               EUROPOS KOMISIJA
            Briuselis, 2019 06 05
            COM(2019) 509 final
            Rekomendacija
            TARYBOS REKOMENDACIJA
            dėl 2019 m. Ispanijos nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2019 m. Ispanijos stabilumo programos

               Rekomendacija

               TARYBOS REKOMENDACIJA

               dėl 2019 m. Ispanijos nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2019 m. Ispanijos stabilumo programos

               EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,

               atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 121 straipsnio 2 dalį ir 148 straipsnio 4 dalį,

               atsižvelgdama į 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei koordinavimo
                  1
               , ypač į jo 5 straipsnio 2 dalį,

               atsižvelgdama į 2011 m. lapkričio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 1176/2011 dėl makroekonominių disbalansų prevencijos ir naikinimo
                  2
               , ypač į jo 6 straipsnio 1 dalį,

               atsižvelgdama į Europos Komisijos rekomendaciją,

               atsižvelgdama į Europos Parlamento rezoliucijas,

               atsižvelgdama į Europos Vadovų Tarybos išvadas,

               atsižvelgdama į Užimtumo komiteto nuomonę,

               atsižvelgdama į Ekonomikos ir finansų komiteto nuomonę,

               atsižvelgdama į Socialinės apsaugos komiteto nuomonę,

               atsižvelgdama į Ekonominės politikos komiteto nuomonę,

               kadangi:

               (1)2018 m. lapkričio 21 d. Komisija priėmė metinę augimo apžvalgą, kuria pradedamas 2019 m. Europos ekonominės politikos koordinavimo semestras. Ji tinkamai atsižvelgė į 2017 m. lapkričio 17 d. Europos Parlamento, Tarybos ir Komisijos paskelbtą Europos socialinių teisių ramstį. 2019 m. kovo 21 d. Europos Vadovų Taryba patvirtino metinėje augimo apžvalgoje nustatytus prioritetus. 2018 m. lapkričio 21 d. Komisija pagal Reglamentą (ES) Nr. 1176/2011 taip pat priėmė įspėjimo mechanizmo ataskaitą – joje Ispanija nurodyta kaip viena iš valstybių narių, dėl kurių reikės parengti nuodugnią apžvalgą. Tą pačią dieną Komisija taip pat priėmė rekomendaciją dėl Tarybos rekomendacijos dėl euro zonos ekonominės politikos; tą rekomendaciją Europos Vadovų Taryba patvirtino 2019 m. kovo 21 d. 2019 m. balandžio 9 d. Taryba priėmė rekomendaciją dėl euro zonos ekonominės politikos (toliau – euro zonai skirta rekomendacija);

               (2)kaip valstybė narė, kurios valiuta yra euro, atsižvelgdama į glaudžias ekonominės ir pinigų sąjungos šalių ekonomikos sąsajas, Ispanija turėtų užtikrinti, kad euro zonai skirta rekomendacija, kaip nurodyta toliau išdėstytose 1–4 rekomendacijose, būtų visiškai ir laiku įgyvendinta; Visų pirma, našumo didinimo priemonės padės įgyvendinti pirmą euro zonai skirtą rekomendaciją dėl našumo didinimo siekiant perbalansuoti euro zoną, naudojant nenumatytas pajamas valstybės skolai mažinti; sutelkus su investicijomis susijusią ekonominę politiką į nurodytas sritis, bus lengviau įgyvendinti antrą euro zonai skirtą rekomendaciją dėl rezervų atkūrimo ir investicijų rėmimo, o priemonės, kuriomis siekiama gerinti įgūdžius ir didinti įsidarbinimo galimybes, padės įgyvendinti trečią euro zonai skirtą rekomendaciją dėl darbo rinkos veikimo;

               (3)2019 m. vasario 27 d. paskelbta 2019 m. Ispanijos ataskaita
                  3
               . Joje įvertinta Ispanijos pažanga, padaryta įgyvendinant 2018 m. liepos 13 d. Tarybos priimtas šaliai skirtas rekomendacijas, veiksmai, kurių šalis ėmėsi atsižvelgdama į ankstesniais metais priimtas rekomendacijas, ir Ispanijos pažanga siekiant nacionalinių tikslų pagal strategiją „Europa 2020“; Į ją įtraukti ir nuodugnios apžvalgos pagal Reglamento (ES) Nr. 1176/2011 5 straipsnį rezultatai, kurie taip pat buvo paskelbti 2019 m. vasario 27 d.
                  4
                Atlikusi analizę Komisija padarė išvadą, kad Ispanijoje yra susidaręs makroekonominis disbalansas. Didelės vidaus ir išorės (valstybės ir privačiojo sektorių) skolos bei didelis nedarbas mažo našumo augimo sąlygomis vis dar lemia pažeidžiamumą, turintį tarpvalstybinių pasekmių. Privačiojo sektoriaus skola mažėja, tačiau dar reikia gerokai mažinti įsiskolinimus. Nepaisant tolesnio tvirto BVP augimo, valdžios sektoriaus skolos santykis su BVP išlieka didelis. Nedarbo lygis toliau sparčiai mažėjo, tačiau tebėra labai didelis, o didelis darbo rinkos susiskaidymas į terminuotų ir neterminuotų darbo sutarčių segmentus trukdo greičiau augti darbo našumui. Po 2012–2015 m. sparčiai vykdytų reformų pastaraisiais metais besikeičiančios politinės aplinkybės prisidėjo prie to, kad dar vienus metus pažanga įgyvendinant rekomendacijas buvo nedidelė. Dabartinė palanki ekonominė padėtis suteikia galimybę imtis reikalingiausių reformų, kad Ispanijos ekonomika taptų atsparesnė, o našumo augimas paspartėtų;

               (4)2019 m. balandžio 30 d. Ispanija pateikė 2019 m. nacionalinę reformų programą ir 2019 m. stabilumo programą. Siekiant atsižvelgti į jų tarpusavio sąsajas, abi programos vertintos vienu metu;

               (5)2019 m. stabilumo programoje nurodomi veiksmai, kurių imtasi siekiant įgyvendinti Ispanijos stabilumo įstatyme nustatytas prevencines ir taisomąsias priemones. Tačiau joje nėra planuojama automatiškai užtikrinti šių priemonių vykdymą ir peržiūrėti Stabilumo įstatymo išlaidų taisyklę, kad būtų sustiprintas jos indėlis į fiskalinį konsolidavimą, ypač ekonominio pakilimo laikotarpiais. Kiek tai susiję su viešaisiais pirkimais, siekiant padidinti viešųjų išlaidų veiksmingumą ir padėti užkirsti kelią pažeidimams, bus labai svarbu plačiu mastu įgyvendinti 2017 m. priimtą Viešojo sektoriaus sutarčių įstatymą. Visų pirma svarbu, kad naujoji valdymo struktūra, t. y. Nepriklausomas reguliavimo ir priežiūros biuras, galėtų veiksmingai atlikti jam pavestas užduotis ir kad būtų skubiai priimta išsami nacionalinė viešųjų pirkimų strategija, aktyviai dalyvaujant perkančiosioms organizacijoms ir subjektams nacionaliniu, regioniniu ir vietos lygmenimis. Galiausiai, 2019 m. turi būti atlikta keletas išlaidų peržiūrų, o įgyvendinus po jų pateiktas rekomendacijas turėtų padidėti viešųjų išlaidų veiksmingumas;

               (6)į atitinkamas konkrečioms šalims skirtas rekomendacijas atsižvelgta sudarant 2014–2020 m. Europos struktūrinių ir investicijų fondų (toliau – ESI fondai) programas. Kaip numatyta Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1303/2013
                  5
                23 straipsnyje, Komisija, jei tai būtina siekiant remti atitinkamų Tarybos rekomendacijų įgyvendinimą, gali paprašyti valstybės narės peržiūrėti savo partnerystės sutartį ir susijusias programas bei pasiūlyti jų pakeitimų. Kaip naudotųsi šia nuostata, Komisija išsamiau nurodė priemonių, kuriomis ESI fondų veiksmingumas siejamas su patikimu ekonomikos valdymu, taikymo gairėse
                  6
               ;

               (7)laiku ir tvariai panaikinus perviršinį deficitą ir atsižvelgiant į Tarybos sprendimą (ES) [2019/X] panaikinti perviršinio deficito procedūrą, Ispanijai taikoma Stabilumo ir augimo pakto prevencinė dalis ir pereinamojo laikotarpio skolos taisyklė. Pagal ją prognozuojama, kad valdžios sektoriaus balansas padidės nuo -2,5 % BVP 2018 m. iki -2,0 % BVP 2019 m. ir 2022 m. bus pasiektas subalansuotas biudžetas. Remiantis perskaičiuotu struktūriniu balansu
                  7
               , vidutinio laikotarpio biudžeto tikslo, t. y. struktūrinio biudžeto balanso, per programos laikotarpį pasiekti neplanuojama. Stabilumo programoje numatoma, kad valdžios sektoriaus skolos ir BVP santykis sumažės nuo 97,1 % 2018 m. iki 95,8 % 2019 m. ir 2022 m. pasieks 88,7 %. Makroekonominis scenarijus, kuriuo grindžiamos tos biudžeto projekcijos, yra tikėtinas. Rizika, susijusi su 2019 m. stabilumo programoje nustatytų fiskalinių tikslų įgyvendinimu, daugiausia susijusi su pajamomis, o netikrumas dėl pajamų ar galimybių priimti daugelį pajamų priemonių yra didelis;

               (8)2018 m. liepos 13 d. Taryba rekomendavo Ispanijai užtikrinti, kad 2019 m. grynųjų pirminių valdžios sektoriaus išlaidų nominalus augimas
                  8
                neviršytų 0,6 %, o tai atitiktų 0,65 % BVP metinį struktūrinį koregavimą. Remiantis Komisijos 2019 m. pavasario prognoze, esama rizikos, kad 2019 m. bus labai nukrypta nuo rekomenduojamo koregavimo plano, kuriuo siekiama vidutinio laikotarpio biudžeto tikslo;

               (9)atsižvelgiant į Ispanijos valdžios sektoriaus skolos ir BVP santykį, viršijantį Sutartyje nustatytą 60 % BVP pamatinę vertę, ir prognozuojamą teigiamą 2,0 % BVP gamybos apimties atotrūkį, 2020 m. grynosios pirminės valdžios sektoriaus nominaliosios išlaidos neturėtų augti, o tai atitinka 1,0 % BVP struktūrinį koregavimą pagal bendrai sutartą reikalavimų koregavimo matricą taikant Stabilumo ir augimo paktą. Be to, esama požymių, kad nepanaudoti ekonomikos pajėgumai yra nepakankamai įvertinti, o 2019 m. prognozuojama, kad išliks mažesnė nei 2 % infliacija ir tolesnis darbo rinkos sąstingis (aukštas nedarbo lygis ir labai didelė dalis nesavanoriško darbo ne visą darbo dieną, laikinieji darbuotojai ir dirbančiųjų skurdas). Be to, tikėtinumo vertinimo priemonė taip pat rodo, kad pagal bendrai sutartą metodiką nustatyti gamybos apimties atotrūkio įverčiai yra mažai tikėtini. Tuo remiantis 0,65 % BVP metinis struktūrinis koregavimas, atitinkantis didžiausią grynųjų pirminių valdžios sektoriaus išlaidų augimą, sudarantį 0,9 % BVP, yra tinkamas. Remiantis Komisijos 2019 m. pavasario prognoze, jeigu politika nesikeis, esama rizikos, kad 2020 m. bus labai nukrypta nuo reikalaujamo fiskalinio koregavimo. Be to, prognozuojama, kad 2019 ir 2020 m. Ispanija pereinamojo laikotarpio skolos taisyklės reikalavimų nesilaikys. Apskritai Taryba mano, kad nuo 2019 m. turėtų būti imtasi reikiamų priemonių siekiant užtikrinti, kad būtų laikomasi Stabilumo ir augimo pakto nuostatų. Būtų svarbu bet kokias nenumatytas pajamas naudoti valdžios sektoriaus skolos santykiui toliau mažinti;

               (10)užimtumas Ispanijoje toliau tvirtai auga. Nedarbas toliau mažėja, tačiau jis vis dar gerokai viršija Europos Sąjungos vidurkį, ypač jaunimo ir žemos kvalifikacijos asmenų. Vyrų ir moterų užimtumo ir karjeros trukmės skirtumai tebėra dideli. Tai – neišnaudotas potencialas, atsižvelgiant taip pat ir į sparčiai senėjančią visuomenę;

               (11)nors terminuotų darbo sutarčių skaičius palaipsniui mažėja, jos vis dar plačiai taikomos, taip pat ir sektoriuose, kuriuose mažiau tikėtina sezoninė ar ciklinė veikla, – šis rodiklis vienas didžiausių Europoje, tai gali stabdyti Ispanijos ekonomikos augimo potencialą ir socialinę sanglaudą. Labiausiai nukenčia jaunimas, žemos kvalifikacijos asmenys ir trečiųjų šalių piliečiai, kurie dažnai gauna mažesnes socialines išmokas ir kuriems kyla didesnė skurdo rizika. Terminuotos darbo sutartys dažnai yra labai trumpos ir nepakankamai skatina darbuotojus ir darbdavius investuoti į mokymą, o tai savo ruožtu stabdo našumo augimą. Pereiti nuo terminuotos darbo sutarties prie neterminuotos vis dar sudėtinga, o darbo jėgos judumo kliūtys mažina galimybes darbo ieškantiems asmenims ir trukdo darbo jėgai veiksmingai pasiskirstyti visoje šalyje;

               (12)Ispanija sustiprino paramą ilgalaikiams bedarbiams, kurie 2018 m. vis dar sudarė 6,4 % aktyvių gyventojų. Naujausiomis iniciatyvomis siekiama padėti jaunimui įsidarbinti, teikiant jiems konsultacijas ir profesinio orientavimo paslaugas, tačiau valstybinėms užimtumo tarnyboms vis dar tenka maža laisvų darbo vietų dalis ir reikia dėti daugiau pastangų, kad jos būtų geriau panaudojamos vykdant darbo paiešką ir įdarbinant. Visų pirma kai kuriuose regionuose menkai bendradarbiaujama su darbdaviais, o profiliavimo priemonės, skirtos darbo ieškančių asmenų ir darbdavių poreikiams geriau suderinti, tebėra pradiniame rengimo etape. Viešųjų užimtumo tarnybų ir socialinių tarnybų bendradarbiavimas vyksta, tačiau kai kuriuose regionuose jis tebėra ribotas. Didesnės investicijos į modernias viešąsias užimtumo tarnybas kartu su parama darbo jėgos judumui užtikrinti galėtų padėti padidinti darbuotojų galimybes įsidarbinti ir prisitaikyti bei palengvinti asmens statuso keitimą darbo rinkoje ir taip pagerinti Ispanijos našumą ir ilgalaikį integracinį augimą;

               (13)pastangos sustiprinti darbo inspekcijų veiklą siekiant kovoti su piktnaudžiavimu terminuotomis darbo sutartimis duoda tam tikrų rezultatų ir neterminuotų darbo sutarčių skaičius, kaip grynojo užimtumo augimo dalis, didėja. Tačiau darbdaviai ir toliau dažnai naudojasi trumpalaikėmis sutartimis. Iš ankstesnės patirties matyti, kad remiant kokybišką užimtumą dauguma paskatų darbo vietų kūrimui remti yra riboto poveikio. Siekdama supaprastinti sistemą Ispanija pradėjo naują vertinimą, tačiau jo rezultatai dar nėra žinomi. Norint iki 2019 m. pabaigos pasiekti 8 % tikslą, reikia sparčiau vykdyti įdarbinimo konkursus, siekiant visuose valdžios lygmenyse sumažinti įdarbinimo pagal terminuotas sutartis viešajame sektoriuje dalį. Nors rengti trišales apskritojo stalo diskusijas yra gera praktika siekiant, kad socialiniai partneriai aktyviau dalyvautų formuojant politiką, dar galima surengti išsamesnes ir savalaikiškesnes konsultacijas;

               (14)nors asmenų, kuriems gresia skurdas ir socialinė atskirtis, taip pat pajamų nelygybė, dalis mažėja, tačiau ji tebeviršija Sąjungos vidurkį. Tarp laikinųjų arba žemos kvalifikacijos darbuotojų arba ne ES gimusių asmenų dirbančiųjų skurdo lygis yra didelis. Vaikų skurdo lygis, nors ir mažėja, tebėra labai didelis. Socialinių pervedimų, išskyrus pensijas, pajėgumai siekiant sumažinti skurdą išlieka vieni mažiausių Sąjungoje, ypač vaikams. Vaikų turinčių namų ūkių socialinės išlaidos, kaip BVP dalis, Ispanijoje yra vienos iš mažiausių ES ir jų tikslingumas yra prastas. Nepaisant teigiamos tendencijos, vis dar yra didelių spragų, kalbant apie gyventojų su didele ir vidutine priklausomybe aprėptį. Nacionalinė pagalba bedarbiams tebėra suskaidyta į daugybę programų, skirtų įvairioms darbo ieškančių asmenų grupėms. Naujausios priemonės, kuriomis gerinama vyresnio amžiaus ilgalaikių bedarbių (52 metų ar vyresnių) aprėptis ir jų pajamų paramos apsauga, gali kartu susilpninti paskatas dirbti šioje konkrečioje grupėje. Tuo tarpu regioninių minimalių pajamų programų prieigos sąlygos, aprėptis ir adekvatumas įvairiuose regionuose labai skiriasi, o jų ribotas perkeliamumas tarp regionų mažina darbo jėgos judumo paskatas. Todėl yra žmonių, kuriems reikia paramos, bet jie jos negauna. Pradėjus taikyti visuotinės socialinės kortelės sistemą, socialinių išmokų sistema taps skaidresnė ir bus galima ją tikslingiau taikyti. Nors atsigavus ekonomikai ir toliau mažinamas skurdas, siekiant integracinio augimo, reikia investuoti į socialinės įtraukties politiką ir socialinę infrastruktūrą (pvz., socialinį būstą). Be to, Ispanija susiduria su tam tikromis teritorinės sanglaudos problemomis, pavyzdžiui, ūmiu gyventojų skaičiaus mažėjimu ir senėjimu tam tikrose kaimo vietovėse. Veiksmai, kuriais skatinamas verslumas, skaitmeninimas ir socialinė ekonomika, gali padėti spręsti šias problemas, įgyvendinant integruotas teritorinės plėtros strategijas;

               (15)per krizę Ispanijos pensijų sistema atliko svarbų vaidmenį padedant išlaikyti vyresnio amžiaus žmonių gyvenimo kokybę – dėl to jiems kyla mažesnė skurdo rizika. Remiantis 2018 m. Visuomenės senėjimo ataskaitos ir Pensijų adekvatumo ataskaitos prognozėmis, 2011 ir 2013 m. reformos padėjo užtikrinti ilgalaikį pensijų tvarumą ir santykinį adekvatumą. Tačiau toliau siejant pensijų didinimą su infliacija (kaip nuspręsta 2018 ir 2019 m.) ir atidėjus tvarumo veiksnio taikymą, reikėtų imtis kompensacinių priemonių, kad būtų užtikrintas pensijų sistemos tvarumas vidutiniu ir ilguoju laikotarpiu. Be to, reikėtų imtis veiksmų siekiant spręsti pagrindinę būsimų pensininkų pajamų adekvatumo problemą ir jų darbo stažo trukmės ir išsamumo klausimą didelio nedarbo sąlygomis, kai plačiu mastu taikomos terminuotos darbo sutartys ir samdoma darbui ne visą darbo dieną;

               (16)Ispanijos inovacijų veiklos rezultatams ir našumo augimui trukdo mažėjantis investicijų į mokslinius tyrimus ir technologinę plėtrą lygis ir įgūdžių paklausos ir pasiūlos neatitiktis. Ispanijos verslo sektoriaus, ypač didelių įmonių, mokslinių tyrimų ir technologinės plėtros išlaidos sudaro tik pusę Sąjungos vidurkio, be to, yra didelių skirtumų tarp regionų. Šį skirtumą sustiprina mažas ir vis mažėjantis moksliniams tyrimams ir technologinei plėtrai skirto valstybės biudžeto vykdymo lygis. Įgūdžių trūkumas ir neatitiktis yra dar viena svarbi kliūtis kuriant ir naudojant pažangias technologijas, visų pirma mažosiose ir vidutinėse įmonėse. Daugelyje Ispanijos regionų užimtumas aukštųjų technologijų sektoriuose ir žinioms imlių paslaugų sektoriuje yra gerokai mažesnis už Sąjungos vidurkį. Nors rengiamos pažangiajai specializacijai skirtos regioninės inovacijų strategijos ir paprastinamas nacionalinės mokslinių tyrimų ir inovacijų politikos valdymas, koordinavimas nacionaliniu ir regioniniu lygmeniu kuriant, įgyvendinant ir vertinant politiką tebėra silpnas. Norint pagerinti Ispanijos inovacijų veiklos rezultatus, reikia didelių investicijų, kad būtų skatinamas verslumas ir pradedančiosios įmonės bei padedama joms augti, taip pat skatinamas visų įmonių konkurencingumas ir jų prisitaikymas – taip pat ir per skaitmeninimą – prie didesnės pridėtinės vertės veiklos, siekiant plėsti jų veiklą tarptautinėse rinkose. Taip pat reikia daugiau dėmesio skirti viešojo ir privačiojo sektorių partnerystėms, akademinės bendruomenės ir verslo atstovų bendradarbiavimui ir technologijų perdavimui, visų pirma mažosioms ir vidutinėms įmonėms, sustiprintam mokslinių tyrimų ir inovacijų politikos valdymui visais valdžios lygmenimis ir glaudesniam mokslinių tyrimų ir technologijų plėtros infrastruktūros bei projektų derinimui su regioninėmis ir nacionalinėmis inovacijų strategijomis;

               (17)nors Ispanijoje mokyklos nebaigusių asmenų skaičius mažėja, jis tebėra labai didelis ir išlieka didelių regioninių skirtumų. Yra galimybių gerinti švietimo rezultatus, kurie įvairiuose regionuose labai skiriasi. Abu veiksniai neigiamai veikia ilgalaikį našumo augimo potencialą. Pastangos reformuoti švietimo sistemą vilkinamos. Įmonės nurodo, kad, norint pasinaudoti inovacijomis, sunku rasti reikalingų įgūdžių turinčių darbuotojų, visų pirma informacinių ir ryšių technologijų specialistų. Ispanija patvirtino dualinės profesinio švietimo ir mokymo sistemos, kuri galėtų atlikti svarbų vaidmenį suteikiant įgūdžių ir kvalifikacijos, kad būtų galima įsisavinti inovacijas, atnaujinimo priemones, tačiau dalyvavimas šiose sistemose išlieka nedidelis. Ispanijoje tretinį išsilavinimą įgijusių asmenų dalis didesnė už ES vidurkį, tačiau aukštųjų mokyklų absolventams sunku rasti tinkamų darbo vietų. Žmogiškojo kapitalo plėtojimas visais švietimo ir mokymo lygmenimis, įskaitant aukštąjį mokslą ir profesinį mokymą, taip pat glaudesnis švietimo ir verslo atstovų bendradarbiavimas, siekiant sumažinti esamą gebėjimų paklausos ir pasiūlos neatitiktį, galėtų suteikti daugiau galimybių jauniems absolventams patekti į darbo rinką. Taip pat būtų galima aprūpinti įmones reikalingų įgūdžių ir kvalifikaciją turinčiais darbuotojais, siekiant didinti įmonių inovacinį pajėgumą ir pasinaudoti visomis skaitmeninimo teikiamomis augimo galimybėmis. Darbuotojų perkvalifikavimas, kad šie įgytų skaitmeninių įgūdžių, taip pat leistų Ispanijos įmonėms išlikti konkurencingoms vis labiau skaitmenizuotoje ekonomikoje; Visi šie veiksmai padėtų mažinti regionų skirtumus;

               (18)dėl Ispanijos reglamentavimo ribojamojo poveikio ir susiskaidymo įmonės negali pasinaudoti masto ekonomija ir tai stabdo našumą. Įstatymas dėl rinkos bendrumo tebėra svarbi priemonė šiems klausimams spręsti. Ryžtingiau įgyvendinant šį įstatymą ir panaikinus nustatytus paslaugų apribojimus, visų pirma tam tikroms profesinėms paslaugoms, pavyzdžiui, statybų inžinierių, architektų, teisinėms ir kompiuterinėms paslaugoms, pagerėtų ekonomikos augimo galimybės ir konkurencija. Kaip ir kitose srityse, kuriose regionai yra pagrindiniai sėkmingo reformų įgyvendinimo subjektai, tvirtesnis ir ilgalaikis nacionalinių ir regioninių valdžios institucijų veiklos koordinavimas galėtų padidinti šios srities politikos veiksmingumą;

               (19)neužbaigtos krovinių vežimo geležinkelių transportu jungtys ir ribota integracija su Sąjungos elektros energijos ir dujų rinkomis neleidžia Ispanijai visapusiškai pasinaudoti ES bendrąja rinka. Dėl šios priežasties Ispanija taip pat turi toliau investuoti į elektros energijos jungtis su likusia Sąjungos dalimi, kad iki 2020 m. pasiektų bent 10 % savo įrengtųjų elektros energijos gamybos pajėgumų tikslą. Investicijos taip pat reikalingos tam, kad būtų galima daugiau naudoti geležinkelius kroviniams vežti, įskaitant tarpvalstybines jungtis su Prancūzija ir Portugalija, ir jungtis su uostais ir logistikos centrais;

               (20)investicijų taip pat labai trūksta gamtos išteklių valdymo srityje, kad būtų užtikrintas tvaresnis vystymosi modelis. Energijos suvartojimo pastatuose mažinimas ir pažangiųjų elektros energijos tinklų bei atsinaujinančiosios elektros energijos kaupimo pajėgumų plėtojimas padėtų geriau valdyti paklausą. Papildomos pastangos turėtų paskatinti tvarų transportą ir žiedinę ekonomiką. Kai kurios Ispanijos vietovės yra tarp tų Europos vietovių, kurios patiria didžiausią klimato kaitos poveikį ir spaudimą dėl esamų vandens išteklių, kuriems reikia papildomų investicijų į infrastruktūrą, kad būtų pagerinta vandentvarka, pvz., nuotekų valymas, nuotėkių tinkluose mažinimas ir vandens tiekimas. Nepaisant pastarųjų metų nuolatinės pažangos, Ispanijai vis dar reikia įvykdyti tam tikrus Sąjungos vandens teisės aktų reikalavimus. Pažanga įgyvendinant visus šiuos tikslus Ispanijai būtų naudinga aplinkos, ekonomikos ir socialiniu požiūriu;

               (21)visais nustatytais investicijų trūkumo atvejais reikėtų atsižvelgti į konkrečius regioninius investavimo poreikių skirtumus. Teritoriniai BVP vienam gyventojui skirtumai yra nedideli, tačiau jie tebėra platesnio masto nei prieš krizę, daugiausia dėl asimetrinio darbo vietų skaičiaus mažinimo poveikio regionuose. Šiuo metu didžiausi nustatyti regionų skirtumai yra susiję su darbo ir socialinių rezultatų rodikliais, pagal kuriuos dauguma Ispanijos regionų atsilieka nuo Sąjungos vidurkio. Kiti socialiniai ir ekonominiai rodikliai rodo didelius teritorinius skirtumus, pvz., inovacijų, verslumo ir konkurencingumo srityse. Vykdant su investicijomis susijusią ekonominę politiką reikėtų tinkamai atsižvelgti į regioninius investicijų poreikių skirtumus;

               (22)pašalinti tam tikrus rekomendacijose nustatytus trūkumus, visų pirma šalies ataskaitos
                  9
                D priede nurodytose srityse, galėtų padėti 2021–2027 m. ES fondų programavimas. Tai suteiktų Ispanijai galimybę atsižvelgiant į regioninius skirtumus ir ypatingą atokiausio Kanarų salų regiono situaciją optimaliai panaudoti šiuos fondus nustatytuose sektoriuose. Kad šios investicijos būtų sėkmingos, svarbu stiprinti šalies administracinius gebėjimus valdyti šiuos fondus;

               (23)per 2019 m. Europos semestrą Komisija atliko išsamią Ispanijos ekonominės politikos analizę ir ją paskelbė 2019 m. šalies ataskaitoje. Be to, ji įvertino 2019 m. stabilumo programą ir 2019 m. nacionalinę reformų programą, taip pat veiksmus, kurių Ispanija ėmėsi atsižvelgdama į ankstesniais metais jai skirtas rekomendacijas. Komisija įvertino ne tik jų svarbą tvariai fiskalinei ir socialinei bei ekonominei Ispanijos politikai, bet ir tai, kaip jie atitinka Sąjungos taisykles ir gaires, nes būtina stiprinti bendrą Sąjungos ekonomikos valdymą Sąjungos lygio priemonėmis prisidedant prie būsimų nacionalinių sprendimų;

               (24)atsižvelgdama į šį vertinimą, Taryba išnagrinėjo 2019 m. stabilumo programą, o jos nuomonė
                  10
                pateikta visų pirma toliau išdėstytoje 1 rekomendacijoje;

               (25)atsižvelgdama į Komisijos nuodugnios apžvalgos ir šio vertinimo rezultatus, Taryba išnagrinėjo 2019 m. nacionalinę reformų programą ir 2019 m. stabilumo programą. Jos rekomendacijos pagal Reglamento (ES) Nr. 1176/2011 6 straipsnį pateiktos toliau išdėstytose 1–4 rekomendacijose,

               REKOMENDUOJA Ispanijai 2019 ir 2020 m. imtis šių veiksmų:

               1.Užtikrinti, kad 2020 m. grynųjų pirminių valdžios sektoriaus išlaidų nominalus augimas neviršytų 0,9 %, o tai atitiktų 0,65 % BVP metinį struktūrinį koregavimą. Imtis priemonių, siekiant sugriežtinti fiskalinės ir viešųjų pirkimų sistemų taikymą visais valdžios lygmenimis. Užtikrinti pensijų sistemos tvarumą. Nenumatytas pajamas panaudoti tam, kad būtų greičiau mažinamas valdžios sektoriaus skolos santykis.

               2.Užtikrinti, kad užimtumo ir socialinės tarnybos turėtų pakankamai pajėgumų teikti veiksmingą paramą. Skatinti perėjimą prie neterminuotų darbo sutarčių, be kita ko, supaprastinant samdos paskatų sistemą. Gerinti paramą šeimoms ir panaikinti nacionalinės pagalbos bedarbiams bei regioninių minimalių pajamų garantavimo schemų aprėpties spragas. Mažinti mokyklos nebaigusių asmenų skaičių ir gerinti švietimo rezultatus, atsižvelgiant į regionų skirtumus. Stiprinti švietimo įstaigų ir įmonių bendradarbiavimą, siekiant gerinti aprūpinimą darbo rinkai reikalingų įgūdžių ir kvalifikaciją turinčiais darbuotojais, ypač informacinių ir ryšių technologijų srityje.

               3.Vykdant su investicijomis susijusią ekonominę politiką sutelkti dėmesį į inovacijų, išteklių ir energijos vartojimo efektyvumo skatinimą, krovininio geležinkelių transporto infrastruktūros atnaujinimą ir energetikos jungčių su likusia Sąjungos dalimi išplėtimą, atsižvelgiant į regionų skirtumus. Didinti mokslinių tyrimų ir inovacijų politikos veiksmingumą.

               4.Toliau įgyvendinti Įstatymą dėl rinkos bendrumo užtikrinant, kad visais valdžios lygmenimis taisyklės, reglamentuojančios ekonominės veiklos, visų pirma susijusios su paslaugų teikimu, pradėjimo galimybę ir vykdymą, atitiktų to įstatymo principus, ir pagerinant administravimo įstaigų bendradarbiavimą.

               Priimta Briuselyje

                     Tarybos vardu

                     Pirmininkas

                     (1)

                        OL L 209, 1997 8 2, p. 1.

                     (2)

                        OL L 306, 2011 11 23, p. 25.

                     (3)

                        SWD(2019) 1008 final.

                     (4)

                        COM(2019) 150 final.

                     (5)

                        2013 m. gruodžio 17 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 1303/2013, kuriuo nustatomos Europos regioninės plėtros fondui, Europos socialiniam fondui, Sanglaudos fondui, Europos žemės ūkio fondui kaimo plėtrai ir Europos jūros reikalų ir žuvininkystės fondui bendros nuostatos ir Europos regioninės plėtros fondui, Europos socialiniam fondui, Sanglaudos fondui ir Europos jūros reikalų ir žuvininkystės fondui taikytinos bendrosios nuostatos ir panaikinamas Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1083/2006 (OL L 347, 2013 12 20, p. 320).

                     (6)

                        COM(2014) 494 final.

                     (7)

                        Pagal ciklą pakoreguotas balansas atėmus vienkartines ir laikinąsias priemones, Komisijos perskaičiuotas taikant bendrai sutartą metodiką.

                     (8)

                        Grynąsias pirmines valdžios sektoriaus išlaidas sudaro visos valdžios sektoriaus išlaidos atmetus palūkanų išlaidas, Sąjungos fondų pajamomis visiškai kompensuojamas išlaidas Sąjungos programoms ir išlaidų nedarbo išmokoms nediskrecinius pokyčius. Nacionaliniu lygmeniu finansuojamas bendrojo pagrindinio kapitalo formavimas išlyginamas per 4 metų laikotarpį. Įskaičiuojamos diskrecinės pajamų priemonės arba teisės aktais nustatytas pajamų didėjimas. Vienkartinės priemonės, susijusios tiek su pajamomis, tiek su išlaidomis, neįskaičiuojamos.

                     (9)

                        SWD(2019) 1008 final.

                     (10)

                        Pagal Tarybos reglamento (EB) Nr. 1466/97 5 straipsnio 2 dalį.


               EUROPOS KOMISIJA
            Briuselis, 2019 06 05
            COM(2019) 517 final
            Rekomendacija
            TARYBOS REKOMENDACIJA
            dėl 2019 m. Vengrijos nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2019 m. Vengrijos konvergencijos programos

               Rekomendacija

               TARYBOS REKOMENDACIJA

               dėl 2019 m. Vengrijos nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2019 m. Vengrijos konvergencijos programos

               EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,

               atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 121 straipsnio 2 dalį ir 148 straipsnio 4 dalį,

               atsižvelgdama į 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei koordinavimo
                  1
               , ypač į jo 9 straipsnio 2 dalį,

               atsižvelgdama į Europos Komisijos rekomendaciją,

               atsižvelgdama į Europos Parlamento rezoliucijas,

               atsižvelgdama į Europos Vadovų Tarybos išvadas,

               atsižvelgdama į Užimtumo komiteto nuomonę,

               atsižvelgdama į Ekonomikos ir finansų komiteto nuomonę,

               atsižvelgdama į Socialinės apsaugos komiteto nuomonę,

               atsižvelgdama į Ekonominės politikos komiteto nuomonę,

               kadangi:

               (1)2018 m. lapkričio 21 d. Komisija priėmė metinę augimo apžvalgą, kuria pradedamas 2019 m. Europos ekonominės politikos koordinavimo semestras. Ji tinkamai atsižvelgė į 2017 m. lapkričio 17 d. Europos Parlamento, Tarybos ir Komisijos paskelbtą Europos socialinių teisių ramstį. 2019 m. kovo 21 d. Europos Vadovų Taryba patvirtino metinėje augimo apžvalgoje nustatytus prioritetus. 2018 m. lapkričio 21 d. Komisija pagal Reglamentą (ES) Nr. 1176/2011 taip pat priėmė ir įspėjimo mechanizmo ataskaitą – joje Vengrija nenurodyta kaip viena iš valstybių narių, dėl kurių reikės parengti nuodugnią apžvalgą;

               (2)2019 m. vasario 27 d. paskelbta 2019 m. Vengrijos ataskaita
                  2
               . Joje įvertinta Vengrijos pažanga, padaryta įgyvendinant 2018 m. liepos 13 d. Tarybos priimtas šaliai skirtas rekomendacijas, veiksmai, kurių šalis ėmėsi atsižvelgdama į ankstesniais metais priimtas rekomendacijas, ir Vengrijos pažanga siekiant nacionalinių tikslų pagal strategiją „Europa 2020“;

               (3)2019 m. balandžio 30 d. Vengrija pateikė 2019 m. nacionalinę reformų programą ir 2019 m. konvergencijos programą. Siekiant atsižvelgti į jų tarpusavio sąsajas, abi programos vertintos vienu metu;

               (4)į atitinkamas konkrečioms šalims skirtas rekomendacijas atsižvelgta sudarant 2014–2020 m. Europos struktūrinių ir investicijų fondų (toliau – ESI fondai) programas. Kaip numatyta Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1303/2013
                  3
                23 straipsnyje, Komisija, jei tai būtina siekiant remti atitinkamų Tarybos rekomendacijų įgyvendinimą, gali paprašyti valstybės narės peržiūrėti savo partnerystės sutartį ir susijusias programas bei pasiūlyti jų pakeitimų. Kaip naudotųsi šia nuostata, Komisija išsamiau nurodė priemonių, kuriomis ESI fondų veiksmingumas siejamas su patikimu ekonomikos valdymu, taikymo gairėse
                  4
               ;

               (5)šiuo metu Vengrijai taikoma Stabilumo ir augimo pakto prevencinė dalis ir skolos taisyklė. 2019 m. konvergencijos programoje Vyriausybė numato 2019 m. nominalų deficitą sumažinti iki 1,8 % BVP, palyginti su 2,2 % BVP 2018 m. Planuojama, kad deficitas toliau laipsniškai mažės – iki 1,2 % 2021 m., o 2023 m. bus pasiektas subalansuotas biudžetas. Remiantis perskaičiuotu struktūriniu balansu(
                  5
               ), Vengrija 2022 m. priartėtų prie vidutinio laikotarpio biudžeto tikslo (jis buvo pakeistas iš 1,5 % BVP struktūrinio deficito 2019 m. į 1,0 % BVP nuo 2020 m.) ir jį pasiektų dar kitais metais. Konvergencijos programoje numatoma, kad valdžios sektoriaus skolos santykis su BVP palaipsniui mažės ir iki 2022 m. pabaigos bus mažesnis nei 60 %. Makroekonominis scenarijus, kuriuo grindžiamos šios biudžeto projekcijos, yra tikėtinas 2019 m., o nuo 2020 m. – labai palankus – tai kelia pavojų, kad nebus pasiekta deficito tikslų. Be to, priemonės, kurių reikia norint pasiekti planuojamus deficito tikslus nuo 2020 m., nėra pakankamai konkretizuotos;

               (6)2018 m. birželio 22 d. pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (SESV) 121 straipsnio 4 dalį Taryba nusprendė, kad 2017 m. Vengrijoje pastebėtas didelis nukrypimas nuo vidutinio laikotarpio biudžeto tikslo. Atsižvelgdama į nustatytą didelį nukrypimą, 2018 m. birželio 22 d. Taryba Vengrijai rekomendavo imtis būtinų priemonių užtikrinti, kad 2018 m. grynųjų pirminių valdžios sektoriaus išlaidų
                  6
                nominalus augimas neviršytų 2,8 %, o tai atitiktų 1,0 % BVP metinį struktūrinį koregavimą. 2018 m. gruodžio 4 d. Taryba padarė išvadą, kad Vengrija nesiėmė veiksmingų priemonių, kuriomis būtų atsižvelgta į 2018 m. birželio 22 d. Tarybos rekomendaciją, ir pateikė patikslintą rekomendaciją. Naujojoje rekomendacijoje Taryba paprašė Vengrijos imtis būtinų priemonių užtikrinti, kad 2019 m. grynųjų pirminių valdžios sektoriaus išlaidų nominalus augimas neviršytų 3,3 %, o tai atitiktų 1,0 % BVP metinį struktūrinį koregavimą. 2019 m. birželio XX d. Taryba padarė išvadą, kad Vengrija nesiėmė veiksmingų priemonių, kuriomis būtų atsižvelgiama į 2018 m. gruodžio 4 d. Tarybos rekomendaciją. Be to, remiantis 2018 m. galutiniais duomenimis nustatyta, kad 2018 m. Vengrija labai nukrypo nuo rekomenduoto koregavimo;

               (7)remdamasi SESV 121 straipsnio 4 dalimi ir Reglamento (EB) Nr. 1466/97 10 straipsnio 2 dalimi, 2019 m. birželio 5 d. Komisija pateikė įspėjimą Vengrijai, kad 2018 m. pastebėtas didelis nukrypimas nuo koregavimo plano, kuriuo siekiama vidutinio laikotarpio biudžeto tikslo. 2019 m. birželio XX d. Taryba priėmė tolesnę rekomendaciją, kurioje patvirtinama, kad Vengrijai reikia imtis būtinų priemonių užtikrinti, kad 2019 m. grynųjų pirminių valdžios sektoriaus išlaidų nominalus augimas neviršytų 3,3 %, o tai atitiktų 1,0 % BVP metinį struktūrinį koregavimą. Remiantis Komisijos 2019 m. pavasario prognoze, esama rizikos, kad 2019 m. nuo tos rekomendacijos bus nukrypta;

               (8)2019 m. birželio XX d. Taryba rekomendavo Vengrijai imtis būtinų priemonių užtikrinti, kad 2020 m. grynųjų pirminių valdžios sektoriaus išlaidų nominalus augimas neviršytų 4,7 %, o tai atitiktų 0,75 % BVP metinį struktūrinį koregavimą. Taip Vengrija laikytųsi tinkamo koregavimo plano, kuriuo siekiama vidutinio laikotarpio biudžeto tikslo. Remiantis Komisijos 2019 m. pavasario prognoze, jeigu politika nesikeis, esama rizikos, kad 2020 m. nuo to reikalavimo bus nukrypta. Apskritai Taryba laikosi nuomonės, kad, siekiant laikytis Stabilumo ir augimo pakto nuostatų, remiantis 2019 m. birželio XX d. Vengrijai pateikta rekomendacija ištaisyti pastebėtą didelį nukrypimą nuo koregavimo plano, kuriuo siekiama vidutinio laikotarpio biudžeto tikslo, nuo 2019 m. reikės imtis svarbių papildomų priemonių;

               (9)sparčiai augant ekonomikai, bendras užimtumo lygis labai pagerėjo, tačiau ne visų grupių vienodai. Užimtumo ir darbo užmokesčio skirtumai tarp įgūdžių grupių ir vyrų bei moterų tebėra dideli, palyginti su ES vidurkiu. Moterų ir vyrų užimtumo lygių skirtumas yra didelis iš dalies dėl kokybiškos vaikų priežiūros menkos pasiūlos. Įvairių pažeidžiamų grupių, įskaitant romus ir neįgaliuosius, dalyvavimo darbo rinkoje rezultatai yra prasti. Nepaisant to, kad viešųjų darbų sistema, kuri nepadeda jos dalyviams veiksmingai rasti darbą pirminėje darbo rinkoje, buvo sumažinta, ji vis dar yra didelio masto. Kitos politikos priemonės, skirtos padėti bedarbiams arba neaktyviems asmenims rasti darbą arba mokymą, yra nepakankamai į tai orientuotos. Pagerinti įsidarbinimo galimybes būtų galima ugdant skaitmeninius įgūdžius. Naujausios priemonės skirtos padėti grąžinti į darbą kuo daugiau į pensiją išėjusių žmonių ir ilgainiui padidinti jų skaičių. Apskritai, Vengrijos skurdo rodikliai gerėja nuo 2013 m. Nedarbo išmokų mokėjimo trukmė yra trumpiausia ES (ne ilgiau kaip 3 mėn.) ir ji gerokai trumpesnė nei laikas, kurio vidutiniškai reikia darbui susirasti;

               (10)žmonių, kuriems gresia skurdas ir socialinė atskirtis, dalis mažėja. Akivaizdžiai pereita nuo socialinių išmokų prie su darbu susijusios paramos šeimai ir išmokų natūra, tačiau jos dar nepakankamai orientuotos į neturtinguosius. Nors subsidijos būstui įsigyti buvo išplėstos, socialinio būsto pasiūla nepagerėjo;

               (11)mokymosi rezultatai nesiekia ES vidurkio ir iš jų matyti, kad esama didelių teritorinių skirtumų. Mokyklos nebaigusių asmenų skaičius yra didesnis už ES vidurkį, o tretinį išsilavinimą įgijusių asmenų – mažesnis. Švietimo sistema kliudo socialiniam judumui. Moksleiviai anksti išskirstomi į skirtingų rūšių mokyklas, dėl to atsiranda didelių mokymosi rezultatų ir profesijos pasirinkimo skirtumų. Mokyklų, kuriose dauguma mokinių yra romai, dalis išaugo nuo 10 % 2008 m. iki 15 % 2017 m. Naujausių priemonių, kuriomis siekiama mokyklose tolygiai išskirstyti palankių sąlygų neturinčius moksleivius, poveikis yra ribotas, nes nevalstybinėms mokykloms reikalavimas priimti palankių sąlygų neturinčius moksleivius netaikomas. Palankių sąlygų neturintys vaikai dažniausiai lanko profesines vidurines mokyklas, kurioms labiau būdinga tai, kad pagrindinių gebėjimų lygis yra žemesnis, mokyklos nebaigiančių asmenų skaičius didesnis, atlyginimas mažesnis, o karjeros perspektyvos prastesnės. Menkas palankių sąlygų neturinčių asmenų grupių, ypač romų, dalyvavimas kokybiško švietimo sistemoje yra neišnaudota galimybė didinti žmogiškąjį kapitalą. Mokytojų trūkumas taip pat išlieka problema. Pastaraisiais metais mokytojų atlyginimai augo, tačiau vis tiek yra santykinai maži, palyginti su kitų tretinį išsilavinimą įgijusių asmenų. Mažas aukštųjų mokyklų studentų skaičius neatitinka aukštos kvalifikacijos darbuotojų didelės paklausos ir tretinį ir žemesnį išsilavinimą turinčių asmenų darbo užmokesčio skirtumo, kuris yra didžiausias ES. Vengrijos aukštosios mokyklos yra mažiausiai finansiškai savarankiškos visoje ES. Be to, dėl 2017 m. balandžio mėn. Aukštojo mokslo įstatymo pakeitimo, pagal kurį nustatyta papildomų reikalavimų tarptautiniams universitetams, kad šie galėtų veikti Vengrijoje, kilo dar daugiau abejonių dėl akademinės laisvės. 2018 m. tarptautiniu lygiu aukščiausiai vertinamas Vengrijos universitetas pranešė apie savo ketinimą išsikelti iš šalies dėl reguliavimo neapibrėžtumo, atsiradusio dėl šio pakeitimo;

               (12)sveikatos rodikliai atsilieka nuo daugelio kitų ES šalių ir juos lemia tiek nesveikas gyvenimo būdas, tiek mažas sveikatos priežiūros paslaugų teikimo veiksmingumas. Rūkymo, alkoholio vartojimo sukeliamų sutrikimų ir nutukimo paplitimas yra vienas didžiausių ES. Vengrams kyla didžiausia iš visų ES gyventojų ankstyvos mirties dėl prastos oro kokybės rizika. Mirčių, kurių galima išvengti, skaičius yra vienas didžiausių ES iš dalies dėl nepakankamo prevencinio sveikatos tikrinimo ir netinkamo pirminės sveikatos priežiūros valdymo. Kalbant apie kokybiškos priežiūros prieinamumą, esama didelių socialinių ir ekonominių skirtumų. Viešosios išlaidos sveikatos priežiūrai yra mažesnės už ES vidurkį, piliečiai moka savo lėšomis, kad gautų kokybiškas paslaugas, o tai kelia pavojų, kad socialinė ir ekonominė atskirtis sveikatos priežiūros sektoriuje toliau didės. Sistema tebėra labai orientuota į ligonines, o pirminės sveikatos priežiūros trūkumai, visų pirma susiję su ankstyvu lėtinių ligų diagnozavimu ir prevencija, išlieka. Didelis sveikatos priežiūros darbuotojų trūkumas trukdo naudotis sveikatos priežiūros paslaugomis skurdesnėse vietovėse;

               (13)mokslinių tyrimų ir inovacinių pajėgumų didinimas galėtų pagerinti prastus Vengrijos inovacijų diegimo rezultatus ir padidinti našumą. Žemą sukaupto intelektinio turto lygį atspindi nedidelis patentų, prekių ženklų ir dizaino paraiškų skaičius, nedidelis novatoriškų įmonių skaičius ir žemas mažųjų ir vidutinių įmonių internacionalizacijos lygis. Mažesnės įmonės ypač nenoriai diegia inovacijas, o tai trukdo joms dalyvauti pasaulinėse vertės grandinėse. Mokslinius tyrimus ir technologinę plėtrą (MTTP) vykdo tik kelios didelės, daugiausia užsienio kapitalo įmonės, kurios gauna dosnią Vyriausybės paramą. Remiant mokslo ir verslo bendradarbiavimą būtų prisidedama prie geresnių inovacijų diegimo rezultatų ir technologijų perdavimo. Valstybinio mokslo kokybė nukenčia nuo neefektyvios MTTP politikos ir nepakankamo finansavimo, nes viešojo sektoriaus išlaidos MTTP yra gerokai mažesnės už ES vidurkį. Naujausiomis politikos priemonėmis, kuriomis siekiama sumažinti finansavimą ir apriboti akademinių ir mokslinių tyrimų forumų nepriklausomumą, sukuriamas netikrumas akademiniuose ir mokslinių tyrimų forumuose, o tai gali lemti talentingiausių mokslo darbuotojų emigraciją ir nuolatinį mokslinių tyrimų kokybės prastėjimą;

               (14)menkos susisiekimo vietos viešuoju transportu galimybės ir didelės kelionės į darbą ir atgal išlaidos prisideda prie nedarbo nepalankioje padėtyje esančiose vietovėse. Dėl prastos kelių ir geležinkelių tinklų būklės (daugiau nei pusė kelių tinklo yra prastos būklės, ypač nepalankioje padėtyje esančiose vietovėse) varžomas judumas ir mažėja kelionių saugumas. Transporto tinklai koncentruoti apie Budapeštą, o vietos tinklai ir šalį kertančios jungtys nėra pakankamai išplėtoti. Kelių eismo spūstys kelia vis didesnį iššūkį ir trukdo didinti našumą Vengrijos miestuose. Be to, per pastaruosius penkerius metus labai išaugo kelių transporto išmetamas šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekis. Vidaus vandenų laivyba Dunojaus upe, kuri kenčia nuo žemo vandens lygio, galėtų būti pagerinta, jei ji būtų ne taip griežtai reguliuojama;

               (15)energijos vartojimo efektyvumas gyvenamųjų namų sektoriuje tebėra mažas. Elektros energijos gamybos tinklą reikia paruošti decentralizuotai elektros energijos gamybai iš atsinaujinančiųjų šaltinių, kuri tampa vis svarbesnė. Pusei Vengrijos teritorijos kyla didelė klimato kaitos rizika, įskaitant sausras ir potvynius, todėl reikalingos investicijos į pagrindinių upių vandentvarką. Susirūpinimą ir toliau kelia oro tarša bei vandens kokybė. Pagrindiniai taršos šaltiniai – gyventojų deginamas kietasis kuras, žemės ūkis ir transporto sektoriuje išmetami teršalai. Žiedinė ekonomika tebėra pradiniame etape, komunalinių atliekų perdirbimas yra nepakankamai išplėtotas, o ekonominių priemonių nepakanka, kad būtų galima išspręsti Vengrijai kylančias aplinkos problemas;

               (16)susirūpinimą tebekelia korupcijos prevencija ir baudžiamasis persekiojimas už korupciją. Iš keleto rodiklių matyti, kad pastaruoju metu Vengrijoje korupcijos atvejų padaugėjo. Korupcijos rizika ir favoritizmas iškreipia išteklių paskirstymą, nes ištekliai nėra skiriami našiausioms įmonėms. Labai svarbus kovos su korupcija veiksnys yra prokuratūros veikimas. Nors atrodo, kad kovos su smulkia korupcija priemonės buvo taikomos gana sėkmingai, vis dar nesiimama jokių ryžtingų veiksmų, kuriais būtų siekiama baudžiamojon atsakomybėn už korupciją patraukti aukšto rango pareigūnus ar jiems artimus asmenis tais atvejais, kai kyla rimtų įtarimų. Susirūpinimą kelia atskaitomybė už sprendimus baigti tyrimus, nes nėra veiksmingų priemonių, kuriomis tokius sprendimus būtų galima užginčyti. Korupcijos prevencijai toliau trukdo viešosios institucijos, taikančios apribojimus, įskaitant didelius mokesčius už prieigą prie informacijos;

               (17)bendrosios kompetencijos teismų sistemos stabdžių ir atsvarų sistema, kuri yra labai svarbi norint užtikrinti teisminių institucijų nepriklausomumą, buvo dar labiau susilpninta. Nacionalinė teismų taryba patiria vis daugiau sunkumų bandydama atsverti Nacionalinės teismų tarnybos pirmininko įgaliojimus. Tai verčia suabejoti teisminių institucijų nepriklausomumu. Kalbant apie Administracinių teismų įstatymą, 2019 m. gegužės 30 d. Vyriausybė pateikė teisės akto projektą, kuriuo atšaukiamas Įstatymas dėl įsigaliojimo ir administraciniams teismams taikomų pereinamojo laikotarpio taisyklių;

               (18)pastaruoju metu viešųjų pirkimų sistema pagerėjo, tačiau kliūčių konkurencijai išlieka. Be kita ko, taikomos menkai viešinamos procedūros, esama sistemingų konkursų procesų pažeidimų, ypač susijusių su netinkamais atrankos bei sutarčių skyrimo kriterijais ir nevienodomis sąlygomis konkurso dalyviams. Nors kai kurie rodikliai rodo pagerėjimą, procedūrų, kuriose dalyvauja tik vienas konkurso dalyvis, skaičius tebėra didelis. Platesnis elektroninių viešųjų pirkimų naudojimas galėtų dar labiau padidinti efektyvumą ir skaidrumą;

               (19)Vengrijos socialinio dialogo struktūros ir procesai tebėra nepakankamai išplėtoti ir nesudaro sąlygų socialiniams partneriams prasmingai dalyvauti politikos formavimo ir įgyvendinimo procese. Nepakankamas suinteresuotųjų subjektų dalyvavimas ir ribotas skaidrumas turi neigiamos įtakos politikos formavimo faktinių duomenų bazei ir kokybei. Dėl to teisės aktai keičiasi dažnai ir nenuspėjamai ir atgrasoma nuo didelės pridėtinės vertės investicijų;

               (20)imtasi priemonių dar labiau gerinti mokesčių sistemą, tačiau kai kurių problemų liko. Darbo jėgos mokesčių našta sumažėjo, bet mokesčių našta, tenkanti mažai uždirbantiems asmenims, išlieka didelė. Su konkrečiais sektoriais susiję mokesčiai ir didelis smulkių mokesčių skaičius apsunkina mokesčių sistemą ir didina prievolių vykdymo išlaidas, visų pirma mažesnėms įmonėms;

               (21)reguliavimo kliūtys ir valstybės kišimasis į produktų rinkas trukdo efektyvių įmonių atrankai ir riboja konkurenciją. Valdžios institucijos ir toliau tam tikras paslaugas patiki valstybės valdomoms įmonėms arba specialiai tuo tikslu įsteigtoms privačioms įmonėms. Tam tikri konkretiems poreikiams skirti teisės aktai ir priemonės bei ad hoc išimtys, susijusios su tikrinimu, ar laikomasi konkurencijos taisyklių, trukdo rinkos veikimui ir investicijoms. Dar viena problema – teisinės sistemos nenuspėjamumas, ypač mažmeninės prekybos sektoriuje – jis per pastaruosius kelerius metus išgyveno dažną teisės aktų kaitą. Praėjusiais metais buvo priimti teisės aktai, kuriais nustatoma, kad reikia gauti papildomą specialų leidimą, norint pakeisti mažmeninės prekybos patalpų naudojimo paskirtį ar jų projektą. Profesijų reguliavimas taip pat tebėra griežtas. Nepakankama konkurencija šiuose sektoriuose gali pakenkti inovacijoms ir efektyvumui;

               (22)kad mokesčių sistemos taptų efektyvesnės ir teisingesnės, labai svarbu kovoti su agresyviu mokesčių planavimu. Agresyvaus mokesčių planavimo strategijų šalutinis poveikis kitoms valstybėms narėms skatina imtis koordinuotų nacionalinės politikos priemonių, kurios papildytų ES teisės aktus. Vengrija ėmėsi kovos su agresyviu mokesčių planavimu priemonių, tačiau šalyje fiksuojami palyginti dideli per specialiosios paskirties įmones įvežamo ir išvežamo kapitalo srautai, kurie neturi poveikio realiajai ekonomikai arba tas poveikis yra nedidelis. Kadangi Vengrijoje įsikūrusių įmonių atliekami dividendų, palūkanų ir autorinių atlyginimų mokėjimai į užsienį (t. y. mokėjimai, kuriuos ES rezidentai atlieka trečiųjų valstybių rezidentams) išskaičiuojamaisiais mokesčiais neapmokestinami, tie mokėjimai, jei jie nėra apmokestinami ir gavėjo šalyje, gali būti neapmokestinami iš viso;

               (23)pašalinti tam tikrus rekomendacijose nustatytus trūkumus, visų pirma šalies ataskaitos
                  7
                D priede nurodytose srityse, galėtų padėti 2021–2027 m. ES fondų programavimas. Tai suteiktų Vengrijai galimybę atsižvelgiant į regioninius skirtumus optimaliai panaudoti šiuos fondus nustatytuose sektoriuose;

               (24)per 2019 m. Europos semestrą Komisija atliko išsamią Vengrijos ekonominės politikos analizę ir ją paskelbė 2019 m. šalies ataskaitoje. Be to, ji įvertino 2019 m. konvergencijos programą ir 2019 m. nacionalinę reformų programą, taip pat veiksmus, kurių Vengrija ėmėsi atsižvelgdama į ankstesniais metais jai skirtas rekomendacijas. Komisija įvertino ne tik jų svarbą tvariai fiskalinei ir socialinei bei ekonominei Vengrijos politikai, bet ir tai, kaip jie atitinka Sąjungos taisykles ir gaires, nes būtina stiprinti bendrą Sąjungos ekonomikos valdymą Sąjungos lygio priemonėmis prisidedant prie būsimų nacionalinių sprendimų;

               (25)atsižvelgdama į šį vertinimą, Taryba išnagrinėjo 2019 m. konvergencijos programą, o jos nuomonė
                  8
                atspindėta visų pirma toliau išdėstytoje 1 rekomendacijoje;

               REKOMENDUOJA Vengrijai 2019 ir 2020 m. imtis šių veiksmų:

               1.Užtikrinti, kad būtų laikomasi 2019 m. birželio XX d. Tarybos rekomendacijos ištaisyti didelį nukrypimą nuo koregavimo plano, kuriuo siekiama vidutinio laikotarpio biudžeto tikslo.

               2.Tęsti pažeidžiamiausių grupių integraciją į darbo rinką, visų pirma keliant kvalifikaciją, ir didinti socialinės paramos ir nedarbo išmokų adekvatumą. Gerinti mokymosi rezultatus ir didinti palankių sąlygų neturinčių asmenų grupių, ypač romų, dalyvavimą kokybiško bendrojo švietimo sistemoje. Pagerinti sveikatos priežiūros rezultatus remiant prevencines sveikatos priemones ir stiprinant pirminę sveikatos priežiūrą.

               3.Vykdant su investicijomis susijusią ekonominę politiką sutelkti dėmesį į mokslinius tyrimus ir inovacijas, mažo anglies dioksido kiekio energetiką ir transportą, atliekų tvarkymo infrastruktūrą, energijos ir išteklių vartojimo efektyvumą, atsižvelgiant į regioninius skirtumus. Didinti konkurenciją viešųjų pirkimų metu.

               4.Stiprinti kovos su korupcija sistemą, be kita ko, stiprinant baudžiamąjį persekiojimą ir sudarant daugiau galimybių visuomenei susipažinti su informacija, taip pat stiprinti teisminių institucijų nepriklausomumą. Gerinti sprendimų priėmimo proceso kokybę ir skaidrumą palaikant veiksmingą socialinį dialogą ir bendradarbiaujant su kitais suinteresuotaisiais subjektais, taip pat atliekant reguliarius tinkamus poveikio vertinimus. Toliau paprastinti mokesčių sistemą, kartu ją stiprinant, kad būtų išvengta agresyvaus mokesčių planavimo rizikos. Didinti konkurenciją ir reguliavimo nuspėjamumą paslaugų sektoriuje.

               Priimta Briuselyje

                     Tarybos vardu

                     Pirmininkas

                     (1)

                        OL L 209, 1997 8 2, p. 1.

                     (2)

                        SWD(2019) 1016 final.

                     (3)

                        2013 m. gruodžio 17 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 1303/2013, kuriuo nustatomos Europos regioninės plėtros fondui, Europos socialiniam fondui, Sanglaudos fondui, Europos žemės ūkio fondui kaimo plėtrai ir Europos jūros reikalų ir žuvininkystės fondui bendros nuostatos ir Europos regioninės plėtros fondui, Europos socialiniam fondui, Sanglaudos fondui ir Europos jūros reikalų ir žuvininkystės fondui taikytinos bendrosios nuostatos ir panaikinamas Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1083/2006 (OL L 347, 2013 12 20, p. 320).

                     (4)

                        COM(2014) 494 final.

                     (5)

                        Pagal ciklą pakoreguotas balansas atėmus vienkartines ir laikinąsias priemones, Komisijos perskaičiuotas taikant bendrai sutartą metodiką.

                     (6)

                        Grynąsias pirmines valdžios sektoriaus išlaidas sudaro visos valdžios sektoriaus išlaidos atėmus palūkanų išlaidas, Sąjungos fondų pajamomis visiškai kompensuojamas išlaidas Sąjungos programoms ir išlaidų nedarbo išmokoms nediskrecinius pokyčius. Nacionaliniu lygmeniu finansuojamas bendrojo pagrindinio kapitalo formavimas išlyginamas per 4 metų laikotarpį. Įskaičiuojamos diskrecinės pajamų priemonės arba teisės aktais nustatytas pajamų didėjimas. Vienkartinės priemonės, susijusios tiek su pajamomis, tiek su išlaidomis, neįskaičiuojamos.

                     (7)

                        SWD(2019) 1016 final.

                     (8)

                        Pagal Tarybos reglamento (EB) Nr. 1466/97 9 straipsnio 2 dalį.


               EUROPOS KOMISIJA
            Briuselis, 2019 09 27
            COM(2019) 420 final
            Rekomendacija
            TARYBOS SPRENDIMAS
            įgalioti pradėti derybas dėl Europos Sąjungos ir Japonijos susitarimo dėl keleivio duomenų įrašo (PNR) duomenų perdavimo ir naudojimo siekiant užkirsti kelią terorizmui ir kitiems sunkiems tarpvalstybiniams nusikaltimams ir su tuo kovoti

               AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS

               1.TIKSLAS

                  ES turėtų pradėti derybas su Japonija, kad būtų pasirašytas dvišalis susitarimas, kuriuo bus nustatyta sistema ir sąlygos, kuriomis, laikantis ES teisės aktų reikalavimų, oro vežėjams bus leidžiama Japonijai perduoti keleivių, skrendančių tarp ES ir Japonijos, keleivio duomenų įrašo (PNR) duomenis.

               2. PASIŪLYMO APLINKYBĖS

                  PNR yra kiekvieno keleivio kelionės sąlygų įrašas, kuriame pateikiama visa reikalinga informacija, kad oro vežėjai galėtų tvarkyti rezervavimą. Kalbant apie šią rekomendaciją, PNR duomenys apima duomenis, surinktus ir esančius oro vežėjo automatinėse rezervavimo ir išvykimo kontrolės sistemose.

                  ES viduje PNR duomenų tvarkymas yra viena pagrindinių priemonių, kuria siekiama bendrai reaguoti į terorizmą ir sunkius nusikaltimus, bei vienas saugumo sąjungos kertinių akmenų. Galimybė nustatyti ir atsekti įtartinus keliavimo maršrutus tvarkant PNR, kad būtų galima surinkti įrodymus ir prireikus rasti sunkių nusikaltimų vykdytojus bei jų bendrininkus ir atskleisti nusikaltėlių tinklus, labai padeda užkirsti kelią teroristiniams ir sunkiems nusikaltimams, juos nustatyti ir tirti ir patraukti už juos baudžiamojon atsakomybėn.

                  2016 m. balandžio 27 d. Europos Parlamentas ir Taryba priėmė Direktyvą (ES) 2016/681 dėl keleivio duomenų įrašo (PNR) duomenų naudojimo teroristinių nusikaltimų ir sunkių nusikaltimų prevencijos, nustatymo, tyrimo ir patraukimo už juos baudžiamojon atsakomybėn tikslais (PNR direktyva)
                     1
                  . Pagal šią direktyvą, visapusiškai atsižvelgiant į duomenų apsaugos teises, ES nacionalinėms valdžios institucijoms suteikiama galimybė gauti tiesioginę prieigą prie oro transporto bendrovių turimos itin svarbios informacijos. Direktyva visoms valstybėms narėms suteikiama svarbi terorizmo ir sunkių nusikaltimų, įskaitant prekybą narkotikais ir žmonėmis bei seksualinį vaikų išnaudojimą, prevencijos, nustatymo ir tyrimo priemonė. Valstybės narės turėjo perkelti PNR direktyvą į nacionalinę teisę iki 2018 m. gegužės 25 d.
                     2

               Pasauliniu lygmeniu pagal 2017 m. gruodžio 21 d. priimtą Jungtinių Tautų Saugumo Tarybos rezoliuciją Nr. 2396 JT valstybės narės turi „plėtoti pajėgumus rinkti, tvarkyti ir analizuoti, laikydamosi ICAO standartų ir rekomenduojamos praktikos, keleivio duomenų įrašo (PNR) duomenis ir užtikrinti, kad PNR duomenis naudotų ir jais dalytųsi visos jų kompetentingos nacionalinės institucijos, užtikrindamos visapusišką pagarbą žmogaus teisėms ir pagrindinėms laisvėms“. Rezoliucijoje ICAO taip pat raginama „bendradarbiauti su valstybėmis narėmis siekiant nustatyti PNR duomenų rinkimo, naudojimo, tvarkymo ir apsaugos standartus“
                  3
               . 2019 m. kovo mėn. ICAO Oro transporto komitetas įsteigė Palengvinimo darbo grupę, kuriai pavesta svarstyti pasiūlymus dėl PNR duomenų rinkimo, naudojimo, tvarkymo ir apsaugos standartų ir rekomenduojamos praktikos (SRP) pagal Jungtinių Tautų Saugumo Tarybos rezoliuciją 2396 (2017). Darbo grupė įgaliota: a) peržiūrėti galiojančius PNR standartus ir rekomenduojamą praktiką, nurodytus Čikagos konvencijos 9 priedo 9 skyriuje; b) nustatyti, ar juos reikia papildyti papildomais SRP ir (arba) rekomendacijomis, atsižvelgiant į Saugumo Tarybos sprendimą ir aplinkybes, ir c) prireikus rengti naujas nuostatas (standartus, rekomenduojamą praktiką ir (arba) rekomendacijas), susijusias su PNR duomenų rinkimu, naudojimu, tvarkymu ir apsauga.

                  Atitinkamų asmens duomenų perdavimas iš ES į trečiąją šalį gali būti vykdomas tik laikantis Reglamento (ES) 2016/679 (toliau – BDAR)
                     4
                   V skyriaus nuostatų dėl tarptautinio duomenų perdavimo.

                  Šiuo metu galioja du tarptautiniai ES ir trečiųjų šalių (t. y. Australijos
                     5
                   ir Jungtinių Amerikos Valstijų
                     6
                  ) susitarimai dėl PNR duomenų tvarkymo ir perdavimo. 2017 m. liepos 26 d. ES Teisingumo Teismas priėmė nuomonę dėl numatomo ES ir Kanados susitarimo, pasirašyto 2014 m. birželio 25 d.
                     7
                  . Teismas nusprendė, kad susitarimas negali būti sudarytas numatytu būdu, nes kai kurios jo nuostatos nesuderinamos su ES pripažįstamomis pagrindinėmis teisėmis į privatumą ir asmens duomenų apsaugą. Visų pirma Teismas nustatė daugiau teisinių reikalavimų, susijusių su nepriklausomos institucijos vykdoma priežiūra, neskelbtinais duomenimis, automatizuotu PNR duomenų tvarkymu, tikslais, kuriais gali būti tvarkomi PNR duomenys, ir PNR duomenų saugojimu, naudojimu, atskleidimu ir tolesniu perdavimu. 2017 m. gruodžio mėn. Europos Komisijai gavus Tarybos leidimą, 2018 m. birželio mėn. pradėtos naujos derybos dėl PNR su Kanada. 2019 m. liepos 17–18 d. per 17-ąjį ES ir Kanados aukščiausiojo lygio susitikimą Monrealyje ES ir Kanada palankiai įvertino šių derybų užbaigimą. Nors Kanada atkreipė dėmesį į savo reikalavimą atlikti teisinę peržiūrą, šalys, atsižvelgdamos į tą peržiūrą, įsipareigojo kuo greičiau užbaigti rengti susitarimą, pripažindamos esminį šio susitarimo vaidmenį didinant saugumą ir kartu užtikrinant privatumą ir asmens duomenų apsaugą.

               3.PASIŪLYMO TIKSLAI

                  Kovos su terorizmu ir kitais sunkiais tarpvalstybiniais nusikaltimais srityje Japonija yra artima strateginė Europos Sąjungos partnerė. Jungtinėse Tautose, Didžiajame dvidešimtuke, Didžiajame septynete ir kituose daugiašaliuose forumuose Europos Sąjunga ir Japonija glaudžiai bendradarbiauja, siekdamos pagerinti pasaulines saugumo sistemas ir sustiprinti savo piliečių saugumą.

                  2018 m. liepos mėn. pasirašytu ES ir Japonijos strateginės partnerystės susitarimu stiprinama bendra partnerystė ir nurodoma, kad „Šalys deda pastangas naudoti esamas priemones, kaip antai keleivio duomenų įrašus, tiek, kiek leidžiama jų atitinkamais įstatymais ir kitais teisės aktais, kad būtų užkirstas kelias teroro aktams ir sunkiems nusikaltimams ir su jais kovojama ir kartu užtikrinama teisė į privatų gyvenimą ir asmens duomenų apsauga“. ES ir Japonijos susitarimu dėl PNR visų pirma būtų padidintas oro transporto saugumas, drauge būtų sustiprinta siūloma Europos Sąjungos ir Japonijos partnerystė tvaraus sujungiamumo ir kokybiškos infrastruktūros srityje.

                  2019 m. sausio 23 d. Europos Komisija priėmė sprendimą dėl tinkamumo, susijusį su asmens duomenų perdavimu iš ES į Japoniją tarp komercinių operatorių
                     8
                  . Atsižvelgdama į tai, Europos Komisija taip pat įvertino sąlygas ir apsaugos priemones, kuriomis Japonijos valdžios institucijos, įskaitant teisėsaugą, gali susipažinti su tų operatorių turimais duomenimis.

                  Japonija Europos Komisijai aiškiai nurodė, kad yra suinteresuota pradėti derybas, kad sudarytų susitarimą dėl keleivio duomenų įrašo (PNR) su Europos Sąjunga. Visų pirma neseniai Japonija nurodė, kad gauti PNR duomenis iš ES vežėjų skubiai reikia dėl 2020 m. Japonijoje vyksiančių olimpinių žaidynių – kad būtų galima spręsti numatomo pavojaus saugumui padidėjimo klausimą.

                  Pagal Japonijos teisės aktus (Muitinės įstatymą ir Imigracijos kontrolės ir pabėgėlių pripažinimo įstatymą) oro vežėjai PNR duomenis turi perduoti Japonijos muitinės ir tarifų biurui bei Imigracijos biurui. Šiuo teisės aktu siekiama padidinti Japonijos saugumą PNR duomenis gaunant iki keleivio atvykimo arba išvykimo: taip gerokai sustiprinamas gebėjimas veiksmingai ir efektyviai atlikti išankstinį keleivių keliamos rizikos vertinimą.

                  Oro vežėjai ir jų asociacijos taip pat keletą kartų paprašė Europos Komisijos užtikrinti oro vežėjų, vykdančių skrydžius tarp ES ir Japonijos, teisinį tikrumą, atsižvelgiant į jų įsipareigojimą teikti Japonijai PNR duomenis tokiu mastu, kokiu jie renkami ir laikomi Japonijos automatinėse rezervavimo ir išvykimo kontrolės sistemose.

                  Reikalingas sprendimas, kuriuo ES lygmeniu būtų nustatytas PNR duomenų perdavimo iš ES į Japoniją teisinis pagrindas, pripažįstant, kad PNR duomenis būtina tvarkyti kovojant su terorizmu ir kitų formų sunkiais tarpvalstybiniais nusikaltimais. Kartu būsimame susitarime pagal Bendrojo duomenų apsaugos reglamento 46 straipsnio 2 dalies a punktą turėtų būti numatytos tinkamos duomenų apsaugos priemonės, įskaitant nepriklausomos priežiūros sistemą. Būsimu susitarimu turėtų būti gerbiamos pagrindinės teisės ir laikomasi principų, pripažįstamų Sąjungos pagrindinių teisių chartijoje, visų pirma teisės į privatų ir šeimos gyvenimą, pripažįstamos Chartijos 7 straipsnyje, teisės į asmens duomenų apsaugą, pripažįstamos Chartijos 8 straipsnyje, ir teisės į veiksmingą teisinę gynybą ir teisingą bylos nagrinėjimą, pripažįstamos Chartijos 47 straipsnyje.

                  PNR duomenų perdavimas Japonijai būtų priemonė, kuria būtų toliau skatinamas tarptautinis teisėsaugos institucijų bendradarbiavimas su Europos Sąjunga, be kita ko, dėl to, kad Japonija teiktų iš PNR duomenų gaunamą analitinę informaciją kompetentingoms valstybių narių institucijoms, taip pat Europolui ir (arba) Eurojustui pagal jų atitinkamus įgaliojimus.

               4.TEISINIAI PASIŪLYMO ASPEKTAI

                  Šia rekomendacija pradėti derybas su Japonija dėl susitarimo dėl PNR atsižvelgiama į taikomą ES duomenų apsaugos ir PNR teisinę sistemą, t. y. Reglamentą (ES) 2016/679, Direktyvą (ES) 2016/680
                     9
                   ir Direktyvą (ES) 2016/681, taip pat Sutartį ir Pagrindinių teisių chartiją, kaip aiškinama atitinkamoje ES Teisingumo Teismo praktikoje, visų pirma Teismo nuomonėje Nr. 1/15.

                  Rekomendacijoje taip pat atsižvelgiama į 2017 m. gruodžio mėn. Europos Komisijos gautą Tarybos leidimą pradėti derybas dėl ES ir Kanados susitarimo dėl PNR duomenų perdavimo ir naudojimo.

                  Ši rekomendacija atitinka teisinius reikalavimus, nustatytus Teismo nuomonėje Nr. 1/15. Ji grindžiama Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 218 straipsniu. Pagal Sutarties dėl ES veikimo 218 straipsnį Europos Komisija skiriama Sąjungos derybininke.

               Rekomendacija

               TARYBOS SPRENDIMAS

               įgalioti pradėti derybas dėl Europos Sąjungos ir Japonijos susitarimo dėl keleivio duomenų įrašo (PNR) duomenų perdavimo ir naudojimo siekiant užkirsti kelią terorizmui ir kitiems sunkiems tarpvalstybiniams nusikaltimams ir su tuo kovoti

               EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,

               atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 218 straipsnio 3 ir 4 dalis,

               atsižvelgdama į Europos Komisijos rekomendaciją,

               kadangi:

               (1)turėtų būti pradėtos derybos siekiant sudaryti Sąjungos ir Japonijos susitarimą dėl keleivio duomenų įrašo (PNR) duomenų perdavimo ir naudojimo siekiant užkirsti kelią terorizmui ir kitiems sunkiems tarpvalstybiniams nusikaltimams ir su tuo kovoti;

               (2)susitarimu turėtų būti gerbiamos pagrindinės teisės ir laikomasi principų, pripažįstamų Sąjungos pagrindinių teisių chartijoje, visų pirma teisės į privatų ir šeimos gyvenimą, pripažįstamos Chartijos 7 straipsnyje, teisės į asmens duomenų apsaugą, pripažįstamos Chartijos 8 straipsnyje, ir teisės į veiksmingą teisinę gynybą ir teisingą bylos nagrinėjimą, pripažįstamos Chartijos 47 straipsnyje. Susitarimas turėtų būti taikomas atsižvelgiant į šias teises ir principus,

               PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:

               1 straipsnis

               Europos Komisija įgaliojama Sąjungos vardu vesti derybas dėl Sąjungos ir Japonijos susitarimo dėl keleivio duomenų įrašo (PNR) duomenų perdavimo ir naudojimo siekiant užkirsti kelią terorizmui ir kitiems sunkiems tarpvalstybiniams nusikaltimams ir su tuo kovoti.

               2 straipsnis

               Derybiniai nurodymai išdėstyti priede.

               3 straipsnis

               Derybos vedamos konsultuojantis su Tarybos skiriamu specialiuoju komitetu.

               4 straipsnis

               Šis sprendimas skirtas Europos Komisijai.

               Priimta Briuselyje

                     Tarybos vardu

                     Pirmininkas

                     (1)

                        2016 m. balandžio 27 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva (ES) 2016/681 dėl keleivio duomenų įrašo (PNR) duomenų naudojimo teroristinių nusikaltimų ir sunkių nusikaltimų prevencijos, nustatymo, tyrimo ir patraukimo už juos baudžiamojon atsakomybėn tikslais, OL L 119, 2016 5 4, p. 132–149.

                     (2)

                        Dėl PNR direktyvos įgyvendinimo padėties žr. Devynioliktąją pažangos, padarytos kuriant tikrą veiksmingą saugumo sąjungą, ataskaitą (COM(2019) 353 final, 2019 7 24).

                     (3)

                        Saugumo Tarybos rezoliucija 2396 (2017) dėl sugrįžusių užsienio teroristų kovotojų grėsmių tarptautinei taikai ir saugumui.

                     (4)

                        2016 m. balandžio 27 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) 2016/679 dėl fizinių asmenų apsaugos tvarkant asmens duomenis ir dėl laisvo tokių duomenų judėjimo ir kuriuo panaikinama Direktyva 95/46/EB (Bendrasis duomenų apsaugos reglamentas) (OL L 119, 2016 5 4, p. 1).

                     (5)

                        OL L 186, 2012 7 14, p. 4–16.

                     (6)

                        OL L 215, 2012 8 11, p. 5–14.

                     (7)

                        2017 m. liepos 26 d. Teisingumo Teismo (didžioji kolegija) nuomonė 1/15, ECLI:EU:C:2017:592.

                     (8)

                        2019 m. sausio 23 d. Komisijos įgyvendinimo sprendimas (ES) 2019/419, pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) 2016/679 dėl tinkamos asmens duomenų apsaugos Japonijoje pagal Asmeninės informacijos apsaugos įstatymą (pranešta dokumentu Nr. C(2019) 304) (OL L 76, 2019 3 19, p. 1–58).

                     (9)

                        2016 m. balandžio 27 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva (ES) 2016/680 dėl fizinių asmenų apsaugos kompetentingoms institucijoms tvarkant asmens duomenis nusikalstamų veikų prevencijos, tyrimo, atskleidimo ar baudžiamojo persekiojimo už jas arba bausmių vykdymo tikslais ir dėl laisvo tokių duomenų judėjimo, kuria panaikinamas Tarybos pamatinis sprendimas 2008/977/TVR (OL L 119, 2016 5 4, p. 89).

    ---documentbreak---

               EUROPOS KOMISIJA
            Briuselis, 2019 09 27
            COM(2019) 420 final
            PRIEDAS
            prie
            RekomendacijosdėlTARYBOS SPRENDIMO
            įgalioti pradėti derybas dėl Europos Sąjungos ir Japonijos susitarimo dėl keleivio duomenų įrašo (PNR) duomenų perdavimo ir naudojimo siekiant užkirsti kelią terorizmui ir kitiems sunkiems tarpvalstybiniams nusikaltimams ir su tuo kovoti

               PRIEDAS

               Derybiniai nurodymai dėl Europos Sąjungos ir Japonijos susitarimo dėl keleivio duomenų įrašo (PNR) duomenų perdavimo ir naudojimo siekiant užkirsti kelią terorizmui ir kitiems sunkiems tarpvalstybiniams nusikaltimams ir su tuo kovoti

               Per derybas Europos Komisija turėtų siekti toliau išsamiai išdėstytų tikslų.

               (1)Susitarimo tikslas turėtų būti nustatyti PNR duomenų perdavimo Japonijai teisinį pagrindą, sąlygas ir apsaugos priemones.

               (2)Susitarime turėtų būti tinkamai atsižvelgiama į PNR duomenų naudojimo būtinumą ir svarbą terorizmo ir kitų sunkių tarpvalstybinių nusikaltimų prevencijos ir kovos su tuo srityje.

               (3)Todėl susitarimu turėtų būti siekiama reglamentuoti PNR duomenų perdavimą ir naudojimą tik siekiant užkirsti kelią terorizmui ir kitiems sunkiems tarpvalstybiniams nusikaltimams ir su tuo kovoti, visapusiškai laikantis privatumo, asmens duomenų ir asmenų pagrindinių teisių bei laisvių apsaugos susitarime nustatytomis sąlygomis.

               (4)Susitarime taip pat turėtų būti pripažįstama, kad perduodant PNR duomenis Japonijai bus skatinamas policijos ir teisminis bendradarbiavimas, nes bus perduodama PNR duomenimis grindžiama analitinė informacija. Todėl susitarimu turėtų būti užtikrinamas Japonijos kompetentingų institucijų analitinės informacijos perdavimas valstybių narių policijos ir teisminėms institucijoms, taip pat Europolui ir Eurojustui pagal jų atitinkamus įgaliojimus.

               (5)Siekiant užtikrinti, kad būtų laikomasi tikslų apribojimo principo, pagal susitarimą PNR duomenys turėtų būti tvarkomi tik teroristinių ir kitų sunkių tarpvalstybinių nusikaltimų prevencijos, nustatymo, tyrimo ir patraukimo už juos baudžiamojon atsakomybėn tikslais, remiantis atitinkamose ES priemonėse nustatytomis apibrėžtimis.

               (6)Susitarimu turėtų būti užtikrinama, kad būtų visapusiškai gerbiamos pagrindinės teisės ir laisvės, įtvirtintos ES sutarties 6 straipsnyje, visų pirma teisė į asmens duomenų apsaugą, kaip nustatyta Sutarties dėl ES veikimo 16 straipsnyje ir ES pagrindinių teisių chartijos 8 straipsnyje. Juo taip pat turėtų būti užtikrinama, kad būtų visapusiškai laikomasi būtinumo ir proporcingumo principų, kiek tai susiję su teise į privatų ir šeimos gyvenimą ir asmens duomenų apsauga, kaip nustatyta ES pagrindinių teisių chartijos 7 ir 8 straipsniuose, kaip išaiškinta Teisingumo Teismo nuomonėje Nr. 1/15 dėl numatyto ES ir Kanados susitarimo dėl PNR.

               (7)Susitarimu turėtų būti užtikrintas teisinis tikrumas, visų pirma oro vežėjams: turėtų būti nustatytas PNR duomenų, esančių jų automatinėse rezervavimo ir išvykimo kontrolės sistemose, perdavimo teisinis pagrindas.

               (8)Susitarime turėtų būti aiškiai ir tiksliai išdėstytos būtinos apsaugos ir kontrolės priemonės, susijusios su asmens duomenų, asmenų pagrindinių teisių ir laisvių, nepriklausomai nuo jų pilietybės ir gyvenamosios vietos, apsauga perduodant PNR duomenis Japonijai. Šiomis apsaugos priemonėmis turėtų būti užtikrinama tai, kas išdėstyta toliau.

               (a)Perduotinų PNR duomenų kategorijos turėtų būti nurodytos išsamiai, aiškiai ir tiksliai, laikantis tarptautinių standartų. Duomenų perdavimo mastas turėtų būti tik toks, koks yra būtinas, ir turėtų būti proporcingas nustatytam susitarimo tikslui.

               (b)Neskelbtini duomenys, kaip apibrėžta ES teisėje, įskaitant asmens duomenis, kuriais atskleidžiama rasinė arba etninė kilmė, politinės pažiūros, religiniai ar filosofiniai įsitikinimai, narystė profesinėse sąjungose arba kurie yra susiję su asmens sveikata, lytiniu gyvenimu ar orientacija, neturėtų būti tvarkomi.

               (c)Į susitarimą turėtų būti įtrauktos nuostatos dėl duomenų saugumo, visų pirma prieiga prie PNR duomenų turėtų būti suteikiama tik ribotam skaičiui asmenų, turinčių specialų leidimą, taip pat turėtų būti nustatyta pareiga apie duomenų saugumo pažeidimus, turinčius įtakos PNR duomenims, nedelsiant pranešti Europos duomenų apsaugos priežiūros institucijoms, nebent nebūtų tikėtina, kad dėl pažeidimo gali kilti pavojus fizinių asmenų teisėms ir laisvėms, be to, turėtų būti nurodytos veiksmingos ir atgrasomosios sankcijos.

               (d)Į susitarimą turėtų būti įtrauktos nuostatos dėl tinkamo ir skaidraus keleivių informavimo apie PNR duomenų tvarkymą, taip pat teisę į individualų pranešimą apie jų naudojimą po atvykimo, prieigą ir, jei tinkama, ištaisymą ir ištrynimą.

               (e)Susitarimu turėtų būti užtikrinamos teisės į veiksmingą apskundimą administracine ir teismine tvarka nediskriminuojant nė vieno asmens, kurio duomenys tvarkomi pagal susitarimą, kad ir kokia būtų jo pilietybė ar gyvenamoji vieta, laikantis ES pagrindinių teisių chartijos 47 straipsnio.

               (f)Susitarimu turėtų būti užtikrinama, kad automatizuotas duomenų tvarkymas būtų grindžiamas konkrečiais, objektyviais, nediskriminaciniais ir patikimais iš anksto nustatytais kriterijais ir nebūtų vienintelis pagrindas priimti sprendimus, dėl kurių asmeniui kyla neigiamų teisinių pasekmių arba kurie jam daro didelį poveikį. PNR duomenys turėtų būti lyginami tik su tomis duomenų bazėmis, kurios yra susijusios su susitarimo tikslais ir yra patikimos bei atnaujintos.

               (g)Japonijos kompetentingos institucijos PNR duomenis naudoti ne tik saugumo ir sienų kontrolės tikslais turėtų remdamosi naujomis aplinkybėmis, laikydamosi esminių ir procedūrinių sąlygų, grindžiamų objektyviais kriterijais. Visų pirma teismas arba nepriklausoma administracinė įstaiga turėtų iš anksto atlikti tokio naudojimo peržiūrą, išskyrus teisėtai nustatytos skubos atvejus.

               (h)PNR duomenų saugojimo laikotarpis turėtų būti apribotas ir ne ilgesnis, nei būtina siekiant pirminio tikslo. PNR duomenų saugojimas po oro keleivių išvykimo iš Japonijos turėtų atitikti Teisingumo Teismo praktikoje nustatytus reikalavimus. Susitarime turėtų būti reikalaujama, kad pasibaigus saugojimo laikotarpiui duomenys būtų ištrinami arba nuasmeninami taip, kad atitinkamo asmens nebebūtų galima nustatyti.

               (i)Susitarimu turėtų būti užtikrinta, kad PNR duomenys būtų toliau atskleidžiami kitoms tos pačios šalies valdžios institucijoms arba kitoms šalims, tik atsižvelgiant į kiekvieną konkretų atvejį ir laikantis tam tikrų sąlygų ir apsaugos priemonių. Visų pirma duomenys galėtų būti atskleidžiami tik tuo atveju, jei gaunančioji institucija vykdo funkcijas, susijusias su kova su terorizmu arba sunkiais tarpvalstybiniais nusikaltimais, ir užtikrina tokią pačią apsaugą, kokia nustatyta susitarime. Duomenys turėtų būti toliau perduodami kitų trečiųjų šalių kompetentingoms institucijoms tik jeigu su tomis šalimis ES yra sudariusi lygiavertį PNR susitarimą arba jų atžvilgiu ES priėmė sprendimą dėl tinkamumo pagal ES duomenų apsaugos teisės aktus, taikomus atitinkamoms institucijoms, kurioms PNR duomenis ketinama perduoti.

               (9)Susitarimu turėtų būti užtikrinama nepriklausomos viešosios valdžios institucijos, atsakingos už duomenų apsaugą ir turinčios veiksmingus tyrimo, intervencijos ir vykdymo užtikrinimo įgaliojimus prižiūrėti PNR duomenis naudojančias valdžios institucijas, vykdomos priežiūros sistema. Ši institucija turėtų turėti įgaliojimus nagrinėti asmenų skundus, visų pirma susijusius su jų PNR duomenų tvarkymu. PNR duomenis naudojančios valdžios institucijos turėtų būti atsakingos už susitarime nustatytų asmens duomenų apsaugos taisyklių laikymąsi.

               (10)Susitarime turėtų būti nustatyta, kad duomenys būtų perduodami naudojant vien tik duomenų eksporto sistemą.

               (11)Susitarimu turėtų būti užtikrinta, kad PNR duomenų perdavimo dažnumas ir laikas neturėtų sudaryti nepagrįstos naštos vežėjams ir neturėtų viršyti to, kas tikrai būtina.

               (12)Susitarimu turėtų būti užtikrinta, kad iš vežėjų nebūtų reikalaujama rinkti papildomų duomenų, be tų, kuriuos jie jau renka, arba rinkti tam tikrų rūšių duomenis, o jie turėtų tik perduoti vykdant savo veiklą jau renkamus duomenis.

               (13)Į susitarimą turėtų būti įtrauktos nuostatos dėl reguliarios bendros visų susitarimo įgyvendinimo aspektų peržiūros, įskaitant iš anksto nustatytų modelių ir kriterijų bei duomenų bazių patikimumą ir aktualumą, taip pat saugomų duomenų proporcingumo vertinimą, atsižvelgiant į jų vertę siekiant užkirsti kelią terorizmui ir kitiems sunkiems tarpvalstybiniams nusikaltimams ir su tuo kovoti.

               (14)Susitarime turėtų būti numatyta ginčų sprendimo tvarka, susijusi su jo aiškinimu, taikymu ir įgyvendinimu.

               (15)Susitarimas turėtų būti sudarytas 7 metų laikotarpiui ir į jį turėtų būti įtraukta nuostata, pagal kurią susitarimas gali būti atnaujintas panašiam laikotarpiui, nebent viena iš Šalių jį nutrauktų.

               (16)Į susitarimą turėtų būti įtraukta nuostata dėl jo teritorinio taikymo.

               (17)Susitarimas turėtų būti autentiškas anglų, bulgarų, čekų, danų, estų, graikų, ispanų, italų, kroatų, latvių, lenkų, lietuvių, maltiečių, nyderlandų, portugalų, prancūzų, rumunų, slovakų, slovėnų, suomių, švedų, vengrų ir vokiečių kalbomis ir jame turėtų būti pateikta atitinkama nuostata dėl kalbų.


               EUROPOS KOMISIJA
            Briuselis, 2018 11 21
            COM(2018) 803 final
            Rekomendacija
            TARYBOS SPRENDIMAS
            kuriuo nustatoma, kad Rumunija nesiėmė veiksmingų priemonių, kuriomis būtų atsižvelgiama į 2018 m. birželio 22 d. Tarybos rekomendaciją
            {SWD(2018) 503 final}

               Rekomendacija

               TARYBOS SPRENDIMAS

               kuriuo nustatoma, kad Rumunija nesiėmė veiksmingų priemonių, kuriomis būtų atsižvelgiama į 2018 m. birželio 22 d. Tarybos rekomendaciją

               EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,

               atsižvelgdami į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,

               atsižvelgdama į Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97
                  1
               , ypač į jo 10 straipsnio 2 dalies ketvirtą pastraipą,

               atsižvelgdama į Europos Komisijos rekomendaciją,

               kadangi:

               (1)2018 m. birželio 22 d. pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (SESV) 121 straipsnio 4 dalį Taryba nusprendė, kad Rumunijoje yra didelis pastebėtas nukrypimas nuo koregavimo plano, kuriuo siekiama -1 % BVP vidutinio laikotarpio biudžeto tikslo;

               (2)atsižvelgdama į nustatytą didelį nukrypimą, 2018 m. birželio 22 d. Taryba Rumunijai pateikė rekomendaciją
                  2
                imtis būtinų priemonių užtikrinti, kad grynųjų pirminių valdžios sektoriaus išlaidų nominalus augimas
                  3
                2018 m. neviršytų 3,3 %, o 2019 m. – 5,1 %, o tai atitiktų 0,8 % BVP metinį struktūrinį koregavimą kiekvienais metais. Rumunijai taip pat rekomenduota visas nenumatytas pajamas panaudoti deficitui mažinti, o biudžeto konsolidavimo priemonėmis turėtų būti užtikrintas ilgalaikis valdžios sektoriaus struktūrinio balanso pagerėjimas augimą skatinančiu būdu. Taryba Rumunijai nustatė 2018 m. spalio 15 d. terminą, iki kurio reikėjo pateikti ataskaitą dėl priemonių, kurių imtasi atsižvelgiant į rekomendaciją;

               (3)2018 m. rugsėjo 27–28 d. Komisija Rumunijoje surengė griežtesnės priežiūros vizitą, per kurį vykdė stebėseną vietoje pagal Tarybos reglamento (EB) Nr. 1466/97 -11 straipsnio 2 dalį. Rumunijos valdžios institucijoms perdavusi preliminarias išvadas, kad jos galėtų pateikti savo pastabas, 2018 m. lapkričio 21 d. Komisija savo išvadas pateikė Tarybai. Vėliau šios išvados paskelbtos viešai. Komisijos ataskaitoje daroma išvada, kad Rumunijos valdžios institucijos 2018 m. toliau laikosi šiek tiek mažesnio nei 3 % BVP nominalaus deficito tikslo, taigi neketina imtis veiksmų, kuriais būtų atsižvelgiama į 2018 m. birželio 22 d. Tarybos rekomendaciją. 2019 m. Vyriausybė planuoja sumažinti nominalų deficitą iki 2,38 % BVP, tačiau priemonės dar turi būti patikslintos;

               (4)2018 m. spalio 16 d. Rumunijos valdžios institucijos pateikė ataskaitą dėl priemonių, kurių imtasi atsižvelgiant į 2018 m. birželio 22 d. Tarybos rekomendaciją
                  4
               . Ataskaitoje valdžios institucijos pakartojo, kad jų 2018 m. tikslas tebėra 2,96 % BVP nominalus deficitas. 2019 m. valdžios institucijos siekia 2,38 % BVP deficito. Ataskaitoje 2018 m. naujų priemonių nenurodyta. Kalbant apie 2019 m., ataskaita grindžiama išlaidų atlygiui darbuotojams ir prekėms bei paslaugoms ribojimu, nepagrindžiant jo pakankamai konkretizuotomis ir patvirtintomis priemonėmis arba bent priemonėmis, apie kurias būtų paskelbta patikima informacija. Ataskaitoje užsimenama apie jau taikomų pajamų priemonių taikymo pratęsimą ir kai kurias priemones, kuriomis siekiama didinti mokestinių prievolių vykdymą. Apskritai ataskaitoje nurodytų priemonių fiskalinis poveikis yra mažesnis negu 2018 m. birželio 22 d. Tarybos rekomendacijoje nustatytas reikalavimas;

               (5)remiantis Komisijos 2018 m. rudens prognoze, numatoma, kad 2018 m. grynųjų pirminių valdžios sektoriaus išlaidų augimas sieks 11,3 % ir gerokai viršys 3,3 % dydžio išlaidų kriterijų. Numatoma, kad struktūrinis balansas 2018 m. išliks iš esmės stabilus – 3,3 % BVP. Todėl abu ramsčiai rodo, kad gali būti nukrypta nuo rekomenduojamo koregavimo. Išlaidų kriterijus rodo 2,3 % BVP nukrypimą. Struktūrinis balansas patvirtina šį vertinimą ir rodo mažesnį 0,8 % BVP nukrypimą. Struktūriniam balansui teigiamą poveikį daro gerokai didesnis BVP defliatorius ir didesnis taškinis potencialaus BVP augimo įvertis, palyginti su vidutinio laikotarpio vidurkiu, kuriuo grindžiamas išlaidų kriterijus. Šį poveikį iš dalies kompensuoja viešųjų investicijų padidėjimo poveikis, kurį išlaidų kriterijus išlygina. Todėl bendras vertinimas patvirtina didelį nukrypimą nuo Tarybos rekomenduojamo koregavimo;

               (6)remiantis Komisijos 2018 m. rudens prognoze, 2019 m. nominalių valdžios sektoriaus išlaidų, atėmus diskrecines pajamų priemones ir vienkartines priemones, augimas turėtų siekti 7,5 %, t. y. gerokai viršyti 5,1 % išlaidų kriterijų (0,7 % BVP nukrypimas nuo rekomenduojamo koregavimo). Numatoma, kad struktūrinis balansas padidės 0,1 % BVP ir pasieks 3,4 % (0,9 % BVP nukrypimas). Taigi, kadangi abu ramsčiai rodo, kad 2019 m. bus nukrypta nuo reikalaujamo koregavimo panašiu mastu, bendras vertinimas patvirtina nukrypimą nuo Tarybos rekomenduojamo koregavimo;

               (7)Be to, Komisijos 2018 m. rudens prognozėje numatoma, kad 2018 m. valdžios sektoriaus deficitas bus 3,3 %, o 2019 m. – 3,4 %, t. y. viršys Sutartyje nustatytą 3 % BVP pamatinę vertę;

               (8)iš to, kas išdėstyta pirmiau, galima daryti išvadą, kad Rumunija nepakankamai atsižvelgė į 2018 m. birželio 22 d. Tarybos rekomendaciją. Fiskalinės pastangos nėra pakankamos užtikrinti, kad grynųjų pirminių valdžios sektoriaus išlaidų nominalus augimas 2018 m. neviršytų 3,3 %, o 2019 m. – 5,1 %, o tai atitinka 0,8 % BVP metinį struktūrinį koregavimą kiekvienais metais,

               PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:

               1 straipsnis

               Rumunija nesiėmė veiksmingų priemonių, kuriomis būtų atsižvelgiama į 2018 m. birželio 22 d. Tarybos rekomendaciją.

               2 straipsnis

               Šis sprendimas skirtas Rumunijai.

               Priimta Briuselyje

                     Tarybos vardu

                     Pirmininkas

                     (1)

                        OL L 209, 1997 8 2, p. 1.

                     (2)

                        OL C 223, 2018 6 27, p. 3.

                     (3)

                        Grynąsias pirmines valdžios sektoriaus išlaidas sudaro visos valdžios sektoriaus išlaidos atmetus palūkanų išlaidas, Sąjungos fondų pajamomis visiškai kompensuojamas Sąjungos programų išlaidas ir išlaidų nedarbo išmokoms nediskrecinius pokyčius. Nacionaliniu lygmeniu finansuojamas bendrojo pagrindinio kapitalo formavimas išlyginamas per ketverių metų laikotarpį. Diskrecinės pajamų priemonės ar teisės aktais nustatytas pajamų didinimas įskaičiuotas. Vienkartinės tiek pajamų, tiek išlaidų priemonės pasidengia tarpusavyje.

                     (4)

                        Paskelbta adresu http://data.consilium.europa.eu/doc/document/ST-13279-2018-INIT/en/pdf.


               EUROPOS KOMISIJA
            Briuselis, 2018 11 21
            COM(2018) 806 final
            Rekomendacija
            TARYBOS SPRENDIMAS
            kuriuo nustatoma, kad Vengrija nesiėmė veiksmingų priemonių, kuriomis būtų atsižvelgiama į 2018 m. birželio 22 d. Tarybos rekomendaciją
            {SWD(2018) 504 final}

               Rekomendacija

               TARYBOS SPRENDIMAS

               kuriuo nustatoma, kad Vengrija nesiėmė veiksmingų priemonių, kuriomis būtų atsižvelgiama į 2018 m. birželio 22 d. Tarybos rekomendaciją

               EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,

               atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,

               atsižvelgdama į Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97
                  1
               , ypač į jo 10 straipsnio 2 dalies ketvirtą pastraipą,

               atsižvelgdama į Europos Komisijos rekomendaciją,

               kadangi:

               (1)2018 m. birželio 22 d. pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (SESV) 121 straipsnio 4 dalį Taryba nusprendė, kad Vengrijoje yra didelis pastebėtas nukrypimas nuo koregavimo plano, kuriuo siekiama -1,5 % BVP vidutinio laikotarpio biudžeto tikslo;

               (2)atsižvelgdama į nustatytą didelį nukrypimą, 2018 m. birželio 22 d. Taryba Vengrijai pateikė rekomendaciją
                  2
                imtis būtinų priemonių užtikrinti, kad 2018 m. grynųjų pirminių valdžios sektoriaus išlaidų nominalus augimas
                  3
                neviršytų 2,8 %, o tai atitiktų 1,0 % BVP metinį struktūrinį koregavimą. Vengrijai rekomenduota visas nenumatytas pajamas panaudoti deficitui mažinti, o biudžeto konsolidavimo priemonėmis turėtų būti užtikrintas ilgalaikis valdžios sektoriaus struktūrinio balanso pagerėjimas augimą skatinančiu būdu. Taryba Vengrijai nustatė 2018 m. spalio 15 d. terminą, iki kurio reikėjo pateikti ataskaitą dėl priemonių, kurių imtasi atsižvelgiant į tą rekomendaciją;

               (3)2018 m. rugsėjo18–19 d. Komisija Vengrijoje surengė griežtesnės priežiūros vizitą, per kurį vykdė stebėseną vietoje pagal Reglamento (EB) Nr. 1466/97 -11 straipsnio 2 dalį. Vengrijos valdžios institucijoms perdavusi preliminarias išvadas, kad jos galėtų pateikti savo pastabas, 2018 m. lapkričio 21 d. Komisija savo išvadas pateikė Tarybai. Vėliau šios išvados paskelbtos viešai. Komisijos ataskaitoje daroma išvada, kad Vengrijos valdžios institucijos ketina toliau laikytis 2018 m. 2,4 % BVP nominalaus deficito tikslo, nustatyto 2018 m. konvergencijos programoje, taigi neketina imtis veiksmų, kuriais būtų atsižvelgiama į 2018 m. birželio 22 d. Tarybos rekomendaciją;

               (4)2018 m. spalio 15 d. Vengrijos valdžios institucijos pateikė ataskaitą dėl priemonių, kurių imtasi atsižvelgiant į 2018 m. birželio 22 d. Tarybos rekomendaciją
                  4
               . Ataskaitoje valdžios institucijos pakartojo, kad jų 2018 m. tikslas tebėra 2,4 % BVP nominalus deficitas. Palyginti su 2018 m. konvergencijos programoje pateikta biudžeto projekcija, valdžios institucijos numato gauti gerokai didesnes mokestines pajamas ir sutaupyti gerokai daugiau lėšų dėl sumažėjusių bendro finansavimo išlaidų iš Sąjungos biudžeto finansuojamiems projektams. Tačiau jos planuoja papildomas išlaidas, kurios visiškai panaikina šių pokyčių daromą deficito mažinimo poveikį. Nurodytos naujos diskrecinės priemonės neturi didelio grynojo fiskalinio poveikio 2018 m. biudžeto rezultatui, todėl 2018 m. birželio 22 d. Tarybos rekomendacijoje nustatyto reikalavimo nesilaikoma;

               (5)remiantis Komisijos 2018 m. rudens prognoze, 2018 m. valdžios sektoriaus išlaidų, atėmus diskrecines pajamų priemones ir vienkartines priemones, augimas turėtų būti 7,0 %, t. y. gerokai didesnis už rekomenduojamą 2,8 % orientacinį augimą (nukrypimas – 1,6 % BVP). Numatoma, kad struktūrinis balansas pablogės 0,4 % BVP, palyginti su rekomenduojamu 1,0 % BVP pagerėjimu (nukrypimas – 1,4 % BVP). Todėl abu kriterijai rodo didelį nukrypimą nuo rekomenduojamo koregavimo. Išlaidų kriterijaus duomenis neigiamai veikia trys elementai, t. y. mažesnis nei šiuo metu apskaičiuotas vidutinio laikotarpio potencialus augimas ir BVP defliatorius, kuriuo grindžiamas išlaidų kriterijus, taip pat tam tikrų priemonių netiesioginis poveikis pajamoms. Atlikus koregavimą pagal šiuos veiksnius, atrodo, kad išlaidų kriterijus tinkamai atspindi fiskalines pastangas ir vis tiek rodo nukrypimą. Įvertinus struktūrinį balansą gaunamas panašus rezultatas. Struktūriniam balansui neigiamą poveikį daro pajamų trūkumas, tačiau jį iš dalies kompensuoja didesnis taškinis potencialaus BVP augimo įvertis, palyginti su vidutinio laikotarpio vidurkiu, kuriuo grindžiamas išlaidų kriterijus. Todėl bendras vertinimas patvirtina didelį nukrypimą nuo rekomenduojamo koregavimo;

               (6)iš to, kas išdėstyta pirmiau, galima daryti išvadą, kad Vengrija nepakankamai atsižvelgė į 2018 m. birželio 22 d. Tarybos rekomendaciją. Fiskalinės pastangos nėra pakankamos užtikrinti, kad grynųjų pirminių valdžios sektoriaus išlaidų nominalus augimas 2018 m. neviršytų 2,8 %, o tai atitinka 1,0 % BVP metinį struktūrinį koregavimą,

               PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:

               1 straipsnis

               Vengrija nesiėmė veiksmingų priemonių, kuriomis būtų atsižvelgiama į 2018 m. birželio 22 d. Tarybos rekomendaciją.

               2 straipsnis

               Šis sprendimas skirtas Vengrijai.

               Priimta Briuselyje

                     Tarybos vardu

                     Pirmininkas

                     (1)

                        OL L 209, 1997 8 2, p. 1.

                     (2)

                        OL C 223, 2018 6 27, p. 1.

                     (3)

                        Grynąsias pirmines valdžios sektoriaus išlaidas sudaro visos valdžios sektoriaus išlaidos, atmetus palūkanų išlaidas, Sąjungos fondų pajamomis visiškai kompensuojamas Sąjungos programų išlaidas ir išlaidų nedarbo išmokoms nediskrecinius pokyčius. Nacionaliniu lygmeniu finansuojamas bendrojo pagrindinio kapitalo formavimas išlyginamas per ketverių metų laikotarpį. Diskrecinės pajamų priemonės ar teisės aktais nustatytas pajamų didinimas įskaičiuotas. Vienkartinės tiek pajamų, tiek išlaidų priemonės pasidengia tarpusavyje.

                     (4)

                        https://ec.europa.eu/info/files/hungary-report-council-recommendations-under-significant-deviation-procedure_en