               EUROPOS KOMISIJA
            Briuselis,2018 01 04
            COM(2017) 812 final
            Rekomendacija
            TARYBOS SPRENDIMAS
            kuriuo suteikiami įgaliojimai pradėti derybas dėl Jungtinių Tautų jūrų teisės konvencija grindžiamos tarptautinės teisiškai privalomos priemonės dėl jūrų biologinės įvairovės išsaugojimo ir tausaus jos naudojimo nacionalinei jurisdikcijai nepriklausančiuose rajonuose

               AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS

               1.REKOMENDACIJOS TEIKIMO APLINKYBĖS

               •Rekomendacijos pagrindimas ir tikslai

                  JT Generalinė Asamblėja Rezoliucijos 68/70 198 dalyje paprašė, kad JT ad hoc neribotos sudėties neoficiali darbo grupė klausimams, susijusiems su jūrų biologinės įvairovės išsaugojimu ir tausiu jos naudojimu nacionalinei jurisdikcijai nepriklausančiuose rajonuose, nagrinėti (toliau – BBNJ darbo grupė), pateiktų rekomendacijų dėl tarptautinės priemonės pagal Jungtinių Tautų jūrų teisės konvenciją (toliau – UNCLOS) taikymo srities, kriterijų ir tikslingumo.

                  2015 m. sausio mėn. įvykusiame galutiniame posėdyje BBNJ darbo grupė, remdamasi savo nuo 2006 m. vykdomu darbu, priėmė rekomendacijas, kad siekiant geriau spręsti jūrų biologinės įvairovės išsaugojimo ir tausaus jos naudojimo nacionalinei jurisdikcijai nepriklausančiuose rajonuose klausimus būtina sukurti visapusę pasaulinę sistemą – pagal Jungtinių Tautų jūrų teisės konvenciją (UNCLOS) priimti tarptautinę teisiškai privalomą priemonę dėl jūrų biologinės įvairovės išsaugojimo ir tausaus jos naudojimo nacionalinei jurisdikcijai nepriklausančiuose rajonuose (toliau – priemonė).

                  2015 m. birželio 19 d. priimta JT Generalinės Asamblėjos rezoliucija 69/292 įsteigtas parengiamasis komitetas; jo veikloje gali dalyvauti visos Jungtinių Tautų valstybės narės, specializuotųjų agentūrų nariai ir UNCLOS šalys, o jo užduotis – Generalinei Asamblėjai pateikti esminių rekomendacijų dėl priemonės teksto projekto elementų. Rezoliucijoje taip pat numatyta, kad JT Generalinė Asamblėja, atsižvelgdama į parengiamojo komiteto ataskaitą, iki savo septyniasdešimt antrosios sesijos pabaigos turėtų toliau spręsti tarpvyriausybinės konferencijos (TVK), skirtos deryboms dėl tokios priemonės ir jos pradžios datos, sušaukimo klausimą.

                  2016 m. kovo mėn. Taryba nusprendė (2016 m. kovo 15 d. Sprendimas 6862/16) įgalioti Komisiją Sąjungos vardu derėtis dėl tokios priemonės teksto projekto elementų, priklausančių Sąjungos kompetencijai, jei dėl jų Sąjunga yra priėmusi taisykles. Įgaliojimas vesti derybas ir derybiniai nurodymai buvo aiškiai skirti tik parengiamojo komiteto posėdžiams.

                  2016–2017 m. surengtos keturios parengiamojo komiteto sesijos, paskutinioji iš jų vyko 2017 m. liepos 10–21 d. Per šias keturias parengiamojo komiteto sesijas vyko derybos dėl BBNJ darbo grupės 2011 m. rekomendacijose iškeltų klausimų, būtent dėl jūrų genetinių išteklių, įskaitant naudos pasidalijimo klausimus; įvairių priemonių, pavyzdžiui, atskiriems rajonams skirtų valdymo priemonių, įskaitant saugomas jūrų teritorijas; poveikio aplinkai vertinimų, pajėgumų stiprinimo ir jūrų technologijų perdavimo; taip pat kitų bendresnio pobūdžio horizontaliųjų klausimų, kaip antai principų, sprendimų priėmimo ir ginčų sprendimo procedūrų, sąsajų su kitomis priemonėmis, dalyvavimo ir pan. 2017 m. liepos 21 d. bendru sutarimu priimtos galutinės rekomendacijos (jos įtrauktos į parengiamojo komiteto ataskaitą

                     http://www.un.org/depts/los/biodiversity/prepcom_files/Procedural_report_of_BBNJ_PrepCom.pdf

                   ). Viena iš parengiamojo komiteto rekomendacijų buvo JT Generalinei Asamblėjai kuo greičiau priimti sprendimą dėl TVK sušaukimo, kad ši galėtų rengti priemonės tekstą.

                  Tikėtina, kad sprendimą sušaukti TVK JT Generalinė Asamblėja priims iki 2017 m. pabaigos. Tuomet TVK galėtų per pirmąjį 2018 m. pusmetį pradėti darbą ir sušaukti pirmąjį posėdį.

                  ES, kaip UNCLOS šalis ir viena iš pagrindinių tokios priemonės šalininkių nuo pat diskusijų JT organizacijoje pradžios 2006 m., turėtų toliau aktyviai dalyvauti šiame JT procese ir taip prisidėti prie geresnio jūrų biologinės įvairovės išsaugojimo ir tausaus jos naudojimo nacionalinei jurisdikcijai nepriklausančiuose rajonuose pagal UNCLOS nustatytą teisinę sistemą. ES taip pat turėtų užtikrinti, kad būtų priimtos nuostatos, leidžiančios jai prisijungti prie šios priemonės.

               •Suderinamumas su toje pačioje politikos srityje galiojančiomis nuostatomis

                  Komisija turėtų užtikrinti, kad derybos dėl būsimos priemonės teksto visapusiškai derėtų su atitinkamomis Sąjungos taisyklėmis ir sričių, kuriose ji bus taikoma, politika (t. y. aplinkos politika, jūrų transporto politika, bendra žuvininkystės politika, vidaus rinkos politika, bendra prekybos politika, mokslinių tyrimų ir technologijų plėtros politika, klimato politika ir kitų susijusių sričių politika), taip pat su atitinkamais dvišaliais bei daugiašaliais susitarimais, prie kurių Sąjunga jau yra prisijungusi.

                  Kadangi priemonė bus UNCLOS įgyvendinimo susitarimas, o UNCLOS jau yra Europos Sąjungos acquis dalis, Komisija turės užtikrinti, kad būtų paisoma visų UNCLOS nuostatų ir joje įtvirtintos teisių ir pareigų pusiausvyros, o kartu ir Sąjungos acquis, į kurį jos perkeltos, ir kad derybų rezultatas visiškai derėtų su UNCLOS.

               2.TEISINIAI REKOMENDACIJOS ASPEKTAI

                  Šia rekomendacija siekiama, kad Taryba suteiktų Komisijai įgaliojimus ES vardu derėtis dėl būsimos priemonės. Tarybos įgaliojimų pradėti derybas teisinis pagrindas – SESV 218 straipsnio 3 ir 4 dalys.

               3.KONSULTACIJŲ SU SUINTERESUOTOSIOMIS TREČIOSIOMIS ŠALIMIS REZULTATAI

                  Rengiant rekomendacijos projektą nebuvo konsultuotasi su suinteresuotosiomis šalimis.

                  Remiantis JT Generalinės Asamblėjos rezoliucija 69/292, sprendimą dėl tarpvyriausybinės konferencijos sušaukimo JT Generalinė Asamblėja turi priimti iki 2018 m. rugsėjo mėn. Tačiau buvo nuspręsta paspartinti JT darbą, kad tarpvyriausybinę konferenciją būtų galima sušaukti kuo greičiau ir jos pirmasis susitikimas įvyktų jau 2018 m. Tai neleistų išblėsti per diskusijas pasiektam užmojui. Kadangi derybinius nurodymus būtina priimti prieš prasidedant konferencijai, nebuvo galimybės pagal nusistovėjusią praktiką atlikti viešų konsultacijų ir paskelbti planą, kad jį galėtų pakomentuoti suinteresuotosios šalys ir piliečiai.

                  Iš tiesų ES jau daugelį metų yra politiškai įsipareigojusi dalyvauti šiame procese ir reguliariai konsultuojasi su atitinkamomis suinteresuotosiomis šalimis, visų pirma pilietinės visuomenės organizacijomis ir kitomis JT atstovaujamomis organizacijomis.

                  Suinteresuotosios šalys bus skatinamos įsitraukti ir pareikšti savo nuomonę vykstant derybų procesui, kai reikės konkretesnių (esminių) derybinių pozicijų, ir turės būti užtikrinta, kad formuojant derybines pozicijas būtų atsižvelgta į suinteresuotųjų šalių nuomones.

               Rekomendacija

               TARYBOS SPRENDIMAS

               kuriuo suteikiami įgaliojimai pradėti derybas dėl Jungtinių Tautų jūrų teisės konvencija grindžiamos tarptautinės teisiškai privalomos priemonės dėl jūrų biologinės įvairovės išsaugojimo ir tausaus jos naudojimo nacionalinei jurisdikcijai nepriklausančiuose rajonuose

               EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,

               atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 218 straipsnio 3 ir 4 dalis,

               atsižvelgdama į Europos Komisijos rekomendaciją,

               kadangi:

               1) 1998 m. kovo 23 d. Tarybos sprendimu 98/392/EB
                  1
                Sąjunga ratifikavo Jungtinių Tautų jūrų teisės konvenciją (toliau – UNCLOS) ir šiuo metu yra vienintelė tarptautinė organizacija, kuri yra tos konvencijos šalis, kaip apibrėžta UNCLOS 305 straipsnio 1 dalies f punkte ir IX priedo 1 straipsnyje;

               2) kaip UNCLOS šalis 2006–2015 m. Sąjunga dalyvavo JT ad hoc neribotos sudėties neoficialioje darbo grupėje, skirtoje klausimams, susijusiems su jūrų biologinės įvairovės išsaugojimu ir tausiu jos naudojimu nacionalinei jurisdikcijai nepriklausančiuose rajonuose, nagrinėti; 2016 ir 2017 m. Sąjunga taip pat dalyvavo keturiose parengiamojo komiteto, kuriam pavesta Generalinei Asamblėjai pateikti esminių rekomendacijų dėl UNCLOS grindžiamos būsimos tarptautinės teisiškai privalomos priemonės dėl jūrų biologinės įvairovės išsaugojimo ir tausaus jos naudojimo nacionalinei jurisdikcijai nepriklausančiuose rajonuose elementų, sesijose;

               3) 2017 m. liepos 21 d. parengiamasis komitetas priėmė ataskaitą ir Generalinei Asamblėjai rekomendavo apsvarstyti jo rekomendacijoje pateiktus elementus bei kuo greičiau nuspręsti dėl Jungtinių Tautų remiamos tarpvyriausybinės konferencijos sušaukimo, apsvarstyti parengiamojo komiteto rekomendacijas ir parengti UNCLOS grindžiamos tarptautinės teisiškai privalomos priemonės tekstą;

               4) remdamasi šiomis rekomendacijomis, Jungtinių Tautų Generalinė Asamblėja [...] nusprendė sušaukti tarpvyriausybinę konferenciją, kad ji parengtų UNCLOS grindžiamos tarptautinės teisiškai privalomos priemonės dėl jūrų biologinės įvairovės išsaugojimo ir tausaus jos naudojimo nacionalinei jurisdikcijai nepriklausančiuose rajonuose tekstą;

               5) Sąjunga, kaip UNCLOS šalis, turėtų visapusiškai dalyvauti derybose dėl šios priemonės,

               PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:

               1 straipsnis

               Komisijai suteikiami įgaliojimai Sąjungos vardu derėtis dėl Jungtinių Tautų jūrų teisės konvencija grindžiamos tarptautinės teisiškai privalomos priemonės dėl jūrų biologinės įvairovės išsaugojimo ir tausaus jos naudojimo nacionalinei jurisdikcijai nepriklausančiuose rajonuose.

               2 straipsnis

               Derybiniai nurodymai išdėstyti priede.

               3 straipsnis

               Šios derybos vedamos konsultuojantis su Tarybos skiriamu specialiuoju komitetu.

               4 straipsnis

               Šis sprendimas skirtas Komisijai.

               Priimta Briuselyje

                     Tarybos vardu

                     Pirmininkas

                     (1)

                        OL L 179, 1998 6 23.

    ---documentbreak---

               EUROPOS KOMISIJA
            Briuselis,2018 01 04
            COM(2017) 812 final
            PRIEDAS
            prie
            Rekomendacijos dėl TARYBOS SPRENDIMO
            kuriuo suteikiami įgaliojimai pradėti derybas dėl Jungtinių Tautų jūrų teisės konvencija grindžiamos tarptautinės teisiškai privalomos priemonės dėl jūrų biologinės įvairovės išsaugojimo ir tausaus jos naudojimo nacionalinei jurisdikcijai nepriklausančiuose rajonuose

               PRIEDAS

               DERYBINIAI NURODYMAI

               1. Principai

               Derybose dėl Jungtinių Tautų jūrų teisės konvencija grindžiamos tarptautinės teisiškai privalomos priemonės dėl jūrų biologinės įvairovės išsaugojimo ir tausaus jos naudojimo nacionalinei jurisdikcijai nepriklausančiuose rajonuose (toliau – priemonė) Komisija siekia užtikrinti, kad:

               -
                     priemonės nuostatos visiškai derėtų su tarptautine teise, ypač su UNCLOS nuostatomis, ir kad būsima priemonė nepažeistų UNCLOS įtvirtintos teisių ir pareigų pusiausvyros;

               -
                     priemonės nuostatos derėtų su atitinkamais Sąjungos teisės aktais ir atitinkamais dvišaliais bei daugiašaliais susitarimais, kurių šalis yra Sąjunga.

               Komisija užtikrina, kad derybos būtų vedamos konsultuojantis su specialiuoju komitetu, kurio posėdžiai vyksta Briuselyje arba vietoje. Komisija reguliariai praneša Tarybai apie derybų rezultatus.

               2. Gairės

               2.1. Komisija siekia užtikrinti, kad:

               ·derybos apimtų visų Rezoliucijoje [...] nurodytų elementų kompleksą;

               ·tarpvyriausybinėje konferencijoje vedamų derybų tvarka leistų ES visateisiškai dalyvauti derybose ir atitiktų ankstesnę derybų dėl UNCLOS įgyvendinimo susitarimų praktiką;

               ·priemone būtų sukurta veiksminga jūrų biologinės įvairovės išsaugojimo ir tausaus jos naudojimo nacionalinei jurisdikcijai nepriklausančiuose rajonuose sistema;

               ·priemone būtų įgyvendintos, sustiprintos ir konkretizuotos įvairios UNCLOS įtvirtintos pareigos, deramai atsižvelgiant į UNCLOS nustatytas teises ir laisves;

               ·priemonė aiškiai įpareigotų šalis bendradarbiauti biologinės įvairovės išsaugojimo ir tausaus jos naudojimo nacionalinei jurisdikcijai nepriklausančiuose rajonuose klausimais tiek individualiai, tiek pasinaudojant kompetentingomis tarptautinėmis bei regioninėmis organizacijomis ir susitarimais;

               ·nepažeistų galiojančių teisinių priemonių bei sistemų ir kompetentingų pasaulinių, regioninių bei sektorinių organizacijų numatytų teisių ir pareigų;

               ·priemone būtų paisoma kompetentingų pasaulinių, regioninių ir sektorinių organizacijų įgaliojimų, siekiama sinergijos ir vengiama dubliuoti jų veiklą;

               ·priemonė nepažeistų UNCLOS šalių teisių ir pareigų, įskaitant jų teisę į UNCLOS nustatytas jūrų zonas;

               ·į priemonę būtų įtrauktos atitinkamos nuostatos, kad Sąjunga galėtų tapti jos šalimi ir visapusiškai dalyvauti šioje priemonėje numatytame sprendimų priėmimo procese, atitinkančiame UNCLOS 305 straipsnį ir IX priedą.

               2.2. Konkrečiai Komisija siekia užtikrinti, kad į priemonę būtų įtraukti arba joje atspindėti, be kita ko, šie aspektai:

               a) Horizontalieji klausimai

               ·bendrieji gero valdymo principai, visų pirma susiję su jūros aplinkos apsauga ir išsaugojimu, tarptautiniu bendradarbiavimu, mokslu grindžiamų metodų naudojimu, ekosisteminiu metodu, atsargumo principu, principu „teršėjas moka“, tausiu ir teisingu jūrų išteklių naudojimu, galimybe visuomenei susipažinti su informacija, skaidriais ir atvirais sprendimų priėmimo procesais ir valstybių atsakomybe prižiūrint pasaulinę jūros aplinką;

               ·tinkama ir ekonomiškai efektyvi struktūra ir mechanizmai (nauji arba jau esami), kurie, be kita ko, būtų naudojami siekiant gerinti koordinavimą ir bendradarbiavimą tarp kompetentingų pasaulinių, regioninių bei sektorinių organizacijų ir su jomis, ypač tų ir tomis, kurios yra įgaliotos reguliuoti veiklą nacionalinei jurisdikcijai nepriklausančiuose rajonuose arba tuose rajonuose saugoti jūros aplinką;

               ·atitinkami mechanizmai, kuriais būtų užtikrintas esminių priemonės nuostatų laikymasis;

               ·atitinkami su UNCLOS suderinti ginčų sprendimo mechanizmai.

               b) Jūrų genetinių išteklių (JGI) klausimai, įskaitant klausimus dėl naudos pasidalijimo

               Komisija siekia užtikrinti, kad priemonė toliau padėtų išsaugoti ir tausiai naudoti JGI, gaunamus iš nacionalinei jurisdikcijai nepriklausančių rajonų. Visų pirma priemonė turėtų:

               ·skatinti aplinkos atžvilgiu deramą naudojimąsi genetiniais ištekliais, t. y. padėtų juos išsaugoti ir tausiai naudoti, ir be reikalo neriboti jūrų mokslinių tyrimų, kaip numatyta UNCLOS;

               ·nereguliuoti su intelektinės nuosavybės teisėmis susijusių ar kitų panašių klausimų;

               ·užtikrinti teisinį tikrumą JGI naudotojams ir skatinti neigiamo poveikio biologinei įvairovei nedarančias biotechnologijų inovacijas;

               ·didinti skaidrumą ir gerinti galimybes naudotis informacija apie genetinius išteklius, gaunamus iš nacionalinei jurisdikcijai nepriklausančių rajonų;

               ·spręsti klausimus dėl dalijimosi nauda, gaunama naudojant nacionalinei jurisdikcijai nepriklausančių rajonų JGI.

               c) Įvairios priemonės, pavyzdžiui, atskiriems rajonams skirtos valdymo priemonės, įskaitant saugomas jūrų teritorijas (SJT)

               Komisija siekia užtikrinti, kad šia priemone būtų numatyti, inter alia, procedūros ir mechanizmai, pagal kuriuos būtų:

               ·atrenkamos, paskiriamos ir sukuriamos pasaulio mastu pripažįstamos SJT, įskaitant atitinkamus patikimiausia turima moksline informacija grindžiamus kriterijus; nustatomi visapusiški paskirtųjų teritorijų išsaugojimo ir valdymo tikslai; vykdoma kontrolės ir stebėjimo veikla, kuria siekiama įgyvendinti išsaugojimo ir valdymo tikslus;

               ·pasaulio mastu pripažįstamos atitinkamų regioninių organizacijų ir konvencijų atskiriems rajonams skirtos valdymo priemonės, atitinkančios nustatytus kriterijus.

               Taigi Komisija siekia užtikrinti, kad priemonė padėtų įgyvendinti Sąjungos tarptautinius įsipareigojimus, susijusius su veiksmingai ir teisingai valdomų, ekologiniu atžvilgiu pavyzdinių ir deramai susietų saugomų teritorijų sistemų pasaulinio tinklo sukūrimu ir kitomis veiksmingomis atskiriems rajonams skirtomis išsaugojimo priemonėmis.

               d) Poveikio aplinkai vertinimo (PAV) klausimai

               Komisija siekia užtikrinti, kad priemone būtų sudarytos sąlygos lengviau įvertinti kaupiamąjį tame pačiame rajone vykdomos skirtingos veiklos poveikį, taip siekiant išvengti neigiamo poveikio jūrų biologinei įvairovei, kurį, be kita ko, daro naujų ir dar tik besirandančių rūšių veikla, taip pat deramai atsižvelgti į esamą aplinkos būklę bei kaupiamąjį kitų grėsmių, kaip antai klimato kaitos, poveikį. Komisija visų pirma siekia užtikrinti, kad priemonėje būtų paaiškintos, sustiprintos ir sukonkretintos UNCLOS 206 straipsnyje nustatytos pareigos, kad:

               ·pavienis ir kaupiamasis poveikis aplinkai dėl veiklos, kuri priklauso valstybių konvencijos šalių jurisdikcijai arba kurią jos kontroliuoja ir kuri gali sukelti didelę jūros aplinkos taršą arba didelius neigiamus jūrų aplinkos, įskaitant jūrų biologinę įvairovę, pokyčius (žalingas poveikis) nacionalinei jurisdikcijai nepriklausančiuose rajonuose, būtų tinkamai įvertintas atliekant poveikio aplinkai vertinimus ir strateginius poveikio aplinkai vertinimus (pagal poreikį); taip pat

               ·kad visas žalingas poveikis būtų nustatytas ir į jį būtų atsižvelgta visuose sprendimų priėmimo procesuose ir kad tokia veikla neprieštarautų UNCLOS nustatytoms valstybių pareigoms saugoti ir išsaugoti jūros aplinką, be kita ko, imantis tinkamų priemonių, kuriomis siekiama išvengti bet tokio žalingo poveikio arba jį sušvelninti.

               e) Pajėgumų stiprinimo ir jūrų technologijų perdavimo klausimai

               Komisija siekia užtikrinti, kad:

               ·į priemonę būtų įtrauktos UNCLOS atitinkančios nuostatos dėl pajėgumų stiprinimo ir jūrų technologijų perdavimo siekiant išsaugoti ir tausiai naudoti jūrų biologinę įvairovę nacionalinei jurisdikcijai nepriklausančiuose rajonuose;

               ·priemone būtų sudarytos palankios sąlygos tarptautiniam bendradarbiavimui dėl pajėgumų stiprinimo ir jūrų technologijų perdavimo, kad būtų pasiekti UNCLOS tikslai ir laikomasi jos reikalavimų, susijusių su biologinės įvairovės išsaugojimu ir tausiu jos naudojimo nacionalinei jurisdikcijai nepriklausančiuose rajonuose.


               EUROPOS KOMISIJA
            Briuselis, 2018 04 25
            COM(2018) 240 final
            Rekomendacija
            TARYBOS SPRENDIMAS
            kuriuo įgaliojama Europos Sąjungos vardu pradėti derybas su Madagaskaro Respublika dėl tausios žvejybos partnerystės susitarimo ir protokolo sudarymo
            {SWD(2018) 143 final}{SWD(2018) 144 final}

               AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS

               1.REKOMENDACIJOS APLINKYBĖS

               •Pasiūlymo pagrindimas ir tikslai

               Komisija siūlo derėtis su Madagaskaro Respublika dėl naujo tausios žvejybos partnerystės susitarimo ir protokolo, kurie atitiktų Sąjungos laivyno poreikius ir derėtų su Reglamentu (ES) Nr. 1380/2013 dėl bendros žuvininkystės politikos (BŽP) ir su 2012 m. kovo 19 d. Tarybos išvadomis dėl Komisijos komunikato dėl bendros žuvininkystės politikos išorės aspekto.

               •Suderinamumas su toje pačioje politikos srityje galiojančiomis nuostatomis

                  Dabartinis Europos Sąjungos ir Madagaskaro Respublikos žvejybos partnerystės susitarimas (ŽPS) buvo sudarytas 2007 m. sausio 1 d
                     1
                  . Todėl siūloma surengti derybas dėl naujo tausios žvejybos partnerystės susitarimo siekiant į jį įtraukti kai kurias Reglamento (ES) Nr. 1380/2013
                     2
                   nuostatas, kurių dabartiniame ŽPS nėra. Dabartinis ketverių metų ŽPS protokolas
                     3
                   pradėtas taikyti 2015 m. sausio 1 d. ir nustos galioti 2018 m. gruodžio 31 d. Jame nustatytos Sąjungos laivynui suteiktos žvejybos galimybės ir atitinkamas Sąjungos ir laivų savininkų mokamas finansinis įnašas. Metinis Madagaskarui skirtas ES viešasis finansinis įnašas sudaro 1 487 500 EUR
                     4
                  , iš jo 700 000 EUR skiriama kaip parama sektoriui.

               Su Madagaskaru sudarytame ŽPS nustatytos tunų ir toli migruojančių rūšių žuvų žvejybos galimybės, skirtos keturių ES valstybių narių – Ispanijos, Prancūzijos, Portugalijos ir Italijos – laivams. Europos Sąjunga jau sukūrė dvišalių tausios žvejybos partnerystės susitarimų (TŽPS) su Indijos vandenyno valstybėmis tinklą – sudaryti susitarimai su Seišeliais ir Mauricijumi.

                  TŽPS padeda tarptautiniu mastu propaguoti BŽP tikslus užtikrinant, kad Sąjungos žvejybos veikla, vykdoma ne jos vandenyse, būtų grindžiama tokiais pačiais principais ir standartais, kokie taikomi pagal Sąjungos teisę. Be to, TŽPS padeda stiprinti ES ir jos partnerių mokslinį bendradarbiavimą, didinti skaidrumą ir tvarumą, kad geriau būtų rūpinamasi žvejybos ištekliais, stiprinti valdymą remiant nacionalinių ir užsienio laivynų veiklos stebėseną, kontrolę ir priežiūrą ir teikiant finansavimą kovai su neteisėta, nedeklaruojama ir nereglamentuojama žvejyba ir tvariai vietos žvejybos pramonės plėtrai. TŽPS padeda stiprinti Sąjungos poziciją tarptautinėse ir regioninėse žvejybos organizacijose, visų pirma Indijos vandenyno tunų komisijoje (IOTC), kuri yra pagal tarptautinę toli migruojančių rūšių žuvų išteklių išsaugojimo ir valdymo regione teisę įsteigta organizacija.

               •Suderinamumas su kitomis Sąjungos politikos sritimis

                  Derybos dėl naujojo susitarimo ir protokolo su Madagaskaru atitinka ES išorės veiksmus, susijusius su Afrikos, Karibų jūros ir Ramiojo vandenyno valstybėmis ir ypač su Sąjungos siekiamais demokratinių principų taikymo ir žmogaus teisių gynimo tikslais.

                  .

               2.TEISINIAI REKOMENDACIJOS ASPEKTAI

               •Teisinis pagrindas

                  Teisinis sprendimo pagrindas – Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (SESV) penktos dalies (Sąjungos išorės veiksmai) V antraštinės dalies (tarptautiniai susitarimai) 218 straipsnis, kuriame nustatyta derybų dėl ES susitarimų su trečiosiomis šalimis ir šių susitarimų sudarymo tvarka.

               •Subsidiarumo principas (neišimtinės kompetencijos atveju)

                  Netaikoma, išimtinė kompetencija.

               •Proporcingumo principas

                  Šis sprendimas yra proporcingas siekiamam tikslui.

               •Priemonės pasirinkimas

                  Priemonė numatyta SESV 218 straipsnio 3 ir 4 dalyse.

               3.EX POST VERTINIMO, KONSULTACIJŲ SU SUINTERESUOTOSIOMIS ŠALIMIS IR POVEIKIO VERTINIMO REZULTATAI

               •Galiojančių teisės aktų ex post vertinimai / tinkamumo patikros

                  2017–2018 m. Komisija atliko ŽPS su Madagaskaru dabartinio protokolo ex post vertinimą, taip pat galimo protokolo atnaujinimo ex ante vertinimą. Vertinimo išvados išdėstytos atskirame Komisijos tarnybų darbiniame dokumente.

                  Atlikus vertinimą prieita prie išvados, kad ES tunų žvejybos sektoriai itin suinteresuoti žvejyba Madagaskare ir kad atnaujinus protokolą regione sustiprėtų žvejybos stebėsena, kontrolė bei priežiūra ir pagerėtų žvejybos valdymas. ES svarbu išlaikyti priemonę, kuri užtikrintų glaudų sektorinį bendradarbiavimą su pagrindiniu subjektu, nuo kurio priklauso vandenyno valdymas subregioniniu lygiu, nes ES vykdomos žvejybos plotas, patenkantis į subjekto jurisdikciją, yra didelis. Be to, ES žvejybos laivynui, ypač Reunjono saloje besibazuojantiems tunų žvejybos seineriams ir ūdomis žvejojantiems laivams, tai reiškia išsaugotą prieigą prie svarbaus žvejybos rajono, kuriame galima planuoti žvejybos strategijas pagal daugiametę tarptautinę teisinę sistemą.  Madagaskaro valdžios institucijų tikslas – toliau su ES palaikyti santykius, kurie padėtų stiprinti vandenynų valdymą, ir naudotis daugiametės paramos sektoriui finansavimo galimybėmis.

               •Konsultacijos su suinteresuotaisiais subjektais

                  Atliekant vertinimą konsultuotasi su valstybėmis narėmis, pramonės atstovais ir tarptautinėmis pilietinės visuomenės organizacijomis, taip pat su Madagaskaro žuvininkystės administracija ir pilietine visuomene. Konsultuotasi ir Tolimojo plaukiojimo laivyno patariamoje taryboje.

               •Tiriamųjų duomenų rinkimas ir naudojimas

                  Netaikoma.

               •Poveikio vertinimas

                  Netaikoma.

               •Reglamentavimo tinkamumas ir supaprastinimas

                  Netaikoma.

               •Pagrindinės teisės

                  Sprendimo priede pateiktuose siūlomuose derybiniuose nurodymuose rekomenduojama įgalioti pradėti derybas ir įtraukti nuostatą dėl žmogaus teisių ir demokratijos principų pažeidimų pasekmių.

               4.POVEIKIS BIUDŽETUI

                  Pagal naująjį protokolą Madagaskarui turės būti mokamas finansinis įnašas, suderinamas su 2014–2020 m. daugiamete finansine programa ir visų pirma su TŽPS skirtais biudžeto asignavimais. Metinės įsipareigojimų ir mokėjimų sumos, įskaitant rezervo eilutę, skirtą pasiūlymams, kurie metų pradžioje dar neįsigalioję, nustatomos pagal kasmetinę biudžeto sudarymo procedūrą.

               5.KITI ELEMENTAI

               •Įgyvendinimo planai ir stebėjimo, vertinimo ir ataskaitų teikimo tvarka

                  Tikimasi, kad derybos prasidės 2017 m. antrąjį ketvirtį.

               •Išsamus konkrečių pasiūlymo nuostatų paaiškinimas

                  Komisija rekomenduoja Tarybai::

                  - įgalioti Komisiją pradėti ir vesti derybas su Madagaskaro Respublika dėl naujo tausios žvejybos partnerystės susitarimo ir protokolo sudarymo;

                  - Komisiją  paskirti ES derybininke šiuo klausimu;

                  - nurodyti Komisijai šias derybas vesti konsultuojantis su specialiuoju komitetu, kaip nustatyta Sutartyje dėl Europos Sąjungos veikimo;

                  - patvirtinti prie šios rekomendacijos pridedamus derybinius nurodymus.

               Rekomendacija

               TARYBOS SPRENDIMAS

               kuriuo įgaliojama Europos Sąjungos vardu pradėti derybas su Madagaskaro Respublika dėl tausios žvejybos partnerystės susitarimo ir protokolo sudarymo

               EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,

               atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 218 straipsnio 3 ir 4 dalis,

               atsižvelgdama į Europos Komisijos rekomendaciją,

               kadangi reikėtų pradėti derybas su Madagaskaru siekiant sudaryti naują tausios žvejybos partnerystės susitarimą ir protokolą,

               PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:

               1 straipsnis

               Komisija yra įgaliojama pradėti derybas su Madagaskaru siekiant sudaryti naują tausios žvejybos partnerystės susitarimą ir protokolą.

               2 straipsnis

               Šios derybos vedamos konsultuojantis su Tarybos išorės žuvininkystės politikos darbo grupe, remiantis derybiniais nurodymais, pateiktais šio sprendimo priede.

               3 straipsnis

               Šis sprendimas skirtas Komisijai.

               Priimta Briuselyje

                     Tarybos vardu

                     Pirmininkas

                     (1)

                        OL L 331, 2007 12 17, p. 3.

                     (2)

                        Reg. (ES) Nr. 1380/2013, IV dalis, II antraštinė dalis.

                     (3)

                        Protokolo pastaraisiais dvejais metais.  Dvejais ankstesniais metais jis buvo 1 566 250 EUR.

                     (4)

                        Žr. 40 skyrių (rezervo eilutė 40 02 41) pagal tarpinstitucinį susitarimą dėl daugiametės finansinės programos (2013/C373/01).

    ---documentbreak---

               EUROPOS KOMISIJA
            Briuselis,2018 04 25
            COM(2018) 240 final
            PRIEDAS
            prie
            Rekomendacijos prie Tarybos sprendimo
            kuriuo įgaliojama Europos Sąjungos vardu pradėti derybas su Madagaskaro Respublika dėl tausios žvejybos partnerystės susitarimo ir protokolo sudarymo
            {SWD(2018) 143 final}{SWD(2018) 144 final}

               PRIEDAS

               Derybiniai nurodymai dėl naujo Europos Sąjungos ir Madagaskaro Respublikos tausios žvejybos partnerystės susitarimo ir protokolo sudarymo

               –Derybų tikslas – sudaryti naują Europos Sąjungos ir Madagaskaro tausios žvejybos partnerystės susitarimą ir protokolą laikantis Reglamento (ES) Nr. 1380/2013 dėl bendros žuvininkystės politikos ir 2012 m. kovo 19 d. Tarybos išvadų dėl 2011 m. liepos 13 d. Komisijos komunikato dėl bendros žuvininkystės politikos išorės aspekto.

               –Siekiant nauju protokolu skatinti tausią ir atsakingą žvejybą ir kartu užtikrinti abipusę naudą ES ir Madagaskarui, Komisijos derybiniais tikslais turi būti siekiama:

               ·Europos Sąjungos laivyno laivams užtikrinti prieigą prie Madagaskaro išskirtinės žvejybos zonos ir būtinus žvejybos toje zonoje leidimus, taip inter alia išlaikant ES veiklos vykdytojams prieinamų tausios žvejybos partnerystės susitarimų tinklą;

               ·atsižvelgti į patikimiausias turimas mokslines rekomendacijas ir atitinkamus regioninių žvejybos valdymo organizacijų (RŽVO) priimtus valdymo planus, siekiant užtikrinti tausią žvejybos veiklą ir skatinti vandenynų valdymą tarptautiniu mastu. Žvejybos veikla turėtų būti nukreipta tik į turimus perteklinius išteklius, atsižvelgiant į vietinio laivyno žvejybos pajėgumus ir kartu kreipiant ypatingą dėmesį į tai, kad kai kurie susiję ištekliai yra toli migruojančių rūšių žuvų ištekliai;

               ·tais atvejais, kai atitinkami žvejybos ištekliai domina ir kitus užsienio laivynus, gauti ES laivynų interesus atitinkančią adekvačią tų išteklių dalį, kuri atitiktų ES laivyno veiklą regione ir naujausius bei patikimiausius turimus mokslinius vertinimus;

               ·pradėti dialogą, kuriuo būtų stiprinama sektoriaus politika siekiant skatinti įgyvendinti su šalies vystymosi tikslais suderintą atsakingą žvejybos politiką , visų pirma susijusią su žvejybos valdymu, kova su neteisėta, nedeklaruojama ir nereglamentuojama žvejyba, žvejybos veiklos kontrole, stebėsena bei priežiūra ir mokslinių rekomendacijų teikimu, taip pat kurti darbo vietas ir taip skatinti Madagaskaro socialinę ir ekonominę plėtrą;

               ·įtraukti sąlygą dėl žmogaus teisių ir demokratijos principų pažeidimų pasekmių;

               ·įtraukti nuostatą dėl ES laivynui suteikiamos lengvatinės prieigos  prie esamų perteklinių išteklių ir dėl tokių pačių techninių sąlygų taikymo visiems užsienio laivynams;

               ·įtraukti išimties nuostatą.

               –Siekiant išvengti žvejybos veiklos nutraukimo, į naująjį susitarimą ir protokolą turėtų būti įtraukta nuostata dėl laikino taikymo.

               –Protokole visų pirma turėtų būti nustatyta:

               ·Europos Sąjungos laivams suteiktinos žvejybos galimybės pagal kategorijas,

               ·finansinė kompensacija bei jos mokėjimo sąlygos ir

               ·prioritetai ir mechanizmai, kuriais remiantis būtų galima veiksmingai įgyvendinti sektorinę paramą ir vykdyti reguliarią jos stebėseną.


               EUROPOS KOMISIJA
            Briuselis, 2019 06 05
            COM(2019) 521 final
            Rekomendacija
            TARYBOS REKOMENDACIJA
            dėl 2019 m. Lenkijos nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2019 m. Lenkijos konvergencijos programos

               Rekomendacija

               TARYBOS REKOMENDACIJA

               dėl 2019 m. Lenkijos nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2019 m. Lenkijos konvergencijos programos

               EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,

               atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 121 straipsnio 2 dalį ir 148 straipsnio 4 dalį,

               atsižvelgdama į 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei koordinavimo
                  1
               , ypač į jo 9 straipsnio 2 dalį,

               atsižvelgdama į Europos Komisijos rekomendaciją,

               atsižvelgdama į Europos Parlamento rezoliucijas,

               atsižvelgdama į Europos Vadovų Tarybos išvadas,

               atsižvelgdama į Užimtumo komiteto nuomonę,

               atsižvelgdama į Ekonomikos ir finansų komiteto nuomonę,

               atsižvelgdama į Socialinės apsaugos komiteto nuomonę,

               atsižvelgdama į Ekonominės politikos komiteto nuomonę,

               kadangi:

               (1)2018 m. lapkričio 21 d. Komisija priėmė metinę augimo apžvalgą, kuria pradedamas 2019 m. Europos ekonominės politikos koordinavimo semestras. Ji tinkamai atsižvelgė į 2017 m. lapkričio 17 d. Europos Parlamento, Tarybos ir Komisijos paskelbtą Europos socialinių teisių ramstį. 2019 m. kovo 21 d. Europos Vadovų Taryba patvirtino metinėje augimo apžvalgoje nustatytus prioritetus. 2018 m. lapkričio 21 d. Komisija pagal Reglamentą (ES) Nr. 1176/2011 taip pat priėmė ir įspėjimo mechanizmo ataskaitą – joje Lenkija nenurodyta kaip viena iš valstybių narių, dėl kurių reikės parengti nuodugnią apžvalgą;

               (2)2019 m. vasario 27 d. paskelbta 2019 m. Lenkijos ataskaita
                  2
               . Joje įvertinta Lenkijos pažanga, padaryta įgyvendinant 2018 m. liepos 13 d. Tarybos priimtas šaliai skirtas rekomendacijas, veiksmai, kurių šalis ėmėsi atsižvelgdama į ankstesniais metais priimtas rekomendacijas, ir Lenkijos pažanga siekiant nacionalinių tikslų pagal strategiją „Europa 2020“;

               (3)2019 m. balandžio 26 d. Lenkija pateikė 2019 m. nacionalinę reformų programą, o 2019 m. balandžio 29 d. – 2019 m. konvergencijos programą. Siekiant atsižvelgti į jų tarpusavio sąsajas, abi programos vertintos vienu metu;

               (4)į atitinkamas konkrečioms šalims skirtas rekomendacijas atsižvelgta sudarant 2014–2020 m. Europos struktūrinių ir investicijų fondų (toliau – ESI fondai) programas. Kaip numatyta Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1303/2013
                  3
                23 straipsnyje, Komisija, jei tai būtina siekiant remti atitinkamų Tarybos rekomendacijų įgyvendinimą, gali paprašyti valstybės narės peržiūrėti savo partnerystės sutartį ir susijusias programas bei pasiūlyti jų pakeitimų. Kaip naudotųsi šia nuostata, Komisija išsamiau nurodė priemonių, kuriomis ESI fondų veiksmingumas siejamas su patikimu ekonomikos valdymu, taikymo gairėse
                  4
               ;

               (5)šiuo metu Lenkijai taikoma Stabilumo ir augimo pakto prevencinė dalis. 2019 m. konvergencijos programoje Vyriausybė numato nedidelį nominaliojo balanso pablogėjimą: nuo 0,4 % BVP deficito 2018 m. iki 0,6 % BVP 2022 m.; 2019 m. numatomas 1,7 % BVP deficitas, o 2020 m. – 0,2 % BVP perteklius. Perskaičiuotas struktūrinis balansas, kuris yra 1,1 % BVP deficitas, 2022 m. priartės prie vidutinio laikotarpio biudžeto tikslo, kuris yra 1,0 % BVP struktūrinis deficitas. 2019 m. konvergencijos programoje numatoma, kad valdžios sektoriaus skolos santykis su BVP nuo 48,9 % BVP 2018 m. sumažės iki 40,6 % BVP 2022 m. Makroekonominis scenarijus, kuriuo grindžiamos tos biudžeto projekcijos, yra tikėtinas. Tačiau kai kurių priemonių, kurių reikia norint pasiekti planuojamus deficito tikslus 2020 m. ir vėliau, veikimo informacija nebuvo pakankamai konkretizuota;

               (6)2019 m. konvergencijos programoje nurodoma, kad Lenkija įgyvendino su sausra susijusias kompensuojamąsias priemones ir kad jų poveikis biudžetui 2018 m. buvo didelis. Konvergencijos programoje pateikiama tinkamų šių papildomų biudžeto išlaidų apimties ir pobūdžio įrodymų. Taikant neįprasto įvykio sąlygą su sausra susijusios išlaidos galėtų būti traktuojamos kaip išskirtinės. Komisijos nuomone, susijusios reikalavimus atitinkančios papildomos išlaidos 2018 m. sudarė 0,07 % BVP. Pagal Reglamento (EB) Nr. 1466/97 9 straipsnio 1 dalies ir 10 straipsnio 3 dalies nuostatas šios papildomos išlaidos yra priimtinos, atsižvelgiant į tai, kad sausros išskirtinumas yra laikomas neįprastu įvykiu, jo poveikis Lenkijos viešiesiems finansams yra didelis, o leidžiant laikinai nukrypti nuo koregavimo plano, kuriuo siekiama vidutinio laikotarpio biudžeto tikslo, tvarumui nebūtų pakenkta. Todėl, kad būtų atsižvelgta į tas papildomas išlaidas, 2018 m. reikalaujamas koregavimas siekiant vidutinio laikotarpio biudžeto tikslo buvo sumažintas;

               (7)2018 m. liepos 13 d. Taryba rekomendavo Lenkijai užtikrinti, kad 2019 m. grynųjų pirminių valdžios sektoriaus išlaidų nominalus augimas
                  5
                neviršytų 4,2 %, o tai atitiktų 0,6 % BVP metinį struktūrinį koregavimą. Remiantis Komisijos 2019 m. pavasario prognoze, esama rizikos, kad 2019 m. nuo to rekomenduoto koregavimo bus labai nukrypta;

               (8)2020 m., atsižvelgiant į prognozuojamą 2,0 % BVP Lenkijos gamybos apimties atotrūkį, grynųjų pirminių valdžios sektoriaus išlaidų nominalus augimas neturėtų viršyti 4,4 %, o tai atitinka 0,6 % BVP struktūrinį koregavimą pagal bendrai sutartą reikalavimų koregavimo matricą taikant Stabilumo ir augimo paktą. Remiantis Komisijos 2019 m. pavasario prognoze, jeigu politika nesikeis, esama rizikos, kad 2020 m. nuo to reikalavimo bus labai nukrypta. Apskritai Taryba mano, kad nuo 2019 m. turėtų būti imtasi reikiamų priemonių siekiant užtikrinti, kad būtų laikomasi Stabilumo ir augimo pakto nuostatų;

               (9)gerindama mokestinių prievolių vykdymą, Lenkija padarė didelę pažangą. Kartu sparčiai augo ekonomika, stiprėjo darbo rinka ir palaipsniui didėjo darbo sutarčių, už kurias mokamos socialinio draudimo įmokos, dalis. Dėl visų šių veiksnių padidėjo viešosios pajamos. Dalis padidėjusių pajamų yra ciklinio pobūdžio ir gali sumažėti, kai pablogės makroekonominė aplinka. Per kelerius pastaruosius metus taip pat padidėjo viešosios išlaidos, kaip BVP dalis. Keletas naujų išlaidų kategorijų yra nuolatinės ir gali būti nelengva artimiausioje ateityje jas pakeisti. Be to, ateityje Lenkijos viešiesiems finansams kils spaudimas didinti išlaidas, visų pirma dėl visuomenės senėjimo. Dėl šių veiksnių dar svarbiau imtis naujų išlaidų valdymo stiprinimo priemonių, įskaitant reguliarų išlaidų veiksmingumo ir efektyvumo vertinimą. Nors 2018 m. Lenkija ir toliau dėjo pastangas, kad pagerintų biudžeto procesą, bendra reforma yra sudėtinga ir bus taikoma etapais kelerius metus. Apskritai fiskalinė sistema yra stipri ir nepriklausomos institucijos atlieka kai kurias iš fiskalinių tarybų paprastai atliekamų funkcijų, tačiau Lenkija tebėra vienintelė valstybė narė, neturinti nepriklausomos fiskalinės tarybos. Nors Lenkija nepadarė pažangos ribodama pernelyg dažną lengvatinių pridėtinės vertės mokesčio tarifų naudojimą, Vyriausybė pradėjo reformą, kuri gali sumažinti tarifų sudėtingumą ir jų taikymo klaidų tikimybę;

               (10)dėl ankstesnių reformų, tokių kaip ankstyvo išėjimo į pensiją galimybių panaikinimas ir laipsniškas teisės aktais nustatyto pensinio amžiaus ilginimas, iki 2017 m. vidutinis pensinis amžius ilgėjo. 2018 m. ir vyrų, ir moterų vidutinis pensinis amžius sutrumpėjo – tai susiję su teisės aktais nustatyto pensinio amžiaus sutrumpinimu 2017 m. pabaigoje. Turint omenyje darbingo amžiaus gyventojų skaičiaus mažėjimą, tolesnis faktinio pensinio amžiaus ilgėjimas yra labai svarbus dalyvavimui darbo rinkoje, taigi ir ekonomikos augimui. Taip pat labai svarbu užtikrinti būsimų pensijų adekvatumą, užkirsti kelią skurdui senatvėje, o kartu didinti pensijų sistemos fiskalinį tvarumą. 2017 m. rudenį įgyvendintas teisės aktais nustatyto pensinio amžiaus sutrumpinimas iki 60 metų moterims ir iki 65 metų vyrams turės didelį neigiamą poveikį būsimų pensijų išmokų dydžiui ir lems didelį šių išmokų vyrams ir moterims skirtumą. Esamos lengvatinės pensijų sistemos reiškia fiskalines išlaidas ir mažina darbuotojų judumą tarp sektorių. Darbo jėgos judumą mažina ir paslėptą nedarbą žemės ūkio sektoriuje palaiko specialiai ūkininkams skirta socialinio draudimo sistema, kuriai skiriamos subsidijos sudaro apie 0,8 % BVP;

               (11)pastaruoju metu palanki makroekonominė aplinka prisidėjo prie gerų Lenkijos darbo rinkos rezultatų. 2018 m. užimtumo lygis toliau didėjo, o po kelerius metus trukusio nuosmukio kaip niekad žemas nedarbo lygis stabilizavosi ir sudarė mažiau nei 4 %. Tačiau tam tikrų darbo jėgos grupių, visų pirma žemos kvalifikacijos asmenų, neįgaliųjų bei jų slaugytojų ir vyresnio amžiaus žmonių, aktyvumas išliko žemas, palyginti su kitomis valstybėmis narėmis. Lenkijos socialinių išmokų sistema teikia nepakankamai paskatų pradėti dirbti. Išmoka vaikui sumažino skurdą ir nelygybę, bet dėl savo dydžio ir struktūros ji jau padarė neigiamą poveikį tėvų, daugiausia moterų, dalyvavimui darbo rinkoje. Jaunesnių nei trejų metų vaikų, kuriems teikiamos oficialios vaikų priežiūros paslaugos, skaičius išlieka vienas mažiausių ES. Be to, ilgalaikę priežiūrą dažniausiai teikia šeimos nariai, neturintys beveik jokios institucinės paramos, dėl to slaugytojai negali dirbti. Teisės aktais nustatyto pensinio amžiaus sutrumpinimas paskatino kai kuriuos vyresnio amžiaus darbuotojus pasitraukti iš darbo rinkos. Patenkinti išaugusią darbo jėgos paklausą padeda migracija iš ES nepriklausančių šalių, tačiau yra požymių, kad tolesnį darbuotojų migrantų srautą į šalį gali būti sunku užtikrinti;

               (12)2015–2017 m. Lenkija taikė priemones, kuriomis sprendžiama darbo rinkos segmentacijos problema: ribojo galimybes piktnaudžiauti laikinuoju įdarbinimu, didino kai kurių nestandartinių darbo sutarčių socialinio draudimo įmokas ir nustatė minimalų valandinį atlyginimą už darbą pagal kai kurias iš tokių sutarčių. Nors dėl taikytų priemonių ir darbuotojų trūkumo terminuotųjų sutarčių dalis nuo 2015 m. mažėjo ir per 2018 m. šis procesas paspartėjo, ji vis dar išlieka viena didžiausių ES. Tolesnių teisės aktų pakeitimų šiai problemai spręsti nesiimta, nes Darbo kodekso reforma galiausiai neįgyvendinta. Ateityje gali kilti savarankiškai dirbančių ir tam tikras nestandartines sutartis sudariusių asmenų būsimų pensijų adekvatumo klausimas;

               (13)vienas iš esminių veiksnių, gerinančių Lenkijos būsimo augimo perspektyvas, galėtų būti kokybiško švietimo ir mokymo sistema, kurioje atsižvelgiama į mokymosi visą gyvenimą perspektyvą ir kuri remiama pakankamomis investicijomis. Siekiant paremti ir dalyvavimą darbo rinkoje, ir ekonomikos inovacinį pajėgumą itin svarbu suteikti žmonėms įgūdžių ir gebėjimų, kurių reikia darbui susirasti greitai kintančioje darbo rinkoje. Suaugusiųjų dalyvavimo švietimo ir mokymo programose rodiklis yra gerokai mažesnis nei ES vidurkis, o profesinis mokymas įmonėse nėra pakankamai išnaudojamas. Dėl to ir dėl tam tikrų skaitmeninių įgūdžių ir raštingumo bei gebėjimo skaičiuoti trūkumų, ypač tarp aukštojo išsilavinimo neturinčių suaugusiųjų, sumenkinamos galimybės jiems įsidarbinti. Tikėtina, kad neigiamai paveikti švietimo kokybę gali nepakankama mokytojų rengimo kokybė ir jų įgūdžių trūkumas. Taip pat yra aukštojo mokslo kokybės užtikrinimo sistemos trūkumų. Nepaisant pastarųjų profesinio mokymo ir aukštojo mokslo reformų, vis dar trūksta suaugusiųjų švietimo veiksmingo koordinavimo, o įvairių politikos priemonių poveikis teikiamo švietimo ir mokymo kokybei ir įgūdžių lygiui nėra aiškus;

               (14)ilgalaikės Lenkijos ekonomikos perspektyvos priklauso nuo ekonomikos inovacinio pajėgumo didinimo. Tačiau pagal inovacijas Lenkija vis dar yra prastų rezultatų pasiekusių šalių grupėje: svarbią šalies ekonominės struktūros dalį sudaro žemųjų technologijų sektoriai, o atskirų regionų rezultatai inovacijų srityje labai skiriasi. Nors imtasi kai kurių priemonių siekiant gerinti mokslo ir verslo bendradarbiavimą, tebėra tam tikrų finansinių ir nefinansinių kliūčių. Visų pirma pagrindinės kliūtys tebėra sudėtingos administracinės procedūros ir riboti mokslininkų įgūdžiai bendrų viešojo ir privačiojo sektorių mokslinių tyrimų ir technologinės plėtros projektų valdymo srityje. Skleidžiant novatoriškus sprendimus klasteriai ir formalizuoti įmonių tinklai, ypač tarp mažų ir vidutinių įmonių ir didelių įmonių, atlieka nesvarbų vaidmenį. 2018 m. aukštojo mokslo reforma patobulinami kai kurie Lenkijos mokslo padėties aspektai, tačiau tik iš dalies sprendžiami tokie svarbūs klausimai kaip mokslinių tyrimų sektoriaus susiskaidymas, tyrėjų darbo užmokestis ar Lenkijos mokslo tarptautinimas. 2017 m. bendrosios šalies išlaidos moksliniams tyrimams ir technologinei plėtrai išliko maždaug perpus mažesnės už Sąjungos vidurkį, o regioniniai skirtumai buvo dideli;

               (15)sveikatos priežiūros rezultatai toliau gerėjo, tačiau vis dar nesiekia ES vidurkio: vyrų vidutinė tikėtina gyvenimo trukmė 8,2 metų trumpesnė nei moterų, o aukščiausią ir žemiausią išsilavinimą turinčių lenkų vidutinė tikėtina gyvenimo trukmė skiriasi 10 metų. Sveikatos priežiūros sistemos prieinamumą ir veiksmingumą veikia išlaidų mažumas ir darbuotojų trūkumas. Dirbančių gydytojų ir slaugytojų skaičius, palyginti su gyventojų skaičiumi, yra vienas mažiausių Sąjungoje; ketvirtis medicinos darbuotojų vyresni nei pensinio amžiaus. Nepatenkintas medicinos paslaugų poreikis 2017 m. sumažėjo, bet tebėra vienas didžiausių ES, o tam tikrų procedūrų laukimo laikas nuo 2010 m. labai pailgėjo. Lenkija parengė sveikatos priežiūros poreikių žemėlapius, bet jie dar nenaudojami kaip priemonės sprendimams dėl sveikatos priežiūros paslaugų pirkimo ir investicijų pagrįsti. Sveikatos priežiūros sistemoje ir toliau pernelyg remiamasi stacionaria priežiūra, o pirminė ir ambulatorinė priežiūra tebėra nepakankamai išvystyta. Ilgalaikės priežiūros sistema silpna: trūksta standartizuotų paslaugų ir nuoseklaus strateginio požiūrio. Ilgalaikę priežiūrą daugiausia teikia neformalūs slaugytojai, dažnai šeimos nariai, turintys mažai institucinės paramos. 2017 m. Lenkijos viešosios sveikatos priežiūros išlaidos iš viso sudarė 4,7 % BVP, t. y. daug mažiau nei ES vidurkis (7 % BVP). Lenkija planuoja ateinančiu metu laipsniškai didinti šias išlaidas. Tačiau tai gali būti sunku pasiekti, nes neseniai paskelbti planai didinti socialinius pervedimus vidutines ir dideles pajamas gaunantiems namų ūkiams ateityje apribos fiskalinio manevravimo galimybes;

               (16)nors Lenkijos infrastruktūra labai pagerėjo, kai kuriuose sektoriuose vis dar yra svarbių susisiekimo spragų. Investicijos į kelius, kurios pagal nacionalinę kelių tiesybos programą turi būti užbaigtos iki 2024 m., daugiausia bus sutelktos rytinėje Lenkijos dalyje, todėl susisiekimas su kai kuriais šiauriniais regionais bus prastesnis. Vis dar esama didelių spragų transeuropinio transporto tinklo geležinkelių sistemoje, o į geležinkelius investuojama lėčiau nei į kelius. Žūčių keliuose skaičius vis dar yra vienas didžiausių Sąjungoje. Miestuose patiriama vis daugiau su judumu susijusių problemų, pvz., spūstys ir oro tarša, kurias sukelia vis didėjantis lengvųjų automobilių skaičius ir didelė senų automobilių dalis. Per pastaruosius penkerius metus kelių transporto išmetamas šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekis labai išaugo. Dabartinių paskatų naudoti kolektyvinio, mažą teršalų kiekį išmetančio ir aktyvaus transporto rūšis nepakanka šioms problemoms išspręsti. Naudojimasis fiksuotuoju internetu Lenkijoje tebėra vienas mažiausių Sąjungoje: itin spartus plačiajuostis ryšys prieinamas daugiausia dideliuose miestuose;

               (17)Lenkijos ekonomikos rezultatai pagal anglies dioksido išmetimą yra tarp prasčiausių Sąjungoje. Prie didesnio energijos suvartojimo ir nepritekliaus prisideda prastas viešųjų ir privačiųjų pastatų apšiltinimas. Be to, Lenkijos miestų, ypač pietiniuose ir centriniuose regionuose, oras yra labiausiai užterštas Sąjungoje. Sumažėtų priklausomybė nuo iškastinio kuro ir būtų ribojama oro tarša, o kartu būtų mažinamos socialinės sąnaudos ir gerėtų gyvenimo kokybė, jei būtų investuojama į didesnį energijos vartojimo efektyvumą, visų pirma pastatų sektoriuje, didinama mažo anglies dioksido kiekio ir švaresnės energijos gamybos dalis ir remiamas mažesnis teršalų išmetimas transporto sektoriuje. Dabartinė teisinė aplinka, įskaitant Dujų atsargų kaupimo įstatymą, Elektros kainų įšaldymo įstatymą ir sausumos vėjo elektrinių parkų taisykles, gali kliudyti investicijoms į elektros ir dujų rinkas ir ilgainiui daryti poveikį Lenkijos energetikos sektoriaus ir energijai imlių pramonės šakų konkurencingumui;

               (18)siekiant išlaikyti palankias ekonomines sąlygas ir remti privačiųjų investicijų augimą labai svarbi naujų ir persvarstytų teisės aktų kokybė ir stabili bei nuspėjama verslo aplinka. Nestabili reguliavimo sistema ir kitos įmonių plėtros kliūtys neigiamai veikia investicijų aktyvumą ir našumą. Užmezgus veiksmingą dialogą su visais suinteresuotaisiais subjektais būtų galima pagerinti teisės aktų kokybę ir, apribojant reikalingų pataisų skaičių, teigiamai prisidėti prie verslo aplinkos stabilumo. Todėl konsultacijų su socialiniais partneriais ir viešųjų konsultacijų vaidmuo, sustiprintas užtikrinant pakankamai laiko konsultacijoms, gerinant suinteresuotųjų subjektų nuomonių, surinktų per konsultacijas, panaudojimą ir kuo labiau sumažinant teisės aktų, dėl kurių galima nesikonsultuoti, skaičių, labai padėtų sumažinti administracinę naštą, atsirandančią dėl dažnų teisės aktų pakeitimų, didinti investicijas ir ilgainiui skatinti tvarų ekonomikos augimą. Komisija mano, kad šiurkštaus teisinės valstybės principo pažeidimo Lenkijoje rizika išlieka ir kad padėtis blogėja, nes daugelis ginčijamų priemonių yra įgyvendinamos ir konsoliduojamos. Šie susirūpinimą keliantys klausimai yra susiję su šiuo metu Europos Teisingumo Teisme vykdomais procesais taikant Europos Sąjungos sutarties 7 straipsnį. Investicijų aplinkai svarbūs veiksniai yra teisinis tikrumas ir pasitikėjimas reglamentavimo, mokesčių ir kitų sričių politikos bei institucijų darbo kokybe ir nuspėjamumu;

               (19)pašalinti tam tikrus rekomendacijose nustatytus trūkumus, visų pirma šalies ataskaitos
                  6
                D priede nurodytose srityse, galėtų padėti 2021–2027 m. laikotarpio ES fondų programavimas. Tai suteiktų Lenkijai galimybę atsižvelgiant į regioninius skirtumus optimaliai panaudoti šiuos fondus nustatytuose sektoriuose;

               (20)pastaruoju metu bankų, draudimo ir energetikos sektoriuose labai išaugo valstybės vaidmuo. Didesnė valstybės nuosavybė yra naujas iššūkis konkurencijai ir reglamentavimo bei valdymo sistemai. Todėl, atsižvelgiant į galimai prieštaringus interesus ir tvirtesnius finansų sektoriaus ir valstybės ryšius, vis svarbesnė tampa valdymo kokybė ir reguliavimo bei priežiūros institucijų nepriklausomumas;

               (21)atsižvelgdama į šį vertinimą, Taryba išnagrinėjo 2019 m. konvergencijos programą, o jos nuomonė
                  7
                atspindėta visų pirma toliau išdėstytoje 1 rekomendacijoje,

               REKOMENDUOJA Lenkijai 2019 ir 2020 m. imtis šių veiksmų:

               1.Užtikrinti, kad 2020 m. grynųjų pirminių valdžios sektoriaus išlaidų nominalus augimas neviršytų 4,4 %, o tai atitiktų 0,6 % BVP metinį struktūrinį koregavimą. Imtis papildomų veiksmų, kuriais būtų padidintas viešųjų išlaidų veiksmingumas, įskaitant biudžeto proceso pagerinimą.

               2.Užtikrinti būsimų pensijų išmokų adekvatumą ir pensijų sistemos tvarumą imantis priemonių faktiniam pensiniam amžiui ilginti ir pertvarkant lengvatines pensijų sistemas. Imtis veiksmų dalyvavimui darbo rinkoje padidinti, be kita ko, sudaryti geresnes sąlygas naudotis vaikų priežiūros bei ilgalaikės priežiūros paslaugomis ir pašalinti likusias kliūtis sudaryti pastovesnes darbo sutartis. Sudaryti sąlygas įgyti kokybišką švietimą ir darbo rinkoje reikalingus įgūdžius, visų pirma pasitelkiant suaugusiųjų mokymąsi.

               3.Didinti ekonomikos inovacinį pajėgumą, be kita ko, remiant mokslo tiriamąsias institucijas ir jų glaudesnį bendradarbiavimą su verslu. Vykdant su investicijomis susijusią ekonominę politiką sutelkti dėmesį į inovacijas, transportą, visų pirma jo darnumą, skaitmeninę ir energetikos infrastruktūrą, sveikatos priežiūrą ir švaresnę energiją, atsižvelgiant į regioninius skirtumus. Gerinti reglamentavimo aplinką, visų pirma stiprinant konsultacijų su socialiniais partneriais ir viešų konsultacijų vaidmenį teisėkūros procese.

               Priimta Briuselyje

                     Tarybos vardu

                     Pirmininkas

                     (1)

                        OL L 209, 1997 8 2, p. 1.

                     (2)

                        SWD(2019) 1020 final.

                     (3)

                        2013 m. gruodžio 17 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 1303/2013, kuriuo nustatomos Europos regioninės plėtros fondui, Europos socialiniam fondui, Sanglaudos fondui, Europos žemės ūkio fondui kaimo plėtrai ir Europos jūros reikalų ir žuvininkystės fondui bendros nuostatos ir Europos regioninės plėtros fondui, Europos socialiniam fondui, Sanglaudos fondui ir Europos jūros reikalų ir žuvininkystės fondui taikytinos bendrosios nuostatos ir panaikinamas Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1083/2006 (OL L 347, 2013 12 20, p. 320).

                     (4)

                        COM(2014) 494 final.

                     (5)

                        Grynąsias pirmines valdžios sektoriaus išlaidas sudaro visos valdžios sektoriaus išlaidos atėmus palūkanų išlaidas, Sąjungos fondų pajamomis visiškai kompensuojamas išlaidas Sąjungos programoms ir išlaidų nedarbo išmokoms nediskrecinius pokyčius. Nacionaliniu lygmeniu finansuojamas bendrojo pagrindinio kapitalo formavimas išlyginamas per 4 metų laikotarpį. Įskaičiuojamos diskrecinės pajamų priemonės arba teisės aktais nustatytas pajamų didėjimas. Vienkartinės priemonės, susijusios tiek su pajamomis, tiek su išlaidomis, neįskaičiuojamos.

                     (6)

                        SWD(2019) 1020 final.

                     (7)

                        Pagal Reglamento (EB) Nr. 1466/97 9 straipsnio 2 dalį.


               EUROPOS KOMISIJA
            Briuselis, 2019 06 05
            COM(2019) 524 final
            Rekomendacija
            TARYBOS REKOMENDACIJA
            dėl 2019 m. Slovėnijos nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2019 m. Slovėnijos stabilumo programos

               Rekomendacija

               TARYBOS REKOMENDACIJA

               dėl 2019 m. Slovėnijos nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2019 m. Slovėnijos stabilumo programos

               EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,

               atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 121 straipsnio 2 dalį ir 148 straipsnio 4 dalį,

               atsižvelgdama į 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei koordinavimo
                  1
               , ypač į jo 5 straipsnio 2 dalį,

               atsižvelgdama į Europos Komisijos rekomendaciją,

               atsižvelgdama į Europos Parlamento rezoliucijas,

               atsižvelgdama į Europos Vadovų Tarybos išvadas,

               atsižvelgdama į Užimtumo komiteto nuomonę,

               atsižvelgdama į Ekonomikos ir finansų komiteto nuomonę,

               atsižvelgdama į Socialinės apsaugos komiteto nuomonę,

               atsižvelgdama į Ekonominės politikos komiteto nuomonę,

               kadangi:

               (1)2018 m. lapkričio 21 d. Komisija priėmė metinę augimo apžvalgą, kuria pradedamas 2019 m. Europos ekonominės politikos koordinavimo semestras. Ji tinkamai atsižvelgė į 2017 m. lapkričio 17 d. Europos Parlamento, Tarybos ir Komisijos paskelbtą Europos socialinių teisių ramstį. 2019 m. kovo 21 d. Europos Vadovų Taryba patvirtino metinėje augimo apžvalgoje nustatytus prioritetus. 2018 m. lapkričio 21 d. Komisija pagal Reglamentą (ES) Nr. 1176/2011 taip pat priėmė ir įspėjimo mechanizmo ataskaitą – joje Slovėnija nenurodyta kaip viena iš valstybių narių, dėl kurių reikės parengti nuodugnią apžvalgą. Tą pačią dieną Komisija taip pat priėmė rekomendaciją dėl Tarybos rekomendacijos dėl euro zonos ekonominės politikos; tą rekomendaciją Europos Vadovų Taryba patvirtino 2019 m. kovo 21 d. 2019 m. balandžio 9 d. Taryba priėmė rekomendaciją dėl euro zonos ekonominės politikos (toliau – euro zonai skirta rekomendacija);

               (2)kaip valstybė narė, kurios valiuta yra euro, atsižvelgdama į glaudžias ekonominės ir pinigų sąjungos šalių ekonomikos sąsajas, Slovėnija turėtų užtikrinti, kad euro zonai skirta rekomendacija, kaip nurodyta toliau išdėstytose 1–3 rekomendacijose, būtų visiškai ir laiku įgyvendinta. Visų pirma, sumažinus reglamentavimo apribojimus bus lengviau įgyvendinti pirmą euro zonai skirtą rekomendaciją dėl atsparių produktų ir paslaugų rinkų, o sutelkus dėmesį į ekonominę politiką, susijusią su investicijomis konkrečiose srityse, bus lengviau įgyvendinti antrą euro zonai skirtą rekomendaciją dėl investicijų rėmimo;

               (3)2019 m. vasario 27 d. paskelbta 2019 m. Slovėnijos ataskaita
                  2
               . Joje įvertinta Slovėnijos pažanga, padaryta įgyvendinant 2018 m. liepos 13 d. Tarybos priimtas šaliai skirtas rekomendacijas, veiksmai, kurių šalis ėmėsi atsižvelgdama į ankstesniais metais jai skirtas rekomendacijas, ir Slovėnijos pažanga siekiant nacionalinių tikslų pagal strategiją „Europa 2020“;

               (4)2019 m. balandžio 15 d. Slovėnija pateikė 2019 m. nacionalinę reformų programą, o 2019 m. balandžio 26 d. – 2019 m. stabilumo programą. Siekiant atsižvelgti į jų tarpusavio sąsajas, abi programos vertintos vienu metu;

               (5)į atitinkamas konkrečioms šalims skirtas rekomendacijas atsižvelgta sudarant 2014–2020 m. Europos struktūrinių ir investicijų fondų (toliau – ESI fondai) programas. Kaip numatyta Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1303/2013
                  3
                23 straipsnyje, Komisija, jei tai būtina siekiant remti atitinkamų Tarybos rekomendacijų įgyvendinimą, gali paprašyti valstybės narės peržiūrėti savo partnerystės sutartį ir susijusias programas bei pasiūlyti jų pakeitimų. Kaip naudotųsi šia nuostata, Komisija išsamiau nurodė priemonių, kuriomis ESI fondų veiksmingumas siejamas su patikimu ekonomikos valdymu, taikymo gairėse
                  4
               ;

               (6)šiuo metu Slovėnijai taikoma Stabilumo ir augimo pakto prevencinė dalis ir skolos taisyklė. 2019 m. stabilumo programoje vyriausybė planuoja, kad 2019 m. nominalus perteklius padidės iki 0,9 % BVP, o 2022 m. pasieks 1,2 % BVP. Remiantis perskaičiuotu struktūriniu balansu, vidutinio laikotarpio biudžeto tikslą, kuris buvo pakeistas iš 0,25 % BVP struktūrinio pertekliaus 2019 m. į 0,25 % BVP struktūrinį deficitą nuo 2020 m., planuojama pasiekti iki 2021 m.
                  5
               . 2019 m. stabilumo programoje numatoma, kad valdžios sektoriaus bendrosios skolos santykis su BVP toliau mažės iki 65,4 % BVP 2019 m. ir iki 54,7 % 2022 m. Makroekonominis scenarijus, kuriuo grindžiamos šios biudžeto projekcijos, yra palankus;

               (7)2018 m. liepos 13 d. Taryba rekomendavo Slovėnijai užtikrinti, kad 2019 m. grynųjų pirminių valdžios sektoriaus išlaidų
                  6
                nominalus augimas neviršytų 3,1 % – tai atitiktų 0,65 % BVP metinį struktūrinį koregavimą. Remiantis Komisijos 2019 m. pavasario prognoze, esama rizikos, kad 2019 m. bus labai nukrypta nuo rekomenduojamo koregavimo plano, kuriuo siekiama vidutinio laikotarpio biudžeto tikslo;

               (8)2020 m. Slovėnija turėtų pasiekti savo vidutinio laikotarpio biudžeto tikslą. Remiantis Komisijos 2019 m. pavasario prognoze, tai atitinka didžiausią grynųjų pirminių valdžios sektoriaus išlaidų nominalų augimą, sudarantį 4,0 % ir atitinkantį 0,5 % BVP struktūrinį koregavimą. Remiantis Komisijos 2019 m. pavasario prognoze, jeigu politika nesikeis, prognozuojama, kad 2020 m. Slovėnija beveik pasieks savo vidutinio laikotarpio biudžeto tikslą. Taigi dabartinis vertinimas rodo tam tikro nuokrypio riziką 2020 m. Numatomas grynųjų pirminių valdžios sektoriaus išlaidų nominalus augimas šiuo metu rodytų riziką, kad 2020 m. nuo reikalavimo bus šiek tiek nukrypta, o 2019 ir 2020 m. (vertinant kartu) nuo reikalavimo bus labai nukrypta. Jei nebeprognozuojama, kad struktūrinis balansas bus artimas vidutinio laikotarpio biudžeto tikslui, ateityje atliekant bendrą vertinimą reikėtų atsižvelgti į galimą nukrypimą nuo reikalavimo. Prognozuojama, kad 2019 ir 2020 m. Slovėnija laikysis skolos taisyklės. Apskritai Taryba mano, kad 2019 m. turėtų būti imtasi reikiamų priemonių ir kad Slovėnija turi būti pasirengusi imtis tolesnių priemonių nuo 2020 m., kad būtų laikomasi Stabilumo ir augimo pakto nuostatų;

               (9)dėl visuomenės senėjimo Slovėnijos sveikatos priežiūros ir ilgalaikės priežiūros sistemos patirs vis daugiau sunkumų. Sveikatos priežiūros sistemos finansavimas nėra pritaikytas tikėtinam išlaidų padidėjimui dėl visuomenės senėjimo. Iki šiol Slovėnija nepasiūlė išsamių priemonių, kurios užtikrintų sveikatos priežiūros kokybę, prieinamumą ir ilgalaikį fiskalinį tvarumą Slovėnijoje. Įgyvendinant Slovėnijos vyresnių žmonių aktyvumo strategiją rengiamas ilgalaikės priežiūros teisės akto projektas. Tačiau vis dar neaišku, kaip numatytos priemonės pagerins sveikatos priežiūros išlaidų efektyvumą, prieinamumą ir kokybę, išskyrus tai, kad pagerinus koordinavimą viešieji pirkimai sveikatos priežiūros srityje turėtų tapti veiksmingesni. Investicijos į sveikatos ir ilgalaikės priežiūros struktūras bei įrangą galėtų padėti ateityje sumažinti spaudimą priežiūros sistemoms;

               (10)iššūkiai, susiję su ilgalaikiu pensijų sistemos tvarumu ir adekvatumu, tampa vis aktualesni, nes Slovėnijos visuomenė senėja sparčiau nei daugumos kitų valstybių narių. Ekonomikos ir socialinių reikalų tarybos 2017 m. priimtame dokumente „Pensijų ir negalios draudimo sistemos modernizavimo pradžios veiksmai“ socialiniai partneriai ir ankstesnė vyriausybė numatė iki 2020 m. priimti reformą, o 2019–2020 m. nacionalinėje reformų programoje minima galimybė pertvarkyti pensijų sistemą, kad būtų galima palaikyti vidutinės trukmės ir ilgalaikį sistemos tvarumą ir atitinkamą pensijų lygį. Joje taip pat nustatytas tikslas pailginti darbingą amžių ir sudaryti geresnes galimybes pasinaudoti vyresnio amžiaus darbuotojais, tačiau nenurodyta, kaip ir kada šį tikslą pasiekti. Pakoregavus teisės aktais nustatytą pensinį amžių atsižvelgiant į tikėtinos gyvenimo trukmės ilgėjimą ir skatinant vėlesnį išėjimą į pensiją, sistema taptų tvaresnė. Pakankamo dydžio pensijų užtikrinimas išlieka problema, nes kai kurie pensijų gavėjai tebegyvena ties skurdo riba arba žemiau jos. Beveik 70 % visų Slovėnijos savarankiškai dirbančių asmenų renkasi mokėti minimalaus dydžio socialinio draudimo įmokas, suteikiančias teisę gauti tik minimalią senatvės pensiją. Pensijų adekvatumą būtų galima dar labiau padidinti didinant papildomos pensijų sistemų aprėptį, randant tinkamus sprendimus kintančių karjeros modelių atžvilgiu ir mažinant vyresnio amžiaus žmonių skurdo riziką;

               (11)užimtumo lygis toliau didėjo, o nedarbo lygis toliau mažėjo. Kartu ilgalaikio nedarbo lygis vis dar viršija iki krizės buvusį lygį ir toliau sudaro beveik pusę viso nedarbo lygio. Visų pirma spręstinos problemos susijusios su žemos kvalifikacijos ir vyresnio amžiaus darbuotojais, nes jų veiklos ir užimtumo lygis ir toliau yra vienas žemiausių ES. Jų dalyvavimas suaugusiųjų mokymosi programose yra labai vangus. Politikos, kuria žmonės skatinami dirbti ar mokytis, vertinimas rodo, kad dauguma esamų programų veikia gerai. Tačiau išlaidos šioje srityje ir žemos kvalifikacijos bei vyresnio amžiaus bedarbių dalyvavimo programose lygis išlieka riboti. Todėl ypač svarbu investuoti į veiksmingas priemones, kuriomis būtų didinamos žemos kvalifikacijos ir vyresnio amžiaus darbuotojų galimybės įsidarbinti, be kita ko, didinant jų skaitmeninius įgūdžius. Padidinus vyresnio amžiaus darbuotojų užimtumo lygį taip pat sumažės spaudimas pensijų sistemai. Nors 2013 m. darbo rinkos reforma aiškiai padėjo tam tikroms pažeidžiamoms grupėms įsidarbinti, laikinasis įdarbinimas vis dar yra problema. Žmonių, kuriems gresia skurdas ar socialinė atskirtis, sumažėjo, tačiau vyresnio amžiaus žmonių grupėje ši grėsmė tebėra didesnė už ES vidurkį;

               (12)esama ženklų, kad vis daugiau ekonomikos sektorių patiria darbo jėgos trūkumą. Panašu, kad šį trūkumą didina neatitikimas tarp įgūdžių, kuriuos jaunuoliai įgyja besimokydami, ir įgūdžių, kurių reikia darbdaviams. Kartu su inovacijų ekosistemų veikimo trūkumais šie trūkumai trukdo pramonės pertvarkymui prioritetinėse pažangiosios specializacijos strategijos, apibrėžtos konsultuojantis su suinteresuotaisiais subjektais, srityse. Būsimos darbo jėgos skaitmeninių įgūdžių ugdymas yra būtinas siekiant patenkinti ekonomikos poreikius;

               (13)priimtos arba bus priimtos priemonės, kuriomis siekiama pagerinti Slovėnijos įmonių finansavimo galimybes ir suteikti joms banko paskolų alternatyvą. Tačiau kol kas Slovėnijos įmonės vis dar labai kliaujasi banko paskolomis ir pinigų srautais, kad patenkintų savo finansavimo poreikius. Galimybės gauti nuosavo kapitalo iš privačių rinkų tebėra menkos. Rizikos kapitalo pasiūla auga, tačiau nuo labai žemo lygio. Vertybinių popierių biržos Liublianoje rinkos kapitalizacija yra nedidelė ir toliau mažėja. Ribota ir nepakankamai išvystyta kapitalo rinka kartu su nepalankiomis pagrindinėmis sąlygomis, įskaitant menką mažesnių įmonių finansinį raštingumą, trukdo į šalį pritraukti nuosavo ir rizikos kapitalo. Prastos galimybės gauti nuosavo kapitalo yra augimo kliūtis novatoriškoms įmonėms, taip pat įsitvirtinusioms įmonėms, kurioms būtų naudingi finansavimo pokyčiai;

               (14)Slovėnijos įmonių veiklą stabdo vis dar didelė reglamentavimo ir administracinė našta šalyje. Ši našta laikoma pagrindine verslo Slovėnijoje problema. Ji susijusi su leidimais, ataskaitų teikimo reikalavimais, mokesčių procedūromis ir dažnai ilgai trunkančiu komercinių bylų nagrinėjimu. Sunkumai vykdant baudžiamąjį persekiojimą dėl ekonominių ir finansinių nusikaltimų taip pat daro įtaką verslo aplinkai. Slovėnija sukūrė priemones, skirtas administracinei naštai mažinti, įskaitant SPOT portalą („Slovenska poslovna točka“) ir bendrąjį dokumentą; taip šalinamos kelios iš nustatytų kliūčių. Tačiau daugelis naštos mažinimo priemonių dar neįgyvendintos, o tos, kurios įgyvendintos, turėjo mažesnį poveikį, nei tikėtasi. Slovėnija taip pat vykdė keletą reformų, siekdama liberalizuoti ribojančius profesinius reikalavimus. Vis dėlto kai kurie 2017 m. šaliai skirtose rekomendacijose nurodyti klausimai lieka neišspręsti, ypač klausimai dėl teisininkų ir nekilnojamojo turto agentų;

               (15)Slovėnijos viešųjų pirkimų srityje esama trūkumų, susijusių su konkurencija ir skaidrumu, tą rodo didelis derybų procedūros (nepaskelbus pranešimo apie pirkimus) būdu sudarytų sutarčių santykis. Apsauga nuo korupcijos ir slaptų susitarimų tarp konkurso dalyvių, ypač vietos valdžios institucijų ir valstybės valdomų įmonių vykdomuose viešuosiuose pirkimuose, išlieka silpna. Vykdant nepriklausomą viešųjų pirkimų priežiūrą trūksta teisinių apsaugos nuo išorinio spaudimo ar kišimosi priemonių, ypač kalbant apie drausmines procedūras ir pasiūlymą dėl Nacionalinės peržiūros komisijos narių skyrimo. Buvo parengtas veiksmų planas, kuriuo siekiama didinti viešųjų pirkimų srityje dirbančių asmenų profesionalumą, tačiau jo lygis vis dar žemas. Nors, valdžios institucijų vertinimu, ekonominiai nusikaltimai ir korupcija per kelerius praėjusius metus padarė daug žalos, kai kurios kovos su korupcija reformos vis dar neįgyvendintos;

               (16)nepaisant to, kad buvo iš dalies privatizuota 65 % didžiausio Slovėnijos banko „Nova Ljubljanska Banka“ akcijų, valstybės dalyvavimas ekonomikoje, įskaitant finansų sektorių, tebėra didelis. Anksčiau paskelbti privatizavimo planai įgyvendinami lėtai. Privatizavimo procesas ilgainiui padidintų įmonių gyvybingumą ir sumažintų viešiesiems finansams kylančią riziką bei konkurencijos ir išteklių paskirstymo iškraipymo riziką. Tolesnis biržinių bendrovių akcijų pardavimas taip pat padėtų plėtoti Slovėnijos kapitalo rinką;

               (17)reikia tobulinti mokslinių tyrimų, plėtros ir inovacijų ekosistemą, kad ji taptų visapusiškai veikianti, o paramos priemonėms dažnai trūksta nuoseklumo. Ribota parama verslo švietimui ir technologijų perdavimui ir apskritai nepakankamas mokslo ir verslo bendradarbiavimas trukdo kurtis ir plėstis novatoriškoms įmonėms. Daugumos Slovėnijos mažųjų ir vidutinių įmonių inovaciniai pajėgumai yra menki, o novatoriškų įmonių dalis Slovėnijoje iš tiesų mažėja ir yra mažesnė už ES vidurkį. Lėta Slovėnijos skaitmeninė transformacija stabdo našumo augimą. Slovėnijos rytinių ir vakarinių regionų inovacijų diegimo rezultatai skiriasi – tai trukdo bendradarbiauti ir kurti tinklus. Slovėnija atsitraukia nuo pažangos, padarytos siekiant 2020 m. mokslinių tyrimų ir technologinės plėtros išlaidų tikslo, nors investicijos į mokslinius tyrimus, technologinę plėtrą ir inovacijas padidintų šalies augimo potencialą. Slovėnija pritraukia nedidelę dalį užsienio studentų visais aukštojo mokslo lygmenimis, ypač doktorantūros lygmeniu, o tarptautinis mokslo darbuotojų judumas ir judumas tarp akademinės bendruomenės bei pramonės tebėra menkas;

               (18)laikotarpiui iki 2030 m. Slovėnija savo nacionalinio energetikos ir klimato srities veiksmų plano projekte nustatė energetikos infrastruktūros, energijos vartojimo efektyvumo ir atsinaujinančiųjų energijos išteklių tikslus, kuriems įgyvendinti reikalingos atitinkamos investicijos. Visų pirma Slovėnijos ekonomikai būdingas didesnis taršos anglies dioksidu intensyvumas nei ES vidurkis, o atsinaujinančiųjų energijos išteklių dalis visoje energijos gamyboje nedidėja. Atsinaujinančiųjų energijos išteklių, išskyrus medieną ir hidroenergiją, plėtra yra itin lėta. Slovėnijos pramonės, paslaugų ir gyvenamojo būsto sektoriuose suvartojamas galutinis energijos kiekis yra didesnis už ES vidurkį. Be to, esami energijos kaupimo pajėgumai yra nepakankamai išvystyti ir neatitinka poreikių, susijusių su neintegruota vietos atsinaujinančiųjų energijos išteklių gamyba;

               (19)transportas tapo didžiausiu išmetamo CO2 kiekio šaltiniu: jam tenkanti viso išmetamųjų teršalų kiekio dalis viršija vidutinę šio sektoriaus dalį ES. Dėl didelės Slovėnijos priklausomybės nuo kelių transporto kyla problemų, susijusių su dideliu energijos vartojimo ir taršos anglies dioksidu intensyvumu, taip pat su oro tarša ir kelių eismo įvykiais. Yra daug galimybių pagerinti geležinkelių infrastruktūrą, taip pat mažo anglies dioksido kiekio energetiką ir tvarų transportą apskritai, o tai galėtų padėti sumažinti šį neigiamą poveikį. Taip pat trūksta svarbių investicijų gamtos išteklių srityje, kad būtų užtikrintas tvaresnis vystymosi modelis. Slovėnijos ekonomika priklauso nuo jos gamtinės aplinkos, kuri blogėja. Didelė priklausomybė nuo importuojamų žaliavų ir mažas perdirbimo lygis trukdo pereiti prie žiedinės ekonomikos. Miestų nuotekų sektoriaus sistemos būklė, įskaitant surinkimo ir apdorojimo infrastruktūrą, nevisiškai atitinka ES reikalavimus. Didelės Slovėnijos ekonomikos dalys yra neapsaugotos nuo gaivalinių nelaimių, visų pirma potvynių;

               (20)tam tikrus rekomendacijose nustatytus trūkumus, visų pirma šalies ataskaitos
                  7
                D priede nurodytose srityse, galėtų padėti pašalinti 2021–2027 m. ES fondų programavimas. Tai suteiktų Slovėnijai galimybę atsižvelgiant į regioninius skirtumus optimaliai panaudoti šiuos fondus nustatytuose sektoriuose. Kad šios investicijos būtų sėkmingos, svarbu stiprinti šalies administracinius gebėjimus valdyti šiuos fondus;

               (21)per 2019 m. Europos semestrą Komisija atliko išsamią Slovėnijos ekonominės politikos analizę ir ją paskelbė 2019 m. šalies ataskaitoje. Be to, ji įvertino 2019 m. stabilumo programą ir 2019 m. nacionalinę reformų programą, taip pat veiksmus, kurių Slovėnija ėmėsi atsižvelgdama į ankstesniais metais jai skirtas rekomendacijas. Komisija įvertino ne tik jų svarbą tvariai fiskalinei ir socialinei bei ekonominei Slovėnijos politikai, bet ir tai, kaip jie atitinka Sąjungos taisykles ir gaires. Tai atitinka būtinybę stiprinti bendrą Sąjungos ekonomikos valdymą Sąjungos lygio priemonėmis prisidedant prie būsimų nacionalinių sprendimų;

               (22)atsižvelgdama į šį vertinimą, Taryba išnagrinėjo 2019 m. stabilumo programą, o jos nuomonė
                  8
                pateikta visų pirma toliau išdėstytoje 1 rekomendacijoje,

               REKOMENDUOJA Slovėnijai 2019 ir 2020 m. imtis šių veiksmų:

               1.2020 m. pasiekti vidutinio laikotarpio biudžeto tikslą. Priimti ir įgyvendinti sveikatos priežiūros ir ilgalaikės priežiūros reformas, kuriomis būtų užtikrinta jos kokybė, prieinamumas ir ilgalaikis fiskalinis tvarumas. Užtikrinti ilgalaikį pensijų sistemos tvarumą ir adekvatumą, be kita ko, koreguojant teisės aktais nustatytą pensinį amžių ir ribojant ankstyvą išėjimą į pensiją. Didinti žemos kvalifikacijos ir vyresnio amžiaus darbuotojų galimybes įsidarbinti didinant švietimo ir mokymo, mokymosi visą gyvenimą ir aktyvumo skatinimo priemonių aktualumą darbo rinkai, be kita ko, užtikrinant geresnį skaitmeninį raštingumą.

               2.Remti nuosavo kapitalo rinkų plėtrą. Gerinti verslo aplinką mažinant reglamentavimo apribojimus ir administracinę naštą. Didinti konkurenciją, profesionalumą ir nepriklausomą priežiūrą viešųjų pirkimų srityje. Vykdyti privatizaciją pagal esamus planus.

               3.Vykdant su investicijomis susijusią ekonominę politiką sutelkti dėmesį į mokslinius tyrimus ir inovacijas, perėjimą prie mažo anglies dioksido kiekio energetikos ir energetikos pertvarką, tvarų transportą, visų pirma geležinkelių, ir aplinkosaugos infrastruktūrą, atsižvelgiant į regioninius skirtumus.

               Priimta Briuselyje

                     Tarybos vardu

                     Pirmininkas

                     (1)

                        OL L 209, 1997 8 2, p. 1.

                     (2)

                        SWD(2019) 1023 final.

                     (3)

                        2013 m. gruodžio 17 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 1303/2013, kuriuo nustatomos Europos regioninės plėtros fondui, Europos socialiniam fondui, Sanglaudos fondui, Europos žemės ūkio fondui kaimo plėtrai ir Europos jūros reikalų ir žuvininkystės fondui bendros nuostatos ir Europos regioninės plėtros fondui, Europos socialiniam fondui, Sanglaudos fondui ir Europos jūros reikalų ir žuvininkystės fondui taikytinos bendrosios nuostatos ir panaikinamas Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1083/2006 (OL L 347, 2013 12 20, p. 320).

                     (4)

                        COM(2014) 494 final.

                     (5)

                        Pagal ciklą pakoreguotas balansas atėmus vienkartines ir laikinąsias priemones, Komisijos perskaičiuotas taikant bendrai sutartą metodiką.

                     (6)

                        Grynąsias pirmines valdžios sektoriaus išlaidas sudaro visos valdžios sektoriaus išlaidos atmetus palūkanų išlaidas, Sąjungos fondų pajamomis visiškai kompensuojamas išlaidas Sąjungos programoms ir išlaidų nedarbo išmokoms nediskrecinius pokyčius. Nacionaliniu lygmeniu finansuojamas bendrojo pagrindinio kapitalo formavimas išlyginamas per 4 metų laikotarpį. Įskaičiuojamos diskrecinės su pajamomis susijusios priemonės arba įstatymais nustatytas pajamų padidėjimas. Vienkartinės priemonės, susijusios tiek su pajamomis, tiek su išlaidomis, neįskaičiuojamos.

                     (7)

                        SWD(2019) 1023 final.

                     (8)

                        Pagal Tarybos reglamento (EB) Nr. 1466/97 5 straipsnio 2 dalį.