502_handbook.en.pdf.

         I Priedas
         Pranešimas apie veiksmus, kurių imtasi atsižvelgiant į šią rekomendaciją
         1.   Adresato duomenys

                     Rekomendacija

                     Adresato šalis

                     Institucija

                     Atsakymą pateikusio subjekto vardas, pavardė ir kontaktiniai duomenys

                     Pranešimo data

               2.   Pranešimas apie veiksmus

                        Rekomendacija

                     Ar laikotės rekomendacijos? (taip/ne/netaikoma)

                     Veiksmų, kurių imtasi atitikčiai užtikrinti, aprašymas

                     Dalinės atitikties arba neatitikties pagrindimas

                     A rekomendacijos 1 dalis

                     A rekomendacijos 2 dalis

                     A rekomendacijos 3 dalis

                     A rekomendacijos 4 dalis

                     B rekomendacijos 1 dalis

                     B rekomendacijos 2 dalis

                     B rekomendacijos 3 dalis

                     B rekomendacijos 4 dalis

                     C rekomendacijos 1 dalis

                     C rekomendacijos 2 dalis

                     D rekomendacijos 1 dalis

                     D rekomendacijos 2 dalis

               3.   Pastabos

                     1.

                     Ši forma naudojama pranešimui, kurio reikalaujama pagal Reglamento (ES) Nr. 1092/2010 17 straipsnio 1 dalį.

                     2.

                     Kiekvienas adresatas užpildytą formą ESRV turėtų pateikti per ESRV sekretoriatą elektroniniu būdu naudodamas DARWIN specialų aplanką arba elektroniniu paštu notifications@esrb.europa.eu. ESRV sekretoriatas pasirūpins, kad pranešimai agreguotu pagrindu būtų perduoti Europos Parlamentui, Tarybai ir Komisijai.

                     3.

                     Jei rekomendacija netaikoma, laukelyje „Ar laikotės rekomendacijos?“ pažymėkite „netaikoma“.

                     4.

                     Adresatai turėtų pateikti visą reikiamą informaciją ir dokumentus, susijusius su rekomendacijų įgyvendinimu, įskaitant informaciją apie veiksmų, kurių imtasi esmę ir grafiką.

                     5.

                     Jeigu adresatas rekomendacijos laikosi tik iš dalies, jis turėtų išsamiai paaiškinti neatitikties apimtį ir pateikti kitą informaciją apie dalinę atitiktį. Paaiškinime turėtų būti aiškiai nurodytos atitinkamos rekomendacijos dalys, kurių adresatai nesilaiko.


title: Tarybos rekomendacija 2020 m. liepos 20 d. dėl 2020 m. Slovėnijos nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2020 m. Slovėnijos stabilumo programos 2020/C 282/24

text:
               26.8.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 282/157

      TARYBOS REKOMENDACIJA
      2020 m. liepos 20 d.
      dėl 2020 m. Slovėnijos nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2020 m. Slovėnijos stabilumo programos
      (2020/C 282/24)
      EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
      atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 121 straipsnio 2 dalį ir 148 straipsnio 4 dalį,
      atsižvelgdama į 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei koordinavimo (1), ypač į jo 5 straipsnio 2 dalį,
      atsižvelgdama į Europos Komisijos rekomendaciją,
      atsižvelgdama į Europos Parlamento rezoliucijas,
      atsižvelgdama į Europos Vadovų Tarybos išvadas,
      atsižvelgdama į Užimtumo komiteto nuomonę,
      atsižvelgdama į Ekonomikos ir finansų komiteto nuomonę,
      atsižvelgdama į Socialinės apsaugos komiteto nuomonę,
      atsižvelgdama į Ekonominės politikos komiteto nuomonę,
      kadangi:

                  (1)

                  2019 m. gruodžio 17 d. Komisija priėmė metinę tvaraus augimo strategiją, kuria pradedamas 2020 m. Europos ekonominės politikos koordinavimo semestras. Joje tinkamai atsižvelgta į 2017 m. lapkričio 17 d. Europos Parlamento, Tarybos ir Komisijos paskelbtą Europos socialinių teisių ramstį. 2019 m. gruodžio 17 d. Komisija pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 1176/2011 (2) priėmė ir įspėjimo mechanizmo ataskaitą – joje Slovėnija nenurodyta kaip viena iš valstybių narių, dėl kurių reikės parengti nuodugnią apžvalgą. Tą pačią dieną Komisija taip pat priėmė rekomendaciją dėl Tarybos rekomendacijos dėl euro zonos ekonominės politikos;

                  (2)

                  2020 m. vasario 26 d. paskelbta 2020 m. Slovėnijai skirta ataskaita. Joje įvertinta Slovėnijos pažanga, padaryta įgyvendinant 2019 m. liepos 9 d. Tarybos priimtas šaliai skirtas rekomendacijas (3) (toliau – 2019 m. šaliai skirtos rekomendacijos), veiksmai, kurių šalis ėmėsi atsižvelgdama į ankstesniais metais priimtas šaliai skirtas rekomendacijas, ir Slovėnijos pažanga siekiant nacionalinių tikslų pagal strategiją „Europa 2020“;

                  (3)

                  2020 m. kovo 11 d. Pasaulio sveikatos organizacija COVID-19 protrūkį oficialiai paskelbė pasauline pandemija. Dėl pandemijos piliečiai, šalių visuomenė ir ekonomika pateko į ekstremaliąją didelio pavojaus visuomenės sveikatai situaciją. Ji daro didžiulį spaudimą nacionalinėms sveikatos sistemoms, trikdo pasaulines tiekimo grandines, kelia nestabilumą finansų rinkose, lemia vartotojų paklausos sukrėtimus ir daro neigiamą poveikį įvairiems sektoriams. Ji kelia grėsmę žmonių darbo vietoms ir pajamoms, taip pat įmonių verslui. Jos sukeltas didelis ekonominis sukrėtimas jau turi skaudžių pasekmių Sąjungoje. 2020 m. kovo 13 d. Komisija priėmė komunikatą, kuriuo raginama užtikrinti suderintą ekonominį atsaką į krizę, įtraukiant visus nacionalinio ir Sąjungos lygmens suinteresuotuosius subjektus;

                  (4)

                  kelios valstybės narės paskelbė nepaprastąją padėtį arba ėmėsi neatidėliotinų priemonių. Visos neatidėliotinos priemonės turėtų būti griežtai proporcingos, būtinos, ribotos trukmės ir atitikti Europos bei tarptautinius standartus. Joms turėtų būti taikoma demokratinė priežiūra ir nepriklausoma teisminė peržiūra;

                  (5)

                  2020 m. kovo 20 d. Komisija priėmė komunikatą dėl Stabilumo ir augimo pakte nustatytos bendrosios išvengimo sąlygos taikymo. Pagal Reglamento (EB) Nr. 1466/97 5 straipsnio 1 dalyje, 6 straipsnio 3 dalyje, 9 straipsnio 1 dalyje bei 10 straipsnio 3 dalyje ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 1467/97 (4) 3 straipsnio 5 dalyje bei 5 straipsnio 2 dalyje nustatytą bendrąją nukrypti leidžiančią išlygą sudaromos palankesnės sąlygos koordinuoti biudžeto politiką esant dideliam ekonomikos nuosmukiui. 2020 m. kovo 20 d. komunikate Komisija laikėsi nuomonės, kad, atsižvelgiant į numatomą didelį ekonomikos nuosmukį dėl COVID-19 pandemijos, bendrosios nukrypti leidžiančios išlygos taikymo sąlygos yra tenkinamos, ir paprašė Tarybos šią išvadą patvirtinti. 2020 m. kovo 23 d. valstybių narių finansų ministrai pritarė Komisijos vertinimui. Jie sutiko, kad dėl didelio ekonomikos nuosmukio reikia ryžtingo, ambicingo ir suderinto atsako. Pradėjus taikyti bendrąją nukrypti leidžiančią išlygą leidžiama laikinai nukrypti nuo vidutinės trukmės biudžeto tikslui pasiekti numatyto koregavimo plano, jei tai nekelia pavojaus fiskaliniam tvarumui vidutinės trukmės laikotarpiu. Kalbant apie korekcinę dalį, Taryba taip pat gali nuspręsti, remdamasi Komisijos rekomendacija, priimti patikslintą fiskalinę trajektoriją. Taikant bendrąją nukrypti leidžiančią išlygą Stabilumo ir augimo pakto procedūros nesustabdomos. Ji suteikia valstybėms narėms galimybę nukrypti nuo paprastai taikomų biudžetinių reikalavimų, o Komisijai ir Tarybai – imtis būtinų politikos koordinavimo priemonių laikantis Pakto;

                  (6)

                  siekiant apriboti ir kontroliuoti COVID-19 pandemijos plitimą, padidinti nacionalinių sveikatos sistemų atsparumą, įmonėms bei namų ūkiams teikiamomis paramos priemonėmis sušvelninti socialinius bei ekonominius pandemijos padarinius ir užtikrinti tinkamas sveikatos ir saugos sąlygas darbo vietoje, kad būtų galima atnaujinti ekonominę veiklą, reikia nuolatinių veiksmų. Kad paremtų valstybių narių pastangas tose srityse, Sąjunga turėtų visapusiškai išnaudoti įvairias turimas priemones. Be to, valstybės narės ir Sąjunga turėtų bendradarbiaudamos parengti priemones, kurios yra būtinos, kad galėtume grįžti prie įprasto mūsų šalių visuomenės ir ekonomikos veikimo ir tvaraus augimo, įtraukdamos, inter alia, žaliąją pertvarką bei skaitmeninę transformaciją ir pasinaudodamos krizės metu įgyta patirtimi;

                  (7)

                  dėl COVID-19 krizės išryškėjo vidaus rinkos gebėjimas lanksčiai prisitaikyti prie išskirtinių aplinkybių. Vis dėlto, siekiant užtikrinti greitą ir sklandų perėjimą prie atsigavimo etapo ir laisvo prekių, paslaugų bei darbuotojų judėjimo, išskirtinės priemonės, neleidžiančios įprastai veikti vidaus rinkai, turėtų būti panaikintos iškart, kai tik jos nebebus būtinos. Dabartinė krizė parodė, kad sveikatos sektoriuje reikia pasirengimo krizėms planų. Vieni iš esminių platesnių pasirengimo krizėms planų rengimo elementų yra geresnės pirkimo strategijos, diversifikuotos tiekimo grandinės ir strateginiai būtiniausių prekių rezervai;

                  (8)

                  kad visus nenaudojamus Europos struktūrinių ir investicijų fondų išteklius valstybės narės galėtų sutelkti išskirtiniam COVID-19 pandemijos poveikiui sušvelninti, Sąjungos teisės aktų leidėjas jau iš dalies pakeitė atitinkamus teisės aktus Europos Parlamento ir Tarybos reglamentais (ES) 2020/460 (5) ir (ES) 2020/558 (6). Tais pakeitimais bus suteikta papildomo lankstumo ir nustatytos supaprastintos bei racionalizuotos procedūros. Siekiant sumažinti spaudimą pinigų srautams, valstybėms narėms taip pat suteikta galimybė 2020–2021 finansiniais metais pasinaudoti 100 % bendru finansavimu iš Sąjungos biudžeto. Slovėnija raginama visapusiškai pasinaudoti tomis galimybėmis, kad padėtų labiausiai nukentėjusiems asmenims ir sektoriams;

                  (9)

                  dėl skirtingų ekonominės veiklos specializacijos ir koncentracijos modelių tikėtina, kad įvairiuose Slovėnijos regionuose socialiniai ir ekonominiai COVID-19 pandemijos padariniai bus nevienodi. Dėl to kyla didelė rizika, kad jau pastebima skirtumų tarp sostinės ir likusios šalies dalies didėjimo tendencija dar labiau stiprės. Atsižvelgiant į riziką, kad laikinai sutriks valstybių narių tarpusavio konvergencijos procesas, dabartinėmis aplinkybėmis reikia tikslinių atsakomųjų politikos priemonių;

                  (10)

                  2020 m. balandžio 30 d. Slovėnija pateikė 2020 m. nacionalinę reformų programą ir 2020 m. stabilumo programą. Siekiant atsižvelgti į jų tarpusavio sąsajas, abi programos vertintos vienu metu;

                  (11)

                  šiuo metu Slovėnijai taikoma Stabilumo ir augimo pakto prevencinė dalis ir skolos taisyklė;

                  (12)

                  2018 m. liepos 13 d. priimtose Tarybos konkrečioms šalims skirtose rekomendacijose (7) Taryba rekomendavo Slovėnijai užtikrinti, kad 2019 m. grynųjų pirminių valdžios sektoriaus išlaidų (8) nominalus augimas neviršytų 3,1 % – tai atitiktų 0,65 % bendrojo vidaus produkto (BVP) metinį struktūrinį koregavimą. Komisijos bendrame vertinime patvirtinama, kad 2019 m. ir 2018 m. bei 2019 m. (vertinant kartu) buvo labai nukrypta nuo rekomenduojamo koregavimo plano, kuriuo siekiama vidutinės trukmės biudžeto tikslo. Tačiau, atsižvelgiant į tai, kad pradėta taikyti bendroji nukrypti leidžianti išlyga, nėra pagrindo imtis tolesnių veiksmų pagal procedūrą dėl didelio nukrypimo;

                  (13)

                  2020 m. stabilumo programoje Vyriausybė numato nominaliojo balanso pablogėjimą nuo 0,5 % BVP pertekliaus 2019 m. iki 8,1 % BVP deficito 2020 m. 2020 m. stabilumo programoje numatoma, kad iki 66,1 % BVP 2019 m. sumažėjęs valdžios sektoriaus skolos santykis su BVP 2020 m. išaugs iki 82,4 %. Makroekonominę ir fiskalinę perspektyvą veikia didelis neapibrėžtumas dėl COVID-19 pandemijos;

                  (14)

                  reaguodama į COVID-19 pandemiją ir laikydamasi suderinto Sąjungos požiūrio, Slovėnija ėmėsi savalaikių biudžeto priemonių, kad padidintų savo sveikatos sistemos pajėgumą, suvaldytų pandemiją ir suteiktų pagalbą labiausiai nukentėjusiems asmenims ir sektoriams. Pagal 2020 m. stabilumo programą tos biudžeto priemonės sudarė 4,4 % BVP. Šios priemonės apima sutrumpinto darbo laiko tvarkos taikymą laikinai atleistiems darbuotojams ir savarankiškai dirbantiems asmenims (2,3 % BVP), didesnes sveikatos priežiūros išlaidas (0,5 % BVP), kompensacijas likusiems dirbti darbuotojams (0,4 % BVP), krizės metu mokamą priemoką viešojo sektoriaus darbuotojams (0,4 % BVP), mokesčių atidėjimą (0,4 % BVP) ir finansinę pagalbą pažeidžiamoms grupėms (0,2 % BVP). Be to, Slovėnija paskelbė apie priemones, kurios, nors ir nedaro tiesioginio poveikio biudžetui, padės teikti likvidumo paramą įmonėms; 2020 m. stabilumo programoje įvertinta, kad jos sudarys 5,1 % BVP. Tos priemonės apima paskolų garantijas (4,8 % BVP), mokesčių atidėjimą (0,2 % BVP) ir savarankiškai dirbančių asmenų atleidimą nuo socialinio draudimo įmokų mokėjimo (0,1 % BVP). Tačiau Komisijos 2020 m. pavasario prognozėje laikoma, kad visi šie mokesčių atidėjimai yra likvidumo priemonės, kurios 2020 m. neturės neigiamo poveikio biudžetui. Apskritai priemonės, kurių ėmėsi Slovėnija, atitinka 2020 m. kovo 13 d. Komisijos komunikate išdėstytas gaires. Visiškas neatidėliotinų priemonių ir fiskalinių paramos priemonių įgyvendinimas, o vėliau, kai leis ekonominės sąlygos, fiskalinės politikos perorientavimas siekiant užtikrinti apdairią vidutinės trukmės laikotarpio fiskalinę būklę padės išsaugoti fiskalinį tvarumą vidutinės trukmės laikotarpiu;

                  (15)

                  remiantis Komisijos 2020 m. pavasario prognoze, grindžiama nesikeičiančios politikos scenarijumi, Slovėnijos valdžios sektoriaus balansas sudarys -7,2 % BVP 2020 m. ir -2,1 % BVP 2021 m. Numatoma, kad 2020 m. valdžios sektoriaus skolos ir BVP santykis pasieks 83,7 % BVP, o 2021 m. –79,9 % BVP;

                  (16)

                  dėl 2020 m. Slovėnijos planuojamo 3 % BVP deficito ribos viršijimo 2020 m. gegužės 20 d. Komisija paskelbė pranešimą, parengtą pagal Sutarties 126 straipsnio 3 dalį. Apskritai iš Komisijos analizės galima spręsti, kad Sutartyje ir Reglamente (EB) Nr. 1467/97 apibrėžtas deficito kriterijus nėra įvykdytas;

                  (17)

                  2020 m. kovo 12 d. Slovėnija, remdamasi Užkrečiamųjų ligų įstatymu, paskelbė COVID-19 epidemiją ir ėmėsi visuomenės sveikatos priemonių viruso plitimui suvaldyti. Šios priemonės apėmė visuomenės sveikatos, pirminės ir antrinės sveikatos priežiūros ir kitų tarnybų atitinkamų funkcijų koordinavimą, taip pat atitinkamo testavimo protokolo nustatymą. Be to, Slovėnija įvedė griežtas izoliavimo priemones, tačiau leido toliau dirbti maisto prekių parduotuvėms, vaistinėms, bankams, degalinėms ir pašto skyriams. Visuomenės sveikatos ir izoliavimo priemonės pirmosios viruso bangos metu (kovo–gegužės mėn.) padėjo Slovėnijai pasiekti, kad sunkiai sergančių ligonių skaičius neviršytų šalies sveikatos sistemos pajėgumo. Dėl izoliavimo priemonių taikymo daugelis įmonių laikinai užsidarė arba apribojo savo veiklą. Slovėnijos ekonomika yra atvira ir orientuota į eksportą, todėl tiekimo grandinės sutrikimai ir sumažėjusi pasaulinė produktų paklausa padarė itin stiprų poveikį jos augimui. Atsižvelgiant į netikrumą dėl ekonominės raidos, privačiajame sektoriuje atidedama daug investicinių sprendimų. Numatoma, kad labiausiai nukentės du pagrindiniai Slovėnijos sektoriai – transportas ir turizmas, kurių apyvarta 2020 m. sumažės 70 %, todėl 2020 m. prognozuojamas labai didelis BVP sumažėjimas;

                  (18)

                  iki 2020 m. balandžio mėn. pabaigos Slovėnijos valdžios institucijos priėmė du priemonių paketus COVID-19 sukeltam sukrėtimui atsverti; tai buvo padaryta laikantis laikinosios valstybės pagalbos priemonių sistemos, kurią Komisija patvirtino 2020 m. kovo 19 d. komunikate. Pirmasis švelninimo priemonių paketas, kurio vertė yra apie 3,1 mlrd. EUR (t. y. apie 6,4 % BVP), visų pirma orientuotas į darbo vietų ir socialiai pažeidžiamų grupių apsaugą. Valstybė dengia laikinai atleistų darbuotojų darbo užmokesčio kompensacijas, ligos išmokas ir socialinio draudimo įmokas, taip pat likusių dirbti darbuotojų pensijų draudimo įmokas. Siekiant sumažinti įmonių ir namų ūkių patiriamas likvidumo problemas, sudaroma galimybė paskolų aptarnavimo mokesčius atidėti iki 12 mėnesių. Antrasis paketas, kurio vertė yra apie 2 mlrd. EUR (t. y. apie 4,2 % BVP), daugiausia skirtas likvidumo pagalbai įmonėms teikti. Šis paketas apima bankų įgyvendinamą valstybės garantijų sistemą, pagal kurią stambioms įmonėms gali būti teikiamos paskolos, garantuojamos valstybės iki 70 % pagrindinės sumos, o mažosioms ir vidutinėms įmonėms (MVĮ) – paskolos, garantuojamos valstybės iki 80 % pagrindinės sumos. Atidedant mokesčių mokėjimą ir atleidžiant nuo socialinio draudimo įmokų, taip pat paspartinant valdžios institucijų sutartinius mokėjimus ketinama padėti švelninti įmonių patiriamas problemas, susijusias su likvidumu ir galimybe gauti finansavimą;

                  (19)

                  prasidėjus COVID-19 krizei ėmė augti sveikatos priežiūros paslaugų paklausa, tad Slovėnija susidūrė su sunkumais užtikrindama pakankamą sveikatos priežiūros pajėgumą. Viruso protrūkis atskleidė struktūrines sveikatos sistemos problemas. Kaip vieną iš papildomų kliūčių kovojant su epidemija galima nurodyti palyginti žemą gydytojų išsidėstymo tankį. Todėl svarbu įdarbinti daugiau kvalifikuotų sveikatos priežiūros darbuotojų, užtikrinti jiems tinkamas darbo sąlygas ir įdarbinti juos ten, kur jų labiausiai trūksta. Labai svarbu diegti veiksmingas diagnostikos, testavimo ir e. sveikatos priemones, kuriomis naudojantis būtų galima stebėti ligos eigą ir teikti telemedicinos paslaugas. Be to, siekiant padėti visuomenės sveikatos tarnyboms rinkti ir naudoti nuasmenintus duomenis, kad jos galėtų priimti informacija pagrįstus sprendimus, svarbu vykdyti tikslinius mokslinius tyrimus ir diegti inovacinius sprendimus. Krizė atskleidė būtinybę apsaugoti sveikatos ir ilgalaikės priežiūros sistemų finansavimo pajėgumą; abiejų šių sistemų vis dar laukia struktūrinės reformos. Sušvelninti finansinių išteklių svyravimą ekonomikos ciklo metu padėtų laiku priimtas ir įgyvendintas naujas Sveikatos priežiūros ir sveikatos draudimo įstatymas, kuriuo būtų išplėstas sveikatos sistemos finansavimo šaltinių spektras ir sudaryti finansiniai rezervai. Neturint ilgalaikės priežiūros įstatymo Slovėnijos pajėgumas kovoti su COVID-19 pandemija labiausiai paveiktose priežiūros įstaigose yra ribotas. Vyresnio amžiaus asmenims, neįgaliesiems ir lėtinėmis ligomis sergantiems asmenims kyla didesnė rizika sunkiai susirgti dėl viruso, todėl būtina toliau dėti dideles pastangas, kad būtų užtikrinta ilgalaikės priežiūros paslaugų kokybė, šias paslaugas tinkamai derinant su sveikatos priežiūros paslaugomis;

                  (20)

                  dėl COVID-19 pandemijos sukeltos sveikatos ir ekonomikos krizės Slovėnijos darbo rinka ir socialinės apsaugos sistema patyrė precedento neturintį spaudimą. Pagal Komisijos 2020 m. pavasario prognozę numatoma, kad nedarbas 2020 m. išaugs iki 7 %, o 2021 m. sumažės iki 5,1 %. Siekdama pažaboti spartų nedarbo augimą labiausiai nukentėjusiuose sektoriuose, Slovėnija parengė išsamų politikos atsaką, kuriuo derinamos prevencinės priemonės ir priemonės greitam darbuotojų grįžimui į darbo rinką palengvinti. Pagrindiniai politiniai sprendimai, priimami reaguojant į krizę pasikonsultavus su socialiniais partneriais, turėtų būti orientuoti į tvarų ir teisingą atsigavimą stiprinant dabartinę aktyvią darbo rinkos politiką ir darbo vietų išlaikymo programas, be kita ko, sutrumpinto darbo laiko tvarką, taip pat laikinai teikiant kitą paramą įmonėms, kaip antai darbo užmokesčio subsidijas ir atleidimą nuo socialinio draudimo įmokų mokėjimo. Šios priemonės padėtų užtikrinti, kad visi darbuotojai, įskaitant nestandartinių užimtumo formų darbuotojus ir savarankiškai dirbančius asmenis, prarastų mažiau pajamų. Lanksčios darbo sąlygos, be kita ko, lankstumas, susijęs su darbo vieta (pvz., nuotolinio darbo nuostatos), darbo laiku (pvz., lankstaus darbo laiko nuostatos) ir darbo organizavimu (pvz., įmonės vidaus paslaugos), gali labai praversti išlaikant darbo vietas izoliavimo ir grįžimo prie įprastos ekonominės veiklos metu. Siekiant atgaivinti ekonomiką ir atlikti būtinus pakeitimus po COVID-19 krizės bus itin aktualu skatinti verslumą. Todėl ypač svarbu remti savarankiškai dirbančius asmenis – mažinti jiems tenkančią administracinę naštą ir švelninti nepalankią finansinę padėtį, palyginti su samdomais darbuotojais;

                  (21)

                  norint sušvelninti COVID-19 krizės socialinį poveikį būtina, kad Slovėnija toliau užtikrintų tinkamas socialines išmokas. Tuo tikslu reikės nuolat stebėti krizės poveikį skurdo lygiui. Ypatingas dėmesys turėtų būti skiriamas vyresnio amžiaus asmenims, ypač vyresnio amžiaus moterims, kurių skurdo ar socialinės atskirties rizikos lygio rodikliai dar prieš krizę viršijo ES vidurkį. Dėl 2019 m. lapkričio mėn. Valstybės Susirinkimo priimto Pensijų įstatymo pakeitimo būsimiems pensininkams turėtų būti skiriamos adekvatesnės pensijos, tačiau dabartinių pensininkų, įskaitant esančius ties skurdo riba ar žemiau jos, padėtis dėl to pakeitimo nepagerės. Papildomą finansinę paramą skyrus priešakinėse gretose veikiančioms organizacijoms būtų užtikrinta, kad COVID-19 pandemija nedarytų neproporcingo poveikio asmenims, kuriems gresia socialinė atskirtis, ir kad būtų tenkinami pagrindiniai šių asmenų poreikiai, kaip antai užtikrinamas kasdienis maitinimas ir sveikatos priežiūra;

                  (22)

                  2020 m. balandžio mėn. įmonėms buvo pradėtos taikyti likvidumo priemonės, tačiau vis dar esama gyvybingų įmonių, pavyzdžiui, mažesnių novatoriškų ir sparčiai augančių įmonių, kurios dar neturi pakankamos finansinės veiklos istorijos, kuri leistų bankams pateisinti kreditų suteikimą toms įmonėms. Tokioms šalims kaip Slovėnija, kurių akcijų rinkos yra nepakankamai išvystytos, gali prireikti gerinti galimybes gauti alternatyvų finansavimą, įskaitant nuosavo kapitalo finansavimo priemones (pvz., rizikos kapitalą). Pagal kitų valstybių narių planuojamų veiksmų pavyzdį naudodamasi esamomis nuosavo kapitalo priemonėmis Slovėnija pagalbai skirtas lėšas galėtų nukreipti įmonėms, kurios sėkmingai atsigauna po krizės, kaip antai novatoriškoms MVĮ, startuoliams ir veiklą plečiančioms įmonėms. Taikant Sąjungos taisyklėse numatytas apsaugos priemones bus užtikrinama, kad tokios kapitalo injekcijos nedarytų neigiamo poveikio įmonių veiklos efektyvumui ar ekonominei konkurencijai;

                  (23)

                  dėl COVID-19 krizės itin nukentėjo šiaip jau gyvybingų įmonių ir namų ūkių pajėgumas apmokėti sąskaitas. Nesiėmus jokių veiksmų didelei daliai privačiojo sektoriaus grėstų nemokumas. Kaip vieną iš įmonėms skirtų likvidumo priemonių Slovėnijos Vyriausybė nustatė veiksnių banko paskolų, kurias turi paėmusios ne finansų bendrovės ir namų ūkiai, grąžinimo moratoriumą, kurio trukmė – 12 mėnesių. Šios ir kitų panašių priemonių naudingumą ir veiksmingumą būtina atidžiai vertinti ir stebėti. Be to, siekiant užtikrinti nuolatinį finansinį stabilumą, bet koks neigiamas šių priemonių poveikis turėtų būti skubiai ištaisomas;

                  (24)

                  sunkumų patiriančioms įmonėms, ypač mažesnėms, reikia ne tik likvidumo ir finansavimo, bet ir palankios verslo aplinkos. Siekiant patenkinti šį poreikį, būtina, be kita ko, sparčiai ir be biurokratinių kliūčių įgyvendinti su COVID-19 krize susijusias paramos priemones, tačiau vien to nepakanka. Dėl šalyje egzistuojančios didelės reguliavimo ir administracinės naštos susidaro išlaidos, kurių sunkumų prislėgtos įmonės šiuo sudėtingu laikmečiu tiesiog negali sau leisti. Biurokratizmo, susijusio su, pvz., leidimais, pareiga teikti ataskaitas ir mokesčių procedūromis, mažinimas – tai veiksmingas būdas skubiai ir svariai padėti įmonėms neapsunkinant nacionalinio biudžeto ir – netiesiogiai – mokesčių mokėtojų. Modernizavus taisykles, profesijų atstovai galės pasiūlyti daugiau ekonomiškai efektyvių ir novatoriškų paslaugų, kurių šiuo metu reikia įmonėms. Slovėnija parengė priemonių administracinei naštai mažinti, be kita ko, bendrąjį administracinį dokumentą ir poveikio MVĮ tyrimą. Šias priemones dabar galima naudoti kuo platesniu mastu, kad būtų skubiai teikiama pagalba. Dėl krizės taps dar sunkiau spręsti komercinius ginčus ir vykdyti baudžiamąjį persekiojimą už ekonominius nusikaltimus. Nemokumo sistema taip pat turės būti labiau orientuota į su krize susijusio bankroto atvejų prevenciją, greitą negyvybingų įmonių veiklos užbaigimą ir antrosios galimybės suteikimą susijusioms įmonėms;

                  (25)

                  siekiant skatinti ekonomikos atsigavimą, bus svarbu paankstinti brandžių viešųjų investicinių projektų įgyvendinimą ir skatinti privačiąsias investicijas, be kita ko, imantis atitinkamų reformų. Kaip vieną iš tokių investicijų pavyzdžių galima paminėti žaliosios pertvarkos spartinimą įgyvendinant tvarius projektus, kaip antai susijusius su anglių kasybos ir elektros energijos gamybos naudojant anglį atsisakymu. Slovėnijos nacionaliniame energetikos ir klimato srities veiksmų plane apibūdintos investicijos į žaliąją pertvarką gali padėti trumpuoju laikotarpiu paskatinti ekonomikos atsigavimą ir duoti rezultatų vidutinės trukmės laikotarpiu po COVID-19 pandemijos. Tokios investicijos gali padėti padidinti šiuo metu mažą atsinaujinantiesiems energijos ištekliams tenkančią dalį, tobulinti energetikos infrastruktūrą, mažinti oro taršą, kuri Slovėnijos miesteliuose ir miestuose viršija ES vidurkį, stiprinti žiedinę ekonomiką, remti socialinį verslumą ir sparčiau riboti galimą poveikį regionams ir sektoriams, kuriems pertvarka daro didžiausią poveikį. Dabartinis išmetamo teršalų kiekio sumažėjimas bus tik trumpalaikis pasiekimas, jeigu ekonomikos gaivinimo priemonių paketuose nebus skiriama pakankamai dėmesio investicijoms į švarią energiją ir klimato sritį – tokiu atveju Slovėnija atsiliktų įgyvendinama savo klimato srities tikslus. Įveikti kai kuriuos dėl perėjimo prie neutralaus poveikio klimatui ekonomikos kylančius iššūkius, visų pirma 2020 m. šalies ataskaitos D priede nurodytose teritorijose, Slovėnijai turėtų padėti Teisingos pertvarkos fondo, kuris yra Komisijos pasiūlymo objektas, 2021–2027 m. laikotarpio programavimas. Tai suteiktų Slovėnijai galimybę kuo geriau pasinaudoti šiuo fondu;

                  (26)

                  siekiant tvarumo principu pagrįsto ekonomikos atsigavimo, reikės investicijų į tolesnę darniojo transporto plėtrą ir viešojo keleivinio transporto ir tvarių jungčių, visų pirma geležinkelių transporto srityje, rėmimą. Dėl COVID-19 krizės krovinių vežimo ir tranzito sektoriai susidūrė su papildomais sunkumais ir, nors Slovėnija ėmėsi būtinų veiksmų ir sudarė sąlygas prekių (visų pirma – būtinųjų) judėjimui, tie sunkumai neigiamai atsilieps šalies ekonomikos augimui;

                  (27)

                  įgyvendinant išėjimo iš krizės ir ekonomikos gaivinimo strategiją bus svarbu remti investicijas į mokslinius tyrimus ir inovacijas, kurie yra viena pagrindinių našumo ir ekonomikos augimo varomųjų jėgų. Dar iki krizės Slovėnija buvo vertinama tik kaip nuosaiki novatorė, o dėl to jai buvo sunkiau pasivyti pirmaujančias šalis. Verslo sektoriui tenka 75 % išlaidų moksliniams tyrimams ir plėtrai (MTP). Dėl ekonomikos nuosmukio įmonių MTP ir inovacijoms vėl kyla pavojus. Palyginti žemi inovacijų rodikliai, ypač kalbant apie MVĮ inovacijas, lemia lėtą novatoriškų verslo procesų ir sprendimų, kurių poreikį diktuoja COVID-19 krizė, kūrimą ir sklaidą. Siekiant padėti novatoriškoms MVĮ (be kita ko, startuoliams), kurių veikla susijusi su atsirandančiomis technologijoms ir proveržio inovacijomis, plėsti gamybą, būtinos investicijos. Akademinės bendruomenės ir verslo bendradarbiavimas daugiausia apsiriboja vidutinės klasės ir aukštųjų technologijų sektoriais. Mokslinių tyrimų organizacijų ir aukštojo mokslo institucijų įsteigtų žinių perdavimo biurų veiklos veiksmingumas labai skiriasi. Siekiant žinias sėkmingai pritaikyti inovacijoms kurti, šalies mokslinių tyrimų ir inovacijų veiklos rezultatams gerinti ir ekonomikos augimui skatinti, būtina palaikyti akademinės bendruomenės ir verslo ryšius. Viešosios išlaidos MTP buvo nedidelės, dalį jų sudaro Sąjungos struktūrinių fondų lėšos. Siekiant atsigauti po šios krizės, moksliniai tyrimai ir inovacijos, be kita ko, technologiniai ir taikomieji moksliniai tyrimai, turės tapti prioritetine viešųjų investicijų sritimi;

                  (28)

                  skaitmeninė transformacija bus itin svarbus ekonomikos atsigavimo po COVID-19 krizės veiksnys. Šalies potencialą šioje srityje atskleidė tai, kad kai kurios Slovėnijos įmonės, prasidėjus krizei, sparčiai įdiegė nuotolinio darbo sistemas ir e. prekybos sprendimus. Aktyvesnis verslo modelių ir gamybos procesų skaitmeninimas padėtų į šiuos transformacijos procesus įtraukti daugiau ekonomikos sektorių. Siekdama remti skaitmeninimo procesą mažiau pažangiose, tradicinėse pramonės šakose, Slovėnija gali remtis sukauptomis žiniomis ir puikiais pajėgumais robotikos, dirbtinio intelekto ir blokų grandinės technologijos srityse. Pakartotinai naudojant šiuo metu turimus įvairius viešojo sektoriaus duomenis būtų galima remti inovacijas ir didžiaisiais duomenimis grindžiamą ekonomiką. Patobulinus darbuotojų skaitmeninius įgūdžius būtų galima palyginti greitai padidinti jų įsidarbinimo galimybes ir prisidėti prie ekonomikos atsigavimo. Įdiegus patogias naudoti e. valdžios paslaugas ir skaitmenines viešąsias paslaugas būtų galima dar labiau sumažinti įmonėms tenkančią administracinę naštą. Nors jau dabar yra prieinamos įvairios internetinės viešosios paslaugos, siekiant, kad fiziniai asmenys ir įmonės jomis naudotųsi, reikės dėti pastangas didinti žmonių pasitikėjimą elektroninėmis operacijomis ir šių operacijų saugumą (pvz., diegti nacionalinę elektroninę tapatybės nustatymo priemonę, kibernetinio saugumo ir privatumo apsaugos priemones). Siekiant plėtoti pagrindines internetines socialines ir ekonomines paslaugas, būtinas spartus ir patikimas fiksuotasis ir judrusis plačiajuostis ryšys, be kita ko, kaimo vietovėse. 5G ryšio tinklo diegimo eigą lems tai, ar bus laiku paskirtas 5G spektras;

                  (29)

                  dėl COVID-19 taikomo izoliavimo laikotarpiu įprastą visų lygių švietimo įstaigų pamokų tvarką pakeitė nuotolinis mokymasis. E. mokymuisi būtina tinkama skaitmeninė infrastruktūra ir mokomoji medžiaga, o mokytojai turi turėti būtinų įgūdžių ir gauti pagalbą veiksmingam mokymui užtikrinti. Visi besimokantys asmenys, visų pirma priklausantys pažeidžiamoms grupėms, įskaitant neįgaliuosius ir kaimo vietovėse gyvenančius asmenis, turi turėti tinkamas sąlygas dalyvauti nuotolinio mokymosi procese ir pakankamų skaitmeninių įgūdžių, kad galėtų visapusiškai naudotis tokiu mokymosi būdu. Mokymo planuose ir programose skaitmeniniams įgūdžiams turėtų tekti svarbesnė vieta, visų pirma kad būtų pagerinti darbuotojų įgūdžiai. Tuomet būtų galima plačiau taikyti nuotolinio darbo tvarką ir naudotis skaitmeninėmis paslaugomis, užtikrinti geresnę skaitmeninių įgūdžių atitiktį darbo rinkos reikalavimams ir tokių pažeidžiamų grupių, kaip vyresnio amžiaus ar kaimo vietovėse gyvenančių asmenų, įtrauktį;

                  (30)

                  nors šioje Rekomendacijoje išdėstytose šaliai skirtose rekomendacijose (toliau – 2020 m. šaliai skirtos rekomendacijos) dėmesys sutelktas į COVID-19 pandemijos socialinio ir ekonominio poveikio švelninimą ir palankesnių sąlygų ekonomikai atsigauti sudarymą, 2019 m. šaliai skirtose rekomendacijose taip pat aptartos reformos, būtinos siekiant reaguoti į vidutinės trukmės laikotarpio ir ilgalaikius struktūrinius iššūkius. 2019 m. šaliai skirtos rekomendacijos tebėra aktualios, o jų įgyvendinimas bus toliau stebimas per visą kitų metų Europos semestrą. Tai apima ir 2019 m. šaliai skirtas rekomendacijas dėl ekonominės politikos, susijusios su investicijomis. Į visas 2019 m. šaliai skirtas rekomendacijas turėtų būti atsižvelgta sanglaudos politikos finansavimo po 2020 m. strateginio programavimo procese, be kita ko, rengiant dabartinės krizės poveikio švelninimo priemones ir išėjimo iš jos strategijas;

                  (31)

                  Europos semestras yra nuolatinio Sąjungos ekonominės ir užimtumo politikos koordinavimo sistema, galinti prisidėti prie ekonomikos tvarumo. Savo 2020 m. nacionalinėse reformų programose valstybės narės įvertino pažangą, padarytą įgyvendinant Jungtinių Tautų darnaus vystymosi tikslus (DVT). Užtikrindama, kad būtų visapusiškai įgyvendintos 2020 m. šaliai skirtos rekomendacijos, Slovėnija prisidės prie pažangos siekiant DVT ir prie bendrų pastangų užtikrinti konkurencingą tvarumą Sąjungoje;

                  (32)

                  siekiant greitai atsigauti nuo ekonominio COVID-19 pandemijos poveikio, labai svarbu glaudžiai koordinuoti ekonominės ir pinigų sąjungos šalių ekonomiką. Kaip valstybė narė, kurios valiuta yra euro, Slovėnija turėtų užtikrinti, kad jos politika ir toliau atitiktų 2020 m. rekomendacijas euro zonai ir būtų koordinuojama su kitų valstybių narių, kurių valiuta yra euro, politika, atsižvelgdama į euro grupės politines gaires;

                  (33)

                  per 2020 m. Europos semestrą Komisija atliko išsamią Slovėnijos ekonominės politikos analizę ir ją paskelbė 2020 m. šaliai skirtoje ataskaitoje. Be to, ji įvertino 2020 m. stabilumo programą, 2020 m. nacionalinę reformų programą, taip pat veiksmus, kurių Slovėnija ėmėsi atsižvelgdama į ankstesniais metais jai skirtas rekomendacijas. Komisija įvertino ne tik jų svarbą tvariai fiskalinei ir socialinei bei ekonominei Slovėnijos politikai, bet ir tai, kaip jie atitinka Sąjungos taisykles ir gaires, nes būtina stiprinti bendrą Sąjungos ekonomikos valdymą Sąjungos lygmens priemonėmis prisidedant prie būsimų nacionalinių sprendimų;

                  (34)

                  atsižvelgdama į šį vertinimą, Taryba išnagrinėjo 2020 m. stabilumo programą, o jos nuomonė (9) pateikta visų pirma toliau išdėstytoje 1 rekomendacijoje,

            REKOMENDUOJA Slovėnijai 2020 m ir 2021 m. imtis šių veiksmų:

                  1.

                  Laikantis bendrosios nukrypti leidžiančios išlygos pagal Stabilumo ir augimo paktą, imtis visų būtinų priemonių, kad būtų veiksmingai kovojama su COVID-19 pandemija, palaikoma ekonomika ir remiamas būsimas atsigavimas. Kai leis ekonominės sąlygos, vykdyti fiskalinę politiką, kuria siekiama užtikrinti apdairią vidutinės trukmės laikotarpio fiskalinę būklę ir skolos tvarumą, kartu didinant investicijas. Užtikrinti sveikatos ir ilgalaikės priežiūros sistemos atsparumą, be kita ko, užtikrinant tinkamą būtinųjų medicinos reikmenų tiekimą ir sprendžiant sveikatos priežiūros darbuotojų trūkumo problemą.

                  2.

                  Švelninti socialinį COVID-19 krizės poveikį ir jos poveikį užimtumui, be kita ko, užtikrinant tinkamą pajamų pakeitimą ir socialinę apsaugą. tobulinant sutrumpinto darbo laiko tvarką ir sudarant lanksčias darbo sąlygas. Užtikrinti, kad tomis priemonėmis būtų teikiama tinkama apsauga nestandartinių užimtumo formų darbuotojams.

                  3.

                  Toliau skubiai įgyvendinti įmonėms ir namų ūkiams skirtas likvidumo ir finansavimo priemones, taip pat mažinti administracinę naštą. Siekiant remti ekonomikos atsigavimą, paankstinti brandžių viešųjų investicinių projektų įgyvendinimą ir skatinti privačiąsias investicijas. Investicijas sutelkti į žaliąją ir skaitmeninę pertvarką, visų pirma, į švarią ir veiksmingą energijos gamybą ir vartojimą, aplinkosaugos infrastruktūrą, darnųjį transportą, mokslinius tyrimus ir inovacijas, taip pat į 5G ryšio tinklo diegimą. Remti įmonių skaitmeninius pajėgumus, ugdyti skaitmeninius įgūdžius, tobulinti e. prekybos ir e. sveikatos priemones.

         Priimta Briuselyje 2020 m. liepos 20 d.

               Tarybos vardu

               Pirmininkė

            J. KLOECKNER

         (1)  OL L 209, 1997 8 2, p. 1.

         (2)  2011 m. lapkričio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 1176/2011 dėl makroekonominių disbalansų prevencijos ir naikinimo (OL L 306, 2011 11 23, p. 25).

         (3)  O L C 301, 2019 9 5, p. 143.

         (4)  1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1467/97 dėl perviršinio deficito procedūros įgyvendinimo paspartinimo ir paaiškinimo (OL L 209, 1997 8 2, p. 6).

         (5)  2020 m. kovo 30 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) 2020/460, kuriuo dėl konkrečių priemonių investicijoms į valstybių narių sveikatos priežiūros sistemas ir kitus jų ekonomikos sektorius sutelkti reaguojant į COVID-19 protrūkį iš dalies keičiami reglamentai (ES) Nr. 1301/2013, (ES) Nr. 1303/2013 ir (ES) Nr. 508/2014 (Atsako į koronaviruso grėsmę investicijų iniciatyva) (OL L 99, 2020 3 31, p. 5).

         (6)  2020 m. balandžio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) 2020/558, kuriuo iš dalies keičiami reglamentai (ES) Nr. 1301/2013 ir (ES) Nr. 1303/2013, kiek tai susiję su konkrečiomis priemonėmis, kuriomis sudaromos išskirtinės lanksčios sąlygos naudoti Europos struktūrinių ir investicijų fondų lėšas reaguojant į COVID-19 protrūkį (OL L 130, 2020 4 24, p. 1).

         (7)  O L C 320, 2018 9 10, p. 103.

         (8)  Grynąsias pirmines valdžios sektoriaus išlaidas sudaro visos valdžios sektoriaus išlaidos atėmus palūkanų išlaidas, Sąjungos fondų pajamomis visiškai kompensuojamas išlaidas Sąjungos programoms ir išlaidų nedarbo išmokoms nediskrecinius pokyčius. Nacionaliniu lygmeniu finansuojamas bendrojo pagrindinio kapitalo formavimas išlyginamas per ketverių metų laikotarpį. Įskaičiuojamos diskrecinės su pajamomis susijusios priemonės arba įstatymais nustatytas pajamų padidėjimas. Vienkartinės priemonės, susijusios tiek su pajamomis, tiek su išlaidomis, neįskaičiuojamos.

         (9)  Pagal Reglamento (EB) Nr. 1466/97 5 straipsnio 2 dalį.