Svarbus teisinis pranešimas

|

52008SC0381

Komisijos rekomendacija Tarybai dėl Europos bendrijos dalyvavimo derybose dėl JT EEK Tolimų tarpvalstybinių oro teršalų pernašų konvencijos protokolo dėl patvarių organinių teršalų (POT) pakeitimų  /* SEK/2008/0381 galutinis */

	[pic] | EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA |Briuselis, 31.3.2008SEK(2008) 381 galutinisKOMISIJOS REKOMENDACIJA TARYBAIdėl Europos bendrijos dalyvavimo derybose dėl JT EEK Tolimų tarpvalstybinių oro teršalų pernašų konvencijos protokolo dėl patvarių organinių teršalų (POT) pakeitimųKOMISIJOS REKOMENDACIJA TARYBAIdėl Europos bendrijos dalyvavimo derybose dėl JT EEK Tolimų tarpvalstybinių oro teršalų pernašų konvencijos protokolo dėl patvarių organinių teršalų (POT) pakeitimųA. AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS1. 1998 m. birželio mėn. JT EEK Tolimų tarpvalstybinių oro teršalų pernašų konvencijos vykdomoji institucija priėmė protokolą dėl patvarių organinių teršalų (POT). Protokole dėl POT šiuo metu pateiktas 16 medžiagų (vienuolikos pesticidų, dviejų pramoninių cheminių medžiagų ir trijų savaime susidarančių šalutinių produktų) sąrašas. Pagrindinis tikslas – visiškai neišleisti, neišmesti POT ir neleisti jiems netyčia patekti į aplinką. Protokolas dėl POT įsigaliojo 2003 m. spalio 23 d. Jį ratifikavo 29 šalys, įskaitant Bendriją ir 21 jos valstybę narę[1].2. 2004 m. vasario 19 d. Taryba priėmė sprendimą dėl protokolo sudarymo Europos bendrijos vardu[2]. Bendrijos ratifikavimo dokumentas buvo deponuotas 2004 m. balandžio 30 d.3. Pagal protokolo 14 straipsnį bet kuri šalis gali siūlyti pakeisti protokolą ir jo priedus. Vykdomosios institucijos susitikimuose dalyvaujančios šalys svarsto siūlomus pakeitimus ir priima juos susitikime dalyvaujančių šalių sutarimu.4. 2007 m. gruodžio 13 d. dvidešimt penktajame posėdyje vykdomoji institucija įgaliojo Strategijų ir persvarstymo darbo grupę dalyvauti derybose dėl protokolo dėl POT pakeitimų projekto, kuris bus pateiktas 2008 m. gruodžio mėn. vyksiančiame dvidešimt šeštajame vykdomosios institucijos posėdyje. Pakeitimai susiję su: i) numatytu pakartotiniu su medžiagomis susijusių nuostatų vertinimu ir galimu protokolo nuostatų, susijusių su geriausiomis galimomis priemonėmis (GGP) ir išmetamųjų teršalų ribinėmis vertėmis (ITRV), persvarstymu; ii) septynių „naujų“ medžiagų[3] įtraukimu į protokolo priedus; iii) spartesne priedų keitimo procedūra.5. Pagal EB sutarties 174 straipsnio 1 dalį vienas iš Bendrijos aplinkos politikos tikslų – remti tarptautinio lygio priemones, skirtas regioninėms arba pasaulinėms aplinkos problemoms spręsti. Siekdama šio tikslo, Bendrija, vadovaudamasi 175 ir 300 straipsniais, gali sudaryti susitarimus su trečiosiomis šalimis.6. Pagal EB sutarties 300 straipsnio 1 dalį sudarant Bendrijos ir vienos arba daugiau valstybių arba tarptautinių organizacijų susitarimus, Komisija teikia rekomendacijas Tarybai, kuri įgalioja Komisiją pradėti reikiamas derybas. Komisija dalyvauja šiose derybose konsultuodamasi su specialiais komitetais, Tarybos paskirtais padėti jai atlikti šią užduotį, ir vadovaudamasi Tarybos šiuo tikslu pateiktais nurodymais.7. Pirmiau minėti protokolo dėl POT pakeitimai bus svarstomi Strategijų ir persvarstymo darbo grupėje ir vykdomojoje institucijoje. Šie pakeitimai bus priimti kaip susitarimai, apibrėžti EB sutarties 300 straipsnio 1 dalyje. Septynioms siūlomoms medžiagoms taikoma nemažai EB teisės aktų[4]. Valstybės narės negali prisiimti kitų įsipareigojimų negu nustatyti Bendrijos teisės aktais, kurie galėtų turėti neigiamos įtakos Bendrijos taisyklėms arba pakeistų jų taikymo sritį.8. Todėl Komisija turi pateikti rekomendacijas Tarybai, kuri įgalioja Komisiją dalyvauti reikiamose derybose šiais klausimais, vyksiančiose Strategijų ir persvarstymo darbo grupės susitikimuose 2008 m. balandžio ir rugsėjo mėn. ir vykdomosios institucijos posėdyje 2008 m. gruodžio mėn.B. REKOMENDACIJAAtsižvelgdama į išdėstytus faktus, Komisija rekomenduoja:1.  Tarybai įgalioti Komisiją Europos bendrijos vardu su Bendrijos kompetencija susijusiais klausimais dalyvauti derybose dėl JT EEK protokolo dėl POT pakeitimų, vyksiančiose Strategijų ir persvarstymo darbo grupės susitikimuose 2008 m. balandžio ir rugsėjo mėn. ir vykdomosios institucijos posėdyje 2008 m. gruodžio mėn.2.  kad Komisija atstovautų Europos bendrijai šiose derybose su Bendrijos kompetencija susijusiais klausimais, konsultuojantis su specialiu valstybių narių atstovų komitetu ir laikantis pridedamų derybų nurodymų;3.  kad, jei pirmiau nurodyti pakeitimai priklauso ir Bendrijos, ir valstybių narių kompetencijos sričiai, Komisija ir valstybės narės derybų metu glaudžiai bendradarbiautų, siekdamos tarptautiniu mastu vieningai atstovauti Europos bendrijai;4.  kad Komisija praneštų Tarybai apie derybų rezultatus ir prireikus informuotų ją apie bet kokius derybų metu kilusius sunkumus.5.  PRIEDASDERYBŲ NURODYMAI1. Komisija užtikrina, kad bet kokie protokolo dėl POT pakeitimai atitiktų susijusius Bendrijos teisės aktus.2. Komisija taip pat siekia užtikrinti, kad:a) protokolas būtų keičiamas atsižvelgiant į numatytą pakartotinį su medžiagomis susijusių nuostatų vertinimą ir galimą protokolo nuostatų, susijusių su geriausiomis galimomis priemonėmis (GGP) ir išmetamųjų teršalų ribinėmis vertėmis (ITRV), persvarstymą;b) protokolo pakeitimais į jo I, II ir (arba) III priedą atitinkamai būtų įtraukiamos šios medžiagos: heksachlorbutadienas (HCBD); oktabromdifenileteris (c-OctaBDE), kuriuo prekiaujama; pentachlorbenzenas (PeCB); polichlorinti naftalenai (PCN); trumposios grandinės chlorinti parafinai (SCCP); perfluoroktano sulfonatas (PFOS); pentabromdifenileteris (c-PentaBDE), kuriuo prekiaujama.c) protokolo pakeitimais nustatoma spartesnė protokolo I–IV, VI ir VIII priedų keitimo procedūra.[1] Pagal naujausią 2007 m. rugsėjo 18 d. atnaujintą POT sekretoriato informaciją.[2] 2004 m. vasario 19 d. Tarybos sprendimas 2004/259/EB dėl 1979 m. Tolimų tarpvalstybinių oro teršalų pernašų konvencijos protokolo dėl patvarių organinių teršalų sudarymo Europos bendrijos vardu (OL L 81, 2004 3 19, p. 37).[3] Heksachlorbutadienas (HCBD); oktabromdifenileteris (c-OctaBDE), kuriuo prekiaujama; pentachlorbenzenas (PeCB); polichlorinti naftalenai (PCN); trumposios grandinės chlorinti parafinai (SCCP); perfluoroktano sulfonatas (PFOS); pentabromdifenileteris (c-PentaBDE), kuriuo prekiaujama.[4] Inter alia 2002 m. birželio 25 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2002/45/EB, dvidešimtą kartą iš dalies keičianti Tarybos direktyvą 76/769/EEB dėl tam tikrų pavojingų medžiagų ir preparatų pardavimo ir naudojimo apribojimų (trumposios grandinės chloruoti parafinai) (OL L 177, 2002 7 6, p. 21); 2003 m. vasario 6 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2003/11/EB, dvidešimt ketvirtą kartą iš dalies pakeičianti Tarybos direktyvą 76/769/EEB dėl valstybių narių įstatymų ir kitų teisės aktų, susijusių su tam tikrų pavojingų medžiagų ir preparatų pardavimo ir naudojimo apribojimais, suderinimo (pentabromdifenileteris, oktabromdifenileteris) (OL L 42, 2003 2 15, p. 45); 2006 m. gruodžio 12 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2006/122/EB, trisdešimtą kartą iš dalies keičianti Tarybos direktyvą 76/769/EEB dėl valstybių narių įstatymų ir kitų teisės aktų, susijusių su tam tikrų pavojingų medžiagų ir preparatų pardavimo ir naudojimo apribojimais, suderinimo (perfloruoktano sulfonatų) (OL L 372, 2006 12 27, p. 32); 2000 m. spalio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2000/60/EB, nustatanti Bendrijos veiksmų vandens politikos srityje pagrindus (OL L 327, 2000 12 22, p. 1) (heksachlorbutadienas ir pentachlorbenzenas yra 2 straipsnyje apibrėžtos prioritetinės pavojingos medžiagos); Direktyva 96/61/EB dėl taršos integruotos prevencijos ir kontrolės (OL L 257, 1996 10 10, p. 26).


title: 2011/766/ES: 2011 m. lapkričio 22 d. Komisijos rekomendacija dėl traukinių mašinistų mokymo centrų ir tikrintojų pripažinimo pagal Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2007/59/EB tvarkos  Tekstas svarbus EEE

text:
               29.11.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 314/41

         KOMISIJOS REKOMENDACIJA
   2011 m. lapkričio 22 d.
   dėl traukinių mašinistų mokymo centrų ir tikrintojų pripažinimo pagal Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2007/59/EB tvarkos
   (Tekstas svarbus EEE)
   (2011/766/ES)
   EUROPOS KOMISIJA,
   atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 292 straipsnį,
   kadangi:

               (1)

               siekiant užtikrinti tinkamą ir panašų traukinių mašinistų ir kandidatų į mašinistus mokymo ir egzaminų kokybės lygį, kad jie galėtų būti sertifikuoti visose valstybėse narėse, rekomenduojama nustatyti bendras Sąjungos sąlygas ir tvarką, kuria būtų pripažįstami mokymo centrai ir traukinių mašinistų bei kandidatų į traukinių mašinistus egzaminuotojai, ir kokybinius egzaminavimo reikalavimus;

               (2)

               siekiant, kad tikrinimas būtų abipusiai pripažįstamas, visose valstybėse narėse mokymas ir egzaminai turėtų būti vykdomi tinkamai, būti pakankamo ir panašaus kokybės lygio;

               (3)

               pripažinimo patvirtinime turėtų būti nurodytos kompetencijos sritys, kurių mokymo kursų organizatoriumi mokymo centras yra pripažintas, ir sritys, kuriose pripažįstama egzaminuotojo teisė egzaminuoti traukinio mašinistus. Neperžengiant pripažinimo patvirtinime nurodytų kompetencijos sričių, pripažintajam mokymo centrui turėtų būti leista rengti mokymo kursus, o pripažintajam egzaminuotojui – egzaminuoti visoje Sąjungoje;

               (4)

               dėl bendrųjų traukinio mašinisto kalbos žinių pasakytina, kad kompetentinga institucija gali stokoti patirties ir kompetencijos, kurios reikia, kad mokymo centrams arba egzaminuotojams būtų suteiktas su traukinių mašinistų bendrąja kalbos kompetencija susijęs pripažinimas. Tokiu atveju valstybės narės gali priimti mokymo centrų išduotus kompetencijos sertifikatus, atitinkančius Europos Tarybos sukurtus Europos bendruosius kalbų metmenis;

               (5)

               kai kuriose valstybėse narėse traukinių mašinistų egzaminavimą rengiantys egzaminavimo centrai jau įsteigti arba bus įsteigti. Tokiu atveju valstybės narės konkrečiomis savo nustatytomis sąlygomis gali egzaminavimo centrui pavesti egzaminuotojų pripažinimo užduotį,

         PRIĖMĖ ŠIĄ REKOMENDACIJĄ:

      Dalykas

               1.

               Šioje rekomendacijoje išdėstoma rekomenduojama praktika ir tvarka, pagal kurią laikantis Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2007/59/EB (1) būtų pripažįstami traukinių mašinistų ir kandidatų į traukinių mašinistus profesinį mokymą rengiantys mokymo centrai ir traukinių mašinistų ir kandidatų į traukinių mašinistus egzaminuotojai.

      Mokymo centro pripažinimo paraiška

               2.

               Mokymo centras valstybės narės, kurioje yra ar numatoma pagrindinė jo veiklos vieta, kompetentingai institucijai raštu pateikia pripažinimo, pripažinimo atnaujinimo arba pakeitimo paraišką, išskyrus 6 punkte nurodytą atvejį.

               3.

               Kai mokymo centrą sudaro daugiau nei vienas juridinis asmuo, kiekvienas iš jų pripažinimo paraišką teikia atskirai.

               4.

               Paraiškos turėtų būti teikiamos su dokumentais, kuriais įrodoma, kad patenkinami Direktyvoje 2007/59/EB ir Komisijos sprendime 765/2011 (2) nustatyti reikalavimai.

               5.

               Paraiškose turėtų būti nurodytos mokymo užduotys, dėl kurių teikiama paraiška. Paraiškoje gali būti nurodytos mokymo užduotys, kurios siejasi su viena ar daugiau kompetencijos sričių. Paraiškos struktūra turėtų būti pagrįsta šiomis kompetencijos sritimis:

                           a)

                           bendrosiomis profesinėmis žiniomis, kaip nurodyta Direktyvos 2007/59/EB IV priede;

                           b)

                           su riedmenimis siejamomis profesinėmis žiniomis, kaip nurodyta Direktyvos 2007/59/EB V priede;

                           c)

                           su infrastruktūra siejamomis profesinėmis žiniomis, kaip nurodyta Direktyvos 2007/59/EB VI priede;

                           d)

                           kalbos žiniomis, kaip nurodyta Direktyvos 2007/59/EB VI priede (bendrosios kalbos žinios ir (arba) su geležinkelių eksploatavimu ir saugos procedūromis susijęs specifinis gebėjimas susikalbėti ir terminija).

               6.

               Mokymo centrą, kuris pagrindinę veiklą vykdo ne toje valstybėje narėje, kurioje yra infrastruktūra, o kitoje valstybėje narėje, gali pripažinti valstybės narės, kurioje yra infrastruktūra, kompetentinga institucija.

               7.

               Kai paraišką dėl mokymo užduočių, susijusių su infrastruktūros žiniomis, teikiantį paraiškovą valstybės narės kompetentinga institucija jau yra pripažinusi pagal šią rekomendaciją ir Sprendimą 765/2011, kitų valstybių narių kompetentingos institucijos turėtų vertinti tik pagal reikalavimus, specifiškus mokymui apie atitinkamą infrastruktūrą, ir neturėtų imtis vertinti aspektų, kurie jau įvertinti ankstesnės pripažinimo procedūros metu.

      Mokymo centro pripažinimo patvirtinimo išdavimas

               8.

               Kompetentinga institucija turėtų išduoti pripažinimo patvirtinimą ne vėliau kaip per du mėnesius po visų reikiamų dokumentų gavimo dienos.

               9.

               Kompetentinga institucija turėtų priimti sprendimą dėl paraiškos remdamasi paraiškovo gebėjimu parodyti, kaip užtikrinamas nepriklausomumas, kompetencija ir nešališkumas.

               10.

               Pripažinimo patvirtinime turėtų būti pateikta tokia informacija:

                           a)

                           kompetentingos institucijos pavadinimas ir adresas;

                           b)

                           mokymo centro pavadinimas ir adresas;

                           c)

                           mokymo užduotys, su kuriomis siejamus mokymo kursus mokymo centras turi teisę organizuoti pagal 5 punktą;

                           d)

                           mokymosi centro atpažinimo numeris, paskirtas pagal 15 punktą;

                           e)

                           pripažinimo patvirtinimo galiojimo pabaigos terminas.

      Mokymo centro pripažinimo patvirtinimo galiojimas, keitimas ir atnaujinimas

               11.

               Mokymo centro pripažinimo patvirtinimas turėtų galioti penkerius metus. Pagrįstais atvejais kompetentinga institucija gali sutrumpinti galiojimo laiką visų arba dalies pripažinimo patvirtinime nurodytų mokymo užduočių atžvilgiu.

               12.

               Galiojantį pripažinimo patvirtinimą turintis mokymo centras gali bet kuriuo metu pateikti paraišką dėl mokymo užduočių sąrašo praplėtimo. Remiantis paraiškovo pateiktais tinkamais papildomais dokumentais turėtų būti išduotas iš dalies pakeistas pripažinimo patvirtinimas. Tokiu atveju neturėtų keistis iš dalies pakeisto pripažinimo patvirtinimo galiojimo pabaigos terminas.

               13.

               Kai pripažintas mokymo centras nebeatitinka reikalavimų dėl vienos ar daugiau pripažinimo patvirtinime nurodytų mokymo užduočių, jis turėtų nedelsiant nustoti rengęs su tomis užduotimis susijusius mokymus ir raštu informuoti pripažinimo patvirtinimą išdavusią kompetentingą instituciją. Kompetentinga institucija turėtų įvertinti informaciją ir išduoti iš dalies pakeistą pripažinimo patvirtinimą. Tokiu atveju neturėtų keistis pripažinimo patvirtinimo galiojimo pabaigos terminas.

               14.

               Pripažinimo patvirtinimas turėtų būti atnaujintas mokymo centro prašymu ir išduotas tokiomis pat sąlygomis kaip ir pirminis pripažinimo patvirtinimas. Kai pripažinimo sąlygos nekeičiamos, kompetentinga institucija gali nustatyti supaprastintą procedūrą. Turėtų būti pateiktas per pastaruosius dvejus metus vykdytos mokymo veiklos aprašas. Kai pagal 11 punktą ankstesnis galiojimo laikotarpis buvo sutrumpintas iki trumpesnio nei dvejų metų, turėtų būti pateiktas viso laikotarpio aprašas.

      Mokymo centrų registras

               15.

               Direktyvos 2007/59/EB 20 straipsnio 3 dalyje nurodytame registre kiekvienas pripažintas mokymo centras turėtų būti pažymėtas atskiru atpažinimo numeriu. Atpažinimo numeris turėtų būti sudarytas pagal nacionalines nuostatas, tačiau jame turėtų būti valstybės narės, kurioje mokymo centras pripažintas, pavadinimo trumpasis pavadinimas.

               16.

               Registre turėtų būti nurodoma bent tokia informacija:

                           a)

                           pripažinto mokymo centro pavadinimas ir adresas;

                           b)

                           mokymo užduotys, su kuriomis siejamus mokymo kursus mokymo centrui pripažinta teisė organizuoti remiantis atitinkamais Direktyvos 2007/59/EB priedais;

                           c)

                           atpažinimo numeris;

                           d)

                           pripažinimo patvirtinimo galiojimo pabaigos terminas;

                           e)

                           kontaktiniai duomenys.

               17.

               Siekiant registre saugoti aktualiausią informaciją, pripažinti mokymo centrai turėtų pranešti pripažinimo patvirtinimą išdavusioms kompetentingoms institucijoms apie visus registre skelbiamų duomenų pakeitimus. Pagal nacionalinius reikalavimus registre gali būti saugomi papildomi duomenys ir informacija apie tų duomenų keitimą.

      Pripažinimo galiojimo sustabdymas ir atšaukimas

               18.

               Kai pagal Direktyvos 2007/59/EB 26, 27 ar 29 straipsnį vykdydama vertinimą arba priežiūrą kompetentinga institucija arba valstybė narė nustato, kad mokymo centras nebeatitinka pripažinimo reikalavimų, kompetentinga institucija turėtų atšaukti atitinkamą pripažinimo patvirtinimą arba sustabdyti jo galiojimą.

               19.

               Kai kompetentinga institucija nustato, kad kitos valstybės narės kompetentingos institucijos pripažintas mokymo centras nevykdo Direktyvos 2007/59/EB ir Sprendimo 765/2011 įpareigojimų, ji turėtų apie tai pranešti pripažinimo patvirtinimą išdavusios valstybės narės kompetentingai institucijai. Pripažinimo patvirtinimą išdavusi kompetentinga institucija turėtų per 4 savaites patikrinti šią informaciją ir apie patikrinimo rezultatus bei sprendimą informuoti užklausą pateikusią kompetentingą instituciją.

               20.

               Nustačiusi, kad mokymo centras nebeatitinka pripažinimo reikalavimų, kompetentinga institucija turėtų atšaukti pripažinimo patvirtinimą arba sustabdyti jo galiojimą.

      Skundų teikimo tvarka

               21.

               Kompetentinga institucija nedelsiant raštu informuoja mokymo centrą apie sprendimo priežastis.

               22.

               Sustabdymo ar atšaukimo atveju kompetentinga institucija turėtų aiškiai informuoti mokymo centrą apie nebevykdomus reikalavimus. Prieš įsigaliojant sustabdymui ar atšaukimui, kompetentinga institucija gali nustatyti įspėjamąjį laikotarpį, kurio metu mokymo centras galėtų patobulinti veiklą, kad atitiktų pripažinimo reikalavimus. Ji turėtų pranešti mokymo centrui apie nustatytą skundų teikimo tvarką, kad tas mokymo centras galėtų paprašyti sprendimą persvarstyti.

               23.

               Kompetentinga institucija turėtų užtikrinti, kad būtų nustatyta administracinė skundo teikimo procedūra, pagal kurią tas mokymo centras galėtų paprašyti persvarstyti skundžiamus sprendimus.

      Kalbos mokymą rengiantys mokymo centrai

               24.

               Valstybė narė gali pripažinti paraiškovą bendrosios kalbos kompetencijos mokymo centru remdamasi sertifikatu, kuriuo patvirtinama paraiškovo kompetencija teikti bendrąjį kalbos mokymą. Ši kompetencija turėtų atitikti Europos Tarybos sukurtų „Bendrųjų Europos kalbų metmenų“ principus ir metodiką (3). Atsižvelgdamos į nacionalinę visų kalbos mokymo centrų sertifikavimo praktiką, valstybės narės gali priimti papildomas nuostatas, kuriomis sukonkretinama šios pasirinkties naudojimo tvarka.

               25.

               Kai siekiama su geležinkelių eksploatavimu ir saugos procedūromis susijusio specifinio gebėjimo susikalbėti ir terminijos mokymo, turėtų būti reikalaujama pagal šios rekomendacijos nuostatas suteikiamo pripažinimo. Su geležinkelių eksploatavimu ir saugos procedūromis susijusio specifinio gebėjimo susikalbėti ir terminijos mokymo pripažinimo paraiškos turėtų būti pateikiamos valstybės narės, kurioje yra infrastruktūra, kurioje tas susikalbėjimas ir terminija yra svarbūs, kompetentingai institucijai.

      Pripažinimo egzaminuotoju paraiška

               26.

               Paraiškovas, kuris siekia būti pripažintas egzaminuotoju, turėtų pateikti paraišką raštu atitinkamos valstybės narės kompetentingai institucijai.

               27.

               Kai paraiška teikiama dėl teisės tikrinti infrastruktūros žinias, įskaitant maršrutų išmanymą ir eksploatacijos taisykles, už pripažinimą yra atsakinga valstybės narės, kurioje yra infrastruktūra, kompetentinga institucija.

               28.

               Paraiškovo vardu paraišką gali pateikti jo darbdavys.

               29.

               Paraiškos turėtų būti teikiamos su dokumentais, kuriais įrodoma, kad patenkinami Direktyvoje 2007/59/EB ir Sprendime 765/2011 nustatyti reikalavimai.

               30.

               Paraiškose turėtų būti nurodyta (-os) sritis (-ys), kurioje (-iose) prašoma pripažinti teisę egzaminuoti. Paraiškoje gali būti nurodyta viena ar daugiau kompetencijos sričių. Paraiškos struktūra turėtų būti pagrįsta šiomis kompetencijos sritimis:

                           a)

                           bendrosiomis profesinėmis žiniomis, kaip nurodyta Direktyvos 2007/59/EB IV priede;

                           b)

                           su riedmenimis siejamomis profesinėmis žiniomis, kaip nurodyta Direktyvos 2007/59/EB V priede;

                           c)

                           su infrastruktūra siejamomis profesinėmis žiniomis, kaip nurodyta Direktyvos 2007/59/EB VI priede;

                           d)

                           kalbos žiniomis, kaip nurodyta Direktyvos 2007/59/EB VI priede (bendrosios kalbos žinios ir (arba) su geležinkelių eksploatavimu ir saugos procedūromis susijęs specifinis gebėjimas susikalbėti ir terminija).

      Egzaminuotojo pripažinimo patvirtinimo išdavimas

               31.

               Kompetentinga institucija turėtų įvertinti visus paraiškovo pateiktus dokumentus. Kai visi reikalavimai patenkinti, ji turėtų išduoti pripažinimo patvirtinimą nedelsdama, ne vėliau kaip per du mėnesius po visų reikiamų dokumentų gavimo dienos.

               32.

               Pripažinimo patvirtinime turėtų būti pateikta bent tokia informacija:

                           a)

                           kompetentingos institucijos pavadinimas ir adresas;

                           b)

                           paraiškovo asmenvardis, adresas ir gimimo data; pripažinimo patvirtinime pasirinktinai gali būti nurodyta paraiškovo gimimo vieta;

                           c)

                           kompetencijos sritis (-ys), kurios (-ių) tikrinimo teisė suteikiama egzaminuotojui;

                           d)

                           kalbos, kuriomis egzaminuotojui pripažįstama teisė egzaminuoti;

                           e)

                           pagal 10 punkto d papunktį paskirtas egzaminuotojo atpažinimo numeris;

                           f)

                           pripažinimo patvirtinimo galiojimo pabaigos terminas.

      Egzaminuotojo pripažinimo patvirtinimo galiojimas, keitimas ir atnaujinimas

               33.

               Egzaminuotojo pripažinimo patvirtinimas turėtų galioti penkerius metus. Pagrįstais atvejais kompetentinga institucija gali sutrumpinti galiojimo laiką visų arba dalies pripažinimo patvirtinime nurodytų kompetencijos sričių atžvilgiu.

               34.

               Galiojančio pripažinimo patvirtinimo turėtojas gali bet kuriuo metu pateikti paraišką dėl kompetencijos sričių sąrašo praplėtimo. Remiantis paraiškovo pateiktais tinkamais papildomais dokumentais turėtų būti išduotas iš dalies pakeistas pripažinimo patvirtinimas. Iš dalies pakeisto pripažinimo patvirtinimo galiojimo pabaigos terminas keistis neturėtų.

               35.

               Jei pripažinimo patvirtinime nurodyti vienos ar kelių kompetencijos sričių reikalavimai nebetenkinami ir dėl to reikia iš dalies pakeisti pripažinimo patvirtinimą, pripažintas egzaminuotojas turėtų nedelsiant nutraukti egzaminavimo tų kompetencijos sričių temomis veiklą ir raštu informuoti kompetentingą instituciją. Kompetentinga institucija turėtų įvertinti informaciją ir išduoti iš dalies pakeistą pripažinimo patvirtinimą. Iš dalies pakeisto pripažinimo patvirtinimo galiojimo pabaigos terminas keistis neturėtų.

               36.

               Pripažinimo patvirtinimas turėtų būti atnaujintas egzaminuotojo prašymu ir išduotas tokiomis pat sąlygomis kaip ir pirminis pripažinimo patvirtinimas. Kai ankstesnio pripažinimo sąlygos nekeičiamos, kompetentinga institucija gali nustatyti supaprastintą procedūrą. Egzaminuotojai, teikiantys atnaujinimo paraišką, visais atvejais turėtų pateikti ankstesnio galiojimo laikotarpiu įgytos kompetencijos ir per pastaruosius dvejus metus vykdytos egzaminavimo veiklos aprašą. Kai pagal 33 punktą ankstesnis galiojimo laikotarpis buvo sutrumpintas iki trumpesnio nei dvejų metų, atitinkamai turėtų būti pateiktas viso laikotarpio aprašas.

      Egzaminuotojų registras

               37.

               Direktyvos 2007/59/EB 20 straipsnio 3 dalyje nurodytame registre kiekvienas egzaminuotojas turėtų būti pažymėtas atskiru atpažinimo numeriu. Atpažinimo numeris turėtų būti sudarytas pagal nacionalines nuostatas, tačiau jame turėtų būti valstybės narės, kurioje egzaminuotojas pripažintas, pavadinimo trumpasis pavadinimas.

               38.

               Registre turėtų būti nurodoma bent tokia informacija:

                           a)

                           pripažintojo egzaminuotojo asmenvardis, adresas ir gimimo data;

                           b)

                           kompetencijos sritis (-ys), kurioje (-ose) pripažįstama egzaminuotojo teisė egzaminuoti;

                           c)

                           kalba (-os), kuria (-omis) egzaminuotojui pripažįstama teisė egzaminuoti;

                           d)

                           pagal 37 punktą paskirtas egzaminuotojo atpažinimo numeris;

                           e)

                           kai pagal 28 punktą paraiškovo vardu paraišką teikia jo darbdavys, darbdavio pavadinimas ir adresas (kitais atvejais egzaminuotojo darbdavio pavadinimas ir adresas gali būti nurodyti pasirinktinai);

                           f)

                           pripažinimo patvirtinimo galiojimo pabaigos terminas;

                           g)

                           kontaktiniai duomenys.

               39.

               Siekiant registre saugoti aktualiausią informaciją, pripažintas egzaminuotojas ar jo darbdavys turėtų pranešti pripažinimo patvirtinimą išdavusiai kompetentingai institucijai apie visus registre skelbiamų duomenų pasikeitimus. Pagal nacionalinius reikalavimus registre gali būti numatyti papildomi duomenys ir informacija apie tų duomenų keitimą.

               40.

               38 punkto a, b ir c papunkčiuose nurodyti duomenys turėtų būti viešai prieinami. Kiti 38 punkte nurodyti duomenys turėtų būti viešinami laikantis nacionalinių asmens duomenų apsaugos nuostatų.

      Pripažinimo galiojimo sustabdymas ir atšaukimas

               41.

               Kai pagal Direktyvos 2007/59/EB 26, 27 ar 29 straipsnį vykdydama vertinimą arba priežiūrą kompetentinga institucija nustato, kad egzaminuotojas nebeatitinka pripažinimo reikalavimų, kompetentinga institucija turėtų atšaukti pripažinimo patvirtinimą arba sustabdyti jo galiojimą.

               42.

               Kai kompetentinga institucija nustato, kad kitos valstybės narės kompetentingos institucijos pripažintas egzaminuotojas neatitinka Direktyvoje 2007/59/EB ir Sprendime 765/2011 nurodytų reikalavimų, ji turėtų apie tai pranešti pripažinimo patvirtinimą išdavusios valstybės narės kompetentingai institucijai ir pastarosios paprašyti atlikti tinkamą patikrinimą.

               43.

               Nustačiusi, kad egzaminuotojas nebeatitinka reikalavimų, pastarosios valstybės narės kompetentinga institucija turėtų atšaukti pripažinimo patvirtinimą arba sustabdyti jo galiojimą, nedelsdama informuoti egzaminuotoją apie sprendimo priežastis ir pranešti apie sprendimą kompetentingai institucijai, kuri pranešė apie reikalavimų neatitikimą.

      Skundų teikimo tvarka

               44.

               Kompetentinga institucija nedelsiant raštu informuoja egzaminuotoją apie sprendimo priežastis.

               45.

               Sustabdymo ar atšaukimo atveju kompetentinga institucija turėtų egzaminuotojui pateikti aiškią informaciją apie nebevykdomus reikalavimus. Prieš įsigaliojant sustabdymui ar atšaukimui, kompetentinga institucija gali nustatyti įspėjamąjį laikotarpį, kurio metu egzaminuotojas galėtų patobulinti veiklą, kad atitiktų pripažinimo reikalavimus.

               46.

               Kompetentinga institucija turėtų užtikrinti, kad būtų nustatyta administracinė skundo teikimo procedūra, pagal kurią paraiškovai arba egzaminuotojai galėtų paprašyti persvarstyti skundžiamus sprendimus.

      Kalbos kompetenciją tikrinantys egzaminuotojai

               47.

               Valstybė narė gali pripažinti paraiškovą bendrosios kalbos kompetencijos egzaminuotoju remdamasi sertifikatu, išduotu kalbų mokymo sektoriuje įprasta tvarka. Šiame sertifikate turėtų būti patvirtinta paraiškovo kompetencija egzaminuoti pagal Europos Tarybos sukurtų „Bendrųjų Europos kalbų metmenų“ principus ir metodiką. Atsižvelgdamos į nacionalinę egzaminuotojų kalbos kompetencijos sertifikavimo praktiką, valstybės narės gali priimti papildomas nuostatas, kuriomis sukonkretinama šios pasirinkties naudojimo tvarka.

               48.

               Teisė tikrinti su geležinkelių eksploatavimu ir saugos procedūromis susijusį specifinį gebėjimą susikalbėti ir terminijos žinias turėtų būti suteikiama šios rekomendacijos nuostatose numatyta tvarka. Paraiškos dėl teisės tikrinti su geležinkelių eksploatavimu ir saugos procedūromis susijusį specifinį gebėjimą susikalbėti ir terminijos žinias pripažinimo turėtų būti pateikiamos valstybės narės, kurioje yra infrastruktūra, kurioje tas susikalbėjimas ir terminija yra svarbūs, kompetentingai institucijai.

      Egzaminavimo centrų pripažinimas

               49.

               Valstybė narė gali nuspręsti reikalauti egzaminavimo centrų pripažinimo pagal kompetentingai institucijai raštu pateiktą paraišką.

               50.

               Kompetentinga institucija turėtų suteikti egzaminavimo centro pripažinimo patvirtinimą remdamasi nacionalinėmis nuostatomis ir tvarka, taip pat pagal nepriklausomumo, kompetencijos ir nešališkumo kriterijus. Egzaminavimo centrų pripažinimo procedūrai taikomi 26–48 punktai.

               51.

               Jei egzaminavimo centrai atitinka 53 punkto reikalavimus, kompetentinga institucija jiems taip pat galėtų pavesti jų pačių egzaminuotojų pripažinimo užduotį.

               52.

               54 punkto tikslais egzaminavimo centras turėtų saugoti nuolat atnaujinamą visų savo pripažintų egzaminuotojų registrą. Šiame registre turėtų būti pateikiama 38 punkte nurodyta informacija.

               53.

               Egzaminavimo centras turėtų imtis tinkamų savo egzaminuotojų vadybos priemonių ir užtikrinti, kad jo egzaminuotojai turėtų Direktyvoje 2007/59/EB ir Sprendime 765/2011 reikalaujamas kompetencijas.

               54.

               Egzaminuotojams turėtų būti leista egzaminuoti tik vykdant egzaminavimo centro, kuriam jie dirba, veiklą.

               55.

               Informacija apie pripažintą egzaminavimo centrą turėtų būti viešai prieinama 38 punkte nurodytame registre, atskirai nenurodant informacijos apie kiekvieną egzaminavimo centrui dirbantį egzaminuotoją. Vietoje 37 punkte nurodyto atpažinimo numerio turėtų būti skelbiamas egzaminavimo centro pavadinimas.

               56.

               Kompetentinga institucija nedelsiant raštu informuoja egzaminavimo centrą apie sprendimo priežastis.

               57.

               Sustabdymo ar atšaukimo atveju kompetentinga institucija turėtų egzaminuotojui pateikti aiškią informaciją apie nebetenkinamus reikalavimus. Prieš įsigaliojant sustabdymui ar atšaukimui, kompetentinga institucija gali nustatyti įspėjamąjį laikotarpį, kurio metu egzaminavimo centras galėtų patobulinti veiklą, kad atitiktų pripažinimo reikalavimus.

               58.

               Kompetentinga institucija turėtų užtikrinti, kad būtų nustatyta administracinė skundo teikimo procedūra, pagal kurią paraiškovai arba egzaminavimo centrai galėtų paprašyti persvarstyti skundžiamus sprendimus.

      Skaidrios vertinimo taisyklės

               59.

               Įvertinimo ir taškų skaičiavimo principai ir rezultatų tipai turėtų būti paskelbti iki egzamino.

               60.

               Mašinistams ir kandidatams į mašinistus turėtų būti leista susipažinti su egzamino rezultatų įvertinimu, o gavus pagrįstą neigiamą nuomonę dėl jų laikyto egzamino paprašyti įvertinimą persvarstyti.

      Kompetentingos institucijos atliekamas kokybės patikrinimas ir priežiūra

               61.

               Vykdydama pagal Direktyvos 2007/59/EB 26, 27 ar 29 straipsnyje numatytą priežiūros įsipareigojimą kompetentinga institucija gali pareikalauti, kad:

                           a)

                           būtų galima susipažinti su visais egzaminų parengimo, vykdymo ir įvertinimo dokumentais;

                           b)

                           priimtos ataskaitų teikimo taisyklės, pagal kurias reguliariai arba paprašius turėtų būti pateikta tam tikra informacija;

                           c)

                           egzaminus galėtų stebėti kompetentingos institucijos atstovai.

      Priimta Briuselyje 2011 m. lapkričio 22 d.

            Komisijos vardu

         Siim KALLAS

            Pirmininko pavaduotojas

      (1)  OL L 315, 2007 12 3, p. 51.

      (2)  Žr. šio Oficialiojo leidinio p. 36

      (3)  Common European Framwork of Reference for Languages: Learning, Teaching, Assessment, 2001 m. (Cambridge University Press. ISBN 0–521–00531–0. Versija anglų kalba). Tekstą taip pat galima rasti Europos Tarybos interneto svetainėje http://www.coe.int/T/DG4/Portfolio/documents/Common%20European%20Framework%20hyperlinked.pdf


title: 2017 m. liepos 11 d. Tarybos rekomendacija, dėl 2017 m. Lenkijos nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2017 m. Lenkijos konvergencijos programos

text:
               9.8.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 261/88

         TARYBOS REKOMENDACIJA
   2017 m. liepos 11 d.
   dėl 2017 m. Lenkijos nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2017 m. Lenkijos konvergencijos programos
   (2017/C 261/20)
   EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
   atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 121 straipsnio 2 dalį ir 148 straipsnio 4 dalį,
   atsižvelgdama į 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei koordinavimo (1), ypač į jo 9 straipsnio 2 dalį,
   atsižvelgdama į Europos Komisijos rekomendaciją,
   atsižvelgdama į Europos Parlamento rezoliucijas,
   atsižvelgdama į Europos Vadovų Tarybos išvadas,
   atsižvelgdama į Užimtumo komiteto nuomonę,
   atsižvelgdama į Ekonomikos ir finansų komiteto nuomonę,
   atsižvelgdama į Socialinės apsaugos komiteto nuomonę,
   atsižvelgdama į Ekonominės politikos komiteto nuomonę,
   kadangi:

               (1)

               2016 m. lapkričio 16 d. Komisija priėmė metinę augimo apžvalgą, kuria pradedamas 2017 m. Europos ekonominės politikos koordinavimo semestras. 2017 m. kovo 9–10 d. Europos Vadovų Taryba patvirtino metinėje augimo apžvalgoje nustatytus prioritetus. 2016 m. lapkričio 16 d. Komisija, remdamasi Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (ES) Nr. 1176/2011 (2), priėmė įspėjimo mechanizmo ataskaitą, kurioje Lenkija nenurodyta kaip viena iš valstybių narių, dėl kurių reikės parengti nuodugnią apžvalgą;

               (2)

               2017 m. vasario 22 d. paskelbta 2017 m. Lenkijos ataskaita. Joje įvertinta Lenkijos pažanga, padaryta įgyvendinant 2016 m. liepos 12 d. Tarybos priimtas šaliai skirtas rekomendacijas, veiksmai, kurių Lenkija ėmėsi atsižvelgdama į ankstesniais metais priimtas šaliai skirtas rekomendacijas, ir Lenkijos pažanga siekiant nacionalinių tikslų pagal strategiją „Europa 2020“;

               (3)

               2017 m. balandžio 28 d. Lenkija pateikė 2017 m. nacionalinę reformų programą ir 2017 m. konvergencijos programą. Siekiant atsižvelgti į jų tarpusavio sąsajas, abi programos vertintos vienu metu;

               (4)

               į atitinkamas konkrečioms šalims skirtas rekomendacijas atsižvelgta sudarant 2014–2020 m. Europos struktūrinių ir investicijų fondų (toliau – ESI fondai) programas. Kaip numatyta Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1303/2013 (3) 23 straipsnyje, Komisija, jei tai būtina siekiant remti atitinkamų Tarybos rekomendacijų įgyvendinimą, gali paprašyti valstybės narės peržiūrėti savo partnerystės sutartį ir susijusias programas bei pasiūlyti jų pakeitimų. Kaip naudotųsi šia nuostata, Komisija išsamiau nurodė Priemonių, kuriomis ESI fondų veiksmingumas siejamas su patikimu ekonomikos valdymu, taikymo gairėse;

               (5)

               šiuo metu Lenkijai taikoma Stabilumo ir augimo pakto prevencinė dalis. 2017 m. konvergencijos programoje Vyriausybė planuoja laipsnišką nominaliojo balanso pagerėjimą nuo 2,4 % BVP deficito 2016 m. iki 1,2 % BVP 2020 m. Numatoma, kad iki 2020 m., t. y. programos laikotarpiu, vidutinės trukmės biudžeto tikslas – 1 % BVP struktūrinis deficitas – pasiektas nebus. 2017 m. konvergencijos programoje numatoma, kad valdžios sektoriaus bendrosios skolos santykis su BVP išaugs nuo 54,4 % BVP 2016 m. iki 55,3 % BVP 2017 m., o iki 2020 m. sumažės iki 52,1 %. Makroekonominis scenarijus, kuriuo grindžiamos šios biudžeto projekcijos, yra palankus;

               (6)

               2016 m. liepos 12 d. Taryba rekomendavo Lenkijai 2017 m. užtikrinti 0,5 % BVP metinį fiskalinį koregavimą siekiant vidutinės trukmės biudžeto tikslo. Remiantis Komisijos 2017 m. pavasario prognoze, esama rizikos, kad 2017 m. nuo to rekomenduoto koregavimo bus šiek tiek nukrypta;

               (7)

               Atsižvelgiant į Lenkijos fiskalinę padėtį, numatoma, kad 2018 m. šalis toliau vykdys koregavimą siekdama vidutinės trukmės biudžeto tikslo – 1 % BVP struktūrinio deficito. Pagal bendrai sutartą koregavimo matricą taikant Stabilumo ir augimo paktą, tas koregavimas būtinas, kad grynųjų pirminių valdžios sektoriaus išlaidų (4) nominalusis augimas 2018 m. neviršytų 3,7 %. Tai atitiktų 0,5 % BVP struktūrinį koregavimą. Jeigu politika nesikeis, esama rizikos, kad 2018 m. nuo to reikalavimo bus labai nukrypta. Apskritai Taryba mano, kad Lenkija turi būti pasirengusi 2017 m. imtis papildomų priemonių, o 2018 m. jų reikės siekiant užtikrinti, kad būtų laikomasi Stabilumo ir augimo pakto nuostatų. Tačiau, kaip numatyta Reglamente (EB) Nr. 1466/97, vertinant biudžeto planus ir rezultatus reikėtų atsižvelgti į valstybės narės biudžeto balansą pagal ciklo sąlygas. Kaip primenama Komisijos komunikate dėl 2017 m. Europos semestro, kuris pridedamas prie šių konkrečioms šalims skirtų rekomendacijų, vertinant 2018 m. biudžeto rezultatus reikės tinkamai atsižvelgti į tikslą siekti fiskalinės krypties, kuri padėtų ir stiprinti vykstantį Lenkijos atsigavimą, ir užtikrinti šalies viešųjų finansų tvarumą. Šiame kontekste Taryba atkreipia dėmesį į tai, kad Komisija ketina atlikti bendrą vertinimą pagal Reglamentą (EB) Nr. 1466/97, visų pirma atsižvelgdama į Lenkijos ciklinę padėtį;

               (8)

               2017 m. šalies ataskaitoje nurodyta, kad padaryta tam tikra pažanga gerinant mokesčių surinkimą, nes Lenkija vykdė tam tikras reformas, kurių tikslas – sugriežtinti mokesčių sistemą. Reikėtų atidžiai stebėti visą jų poveikį mokesčių surinkimui ir mokestinių prievolių vykdymo sąnaudoms. Tačiau Lenkija nepadarė pažangos ribodama pernelyg dažną lengvatinio PVM tarifų naudojimą, kuris daro neigiamą poveikį PVM pajamoms ir nėra veiksminga socialinės politikos priemonė;

               (9)

               Lenkija spaudimą didinti išlaidas patiria įvairiose srityse, ypač susijusiose su visuomenės senėjimu. Todėl reikia įdiegti mechanizmus, kurie leistų įvertinti viešųjų išlaidų rezultatyvumą ir efektyvumą ir sudaryti sąlygas perskirstyti išteklius. Atsižvelgdama į tai, Vyriausybė paskelbė planus stiprinti biudžeto procedūrą, visų pirma vidutinės trukmės biudžeto sistemą, ir įtraukti išlaidų peržiūrą į biudžeto procedūrą. Lenkija yra vienintelė valstybė narė, kuri neturi visavertės nepriklausomos fiskalinės tarybos ir nėra paskelbusi planų ją sukurti, nors ji turi nepriklausomas fiskalines institucijas, kurios atlieka kai kurias iš šios tarybos funkcijų;

               (10)

               numatoma, kad, per ateinančius dešimtmečius Lenkijoje sumažėjus darbingo amžiaus gyventojų, bus apribotas augimo potencialas. Pastaraisiais metais Lenkijos darbo rinkos rezultatai buvo geri. Užimtumo lygis toliau didėjo, tačiau dėl kai kurių naujausių politikos priemonių gali sumažėti darbo jėgos, ypač moterų, žemos kvalifikacijos ir vyresnio amžiaus žmonių, aktyvumas. Tikimasi, kad 2017 m. pabaigoje sumažinus teisės aktais nustatytą pensinį amžių tai paskatins kai kuriuos vyresnio amžiaus darbuotojus pasitraukti iš darbo rinkos. Lenkijos socialinės apsaugos sistema teikia tik nedaug paskatų pradėti dirbti. Tikimasi, kad nauja išmoka vaikui sumažins skurdą ir nelygybę, tačiau tai gali turėti neigiamą poveikį tėvų, daugiausia moterų, dalyvavimui darbo rinkoje. Išmokos vaikui dydis ir ribotas materialinės padėties tikrinimas atsveria kitomis socialinėmis išmokomis suteikiamas paskatas dirbti. Nuo 2016 m. rugsėjo mėn. panaikinta prievolė penkerių metų vaikams lankyti ikimokyklinio ugdymo įstaigas, o jaunesnių nei trejų metų vaikų, kuriems teikiamos oficialios vaikų priežiūros paslaugos, skaičius išlieka vienas mažiausių Sąjungoje. Nepaisant priemonių, kurių buvo imtasi, darbo rinkos segmentacija tebėra didelė ir neigiamai veikia našumą bei žmogiškojo kapitalo kaupimą. Nebuvo pašalintos kliūtys plačiau naudoti neterminuotas sutartis. Kodifikavimo komitetas dabar rengia naujus individualių ir kolektyvinių darbo kodeksų projektus. Tai puiki galimybė pašalinti šias kliūtis;

               (11)

               vidutinis faktinis pensinis amžius pastaraisiais metais padidėjo, tačiau vis dar yra per mažas. Didesnis faktinis pensinis amžius yra itin svarbus ekonomikos augimui, būsimų pensijų adekvatumui ir pensijų sistemos fiskaliniam tvarumui. Tačiau einama priešinga kryptimi: neseniai priimtas sprendimas teisės aktais nustatytą pensinį amžių sumažinti iki 60 metų moterims ir iki 65 metų vyrams, o tai gali neigiamai paveikti faktinį pensinį amžių. Dar viena mažo darbo jėgos judumo ir paslėpto nedarbo žemės ūkio sektoriuje priežastis – brangi specialiai ūkininkams skirta socialinio draudimo sistema (KRUS);

               (12)

               per pastaruosius du dešimtmečius labai pagerėjo švietimo sistema: penkiolikmečių pagrindiniai gebėjimai gerokai viršija Sąjungos vidurkį, o mokyklos nebaigiančių asmenų skaičius – vienas žemiausių Sąjungoje. Nepaisant to, dar galima tobulinti būdus, kaip mokiniai galėtų įgyti įgūdžių, reikalingų sparčiai besikeičiančioje darbo rinkoje. Dėl būsimų pakeitimų, susijusių su pradiniu ir viduriniu lavinimu, kyla didelių organizacinių problemų ir sutrumpėja bendrojo lavinimo laikotarpis, o tai gali turėti neigiamos įtakos švietimo kokybei. Taip pat paskelbta apie kitus pakeitimus, kuriais siekiama profesinį rengimą ir mokymą pritaikyti darbo rinkos poreikiams, tačiau dar neaišku, ar tai padės pašalinti esamus trūkumus. Siekdama pagerinti sektoriaus rezultatus ir atitiktį darbo rinkos poreikiams, Vyriausybė pradėjo konsultacijas dėl aukštojo mokslo reformos. Lenkijoje suaugusiųjų mokymosi programose dalyvaujama nepakankamai, o vidutinis vyresnio amžiaus žmonių pagrindinių gebėjimų lygis žemas; tai sumažina jų galimybes įsidarbinti;

               (13)

               teritorijų planavimo trūkumai padidina administracinę naštą, nes reikia gauti statybos leidimus. Žemės naudojimo planai apima tik nedidelę dalį Lenkijos teritorijos ir dažnai yra prastos kokybės. Tose vietovėse, kurių jie neapima, statybos leidimai suteikiami remiantis vienkartiniais administraciniais sprendimais dėl žemės vystymo, todėl investuotojams kyla rizika ir atsiranda netikrumo. Statybos kodekso projekto tikslas – konsoliduoti teritorijų planavimo procesus ir sumažinti administracinę naštą investuotojams. Reforma suteikia galimybę pagerinti padėtį, priklausomai nuo galutinės įstatymo redakcijos ir jo įgyvendinimo;

               (14)

               verslo aplinka iš esmės yra palanki. Tačiau 2016 m. investavimo veikla labai sulėtėjo, nes, inter alia, pereinant nuo vieno programavimo laikotarpio prie kito ir išaugus netikrumui tarp privačių investuotojų, buvo naudojama mažiau Sąjungos struktūrinių fondų lėšų. Be to, išaugęs teisės aktų pakeitimų skaičius ir ribotos viešos konsultacijos dėl kelių svarbių įstatymų turėjo įtakos įmonių pasitikėjimui. Svarbūs veiksniai, kurie leistų padidinti investicijų lygį, yra teisinis tikrumas ir pasitikėjimas reglamentavimo, mokesčių ir kitų sričių politikos bei institucijų darbo kokybe ir nuspėjamumu. Šiomis aplinkybėmis taip pat itin svarbios yra teisinė valstybė ir nepriklausomos teisminės institucijos. Išsprendus rimtas su teisine valstybe susijusias problemas bus padėta padidinti teisinį tikrumą. Vyriausybei siekiant stiprinti savo vaidmenį ekonomikoje, bus svarbu užtikrinti ekonominį investavimo sprendimų gyvybingumą. Keliose srityse reglamentavimo našta tebėra didelė;

               (15)

               panaudojus Sąjungos lėšas sparčiai plėtėsi kelių tinklas, tačiau žūčių keliuose skaičius tebėra vienas didžiausių Sąjungoje, ir tai lemia dideles socialinio draudimo išlaidas. Nepaisant to, kad skirta daug Sąjungos lėšų, geležinkelių sektoriuje įgyvendinant projektus vis dar esama didelių trikdžių. Kadangi nėra parengta daugiametė geležinkelių infrastruktūros priežiūros programa, lieka neišspręsta ir problema, kaip užtikrinti ilgą geležinkelių turto eksploatavimo laikotarpį;

               (16)

               apie 60 % Lenkijos įrengtų iškastinio kuro įrenginių yra senesni nei 30 metų. Todėl ateinančiais metais reikės didelių investicijų. 2016 m. elektros energijos tinklų jungiamųjų linijų pralaidumo rodiklis buvo vienas žemiausių ES. Tai, kartu su faktu, kad reikės nutraukti daugelio įrenginių eksploataciją ir kad didėja elektros poreikis, iš dalies lemia prastas perspektyvas, susijusias su elektros gamybos adekvatumo užtikrinimu. Kyla rizika, kad privalomieji nacionaliniai 2020 m. atsinaujinančiųjų išteklių energijos tikslai nebus pasiekti. Pradėjus veikti suskystintų gamtinių dujų terminalui, Lenkija gerokai padidino savo dujų tiekimo saugumą. Ji taip pat sukūrė nacionalinį dujų perdavimo ir skirstymo tinklą. Tačiau su regioninės svarbos jungiamaisiais dujotiekiais susijusi veikla atsiliko nuo grafiko;

               (17)

               atsižvelgdama į 2017 m. Europos semestrą, Komisija atliko išsamią Lenkijos ekonominės politikos analizę ir ją paskelbė 2017 m. šalies ataskaitoje. Be to, ji įvertino 2017 m. konvergencijos programą, 2017 m. nacionalinę reformų programą, taip pat veiksmus, kurių Lenkija ėmėsi atsižvelgdama į ankstesniais metais jai skirtas rekomendacijas. Komisija įvertino ne tik jų svarbą tvariai fiskalinei ir socialinei bei ekonominei Lenkijos politikai, bet ir tai, kaip laikomasi Sąjungos taisyklių ir gairių, nes bendrą Sąjungos ekonomikos valdymą būtina stiprinti Sąjungos lygio priemonėmis prisidedant prie būsimų nacionalinių sprendimų;

               (18)

               atsižvelgdama į šį vertinimą, Taryba išnagrinėjo 2017 m. konvergencijos programą, o jos nuomonė (5) pateikta visų pirma toliau išdėstytoje 1 rekomendacijoje,

         REKOMENDUOJA Lenkijai 2017–2018 m. imtis šių veiksmų:

               1.

               2018 m. toliau dėti dideles fiskalines pastangas pagal Stabilumo ir augimo pakto prevencinės dalies reikalavimus, atsižvelgiant į poreikį stiprinti vykstantį atsigavimą ir užtikrinti Lenkijos viešųjų finansų tvarumą. Imtis veiksmų, kuriais būtų pagerintas viešųjų išlaidų veiksmingumas ir ribojamas lengvatinių PVM tarifų naudojimas.

               2.

               Imtis veiksmų, kad padidintų dalyvavimą darbo rinkoje, ypač moterų, žemos kvalifikacijos ir vyresnio amžiaus žmonių, be kita ko, skatinant įgyti tinkamų įgūdžių ir šalinant kliūtis sudaryti pastovesnes darbo sutartis. Užtikrinti pensijų sistemos tvarumą ir adekvatumą imantis priemonių faktiniam pensiniam amžiui padidinti ir pradedant preferencinės pensijų tvarkos reformą.

               3.

               Imtis priemonių investicijų kliūtims, ypač transporto sektoriuje, pašalinti.

      Priimta Briuselyje 2017 m. liepos 11 d.

            Tarybos vardu

            Pirmininkas

         T. TÕNISTE

      (1)  OL L 209, 1997 8 2, p. 1.

      (2)  2011 m. lapkričio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 1176/2011 dėl makroekonominių disbalansų prevencijos ir naikinimo (OL L 306, 2011 11 23, p. 25).

      (3)  2013 m. gruodžio 17 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 1303/2013, kuriuo nustatomos Europos regioninės plėtros fondui, Europos socialiniam fondui, Sanglaudos fondui, Europos žemės ūkio fondui kaimo plėtrai ir Europos jūros reikalų ir žuvininkystės fondui bendros nuostatos ir Europos regioninės plėtros fondui, Europos socialiniam fondui, Sanglaudos fondui ir Europos jūros reikalų ir žuvininkystės fondui taikytinos bendrosios nuostatos ir panaikinamas Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1083/2006 (OL L 347, 2013 12 20, p. 320).

      (4)  Grynąsias valdžios sektoriaus išlaidas sudaro bendrosios valdžios sektoriaus išlaidos, atėmus išlaidas palūkanoms, su Sąjungos programomis, kurios visiškai finansuojamos iš gautų Sąjungos lėšų, susijusias išlaidas ir išlaidas, atsirandančias dėl nediskrecinių su bedarbio pašalpomis susijusių pokyčių. Valstybės finansuojamas bendrojo pagrindinio kapitalo formavimas subalansuojamas per 4 metų laikotarpį. Įskaičiuojamos diskrecinės su pajamomis susijusios priemonės arba įstatymais nustatytas pajamų padidėjimas. Vienkartinės priemonės, susijusios tiek su pajamomis, tiek su išlaidomis, neįskaičiuojamos.

      (5)  Pagal Reglamento (EB) Nr. 1466/97 9 straipsnio 2 dalį.


title: Europos Centrinio Banko rekomendacija, 2015 m. birželio 10 d., skirta Europos Sąjungos Tarybai dėl Banka Slovenije išorės auditoriaus (ECB/2015/23)

text:
               18.6.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 201/1

         EUROPOS CENTRINIO BANKO REKOMENDACIJA
   2015 m. birželio 10 d.
   skirta Europos Sąjungos Tarybai dėl Banka Slovenije išorės auditoriaus
   (ECB/2015/23)
   (2015/C 201/01)
   EUROPOS CENTRINIO BANKO VALDANČIOJI TARYBA,
   atsižvelgdama į Europos centrinių bankų sistemos ir Europos Centrinio Banko statutą, ypač į jo 27 straipsnio 1 dalį,
   kadangi:

               (1)

               Europos Centrinio Banko (ECB) ir valstybių narių, kurių valiuta yra euro, nacionalinių centrinių bankų sąskaitų auditą atlieka nepriklausomi išorės auditoriai, kuriuos rekomenduoja ECB valdančioji taryba ir tvirtina Europos Sąjungos Taryba;

               (2)

               dabartinio Banka Slovenije išorės auditoriaus, Deloitte Revizija d.o.o., įgaliojimai baigėsi po 2014 finansinių metų audito. Todėl būtina paskirti išorės auditorius nuo 2015 finansinių metų;

               (3)

                  Banka Slovenije išorės auditoriumi 2015–2017 finansiniams metams pasirinko Ernst & Young d.o.o.,

         PRIĖMĖ ŠIĄ REKOMENDACIJĄ:
   Rekomenduojama Ernst & Young d.o.o. skirti Banka Slovenije išorės auditoriumi 2015–2017 finansiniams metams.

      Priimta Frankfurte prie Maino 2015 m. birželio 10 d.

            ECB Pirmininkas

         Mario DRAGHI


title: 2016 m. lapkričio 30 d. Komisijos rekomendacija (ES) 2016/2124 dėl bendrųjų siuntimo sertifikuotiems gavėjams, nurodytiems Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2009/43/EB 9 straipsnyje, licencijų taikymo srities ir sąlygų suderinimo (pranešta dokumentu Nr. C(2016) 7728)

text:
               3.12.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 329/105

         KOMISIJOS REKOMENDACIJA (ES) 2016/2124
   2016 m. lapkričio 30 d.
   dėl bendrųjų siuntimo sertifikuotiems gavėjams, nurodytiems Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2009/43/EB 9 straipsnyje, licencijų taikymo srities ir sąlygų suderinimo

         (pranešta dokumentu Nr. C(2016) 7728)

   EUROPOS KOMISIJA,
   atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 292 straipsnį,
   kadangi:

               (1)

               pagal Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2009/43/EB 5 straipsnį (1) valstybės narės privalo paskelbti bent keturias bendrąsias siuntimo licencijas;

               (2)

               bendrosios siuntimo licencijos yra svarbiausias Direktyva 2009/43/EB nustatytos supaprastintos licencijavimo sistemos elementas;

               (3)

               valstybių narių skelbiamų bendrųjų siuntimo licencijų atitinkamiems su gynyba susijusiems produktams taikymo srities ir šių produktų siuntimui taikomų sąlygų skirtumai gali kliudyti įgyvendinti Direktyvą 2009/43/EB ir pasiekti joje nustatytą supaprastinimo tikslą. Norint užtikrinti šių licencijų patrauklumą ir paskatinti jas naudoti, labai svarbu suderinti valstybių narių skelbiamų bendrųjų siuntimo licencijų taikymo sritį ir jose nustatytas siuntimo sąlygas;

               (4)

               valstybių narių atstovai pagal Direktyvos 2009/43/EB 14 straipsnį įsteigtame komitete nurodė, kad suderinti valstybių narių skelbiamų bendrųjų siuntimo licencijų taikymo sritį ir siuntimo sąlygas būtų galima priėmus Komisijos rekomendaciją;

               (5)

               šioje rekomendacijoje išdėstytos gairės parengtos po derybų su valstybėmis narėmis dėl bendrųjų siuntimo gavėjams, sertifikuotiems pagal Direktyvos 2009/43/EB 9 straipsnį (toliau – BSL-SG), licencijų taikymo srities ir sąlygų suderinimo;

               (6)

               ši rekomendacija laikoma valstybių narių BSL-SG pagrindu. Šios rekomendacijos 1.1 punkte pateiktas su gynyba susijusių produktų sąrašas yra glaustas ir neišsamus sąrašas produktų, kuriuos valstybės narės leidžia siųsti pagal savo BSL-SG. Tai reiškia, kad pagal valstybės narės paskelbtą BSL-SG taip pat gali būti leidžiama siųsti kitus su gynyba susijusius produktus, įtrauktus į Direktyvos 2009/43/EB priedą, tačiau neįtrauktus į šią rekomendaciją;

               (7)

               valstybės narės primena, kad jos yra saistomos įsipareigojimų pagal Europos teisę, pvz., pagal Tarybos bendrąją poziciją 2008/944/BUSP (2), taip pat tarptautinių su eksporto kontrole susijusių įsipareigojimų;

               (8)

               ši rekomendacija taikoma Direktyvos 2009/43/EB priede pateiktam Europos Sąjungos bendrajam karinės įrangos sąrašui. Prireikus, ši rekomendacija bus atnaujinta, kad joje atsispindėtų Europos Sąjungos bendrojo karinės įrangos sąrašo pakeitimai, kurie bus padaryti ateityje,

         PRIĖMĖ ŠIĄ REKOMENDACIJĄ:
   1.   BENDROSIOS SIUNTIMO GAVĖJAMS, SERTIFIKUOTIEMS PAGAL DIREKTYVOS 2009/43/EB 9 STRAIPSNIO 2 DALĮ, LICENCIJOS
   1.1.   Su gynyba susiję produktai, kurie gali būti siunčiami pagal bendrąsias siuntimo gavėjams, sertifikuotiems Direktyvos 2009/43/EB 9 straipsnį, licencijas

   Toliau nurodytos ML kategorijos ir jų punktai yra Direktyvos 2009/43/EB priede išdėstyto su gynyba susijusių produktų sąrašo pogrupis. Pagal bendrąją siuntimo gavėjams, sertifikuotiems pagal tos Direktyvos 9 straipsnį (BSL-SG), licenciją leidžiama siųsti bent toliau nurodytoms ML kategorijoms priskiriamus su gynyba susijusius produktus. Valstybės narės gali nuspręsti į savo BSL-SG įtraukti daugiau ML kategorijų su atitinkamais su gynyba susijusiais produktais.
   Glaustas ML kategorijų sąrašas:

               —

               ML6. Apima visus gaminius, išskyrus:

                           —

                           sukomplektuotas transporto priemones,

                           —

                           važiuokles ir bokštelius,

                           —

                           įrangą ir komponentus, kurie nėra įtraukti į kitas tos pačios bendrosios siuntimo licencijos kategorijas.

               —

               ML9. Visi gaminiai, išskyrus:

                           —

                           sukomplektuotus laivus ir povandeninius laivus,

                           —

                           povandeninius aptikimo prietaisus ir specialiai jiems sukurtus komponentus,

                           —

                           povandeniniams laivams skirtas anaerobines varomąsias sistemas ir jiems specialiai sukurtus komponentus,

                           —

                           užbaigtus korpusus,

                           —

                           atsakomųjų veiksmų priemones,

                           —

                           įrangą ir komponentus, kurie nėra įtraukti į kitas tos pačios bendrosios siuntimo licencijos kategorijas.

               —

               ML10. Visi gaminiai, išskyrus:

                           —

                           sukomplektuotus orlaivius,

                           —

                           sukomplektuotus nepilotuojamus skraidomuosius aparatus (UAV) ir specialiai UAV sukurtus ar modifikuotus komponentus,

                           —

                           kovinių orlaivių ir kovinių sraigtasparnių liemenis,

                           —

                           kovinių orlaivių variklius,

                           —

                           įrangą ir komponentus, kurie nėra įtraukti į kitas tos pačios bendrosios siuntimo licencijos kategorijas.

               —

               ML11. a punktas. Tik šie gaminiai:

                           —

                           valdymo ir navigacinė įranga, išskyrus įrangą, skirtą priešlėktuvinės gynybos sistemoms arba nustatytoms pagal MTCR I,

                           —

                           automatinės vadovavimo ir kontrolės sistemos.

               —

               ML13. c ir d punktai.

               —

               ML15. b, c ir d punktai.

               —

               ML16. Visi gaminiai, išskyrus:

                           —

                           su priešlėktuvinės gynybos sistemomis susijusius gaminius,

                           —

                           bet kokią įrangą, susijusią su gaminiais, kurių eksportas nėra leidžiamas pagal tą pačią bendrąją siuntimo licenciją.

               —

               ML17. a, b, d, e, j, k, l, m, n, o ir p punktai. Visi gaminiai, išskyrus

                           —

                           n punktą: bandymų modeliams licencija netaikoma, jei jie specialiai sukurti kuriant ML4, 6, 9 arba 10 nurodytą įrangą, taip pat specialiai šiems bandymų modeliams sukurtiems komponentams.

               —

               ML21. a punktas. Tik toliau nurodytus gaminius ir tik jei jiems suteiktas leidimas pagal kitas tos pačios bendrosios siuntimo licencijos kategorijas:

                           a)

                           „programinė įranga“, specialiai sukurta ar modifikuota bet kuriam iš šių tikslų:

                                       1.

                                       Direktyvos 2009/43/EB priede nurodytos įrangos eksploatavimui ar priežiūrai;

                           b)

                           specialioji „programinė įranga“, kuri nėra nurodyta ML21 dalies a punkte:

                                       1.

                                       „programinė įranga“, specialiai sukurta kariniam naudojimui ir specialiai sukurta kovinių ginklų sistemoms modeliuoti, imituoti ar įvertinti;

                                       4.

                                       „programinė įranga“, specialiai sukurta kariniams tikslams ir specialiai sukurta taikyti vadovavimo, ryšių, kontrolės ir žvalgybos (C3I) arba vadovavimo, ryšių, kontrolės, kompiuterių ir žvalgybos (C4I) srityje,

               —

               ML22. a punktas. Visos technologijos, išskyrus tas, kurios reikalingos kūrimui ir gamybai, ir tik tuo atveju, jei joms leidimas suteiktas pagal kitas tos pačios bendrosios siuntimo licencijos kategorijas.

         1.2.   Sąlygos, įtraukiamos į bendrąją siuntimo sertifikuotiems gavėjams licenciją

   Toliau pateikiamas sąlygų sąrašas nėra išsamus. Tačiau kitos valstybių narių į BSL-SG įtrauktos sąlygos neprieštarauja ar nepažeidžia toliau nurodytų sąlygų.

               —

               Geografinė apimtis: Europos ekonominė erdvė (ES 28 + Islandija ir Norvegija (3)).

               —

               Pakartotinis siuntimas EEE leidžiamas netaikant ex ante kontrolės; gali būti reikalaujama pateikti tik ex post ataskaitas.

               —

               Reeksportas: valstybės narės nuo bet kokių eksporto apribojimų atleidžia vienu ar abiem iš toliau nurodytų atvejų:

                           —

                           integruotų komponentų atveju, atsižvelgiant į Direktyvos 2009/43/EB 4 straipsnio 8 dalyje nustatytą tikslą,

                           —

                           tuo atveju, jei galutinis naudotojas yra vienoje iš šių šalių: Australijoje, Kanadoje, Japonijoje, Naujoje Zelandijoje, Šveicarijoje, Lichtenšteine ir Jungtinėse Amerikos Valstijose.

                     Abiem reeksporto atvejais nacionalinė kompetentinga kilmės valstybės narės institucija tiekėjo gali paprašyti naudojimo deklaracijos, kurią turi pateikti gavėjas, sertifikuotas pagal Direktyvos 2009/43/EB 9 straipsnį.

               —

               Tam, kad pagal BSL-SG būtų galima atlikti ex post patikrinimą, valstybės narės turėtų užtikrinti, kad tiekėjai ataskaitas apie BSL-SG naudojimą teiktų laikydamiesi būtiniausių reikalavimų, nustatytų Direktyvos 2009/43/EB 8 straipsnio 3 dalyje.

         2.   TOLESNI VEIKSMAI
   Valstybės narės raginamos užtikrinti šios rekomendacijos įsigaliojimą ne vėliau kaip nuo 2017 m. liepos 1 d.
   Valstybės narės raginamos pranešti Komisijai apie priemones, kurių imtasi šios rekomendacijos įsigaliojimui užtikrinti.
   3.   ADRESATAI
   Ši rekomendacija skirta valstybėms narėms.

      Priimta Briuselyje 2016 m. lapkričio 30 d.

            Komisijos vardu

         Elżbieta BIEŃKOWSKA

            Komisijos narė

      (1)  2009 m. gegužės 6 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2009/43/EB dėl su gynyba susijusių produktų siuntimo Bendrijoje sąlygų supaprastinimo (OL L 146, 2009 6 10, p. 1).

      (2)  2008 m. gruodžio 8 d. Tarybos bendroji pozicija 2008/944/BUSP, nustatanti bendrąsias taisykles, reglamentuojančias karinių technologijų ir įrangos eksporto kontrolę (OL L 335, 2008 12 13, p. 99).

      (3)  2013 m. birželio 14 d. EEE jungtinio komiteto sprendime Nr. 111/2013, kuriuo iš dalies keičiamas EEE susitarimo II priedas (Techniniai reglamentai, standartai, tyrimai ir sertifikavimas) (OL L 318, 2013 11 28, p. 12), kuriuo į EEE susitarimą įtraukta direktyva 2009/43/EB, pateiktas aiškus adaptavimo tekstas: „Ši direktyva netaikoma Lichtenšteinui“.


title: 2017 m. spalio 3 d. Komisijos rekomendacija (ES) 2017/1803 dėl asmenų, kuriems reikia tarptautinės apsaugos, teisėtų atvykimo būdų gerinimo (pranešta dokumentu Nr. C(2017) 6504)

text:
               7.10.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 259/21

         KOMISIJOS REKOMENDACIJA (ES) 2017/1803
   2017 m. spalio 3 d.
   dėl asmenų, kuriems reikia tarptautinės apsaugos, teisėtų atvykimo būdų gerinimo

         (pranešta dokumentu Nr. C(2017) 6504)

   EUROPOS KOMISIJA,
   atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 292 straipsnį,
   kadangi:

               (1)

               perkėlimas į ES yra svarbi priemonė, kuria užtikrinama priverstinai perkeltų asmenų apsauga ir kuria akivaizdžiai rodomas visuotinis solidarumas su trečiosiomis šalimis, siekiant joms padėti valdyti didelius asmenų, bėgančių nuo karo ar persekiojimo, srautus. Pavojingus ir neteisėtus migracijos į Sąjungą srautus pakeitus saugiais ir teisėtais būdais atvykti, į ES perkeliant asmenis būtų išsaugomos gyvybės, mažinami neteisėtos migracijos srautai, valdomas migracijos spaudimas ir kovojama su neteisėto migrantų gabenimo tinklų skleidžiama informacija. Todėl perkėlimas į ES taip pat yra svarbus ES visapusiškos prieglobsčio ir migracijos politikos elementas;

               (2)

               2015 m. rugsėjo mėn. po krizės Viduržemio jūroje Sąjungos institucijos dėl nepaprastai didelių migracijos srautų regione nedelsdamos pripažino, kad susidarė nepaprastoji padėtis, ir paragino priimti trumpalaikių ir ilgalaikių priemonių, kuriomis, be kita ko, būtų sprendžiama migracijos srautų už ES ribų problema, užtikrinama veiksminga mūsų išorės sienų kontrolė, stiprinama ES grąžinimo politika ir sykiu būtų pertvarkoma bendra Europos prieglobsčio sistema ir būtų numatyti teisėti ir saugūs atvykimo į ES būdai;

               (3)

               siekdama nedelsiant imtis priemonių ir visapusiškai spręsti migracijos krizę bei išreikšti solidarumą su trečiosiomis šalimis, kurioms tenka didžiausia pasaulinės pabėgėlių krizės našta, Komisija 2015 m. birželio 8 d. pateikė rekomendaciją dėl visos ES programos, pagal kurią per dvejus metus būtų perkelta 20 000 asmenų, kuriems reikia tarptautinės apsaugos (1). 2015 m. liepos 20 d. valstybės narės kartu su asocijuotosiomis Dublino valstybėmis susitarė į ES iš Artimųjų Rytų, Somalio pusiasalio ir Šiaurės Afrikos perkelti 22 504 asmenis, kuriems reikia tarptautinės apsaugos (2);

               (4)

               siekdamos išardyti neteisėto migrantų gabenimo tinklus ir užtikrinti, kad migrantai turėtų kitų galimybių, nekeliančių pavojaus gyvybei, 2016 m. kovo 18 d. ES ir Turkija nusprendė nutraukti nekontroliuojamų migrantų srautų ciklą, dėl kurio kyla humanitarinė krizė, ir susitarė dėl tam tikrų veiksmų, be kita ko, dėl sirų, kuriems reikia tarptautinės apsaugos, perkėlimo į valstybes nares;

               (5)

               atsižvelgdama į ES ir Turkijos pareiškimą, Taryba iš dalies pakeitė Tarybos sprendimą (ES) 2015/1601 (3), kad valstybės narės savo perkėlimo Europos Sąjungoje įsipareigojimus, susijusius su 54 000 prašytojų, galėtų įvykdyti taikydamos sirų, kuriems reikia tarptautinės apsaugos, perkėlimo į ES, humanitarinio priėmimo arba kitų formų teisėto priėmimo iš Turkijos priemones pagal nacionalines ir daugiašales programas;

               (6)

               2016 m. rugsėjo 19 d. visų 193 Jungtinių Tautų valstybių narių priimtoje Niujorko deklaracijoje dėl pabėgėlių ir migrantų paraginta siekti teisingesnio naštos ir atsakomybės, susijusių su pasaulio pabėgėlių priėmimu ir pagalba jiems, pasidalijimo. Jungtinių Tautų valstybės narės išreiškė ketinimą numatyti daugiau ir įvairesnių teisėtų pabėgėlių atvykimo arba jų perkėlimo į trečiąsias šalis būdų (4);

               (7)

               2017 m. rugsėjo 20 d. duomenimis, pagal 2015 m. liepos 20 d. sutartą programą ir pagal ES ir Turkijos pareiškimą jau perkelta daugiau kaip 23 000 asmenų. Valstybės narės pagal savo nacionalines programas taip pat perkėlė ir daugiau asmenų, kuriems reikia tarptautinės apsaugos;

               (8)

               vien 2016 m. valstybės narės į savo teritoriją perkėlė 14 205 pabėgėlius, o tai yra gerokai daugiau, palyginti su 8 155 perkeltais asmenimis 2015 m., 6 550 perkeltų asmenų 2014 m. ir 4 000–5 000 perkeltų asmenų 2010–2013 m. laikotarpiu. Šis padidėjimas rodo, koks vertingas ir perspektyvus yra ES lygmens bendradarbiavimas ir veiksmų koordinavimas pabėgėlių perkėlimo srityje. Šiais skaičiais taip pat patvirtinama deramo perkėlimo veiksmų finansavimo iš ES biudžeto svarba, nes 2014–2017 m. laikotarpiu įsipareigota skirti 293,3 mln. EUR;

               (9)

               valstybės narės, kurios dar nėra įgyvendinusios prisiimtų įsipareigojimų pagal dabartines programas, turėtų nedelsdamos tai padaryti. Pasibaigus abiejų programų galiojimui neįgyvendinti įsipareigojimai turėtų būti perkelti į paskesnes asmenų perkėlimo į ES programas ir papildyti naujus valstybių narių įsipareigojimus;

               (10)

               ES turi pereiti nuo ad hoc perkėlimo į ES ir humanitarinio priėmimo programų prie stabilios perkėlimo į ES sistemos. Todėl Komisija, peržiūrėdama ES prieglobsčio sistemą, pateikė pasiūlymą dėl Sąjungos lygmens perkėlimo į ES sistemos (5), kad būtų numatyti saugūs ir teisėti būdai gauti tarptautinę apsaugą Sąjungoje. Siekiant veiksmingesnės, teisingesnės ir stabilesnės Europos prieglobsčio ir migracijos politikos svarbu, kad pasiūlymas būtų kuo greičiau priimtas;

               (11)

               siekdama užtikrinti, kad perkėlimas į ES būtų tęsiamas iki tol, kol bus pradėta įgyvendinti Sąjungos lygmens perkėlimo į ES sistema, Komisija 2017 m. liepos 4 d. vykusiame 8-ajame Perkėlimo į ES ir Europos Sąjungoje forume paragino valstybes nares pateikti plačių užmojų perkėlimo į ES įsipareigojimus, atsižvelgiant į šiuo laikotarpiu sutartus prioritetus ir į Jungtinių Tautų vyriausiojo pabėgėlių komisaro (UNHCR) visuotines poreikių prognozes 2018 m.;

               (12)

               šios rekomendacijos tikslas – užtikrinti, kad toliau būtų dedamos pastangos laikotarpiu, kai nustos galioti dabartinės ES perkėlimo programos ir iki įsigalios Sąjungos lygmens perkėlimo į ES sistema, taip pat atsižvelgti į 2017 m. liepos 4 d. paskelbtą raginimą prisiimti įsipareigojimus, susijusius su naujais papildomais poreikiais, kaip nustatyta UNHCR visuotinių perkėlimo poreikių prognozėse 2018 m.;

               (13)

               rekomendacija siekiama remti valstybes nares, kad jos toliau dėtų pastangas užtikrinti daugiau teisėtų ir saugių būdų atvykti asmenims, kuriems reikia tarptautinės apsaugos. Valstybių narių veiksmais pagal šią rekomendaciją bus rodomas solidarumas su trečiosiomis šalimis, į kurias persikelia nepaprastai daug asmenų, kuriems reikia tarptautinės apsaugos, bus prisidedama prie tarptautinių perkėlimo iniciatyvų ir prie tinkamesnio bendro migracijos padėties valdymo. Todėl šios rekomendacijos tikslai atitinka pasiūlymą dėl Sąjungos lygmens perkėlimo į ES sistemos;

               (14)

               prioritetiniai regionai atrinkti atsižvelgiant į būtinybę toliau įgyvendinti 2016 m. kovo 18 d. ES ir Turkijos pareiškimą, be kita ko, pagal būsimą savanorišką humanitarinio priėmimo programą, tęsti asmenų perkėlimą iš Jordanijos ir Libano, taip pat imtis tolesnių veiksmų pagal Veiksmų plane dėl Italijos rėmimo, migracijos srauto centrinės Viduržemio jūros regiono dalies maršrutu mažinimo ir solidarumo didinimo priemonių (6) pateiktą pareiškimą perkelti asmenis iš pagrindinių Afrikos šalių, per kurias driekiasi centrinės Viduržemio jūros regiono dalies migracijos maršrutas, įskaitant Libiją, Nigerį, Čadą, Egiptą, Etiopiją ir Sudaną;

               (15)

               2017 m. liepos 4 d. paskelbto raginimo iš naujo įsipareigoti perkelti asmenis rezultatas – valstybės narės iki rugsėjo 20 d. pranešė apie įsipareigojimus perkelti 14 000 asmenų. Tvirtesnis visų valstybių narių įsipareigojimas būtinas siekiant prisidėti prie bendrų pastangų gelbėti gyvybes ir suteikti patikimų alternatyvų neteisėtoms kelionėms;

               (16)

               apskaičiuota, kad perkeltinų asmenų visame pasaulyje yra 1,2 mln.; UNHCR ne kartą ragino visas šalis laipsniškai didinti perkėlimo programų apimtį, atsižvelgiant į Niujorko deklaracijoje dėl pabėgėlių išreikštus ketinimus perkelti asmenis. Atsižvelgiant į šias aplinkybes ir remiantis nuo 2015 m. padaryta pažanga, Sąjunga iki 2019 m. spalio 31 d. turėtų numatyti bent 50 000 perkėlimo iš trečiųjų šalių vietų asmenims, kuriems reikia tarptautinės apsaugos;

               (17)

               siekiant valstybėms narėms padėti įgyvendinti šį tikslą, iš Sąjungos biudžeto turėtų būti skirti 500 mln. EUR. Jeigu laikomasi Prieglobsčio, migracijos ir integracijos fondui nustatytų sąlygų, valstybės narės už kiekvieną iš prioritetinio regiono perkeltą asmenį gali gauti vienkartinę 10 000 EUR sumą;

               (18)

               UNHCR ketina parengti laikiną pažeidžiamiausių migrantų grupių skubios evakuacijos iš Libijos mechanizmą. ES kartu su kitais pasauliniais veikėjais turėtų prisidėti prie šio mechanizmo, kad šiuo metu Libijoje esantiems pažeidžiamiausiems asmenims, kuriems reikia tarptautinės apsaugos, iš tiesų būtų suteikta galimybė persikelti į ES. Neteisėtą migraciją sustabdys tik reali alternatyva pavojingiems maršrutams. Prisiimdamos perkėlimo įsipareigojimus, valstybės narės taip pat turėtų atsižvelgti į šią UNHCR iniciatyvą ir ją remti;

               (19)

               2017 m. rugpjūčio 28 d. Bendrame pareiškime dėl migracijos ir prieglobsčio problemos sprendimo Prancūzijos, Vokietijos, Italijos ir Ispanijos atstovai, Sąjungos vyriausioji įgaliotinė užsienio reikalams ir saugumo politikai, Nigerio ir Čado atstovai ir Libijos prezidentinės tarybos pirmininkas pripažino, kad sumažinus neteisėtu žmonių gabenimu grindžiamą migraciją, būtina perkelti itin pažeidžiamus asmenis, kuriems reikia tarptautinės apsaugos;

               (20)

               numatydama bent 50 000 perkėlimo vietų asmenims iš prioritetinių regionų, Sąjunga prisidės prie visuotinių solidarumo iniciatyvų, kuriomis numatoma daugiau teisėto atvykimo būdų, taip pat prie UNHCR neseniai paskelbto visuotinio raginimo 2018 m. numatyti 40 000 perkėlimo vietų asmenims iš šalių, per kurias driekiasi centrinės Viduržemio jūros regiono dalies maršrutas;

               (21)

               siekiant užtikrinti įsipareigojimų įgyvendinimo stebėseną, valstybės narės turėtų kas mėnesį Komisijai teikti ataskaitą, kurioje būtų nurodytas pagal įsipareigojimus į jų teritoriją perkeltų asmenų skaičius ir šalis, iš kurios asmuo perkeltas;

               (22)

               Komisija iki 2018 m. spalio 31 d. turėtų įvertinti pažangą, padarytą įgyvendinant šią rekomendaciją. Atsižvelgiant į tokios peržiūros rezultatus ir bendrą migracijos Europos Sąjungoje ir pasaulyje padėtį, valstybių narių gali būti prašoma toliau koreguoti savo įsipareigojimus;

               (23)

               ši rekomendacija turėtų būti skirta valstybėms narėms. Asocijuotosios valstybės raginamos prisidėti prie bendrų Europos veiksmų perkėlimo į ES srityje,

         PRIĖMĖ ŠIĄ REKOMENDACIJĄ:

      DIDINTI PERKĖLIMO Į ES ĮSIPAREIGOJIMUS

               1)

               Atsižvelgiant į patirtį, įgytą įgyvendinant dabartines ES perkėlimo į Europos Sąjungą programas, ir siekiant užtikrinti pereinamojo laikotarpio priemones nustojus galioti šioms programoms ir iki įsigalios Sąjungos lygmens perkėlimo į ES sistema, valstybės narės iki 2019 m. spalio 31 d. turėtų numatyti bent 50 000 perkėlimo iš trečiųjų šalių vietų asmenims, kuriems reikia tarptautinės apsaugos.

               2)

               Valstybės narės, kurios dar nepranešė apie įsipareigojimus pagal Komisijos 2017 m. liepos 4 d. paskelbtą raginimą iš naujo įsipareigoti perkelti asmenis, turėtų tai padaryti ne vėliau kaip iki 2017 m. spalio 31 d., o apie įsipareigojimus pranešusios valstybės narės turėtų svarstyti galimybę padidinti įsipareigojimus, kad būtų pasiektas numatytas tikslas.

               3)

               Prisiimdamos įsipareigojimus valstybės narės daugiausia dėmesio turėtų skirti tam, kad:

                           a)

                           būtų tęsiamas dėl konflikto Sirijoje perkeltų sirų, trečiųjų šalių piliečių ir asmenų be pilietybės perkėlimas iš Turkijos, kad būtų įgyvendinamas 2016 m. kovo 18 d. ES ir Turkijos pranešimas, be kita ko, pagal būsimą savanorišką humanitarinio priėmimo programą;

                           b)

                           būtų tęsiamas asmenų perkėlimas iš Libano ir Jordanijos;

                           c)

                           būtų padedama stabilizuoti padėtį centrinėje Viduržemio jūros regiono dalyje asmenis, kuriems reikia apsaugos, perkeliant iš Libijos, Nigerio, Čado, Egipto, Etiopijos ir Sudano, taip pat kad būtų remiamas UNCHR laikinas pažeidžiamiausių migrantų grupių skubios evakuacijos iš Libijos mechanizmas.

               4)

               Valstybės narės, vykdydamos savo įsipareigojimus, raginamos asmenis perkelti kuo greičiau, glaudžiai bendradarbiaujant su UNHCR ir talkinant Europos prieglobsčio paramos biurui.

      STEBĖSENA

               5)

               Valstybės narės turėtų kas mėnesį Komisijai teikti ataskaitą, kurioje būtų nurodytas pagal įsipareigojimus į jų teritoriją perkeltų asmenų skaičius ir šalis, iš kurios asmuo perkeltas.

      FINANSINĖ PARAMA

               6)

               Vykdydamos šioje rekomendacijoje nurodytus įsipareigojimus perkelti asmenis, valstybės narės turėtų iki galo išnaudoti 500 mln. EUR finansinę paramą, teikiamą Prieglobsčio, migracijos ir integracijos fondo lėšomis.

      PERŽIŪRA

               7)

               Komisija iki 2018 m. spalio 31 d. peržiūrės šią rekomendaciją. Atsižvelgiant į Komisijos peržiūros, kaip įgyvendinama ši rekomendacija, rezultatus ir bendrą migracijos Europos Sąjungoje ir pasaulyje padėtį, valstybių narių gali būti prašoma toliau koreguoti savo įsipareigojimus.

      ADRESATAI

               8)

               Ši rekomendacija skirta valstybėms narėms.

      Priimta Briuselyje 2017 m. spalio 3 d.

            Komisijos vardu

         Dimitris AVRAMOPOULOS

            Komisijos narys

      (1)  2015 m. birželio 8 d. Komisijos rekomendacija dėl Perkėlimo į ES programos, C(2015) 3560 final.

      (2)  2015 m. liepos 20 d. Taryboje posėdžiavusių valstybių narių vyriausybių atstovų išvados.

      (3)  2016 m. rugsėjo 29 d. Tarybos sprendimas (ES) 2016/1754, kuriuo iš dalies keičiamas Sprendimas (ES) 2015/1601, kuriuo Italijos ir Graikijos labui nustatomos laikinosios priemonės tarptautinės apsaugos srityje (OL L 268, 2016 10 1, p. 82).

      (4)  Niujorko deklaracija dėl pabėgėlių ir migrantų, paskelbta (anglų k.) adresu http://www.unhcr.org/new-york-declaration-for-refugees-and-migrants.html.

      (5)  COM(2016) 468 final.

      (6)  SEC(2017) 339.


title: 2005 m. sausio 19 d. ELPA priežiūros institucijos rekomendacija Nr. 3/05/COL, dėl dioksinų ir dioksinų tipo PCB foninės koncentracijos pašaruose stebėsenos

text:
               6.10.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 260/21

         ELPA PRIEŽIŪROS INSTITUCIJOS REKOMENDACIJA

   Nr. 3/05/COL
   2005 m. sausio 19 d.
   dėl dioksinų ir dioksinų tipo PCB foninės koncentracijos pašaruose stebėsenos
   ELPA PRIEŽIŪROS INSTITUCIJA,
   atsižvelgdama į Europos ekonominės erdvės susitarimą, ypač į jo 109 straipsnį ir 1 protokolą,
   atsižvelgdama į ELPA valstybių ir Teisingumo Teismo susitarimą dėl Priežiūros institucijos įsteigimo, ypač į jo 5 straipsnio 2 dalies b punktą ir 1 protokolą,
   atsižvelgdama į EEE susitarimo I priedo II skyriaus 33 punkte nurodytą teisės aktą (2002 m. gegužės 7 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2002/32/EB dėl nepageidaujamų medžiagų gyvūnų pašaruose
       (1)), iš dalies pakeistą ir 1 protokolu suderintą su EEE susitarimu,
   atsižvelgdama į 2004 m. gruodžio 1 d. ELPA priežiūros institucijos sprendimą 303/04/COL, kuriame kompetentingam kolegijos nariui būtų nurodyta priimti rekomendaciją, jeigu jos projektas atitinka ELPA augalų ir gyvūnų pašarų komiteto nuomonę,
   kadangi:

               (1)

               EEE susitarimo I priedo II skyriaus 33 punkte nurodytame teisės akte (2002 m. gegužės 7 d. Tarybos direktyvoje 2002/32/EB dėl nepageidaujamų medžiagų gyvūnų pašaruose) nustatoma didžiausia leistina dioksinų koncentracija pašarinėse žaliavose ir kombinuotuosiuose pašaruose.

               (2)

               Nors toksikologiniu požiūriu dioksinų, furanų ir dioksinų tipo PCB koncentracija turėtų būti didžiausia, didžiausios leidžiamos koncentracijos vertės buvo nustatytos tik dioksinams ir furanams, o ne dioksinų tipo PCB, atsižvelgiant į labai negausius duomenis apie pastarųjų paplitimą. Pirmiau minėtame teisės akte numatyta ne vėliau kaip iki 2004 m. gruodžio 31 d. pirmą kartą peržiūrėti didžiausias leistinas koncentracijos vertes atsižvelgiant į naujus duomenis apie dioksinų ir dioksinų tipo PCB buvimą, ypač numatant įtraukti dioksinų tipo PCB į nustatomų koncentracijos verčių sąrašą.

               (3)

               Būtina gauti patikimus visos EEE duomenis apie dioksinų tipo PCB įvairiausiuose gyvūnams šerti skirtuose produktuose (kaip apibrėžta atitinkamame nurodytame teisės akte), norint susidaryti aiškų vaizdą, kaip per laiką kinta šių medžiagų foninė koncentracija gyvūnų pašarams skirtuose produktuose.

               (4)

               Svarbu žinoti, koks yra dioksinų, furanų, dioksinų tipo PCB ir ne dioksinų tipo PCB buvimo santykis, tačiau apie jį beveik nieko nežinoma. Taigi, jeigu įmanoma, surinktus mėginius būtų tikslinga ištirti, siekiant nustatyti ne dioksinų tipo PCB.

               (5)

               Pagal teisės akto 4 straipsnio 2 dalį ELPA valstybės ELPA priežiūros institucijai perduoda visą aktualią informaciją ir išvadas apie šaltinį ir priemones, kurių imtasi, kad būtų sumažinta arba panaikinta nepageidaujamų medžiagų koncentracija.

               (6)

               ELPA valstybėms svarbu dalyvauti atliekant dioksinų ir dioksinų tipo PCB foninės koncentracijos pašaruose stebėseną; taip pat svarbu reguliariai pranešti šiuos duomenis ELPA priežiūros institucijai.

               (7)

               Pagal Institucijos ir Teismo susitarimo 1 protokolo 2 straipsnio 1 dalį ELPA priežiūros institucija šią informaciją perduoda Europos Komisijai.

               (8)

               ELPA valstybių dalyvavimą programose pagal šios rekomendacijos I priedą reikės įvertinti atsižvelgiant į joms taikomas EEE susitarimo I priedo II skyriaus išimtis.

               (9)

               Šiai rekomendacijai numatomos priemonės atitinka ELPA augalų ir gyvūnų pašarų komiteto, padedančio ELPA priežiūros institucijai, nuomonę,

         REKOMENDUOJA ELPA VALSTYBĖMS:

               1.

               Kad nuo 2004 m. iki 2006 m. gruodžio 31 d. ELPA valstybės vykdytų dioksinų, furanų ir dioksinų tipo PCB foninės koncentracijos produktuose, skirtuose gyvūnams šerti, stebėseną, taikydamos I priedo lentelėje numatomą rekomenduojamą mažiausią kasmetinio tyrimo mėginių ėmimo dažnį. Kasmet mėginių ėmimo dažnis turėtų būti persvarstomas, atsižvelgiant į sukauptą patirtį.

               2.

               Kad ELPA valstybės ELPA priežiūros institucijai reguliariai pateiktų II priede numatytą informaciją jame nurodytu formatu, kurią būtų galima kaupti duomenų bazėje. Taip pat reikėtų pateikti praėjusių metų duomenis, gautus taikant tyrimo metodus, atitinkančius reikalavimus, nurodytus EEE susitarimo I priedo II skyriaus 1 zc punkte paminėtame teisės akte (2002 m. liepos 26 d. Komisijos direktyva 2002/70/EB, nustatanti dioksinų ir dioksinų tipo PCB koncentracijos pašaruose nustatymo reikalavimus (2) ir atspindinčius foninę koncentraciją.

               3.

               Be to, jeigu įmanoma, ELPA valstybės tuose pačiuose mėginiuose atlieka ir ne dioksinų tipo PCB tyrimą.

      Priimta Briuselyje, 2005 m. sausio 19 d.

            ELPA priežiūros institucijos vardu

         Bernd HAMMERMANN

            Kolegijos narys

      (1)  OL L 140, 2002 5 30, p. 10. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Komisijos direktyva 2005/8/EB (OL L 27, 2005 1 29, p. 44).

      (2)  OL L 209, 2002 8 6, p. 15. Direktyva su pakeitimais, padarytais Direktyva 2005/7/EB (OL L 27, 2005 1 29, p. 41).

      I PRIEDAS

         Lentelė. Rekomenduojamo mažiausio kasmetinio tyrimo pašarų mėginių skaičiaus sąrašas. Mėginių paskirstymas grindžiamas jų gamyba ir (arba) naudojimu kiekvienoje šalyje. Ypač daug dėmesio skiriama toms pašarinėms žaliavoms ir kombinuotiesiems pašarams; manoma, kad juose dioksinų, furanų ir dioksinų tipo PCB foninės koncentracijos skirtumai yra didesni.

                  Kiekvienai šaliai rekomenduojamas bendras mėginių skaičius

                  Pašarinės žaliavos, priedai, premiksai

                  Kombinuotieji pašarai

                  Augalinės kilmės medžiagos

                  Mineralinės medžiagos

                  Mikroelementai, rišikliai, priemonės nuo susigulėjimo

                  Premiksai, visos rūšys

                  Gyvūninės kilmės medžiagos

                  Iš viso

                  Sausumos gyvūnai

                  Žuvys

                  Iš viso

                  Šalis

                  Skaičius

                  Grūdinės kultūros, grūdai, jų produktai ir šalutiniai produktai

                  Aliejinių augalų sėklos, vaisiai, jų produktai ir šalutiniai produktai/Ankštinių augalų sėklos, jų produktai ir šalutiniai produktai

                  Pašarai ir stambieji pašarai

                  Kitos augalinės kilmės pašarinės žaliavos

                  Gyvūnų riebalai/Gyvūninės kilmės produktai (įskaitant pieno miltelius ir kiaušinių produktus)

                  Žuvų taukai

                  Žuvų miltai

                  Skaičius

                  Galvijai

                  Kiaulės

                  Naminiai paukščiai

                  Kita (triušių, arklių, naminių gyvūnų ėdalas)

                  Žuvys

                  Skaičius

                  Islandija

                  67

                  3

                  3

                  3

                  2

                  1

                  1

                  2

                  3

                  19

                  16

                  53

                  3

                  3

                  3

                  2

                  3

                  14

                  Norvegija

                  127

                  5

                  5

                  5

                  3

                  3

                  3

                  5

                  3

                  13

                  15

                  60

                  3

                  3

                  3

                  2

                  56

                  67

      II PRIEDAS
      A.   Dioksinų, furanų, dioksinų tipo PCB ir kitų PCB kiekio pašaruose tyrimo rezultatų formos aiškinamosios pastabos
      1.   BENDROJI INFORMACIJA APIE TIRIAMUS MĖGINIUS
      Šalis: valstybės narės, kurioje buvo vykdyta stebėsena, pavadinimas.
      Metai: stebėsenos vykdymo metai.
      Produktas: ištirti pašarai. Jeigu įmanoma, vartokite 1996 m. balandžio 29 d. Tarybos direktyvoje 1996/25/EB dėl pašarinių žaliavų apyvartos ir naudojimo pateiktus pašarinių žaliavų terminus. Kombinuotųjų pašarų atveju būtų labai naudinga informacija apie sudėtį.
      Prekybos etapas: produkto (mėginio) ėmimo vieta.
      Rezultatų išraiška: rezultatai turi būti pateikti pagal produktus. Rezultatai turi būti išreikšti produktui, kuriam buvo nustatytos didžiausios koncentracijos vertės (pašarui, kuriame drėgmės kiekis 12 %, Direktyva 2002/32/EB). Jeigu tiriami ne dioksinų tipo PCB, koncentracijos vertes labai rekomenduojama išreikšti tuo pačiu pagrindu.
      Mėginio ėmimo būdas: atsitiktinis mėginių ėmimas. Galima pateikti tikslinio mėginių ėmimo rezultatus, tačiau turi būti aiškiai nurodyta, kad mėginių ėmimas buvo tikslinis ir nebūtinai rodo normalias fonines koncentracijos vertes.
      Metodai: nurodyti taikytą metodą.
      Akredituotas: nurodoma, ar tyrimo metodas yra akredituotas ar ne.
      Neapibrėžtis (%): tyrimo metodui būdingos neapibrėžties procentinės dalys.
      2.   KONKRETI INFORMACIJA APIE TIRIAMUS MĖGINIUS
      Mėginių skaičius: tos pačios rūšies tiriamo produkto mėginių skaičius. Jeigu turite rezultatus apie mėginius, kurių yra daugiau negu pažymėtų skilčių, formos gale pridėkite naujas skiltis su skaičiumi.
      Gamybos būdas: įprastas (ekologinis) (kiek įmanoma išsamiau).
      Vieta: jeigu tinka, sritis arba regionas, kuriame mėginys buvo paimtas, jeigu įmanoma, nurodant, ar tai yra kaimo vietovė, miesto teritorija, pramonės zona, uostas, atvira jūra ir t. t. Pvz., Briuselis – miesto teritorija, Viduržemio jūra – atvira jūra.
      Submėginių skaičius: jeigu tiriamas jungtinis mėginys, turėtų būti nurodytas submėginių skaičius (atskirų mėginių skaičius). Jeigu tyrimo rezultatas yra pagrįstas tik vienu mėginiu, skiltyje turėtų būti įrašyta „1“. Jungtinio mėginio submėginių skaičius gali skirtis, todėl jį nurodykite prie kiekvieno mėginio.
      Riebalų kiekis (%): riebalų kiekio mėginyje procentinė dalis (jeigu yra).
      Drėgmės kiekis (%): drėgmės kiekio mėginyje procentinė dalis (jeigu yra).
      3.   REZULTATAI
      Dioksinai, furanai, dioksinų tipo PCB: kiekvieno giminingo junginio rezultatai turėtų būti pateikti trilijonosiomis dalimis – nanogramais viename kilograme (ng/kg).
      Ne dioksinų tipo PCB: kiekvieno giminingo junginio rezultatai turėtų būti pateikti milijardosiomis dalimis – mikrogramais viename kilograme (μg/kg).
      LOQ: kiekybinio nustatymo riba ng/kg arba μg/kg (ne dioksinų tipo PCB).
      LOD: radimo riba ng/kg arba μg/kg (ne dioksinų tipo PCB).
      Jeigu tiriamų giminingų junginių koncentracija mažesnė negu LOD (radimo riba), rezultatų langelyje turėtų būti įrašyta „< LOD“ (LOD turėtų būti pateikiama kaip vertė). Jeigu tiriamų giminingų junginių koncentracija mažesnė negu LOQ (nustatymo riba), rezultatų langelyje turėtų būti įrašyta „< LOQ“ (LOQ turėtų būti pateikiama kaip vertė).
      Jeigu be PCB-7 ir dioksinų tipo PCB tiriami kiti PCB giminingi junginiai, formoje reikia įrašyti PCB giminingo junginio numerį, pvz., 31, 99, 110 ir t. t. Jeigu tiriant mėginį nustatoma daugiau PCB giminingų junginių negu yra pažymėtų eilučių, formos apačioje tiesiog pridėkite naujas eilutes.
      4.   PASTABOS
      Be naudojamo lipidų ekstrahavimo metodo, galima įrašyti papildomas atitinkamas pastabas apie pateiktus duomenis.
      B.   Dioksinų, furanų, dioksinų tipo PCB ir kitų PCB kiekio pašaruose giminingų junginių tyrimo rezultatų ataskaitos forma