               EUROPOS KOMISIJA
            Briuselis, 2017 05 22
            COM(2017) 268 final
            Rekomendacija
            TARYBOS REKOMENDACIJA
            dėl didelio pastebėto nukrypimo nuo koregavimo plano, kuriuo siekiama vidutinio laikotarpio biudžeto tikslo, ištaisymo Rumunijoje
            {SWD(2017) 174 final}

               Rekomendacija

               TARYBOS REKOMENDACIJA

               dėl didelio pastebėto nukrypimo nuo koregavimo plano, kuriuo siekiama vidutinio laikotarpio biudžeto tikslo, ištaisymo

                  Rumunijoje

               EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,

               atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 121 straipsnio 4 dalį,

               atsižvelgdama į 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei koordinavimo
                  1
               , ypač į jo 10 straipsnio 2 dalies antrą pastraipą,

               atsižvelgdama į Komisijos rekomendaciją,

               kadangi:

               (1)pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (SESV) 121 straipsnį valstybės narės turi siekti užtikrinti patikimus valstybės finansus vidutiniu laikotarpiu koordinuodamos ekonominę politiką ir vykdydamos daugiašalę priežiūrą, kad išvengtų perviršinio valdžios sektoriaus deficito;

               (2)Stabilumo ir augimo pakto (SAP) pagrindinis tikslas yra patikimi valstybės finansai – priemonė sudaryti geresnes sąlygas kainų stabilumui ir dideliam tvariam augimui, leidžiančiam kurti naujas darbo vietas;

               (3)2016 m. liepos 12 d. Taryba rekomendavo Rumunijai 2016 m. riboti nuokrypį nuo vidutinio laikotarpio biudžeto tikslo ir 2017 m. užtikrinti 0,5 % BVP metinį fiskalinį koregavimą, nebent vidutinio laikotarpio biudžeto tikslas būtų pasiektas mažesnėmis pastangomis
                  2
               ;

               (4)remiantis Komisijos 2017 m. pavasario prognoze ir Eurostato patvirtintais 2016 m. rezultatų duomenimis, 2016 m. struktūrinis balansas nuo -0,6 % BVP pozicijos, viršijančios -1 % BVP vidutinio laikotarpio biudžeto tikslą, pablogėjo iki -2,6 % BVP, ir tai rodo didelį nukrypimą nuo vidutinio laikotarpio biudžeto tikslo (1,6 % BVP nukrypimas). Valdžios sektoriaus išlaidų augimas, atėmus diskrecines pajamų priemones ir vienkartines priemones, gerokai viršijo išlaidų kriterijų ir taip pat rodo didelį nukrypimą (-2,0 % BVP nukrypimas). Rodiklių skirtumą iš esmės galima paaiškinti juos apskaičiuojant naudotais skirtingais metinio nominalaus potencialaus BVP augimo rodikliais. Nepaisant to skirtumo, abu rodikliai patvirtina didelį nukrypimą nuo SAP prevencinės dalies reikalavimų 2016 m;

               (5)atlikusi bendrą vertinimą, 2017 m. gegužės 16 d. Komisija laikėsi nuomonės, kad Rumunijoje egzistuoja didelis pastebėtas nukrypimas nuo vidutinio laikotarpio biudžeto tikslo, ir pateikė įspėjimą Rumunijai pagal SESV 121 straipsnio 4 dalį ir Reglamento (EB) Nr. 1466/97 10 straipsnio 2 dalies pirmą pastraipą;

               (6)pagal Reglamento (EB) Nr. 1466/97 10 straipsnio 2 dalies antrą pastraipą per mėnesį nuo įspėjimo priėmimo dienos Taryba atitinkamai valstybei narei turėtų pateikti rekomendaciją imtis būtinų politikos priemonių. Reglamente numatyta, kad rekomendacijoje valstybei narei bus nustatytas ne ilgesnis kaip penkių mėnesių terminas nukrypimui ištaisyti. Tuo remiantis tikslinga nustatyti 2017 m. spalio 15 d. terminą, iki kurio Rumunija turi ištaisyti nukrypimą. Iki to termino Rumunija turėtų pateikti ataskaitą dėl veiksmų, kurių imtasi atsižvelgiant į šią rekomendaciją;

               (7)apskaičiuota, kad Rumunijos struktūrinis balansas 2016 m. 1,6 % BVP nukrypo nuo vidutinio laikotarpio biudžeto tikslo. Remiantis Komisijos 2017 m. pavasario prognozėje pateiktomis gamybos apimties atotrūkio projekcijomis, Rumunijoje 2017 m. yra įprastos ekonominės sąlygos. Rumunijos valdžios sektoriaus skolos santykis neviršija 60 % BVP ribos. Minimalios reikalaujamos struktūrinės pastangos, nustatytos pagal Reglamentą (EB) Nr. 1466/97 ir koregavimo matricą, kuria atsižvelgiama į vyraujančias ekonomines aplinkybes ir galimas tvarumo problemas, sudaro 0,5 % BVP. Komisijos 2017 m. pavasario prognozėje numatoma, kad 2017 m. struktūrinis balansas dar pablogės 1,3 % BVP. Todėl, siekiant užtikrinti 0,5 % BVP minimalų struktūrinį pagerėjimą 2017 m., reikia priimti priemones, kurių bendras poveikis yra 1,8 % BVP, palyginti su Komisijos 2017 m. pavasario prognozėje nurodytu dabartiniu baziniu scenarijumi. Turint omenyje dideles reikalaujamas fiskalinio konsolidavimo pastangas, nustatytas atsižvelgiant į minimalų SAP reikalaujamą koregavimą, jokio papildomo koregavimo, kuris viršytų minimalų 0,5 % BVP reikalavimą, neturėtų būti reikalaujama;

               (8)2017 m. reikalaujamas struktūrinio balanso pagerėjimas 0,5 % BVP atitinka grynųjų pirminių valdžios sektoriaus išlaidų nominalų augimą, 2017 m. neviršijantį 3,3 %;

               (9)Komisijos 2017 m. pavasario prognozėje numatoma, kad 2017 m. valdžios sektoriaus deficitas bus 3,5 % BVP, t. y. viršys 3 % BVP Sutartyje nustatytą pamatinę vertę. Reikalaujamas struktūrinis koregavimas taip pat atrodo tinkamas siekiant užtikrinti, kad Rumunija 2017 m. neviršytų 3 % BVP valdžios sektoriaus deficito ribos;

               (10)šią rekomendaciją reikėtų paskelbti viešai;

               (11)kad pasiektų rekomenduojamus biudžeto tikslus, Rumunija turi priimti ir griežtai įgyvendinti būtinas priemones ir atidžiai stebėti einamųjų išlaidų raidą,

               REKOMENDUOJA:

               (1)Rumunija turėtų imtis būtinų priemonių užtikrinti, kad 2017 m. grynųjų pirminių valdžios sektoriaus išlaidų nominalus augimas neviršytų 3,3 %, o tai atitiktų 0,5 % BVP metinį struktūrinį koregavimą, ir taip šalis laikytųsi tinkamo koregavimo plano, kuriuo siekiama vidutinio laikotarpio biudžeto tikslo.

               (2)Visas nenumatytas pajamas Rumunija turėtų panaudoti deficitui mažinti. Biudžeto konsolidavimo priemonėmis turėtų būti užtikrintas ilgalaikis valdžios sektoriaus struktūrinio balanso pagerėjimas augimą skatinančiu būdu.

               (3)Iki 2017 m. spalio 15 d. Rumunija turėtų Tarybai pateikti ataskaitą dėl veiksmų, kurių imtasi atsižvelgiant į šią rekomendaciją.

               Ši rekomendacija skirta Rumunijai.

               Priimta Briuselyje

                     Tarybos vardu

                     Pirmininkas

                     (1)
                  OL L 209, 1997 8 2, p. 1.

                     (2)
                  OL C 299, 2016 8 18, p. 73.


               EUROPOS KOMISIJA
            Briuselis, 2017 05 22
            COM(2017) 509 final
            Rekomendacija
            TARYBOS REKOMENDACIJA
            dėl 2017 m. Prancūzijos nacionalinės reformų programossu Tarybos nuomone dėl 2017 m. Prancūzijos stabilumo programos

               Rekomendacija

               TARYBOS REKOMENDACIJA

               dėl 2017 m. Prancūzijos nacionalinės reformų programos

                  su Tarybos nuomone dėl 2017 m. Prancūzijos stabilumo programos

               EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,

               atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 121 straipsnio 2 dalį ir 148 straipsnio 4 dalį,

               atsižvelgdama į 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei koordinavimo
                  1
               , ypač į jo 5 straipsnio 2 dalį,

               atsižvelgdama į 2011 m. lapkričio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 1176/2011 dėl makroekonominių disbalansų prevencijos ir naikinimo
                  2
               , ypač į jo 6 straipsnio 1 dalį,

               atsižvelgdama į Europos Komisijos rekomendaciją
                  3
               ,

               atsižvelgdama į Europos Parlamento rezoliucijas
                  4
               ,

               atsižvelgdama į Europos Vadovų Tarybos išvadas,

               atsižvelgdama į Užimtumo komiteto nuomonę,

               atsižvelgdama į Ekonomikos ir finansų komiteto nuomonę,

               atsižvelgdama į Socialinės apsaugos komiteto nuomonę,

               atsižvelgdama į Ekonominės politikos komiteto nuomonę,

               kadangi:

               (1)2016 m. lapkričio 16 d. Komisija priėmė metinę augimo apžvalgą
                  5
               , kuria pradedamas 2017 m. Europos ekonominės politikos koordinavimo semestras. 2017 m. kovo 9–10 d. Europos Vadovų Taryba patvirtino metinėje augimo apžvalgoje nustatytus prioritetus. 2016 m. lapkričio 16 d. Komisija pagal Reglamentą (ES) Nr. 1176/2011 priėmė įspėjimo mechanizmo ataskaitą
                  6
               , kurioje Prancūzija nurodyta kaip viena iš valstybių narių, dėl kurių reikės parengti nuodugnią apžvalgą. Tą pačią dieną Komisija taip pat priėmė rekomendaciją dėl Tarybos rekomendacijos dėl euro zonos ekonominės politikos. Tą rekomendaciją Europos Vadovų Taryba patvirtino 2017 m. kovo 9–10 d., o Taryba ją priėmė 2017 m. kovo 21 d.
                  7
               ;

               (2)kaip valstybė narė, kurios valiuta yra euro, atsižvelgdama į glaudžias ekonominės ir pinigų sąjungos šalių ekonomikos sąsajas, Prancūzija turėtų užtikrinti, kad euro zonai skirta rekomendacija būtų visiškai ir laiku įgyvendinta, kaip nurodyta toliau išdėstytose 1–4 rekomendacijose;

               (3)2017 m. vasario 22 d. paskelbta 2017 m. Prancūzijos ataskaita
                  8
               . Joje įvertinta Prancūzijos pažanga, padaryta įgyvendinant 2016 m. liepos 12 d. Tarybos priimtas šaliai skirtas rekomendacijas, veiksmai, kurių šalis ėmėsi atsižvelgdama į ankstesniais metais jai skirtas rekomendacijas, ir Prancūzijos pažanga siekiant nacionalinių tikslų pagal strategiją „Europa 2020“. Į ją įtraukti ir nuodugnios apžvalgos pagal Reglamento (ES) Nr. 1176/2011 5 straipsnį rezultatai, kurie taip pat buvo paskelbti 2017 m. vasario 22 d.
                  9
                Komisijos analizė leidžia daryti išvadą, kad Prancūzijoje yra susidaręs perviršinis makroekonominis disbalansas. Visų pirma Prancūzijai būdingas mažas konkurencingumas ir didelė bei didėjanti valstybės skola esant mažam našumo augimui. Ypač svarbi neigiamų padarinių Prancūzijos ekonomikai rizika ir, atsižvelgiant į šalies ekonomikos dydį, neigiamas šalutinis poveikis ekonominei ir pinigų sąjungai;

               (4)2017 m. balandžio 28 d. Prancūzija pateikė 2017 m. nacionalinę reformų programą ir 2017 m. stabilumo programą. Siekiant atsižvelgti į tarpusavio sąsajas, abi programos vertintos vienu metu;

               (5)į atitinkamas konkrečioms šalims skirtas rekomendacijas atsižvelgta sudarant valstybių narių 2014–2020 m. Europos struktūrinių ir investicijų fondų (ESI fondų) programas. Kaip numatyta ESI fondus reglamentuojančiuose teisės aktuose
                  10
               , Komisija, jei tai būtina atitinkamų konkrečioms šalims skirtų rekomendacijų įgyvendinimui paremti, gali paprašyti valstybes nares peržiūrėti ir pakeisti savo susijusias ESI fondų programas. Komisija pateikė išsamių šių taisyklių taikymo gairių
                  11
               ;

               (6)šiuo metu Prancūzijai taikoma Stabilumo ir augimo pakto korekcinė dalis. 2017 m. stabilumo programoje Vyriausybė, laikydamasi 2015 m. kovo 10 d. Tarybos rekomendacijos, tikisi nominaliu 2,8 % BVP deficitu iki 2017 m. panaikinti perviršinį deficitą. Numatoma, kad nominalus deficitas toliau mažės ir 2020 m. sieks 1,3 % BVP. Vidutinio laikotarpio biudžeto tikslą – 0,4 % BVP struktūrinį deficitą – planuojama pasiekti iki 2019 m. Tačiau prognozuojama, kad perskaičiuotas
                  12
                struktūrinis balansas 2020 m. bus −1,2 % BVP, todėl vidutinės trukmės tikslas programos laikotarpiu nebus pasiektas. Stabilumo programoje numatyta, kad valdžios sektoriaus skolos santykis su BVP sumažės nuo 95,9 % BVP 2018 m. iki 93,1 % 2020 m. Makroekonominis scenarijus, kuriuo grindžiamos šios biudžeto projekcijos, yra tikėtinas. Kita vertus, priemonės, kurių reikia norint pasiekti planuojamus deficito tikslus 2018 m. ir vėliau, nepakankamai konkretizuotos;

               (7)2015 m. kovo 10 d. Taryba rekomendavo Prancūzijai 2017 m. ištaisyti perviršinio deficito padėtį ir pasiekti, kad valdžios sektoriaus deficitas sudarytų 2,8 % BVP, o tai 2017 m. atitiktų 0,9 % BVP struktūrinio balanso pagerėjimą. Remiantis Komisijos 2017 m. pavasario prognoze, numatoma, kad 2017 m. nominalus deficitas pasieks 3,0 % BVP – viršys Tarybos rekomenduotą tikslą. Numatoma, kad, jei politika nesikeis, 2018 m. nominalus deficitas sudarys 3,2 % BVP, taigi viršys Sutartyje nustatytą pamatinę vertę ir rodys, kad tvariam perviršinio deficito panaikinimui kyla rizika. Be to, neplanuojama, kad rekomenduojamos fiskalinės pastangos bus įdėtos per perviršinio deficito procedūros laikotarpį, nes Prancūzijos vykdoma konsolidavimo strategija pirmiausia grindžiama pagerėjusiomis ciklo sąlygomis ir išlikusiomis mažų palūkanų sąlygomis, o šių veiksnių valdžios institucijos nekontroliuoja;

               (8)jei perviršinis deficitas galiausiai būtų laiku ir tvariai panaikintas, 2018 m. Prancūzijai būtų taikoma Stabilumo ir augimo pakto prevencinė dalis ir pereinamojo laikotarpio skolos taisyklė. Atsižvelgiant į Prancūzijos fiskalinę padėtį ir visų pirma jos skolą, numatoma, kad šalis toliau vykdys koregavimą siekdama vidutinio laikotarpio biudžeto tikslo – 0,4 BVP struktūrinio deficito. Remiantis bendrai sutarta koregavimo matrica pagal Stabilumo ir augimo paktą, tas koregavimas būtinas, kad grynųjų pirminių valdžios sektoriaus išlaidų
                  13
                nominalus augimas 2018 m. neviršytų 1,2 %. Tai atitiktų 0,6 % BVP metinį struktūrinį koregavimą. Jeigu politika nesikeis, esama rizikos, kad 2018 m. nuo to reikalavimo bus labai nukrypta. Taip pat esama rizikos, jog Prancūzija 2018 m. nesilaikys pereinamojo laikotarpio skolos taisyklės, nes prognozuojama, kad struktūrinis balansas pablogės 0,5 % BVP, palyginti su reikalavimu užtikrinti minimalų tolygų struktūrinį 0,4 % BVP koregavimą. Apskritai Taryba mano, kad Prancūzija turi būti pasirengusi imtis papildomų priemonių siekdama užtikrinti, kad 2017 m. būtų laikomasi reikalavimų, ir kad nuo 2018 m. reikės papildomų priemonių siekiant užtikrinti, kad būtų laikomasi Stabilumo ir augimo pakto nuostatų. Tačiau, kaip numatyta Reglamente (EB) Nr. 1466/97, vertinant biudžeto planus ir rezultatus turėtų būti remiamasi valstybės narės biudžeto balansu atsižvelgiant į ciklo sąlygas. Kaip primenama Komisijos komunikate, kuris pridedamas prie šių konkrečioms šalims skirtų rekomendacijų, vertinant 2018 m. biudžeto planų projektą, o vėliau – 2018 m. biudžeto rezultatus reikės tinkamai atsižvelgti į tikslą siekti fiskalinės krypties, kuri padeda ir stiprinti vykstantį Prancūzijos atsigavimą, ir užtikrinti šalies viešųjų finansų tvarumą. Atsižvelgdama į tai ir į Prancūzijos ciklinę padėtį, Komisija ketina pasinaudoti taikytina diskrecijos riba;

               (9)Prancūzijos viešųjų išlaidų lygis yra vienas iš didžiausių ES. Prognozuojama, kad išlaidų santykis 2017 m. sieks 56,2 % BVP, 9,7 proc. punkto daugiau negu ES. Prancūzija laikėsi išlaidomis grindžiamo konsolidavimo strategijos, kuri daugiausia paremta mažėjančiomis palūkanų normomis ir viešųjų investicijų mažinimu. Tačiau mažai tikėtina, kad mažos palūkanų normos išliks ir vidutinės trukmės laikotarpiu, o pelningų investicijų mažinimas galėtų pakenkti būsimam ekonominiam potencialui. Kita vertus, peržiūrėjus išlaidas, nustatyti keli galimo veiksmingumo didinimo būdai, kurie nebuvo įgyvendinti. Peržiūrėjus išlaidas nustatyta nedidelė dalis – mažiau nei 2 % – sutaupytų visų planuotų išlaidų, t. y. 50 mlrd. EUR per 2015–2017 m. laikotarpį. Tačiau tik dalis jų įtrauktos į faktines 2016 m. biudžeto priemones, o 2017 m. Biudžeto įstatyme numatytos priemonės grindžiamos dar per 2015 m. išlaidų peržiūrą nustatytomis priemonėmis. Po išlaidų peržiūros sutaupytos lėšos galėtų labai padidėti išplėtus peržiūrimas išlaidų sritis ir įgyvendinus daugiametę strategiją, kad nustatytos sutaupytos lėšos visapusiškai taptų konkrečiomis biudžeto priemonėmis;

               (10)didelės socialinio draudimo įmokos kartu su dideliais įmones slegiančiais mokesčiais gali atgrasyti nuo privačių investicijų ir trukdyti įmonėms augti ir įdarbinti naujų darbuotojų. Politinės darbo sąnaudų mažinimo priemonės ir toliau įgyvendinamos, o 2016 m. balandžio mėn. pradėtas pagal solidarumo ir atsakomybės paktą planuotas antrasis darbdavių socialinio draudimo įmokų mažinimo etapas. Be to, Vyriausybė 2017 m. padidino mokestines lengvatas konkurencingumui ir užimtumui skatinti (CICE) nuo 6 % iki 7 %. Šios darbo jėgos mokesčių pleišto mažinimo priemonės Prancūzijos konkurencingumą gerino nuo 2013 m., bet anksčiau susikaupę nuostoliai dar nepadengti. 2015 m. vidutiniam darbo užmokesčiui Prancūzijoje tekusi darbdavių socialinio draudimo įmokų dalis, palyginti su visomis darbo sąnaudomis, buvo didžiausia ES, nors ji ir mažėja. Naujausiuose šių priemonių vertinimuose pabrėžiamas jų teigiamas poveikis užimtumui ir įmonių pelno maržoms, tačiau reikia papildomų vertinimų, siekiant visapusiškai įvertinti jų poveikį darbo užmokesčiui, investicijoms, užimtumui ir įmonių maržoms. Naujausi vertinimai taip pat rodo, kad visų darbo sąnaudų mažinimo programų konsolidavimas ir jų pertvarkymas į nuolatinį socialinio draudimo įmokų mažinimą padėtų optimizuoti jų poveikį užimtumui ir investicijoms;

               (11)2016 m. efektyvusis vidutinis pelno mokesčio tarifas buvo 38,4 % – didžiausias Europos Sąjungoje, kiti gamybos mokesčiai taip pat buvo labai dideli. Norėdama pažaboti šią tendenciją, Prancūzija paskelbė, kokių veiksmų imsis siekdama 2020 m. įstatymais nustatytą pelno mokesčio normą sumažinti iki 28 %. Be to, vartojimo mokesčių našta ir toliau mažėja mažiau nei kitose ES valstybėse narėse. 2014 m. Prancūzija užėmė 27 vietą ES pagal mokestines pajamas, surenkamas iš vartojimo, kaip procentinę visų mokesčių dalį. PVM sistemai būdingas mažas vidutinis standartinis tarifas ir sumažinti lengvatiniai tarifai, taikomi didelei bazei. Sudėtinga mokesčių sistema yra kliūtis verslo aplinkai gerai veikti. Prancūzijos mokesčių našta didelė, tačiau kartu daug mokesčių lengvatų, sumažintų tarifų ir apmokestinimo sistemų, o dėl to išauga reikalavimų laikymosi sąnaudos ir padidėja netikrumas. Bendros Prancūzijos mokesčių išlaidos – didelės, daugiau kaip 3 % BVP. Mokesčius renkančių mokesčių administratorių administracinės išlaidos taip pat didelės ir viršija ES vidurkį;

               (12)2016 m. nedarbo lygis sumažėjo iki 10,1 %. Didesnis jaunimo, žemos kvalifikacijos asmenų ir ne ES gimusių asmenų nedarbas. Tebevykdomos valdymo reformos yra labai svarbios derinant mokymo galimybes su įsidarbinimo perspektyvomis ir ekonominiais poreikiais. Tuo pat metu darbo ieškantys asmenys, žemesnės kvalifikacijos darbuotojai ir MVĮ darbuotojai nuolat susiduria su sunkumais norėdami gauti galimybių mokytis. Jų dalyvavimui ir teikiamo mokymo aktualumui užtikrinti gali tekti stiprinti jau esamas priemones ir perbalansuoti išteklius. Jaunimui, ypač mažiausiai kvalifikuotam, vis dar sunku patekti į darbo rinką. Atsižvelgiant į tai, iki šiol teigiamų rezultatų sulaukta įgyvendinus pameistrystės rėmimo priemones. Tačiau pirminis profesinis rengimas ir mokymas, ypač teikiamas mokyklose ir kai kuriuose tretiniuose sektoriuose, nėra pakankamai susietas su užimtumo galimybėmis. Be to, palankių sąlygų neturintys mokiniai dažniau nukreipiami į pirminio profesinio rengimo įstaigas, kuriose taip pat didžioji dalis nebaigia mokslo, ir taip didinama nelygybė švietimo srityje. Mokinių socialinės ir ekonominės padėties įtaka ugdymo rezultatams yra viena didžiausių EBPO;

               (13)2016 m. dirbo tik 54,5 % ne ES kilmės darbingo amžiaus migrantų. Moterų užimtumo lygis (45,4 %) buvo vienas žemiausių ES. Ne ES gimusių ir Prancūzijoje gimusių asmenų užimtumo atotrūkis 2016 m. padidėjo iki 17,5 proc. punkto (moterų – 23,7 proc. punkto). Dėl prastų ne ES gimusių asmenų užimtumo rezultatų mažėja bendras užimtumo lygis ir tai rodo nuolat nepanaudojamą darbo jėgą. Antros kartos imigrantų užimtumo rezultatai taip pat neigiami, ir to negalima paaiškinti amžiaus, išsilavinimo ir įgūdžių skirtumais. Be to, švietimo rezultatų skirtumai išlieka, nes antros kartos imigrantų rezultatai gerėja tik iš dalies. Siekiant išspręsti šią problemą, reikalinga išsami strategija, įskaitant visų pirma tikslines kalbos įgūdžių, kvalifikacijos kėlimo ir mokymo, profesinio konsultavimo ir kitas tikslines aktyvios darbo rinkos politikos priemones. Siekiant skatinti dalyvavimą darbo rinkoje, itin svarbu suteikti galimybę veiksmingai naudotis paslaugomis ir imtis veiksmų prieš diskriminacinę praktiką, kuri turi poveikio įdarbinant ne ES gimusius asmenis ir antros kartos imigrantus;

               (14)nuo 2013 m. Prancūzijos minimalus darbo užmokestis indeksuojamas pagal šalies indeksavimo taisykles. Dėl nedidelės infliacijos ir lėtėjančio darbo užmokesčio augimo jo augimas buvo mažesnis nei standartinio darbo užmokesčio. Nors minimalus darbo užmokestis, palyginti su darbo užmokesčio mediana, yra didelis, su minimaliu darbo užmokesčiu susijusios darbo sąnaudos sumažėjo dėl atleidimo nuo socialinių įmokų. Minimalaus darbo užmokesčio didinimas skatina daugelio kategorijų darbuotojų darbo užmokesčio didėjimą ir kelia riziką, kad naujiems darbuotojams bus mokamas didesnis darbo užmokestis nei esamiems. Nors minimalaus darbo užmokesčio indeksavimas yra svarbus siekiant išlaikyti darbuotojų perkamąją galią, dėl dabartinio indeksavimo mechanizmo gali būti vėluojama imtis būtinų bendrų darbo užmokesčio koregavimo priemonių. Be to, šiuo metu esant dideliam nedarbui, kyla rizika, kad su minimaliu darbo užmokesčiu susijusios darbo sąnaudos mažins žemos kvalifikacijos asmenų užimtumo galimybes. Nepriklausomų ekspertų grupė kasmet vertina Prancūzijos minimalų darbo užmokestį ir pateikia neprivalomą nuomonę dėl jo pokyčių. Į šių ekspertų nuomonę dėl darbo užmokesčio  ad hoc didinimo iki šiol visada būdavo atsižvelgiama, ir ji atlieka svarbų vaidmenį siekiant tokius ad hoc didinimus kontroliuoti;

               (15)2016 m. liepos mėn. priėmusi Įstatymą dėl darbo, socialinio dialogo ir profesinės karjeros, Prancūzija pradėjo įgyvendinti priemones, kuriomis siekiama gerinti įmonių gebėjimą prisitaikyti prie ekonomikos ciklų ir sumažinti segmentaciją. Įstatymu paaiškinamos pavienių darbuotojų atleidimo iš darbo dėl ekonominių priežasčių taisyklės, išplečiama daugumos įmonės lygmeniu sudaromų sutarčių taikymo sritis ir didinamas kolektyvinių derybų veiksmingumas. Vis dar aukštas nedarbo lygis kelia nedarbo išmokų sistemos tvarumo problemų. Šiuo klausimu socialiniai partneriai 2017 m. kovo mėn. pasiekė susitarimą dėl naujos nedarbo išmokų konvencijos, kurią turi patvirtinti Prancūzijos Vyriausybė ir kurios tikslas – sumažinti deficitą po 1,2 mlrd. EUR per metus;

               (16)nors Prancūzija pagerino savo bendrą reguliavimo sistemos veikimą, verslo aplinka ir toliau vertinama vidutiniškai, palyginti su pagrindiniais konkurentais. Visų pirma, nepaisant to, kad toliau dedamos pastangos sistemą paprastinti, įmonės vis dar susiduria su didele reguliavimo našta ir greitai keičiamais teisės aktais. Tai viena iš pagrindinių kliūčių privačioms investicijoms. Įgyvendindama paprastinimo programą, Prancūzija ėmėsi priemonių, kad sumažintų įmonėms tenkančią biurokratizmo naštą, tačiau daug priemonių, priimtų iki 2016 m., dar nebuvo įgyvendintos. Tuo pačiu metu ribos slenksčio efektas ir toliau turi poveikį įmonių plėtojimuisi ir jų ekonominės bei rinkos veiklos rezultatams. Padidintos socialinės ir fiskalinės prievolės, taikytinos įmonėms, kurių darbuotojų skaičius viršija tam tikrą skaičių, gali atgrasyti jas nuo tokios veiklos plėtros, kuri leistų joms eksportuoti arba diegti inovacijas. Šis ribos slenksčio efektas gali savo ruožtu turėti įtakos įmonių našumui, konkurencingumui ir tarptautinimui. Iš tikrųjų, remiantis empiriniais duomenimis, 10 ir 50 darbuotojų ribos yra ypač brangios darbdaviams, o Prancūzijos ekonomikai būdinga neproporcingai maža dalis šias ribas viršijančių įmonių, o tai reiškia, kad tarp abiejų reiškinių yra ryšys;

               (17)konkurencija pagerėjo keliuose paslaugų sektoriuose, tačiau kai kuriuose ekonomiškai svarbiuose sektoriuose, pvz., apskaitos, architektūros, priežiūros namuose paslaugų, apgyvendinimo ir maitinimo paslaugų, taksi ir automobilių su vairuotoju nuomos paslaugų, vis dar mažai konkurencijos ir (arba) yra reguliavimo kliūčių. Tebėra kliūčių šias paslaugas teikti, visų pirma pertekliniai norminiai reikalavimai, ir tai atgraso nuo paslaugų teikimo arba riboja veiksmingą konkurenciją. Šias kliūtis sumažinus, esamos arba naujos įmonės galėtų naudotis naujais technologiniais ir skaitmeniniais pokyčiais, didinti savo konkurencingumą ir (arba) patekti į rinkas, ir tai būtų naudinga vartotojams: sumažėtų kainos ir pagerėtų paslaugų kokybė. Kad tai būtų pasiekta, kaip numatyta 2017 m. sausio mėn. priemonių, kuriomis būtų šalinamos kliūtys paslaugų rinkose, rinkinyje
                  14
               , Komisija pradėjo tarpusavio vertinimo procesą ir paragino ES valstybes nares atlikti savo kliūčių verstis tam tikromis profesijomis vertinimą;

               (18)inovacijos Prancūzijoje neatitinka Europos inovacijų srities lyderių veiklos rezultatų. Sudėtingumo lygis vis dar aukštas, o bendras koordinavimas – problema. Prancūzijos suteiktos valstybės paramos ir vidutiniškų inovacijų diegimo rezultatų neatitikimas kelia klausimų dėl viešosios paramos mechanizmų veiksmingumo. Visų pirma, viešųjų mokslinių tyrimų centrų ir įmonių bendradarbiavimas nepatenkinamas ir kenkia ekonominiam inovacijų sistemos pajėgumui;

               (19)atsižvelgdama į Europos semestrą, Komisija atliko išsamią Prancūzijos ekonominės politikos analizę ir ją paskelbė 2017 m. šalies ataskaitoje. Be to, ji įvertino stabilumo programą ir nacionalinę reformų programą, taip pat veiksmus, kurių Prancūzija ėmėsi atsižvelgdama į ankstesniais metais jai skirtas rekomendacijas. Komisija įvertino ne tik jų svarbą tvariai fiskalinei ir socialinei bei ekonominei Prancūzijos politikai, bet ir tai, kaip jais laikomasi ES taisyklių ir gairių, nes ES lygio priemonėmis prisidedant prie būsimų nacionalinių sprendimų būtina stiprinti bendrą ES ekonomikos valdymą;

               (20)atsižvelgdama į šį vertinimą, Taryba išnagrinėjo stabilumo programą, o jos nuomonė
                  15
                pateikta visų pirma toliau išdėstytoje 1 rekomendacijoje,

               (21)atsižvelgdama į Komisijos nuodugnios apžvalgos ir šio vertinimo rezultatus, Taryba išnagrinėjo nacionalinę reformų programą ir stabilumo programą. Jos rekomendacijos pagal Reglamento (ES) Nr. 1176/2011 6 straipsnį pateiktos toliau išdėstytose 1–4 rekomendacijose,

               REKOMENDUOJA Prancūzijai 2017–2018 m. imtis šių veiksmų:

               1.Užtikrinti, kad būtų laikomasi 2015 m. kovo 10 d. Tarybos rekomendacijos pagal perviršinio deficito procedūrą. Paskui fiskalinę politiką toliau vykdyti vadovaujantis Stabilumo ir augimo pakto prevencinės dalies reikalavimais, o tai reiškia, kad 2018 m. reikės įdėti didelių fiskalinių pastangų. Imantis politikos veiksmų, atsižvelgti į tikslą siekti fiskalinės krypties, kuri padeda ir stiprinti vykstantį Prancūzijos atsigavimą, ir užtikrinti šalies viešųjų finansų tvarumą. Visapusiškai peržiūrėti išlaidų straipsnius siekiant didinti veiksmingumą, kuris padėtų sutaupyti lėšų.

               2.Stiprinti darbo sąnaudų mažinimo priemones, siekiant kuo labiau padidinti jų veiksmingumą, nedarant poveikio biudžetui, ir siekiant padidinti jų poveikį užimtumui ir investicijoms. Išplėsti bendrą mokesčio bazę ir imtis tolesnių veiksmų siekiant įgyvendinti planuojamą įstatymais nustatyto įmonių pelno mokesčio tarifo sumažinimą.

               3.Didinti darbo ieškančių asmenų, visų pirma žemesnės kvalifikacijos darbuotojų ir migrantų kilmės asmenų, galimybes patekti į darbo rinką, taip pat peržiūrint profesinio rengimo ir mokymo sistemą. Užtikrinti, kad minimalaus darbo užmokesčio pokyčiai derėtų su darbo vietų kūrimu ir konkurencingumu.

               4.Toliau mažinti reguliavimo naštą įmonėms, be kita ko, toliau vykdant paprastinimo programą. Toliau šalinti kliūtis konkurencijai paslaugų sektoriuje, įskaitant verslo paslaugų ir reglamentuojamųjų profesijų. Paprastinti ir didinti viešosios paramos inovacijoms schemų veiksmingumą.

               Priimta Briuselyje

                     Tarybos vardu

                     Pirmininkas

                     (1)
                  OL L 209, 1997 8 2, p. 1.

                     (2)
                  OL L 306, 2011 11 23, p. 25.

                     (3)
                  COM(2017) 509 final.

                     (4)
                  P8_ TA(2017)0038, P8_ TA(2017)0039 ir P8_ TA(2017)0040.

                     (5)
                  COM(2016) 725 final.

                     (6)
                  COM(2016) 728 final.

                     (7)
                  OL C92/01, 2017 3 24, p. 1.

                     (8)
                  SWD(2017) 75 final.

                     (9)
                  COM(2017) 90 final.

                     (10)
                  2013 m. gruodžio 17 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1303/2013, kuriuo nustatomos Europos regioninės plėtros fondui, Europos socialiniam fondui, Sanglaudos fondui, Europos žemės ūkio fondui kaimo plėtrai ir Europos jūros reikalų ir žuvininkystės fondui bendros nuostatos ir Europos regioninės plėtros fondui, Europos socialiniam fondui, Sanglaudos fondui ir Europos jūros reikalų ir žuvininkystės fondui taikytinos bendrosios nuostatos ir panaikinamas Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1083/2006 (OL L 347, 2013 12 20, p. 320), 23 straipsnis.

                     (11)
                  COM(2014) 494 final.

                     (12)
                  Pagal ciklą pakoreguotas balansas atėmus vienkartines ir laikinąsias priemones, Komisijos tarnybų perskaičiuotas taikant bendrai sutartą metodiką.

                     (13)
                  Grynąsias valdžios sektoriaus išlaidas sudaro visos valdžios sektoriaus išlaidos atmetus palūkanų išlaidas, Sąjungos fondų pajamomis visiškai kompensuojamas išlaidas Sąjungos programoms ir išlaidų nedarbo išmokoms nediskrecinius pokyčius. Nacionaliniu lygmeniu finansuojamas bendrojo pagrindinio kapitalo formavimas išlyginamas per 4 metų laikotarpį. Diskrecinės pajamų priemonės ar teisės aktais nustatytas pajamų didinimas įskaičiuotas. Vienkartinės tiek pajamų, tiek išlaidų priemonės pasidengia tarpusavyje.

                     (14)
                  COM(2016) 820 final, COM(2016) 821 final, COM(2016) 822 final, COM(2016) 823 final, COM(2016) 824 final.

                     (15)
                  Pagal Tarybos reglamento (EB) Nr. 1466/97 5 straipsnio 2 dalį.


|

52010DC0131

Projektas Komisijos rekomendacija [data] kuria Komisija įgaliojama Europos Sąjungos vardu pradėti derybas dėl partnerystės žuvininkystės sektoriuje susitarimo su San Tomė ir Prinsipės Demokratine Respublika protokolo atnaujinimo  /* KOM/2010/0131 galutinis */

	[pic] | EUROPOS KOMISIJA |Briuselis, 2010.4.7KOM(2010)131 galutinisProjektasKOMISIJOS REKOMENDACIJA[data]kuria Komisija įgaliojama Europos Sąjungos vardu pradėti derybas dėl partnerystės žuvininkystės sektoriuje susitarimo su San Tomė ir Prinsipės Demokratine Respublika protokolo atnaujinimo(pateikta Komisijos)ProjektasKOMISIJOS REKOMENDACIJA[data]kuria Komisija įgaliojama Europos Sąjungos vardu pradėti derybas dėl partnerystės žuvininkystės sektoriuje susitarimo su San Tomė ir Prinsipės Demokratine Respublika protokolo atnaujinimoAIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS2007 m. liepos 23 d. Europos Sąjunga ir San Tomė ir Prinsipės Demokratinė Respublika sudarė žuvininkystės sektoriaus partnerystės susitarimą[1], kurio 2006 m. birželio 1 d. įsigaliojęs protokolas, kuriuo nustatomos susitarime nurodytos žvejybos galimybės ir finansinis įnašas, nustoja galioti 2010 m. gegužės 31 d.Komisija siūlo pradėti derybas dėl naujo protokolo, kuriame, laikantis 2004 m. Tarybos išvadų dėl partnerystės žuvininkystės sektoriuje, būtų numatytos labiau valstybių narių laivyno poreikius atitinkančios žvejybos galimybės. Naują protokolą parafavus dar prieš dabartiniam protokolui nustojant galioti, būtų užtikrintas žuvininkystės veiklos tęstinumas.Todėl Tarybos prašoma patvirtinti šioje rekomendacijoje pateiktus derybų nurodymus.REKOMENDACIJAAtsižvelgdama į išdėstytus faktus, Komisija rekomenduoja, kad:-  Taryba įgaliotų Komisiją pradėti ir vesti derybas dėl partnerystės žuvininkystės sektoriuje susitarimo su San Tomė ir Prinsipės Demokratinė Respublika protokolo atnaujinimo;-  Komisija būtų įgaliota derėtis šiuo klausimu;-  Komisija šias derybas vestų, konsultuodamasi su specialiuoju komitetu, vadovaudamasi Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo nuostatomis;-  Taryba patvirtintų šioje rekomendacijoje pateiktus derybų nurodymus.PRIEDASDerybų nurodymai-  Derybų tikslas – atnaujinti Europos Sąjungos ir San Tomė ir Prinsipės Demokratinės Respublikos partnerystės žuvininkystės sektoriuje susitarimo protokolą, remiantis 2004 m. liepos 15 d. Tarybos išvadomis, paremtomis 2002 m. gruodžio 23 d. Komisijos pranešimu.-  Komisija, šiuo nauju protokolu siekdama skatinti tausią ir atsakingą žuvininkystę, šiose derybose remsis tokiais tikslais:-  Įplaukti į San Tomė ir Prinsipės Demokratinės Respublikos išskirtinę ekonominę zoną (IEZ), taip pat gauti reikalingus leidimus, kad Europos Sąjungos laivai minėtoje IEZ galėtų žvejoti tunus;-  Atsižvelgti į geriausias turimas mokslines rekomendacijas;-  Užtikrinti išteklių kiekį, remiantis dabartiniame protokole nustatytais parametrais ir pastebėtais pastarųjų metų jų pokyčiais, ypač kiek tai susiję su leidžiamu sužvejoti kieku, turimu žvejybos leidimų kiekiu ir kt.;-  Stiprinti dialogą sektorių politikos srityje, siekiant San Tomė ir Prinsipės Demokratinės Respublikos vyriausybę paskatinti įgyvendinti atsakingą žuvininkystės politiką laikantis šalies plėtros tikslų, visų pirma tikslų, susijusių su žuvininkystės kontrole ir priežiūra, žuvininkystės išteklių valdymu ir žuvininkystės produktų sveikatos bei higienos sąlygų gerinimu.[1] 2007 m. liepos 23 d. Reglamentas (EB) Nr. 894/2007 (OL L 205, 2007 8 7, p. 35).


               EUROPOS KOMISIJA
            Briuselis, 2017 05 22
            COM(2017) 526 final
            Rekomendacija
            TARYBOS REKOMENDACIJA
            dėl 2017 m. Švedijos nacionalinės reformų programossu Tarybos nuomone dėl 2017 m. Švedijos konvergencijos programos

               Rekomendacija

               TARYBOS REKOMENDACIJA

               dėl 2017 m. Švedijos nacionalinės reformų programos

                  su Tarybos nuomone dėl 2017 m. Švedijos konvergencijos programos

               EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,

               atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 121 straipsnio 2 dalį ir 148 straipsnio 4 dalį,

               atsižvelgdama į 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei koordinavimo
                  1
               , ypač į jo 9 straipsnio 2 dalį,

               atsižvelgdama į 2011 m. lapkričio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 1176/2011 dėl makroekonominių disbalansų prevencijos ir naikinimo
                  2
               , ypač į jo 6 straipsnio 1 dalį,

               atsižvelgdama į Europos Komisijos rekomendaciją
                  3
               ,

               atsižvelgdama į Europos Parlamento rezoliucijas
                  4
               ,

               atsižvelgdama į Europos Vadovų Tarybos išvadas,

               atsižvelgdama į Užimtumo komiteto nuomonę,

               atsižvelgdama į Ekonomikos ir finansų komiteto nuomonę,

               atsižvelgdama į Socialinės apsaugos komiteto nuomonę,

               atsižvelgdama į Ekonominės politikos komiteto nuomonę,

               kadangi:

               (1)2016 m. lapkričio 16 d. Komisija priėmė metinę augimo apžvalgą
                  5
               , kuria pradedamas 2017 m. Europos ekonominės politikos koordinavimo semestras. 2017 m. kovo 9–10 d. Europos Vadovų Taryba patvirtino metinėje augimo apžvalgoje nustatytus prioritetus. 2016 m. lapkričio 16 d. Komisija pagal Reglamentą (ES) Nr. 1176/2011 priėmė įspėjimo mechanizmo ataskaitą
                  6
               , kurioje Švedija nurodyta kaip viena iš valstybių narių, dėl kurių reikės parengti nuodugnią apžvalgą;

               (2)2017 m. vasario 22 d. paskelbta 2017 m. Švedijos ataskaita
                  7
               . Joje įvertinta Švedijos pažanga, padaryta įgyvendinant 2016 m. liepos 12 d. Tarybos priimtą šaliai skirtą rekomendaciją, veiksmai, kurių šalis ėmėsi atsižvelgdama į ankstesniais metais jai skirtas rekomendacijas, ir Švedijos pažanga siekiant nacionalinių tikslų pagal strategiją „Europa 2020“. Į ją įtraukti ir nuodugnios apžvalgos pagal Reglamento (ES) Nr. 1176/2011 5 straipsnį rezultatai, kurie taip pat buvo paskelbti 2017 m. vasario 22 d.
                  8
               . Komisijos analizė leidžia daryti išvadą, kad Švedijoje yra susidaręs makroekonominis disbalansas. Visų pirma nuolatinis būsto kainų, kurios jau ir taip išpūstos, augimas bei toliau didėjanti namų ūkių skola kelia riziką, kad įvyks nevaldoma korekcija. Nors bankai, atrodo, turi pakankamai kapitalo, jų priklausomybė nuo namų ūkių būsto hipotekos paskolų didėja, dėl to nevaldoma korekcija taip pat galėtų paveikti finansų sektorių. Tai galėtų sukelti šalutinį poveikį kaimyninėms šalims, nes Švedijos bankų grupės yra sisteminės svarbos Šiaurės ir Baltijos šalių regione. Švedijos valdžios institucijos gerai žino apie didėjančią riziką ir per kelerius pastaruosius metus buvo imtasi priemonių siekiant apriboti hipotekos skolos augimą bei padidinti būsto statybą. Tačiau iki šiol įgyvendintų politikos priemonių nepakanka, kad būtų išspręsta perkaitimo būsto sektoriuje problema. Apskritai išlieka su būstu susijusių mokesčių ir makroprudencinės sistemos sričių politikos spragų, taip pat tokių spragų vis dar yra sprendžiant nepakankamos naujų būstų pasiūlos problemą bei šalinant kliūtis, susijusias su veiksmingu esamų būstų naudojimu;

               (3)2017 m. balandžio 28 d. Švedija pateikė 2017 m. nacionalinę reformų programą ir 2017 m. konvergencijos programą. Siekiant atsižvelgti į jų tarpusavio sąsajas, abi programos vertintos vienu metu;

               (4)į atitinkamas konkrečioms šalims skirtas rekomendacijas atsižvelgta sudarant valstybių narių 2014–2020 m. Europos struktūrinių ir investicijų fondų (ESI fondų) programas. Kaip numatyta ESI fondus reglamentuojančiuose teisės aktuose
                  9
               , Komisija, jei tai būtina atitinkamų konkrečioms šalims skirtų rekomendacijų įgyvendinimui paremti, gali paprašyti valstybes nares peržiūrėti ir pakeisti savo susijusias ESI fondų programas. Komisija pateikė išsamių šių taisyklių taikymo gairių
                  10
               ;

               (5)šiuo metu Švedijai taikoma Stabilumo ir augimo pakto prevencinė dalis. 2017 m. konvergencijos programoje Vyriausybė planuoja 2017 m. pasiekti 0,3 % BVP perteklių ir visu programos laikotarpiu toliau laikytis vidutinio laikotarpio biudžeto tikslo – 1 % BVP struktūrinio deficito. Konvergencijos programoje numatoma, kad valdžios sektoriaus skolos santykis su BVP sumažės iki 39,5 % 2017 m. ir toliau mažės iki 31,4 % 2020 m. Daugiausia valdžios sektoriaus skolos santykį su BVP mažins tvirtas ekonomikos augimas ir patikimi viešieji finansai. Makroekonominis scenarijus, kuriuo grindžiamos šios biudžeto projekcijos, yra tikėtinas. Remiantis Komisijos 2017 m. pavasario prognoze, numatoma, kad struktūrinis balansas ir 2017 m., ir 2018 m. bus perteklinis (atitinkamai 0,4 ir 0,8 % BVP), taigi viršys vidutinio laikotarpio biudžeto tikslą. Remdamasi konvergencijos programos vertinimu ir atsižvelgdama į Komisijos 2017 m. pavasario prognozę, Taryba mano, kad Švedija 2017 ir 2018 m. turėtų laikytis Stabilumo ir augimo pakto nuostatų;

               (6)ir taip didelė namų ūkių skola didėjo toliau. Namų ūkių skola 2016 m. padidėjo 7,1 % ir pasiekė 86 % BVP bei maždaug 180 % disponuojamųjų pajamų – tą iš esmės lėmė tolesnio būsto kainų augimo paskatintos didesnės hipotekos paskolos. Skolos lygio pasiskirstymas yra vis labiau nevienodas – didelė naujas hipotekos paskolas gaunančių namų ūkių dalis (16,4 % 2016 m.) skolinasi iki 600 % savo disponuojamųjų pajamų. Vyriausybė ėmėsi tam tikrų svarbių makroprudencinių priemonių, be kita ko, 2016 m. įvedė naują hipotekos paskolų amortizacijos reikalavimą, tačiau kol kas neaišku, ar jos turės pakankamą poveikį vidutiniu laikotarpiu. 2017 m. vasario mėn. Vyriausybė pradėjo teisėkūros procesą makroprudencinės politikos institucijos teisiniams įgaliojimams padidinti, kad ateityje institucija laiku galėtų imtis makroprudencinių priemonių ir taikyti įvairesnes priemones. Tikimasi, kad pakeisti teisės aktai įsigalios 2018 m. vasario mėn. Namų ūkių skolos augimą padėtų riboti fiskalinių paskatų koregavimas, pavyzdžiui, laipsniškai ribojant hipotekos paskolų palūkanų atskaitymą iš mokėtinų mokesčių arba didinant periodinius nekilnojamojo turto mokesčius, tačiau šiuo klausimu Vyriausybė nepadarė pažangos;

               (7)Švedijoje būsto kainos sparčiai ir nuolat augo nuo praėjusio amžiaus paskutiniojo dešimtmečio vidurio. Būsto kainos toliau sparčiai ir nuolat didėjo, ypač pagrindinėse miesto vietovėse. Pagrindiniai veiksniai – būsto nuosavybei ir hipotekos skolai palanki apmokestinimo tvarka, palankios kredito sąlygos, palyginti mažos hipotekos paskolų amortizacijos normos ir nuolat nepakankama būsto pasiūla. Pastarąjį aspektą lemia būsto rinkos struktūrinis neveiksmingumas. Būsto statyba ir toliau didėjo, tačiau vis dar gerokai atsilieka nuo naujos statybos poreikių. Vyriausybės 22 punktų būsto rinkos plane sprendžiami kai kurie būsto stygių lemiantys veiksniai, įskaitant priemones, kuriomis siekiama padidinti statybai skirtos žemės plotą, sumažinti statybos išlaidas ir sutrumpinti teritorijų planavimo proceso terminus. Vis dėlto nepakankamai dėmesio skiriama kai kuriems kitiems struktūriniams trūkumams, kaip antai mažai konkurencijai statybos sektoriuje. Būsto stygiaus problemą dar labiau didina kliūtys, trukdančios veiksmingai naudoti esamus būstus. Švedijos griežtai reglamentuojama nuomos rinka sukuria susaistymo ir skirstymo į „savuosius“ bei „pašalinius“ poveikį, tačiau nesiimta jokių svarbių politinių veiksmų siekiant suteikti daugiau lankstumo nustatant nuomą. Rinkoje, kurioje būsto savininkai gyvena sau priklausančiame būste, gana dideli kapitalo prieaugio mokesčiai mažina būsto savininkų judumą. Pradėta laikina nekilnojamojo turto sandorių kapitalo prieaugio mokesčių atidėjimo taisyklių reforma, tačiau jos poveikis greičiausiai bus ribotas. Būsto už prieinamą kainą trūkumas taip pat gali riboti darbo rinkos judumą ir veiksmingą migrantų integraciją į darbo rinką ir prisidėti prie kartų nelygybės;

               (8)2016 m. užimtumo lygis Švedijoje buvo vienas aukščiausių ES (81,2 %), o ilgalaikio nedarbo lygis – vienas žemiausių. Tačiau išlieka problemų, pavyzdžiui, integruojant žemos kvalifikacijos darbuotojus ir migrantus iš ES nepriklausančių šalių į darbo rinką ir mažinant didelį ne ES gimusių moterų užimtumo atotrūkį. Švedija dėjo daug pastangų priimdama prieglobsčio prašytojus ir integruodama pabėgėlius ir kitus imigrantus. Vis dėlto padėtis dar galėtų gerėti, nes 2016 m. tik trečdalis įvadinės programos dalyvių praėjus 90 dienų po programos baigimo pradėjo dirbti arba mokytis, ir dar neparengtas visapusiškas atitinkamų kvalifikacijų pripažinimo ir valdymo metodas;

               (9)remiantis EBPO PISA 2015 m. tyrimo rezultatais, daugelį metų prastėję, 15 metų moksleivių pagrindiniai gebėjimai pagerėjo. Tačiau prastų mokymosi rezultatų pasiekiančių moksleivių dalis vis dar atitinka ES vidurkį, o su moksleivių socialine ir ekonomine padėtimi susijęs mokymosi rezultatų atotrūkis padidėjo. Vyriausybės pradėtas priemones siekiant pagerinti mokymosi rezultatus ir lygybę, taip pat naujai atvykusiems mokiniams migrantams integruoti į mokyklų sistemą skirtas iniciatyvas reikia atidžiai stebėti;

               (10)atsižvelgdama į Europos semestrą, Komisija atliko išsamią Švedijos ekonominės politikos analizę ir ją paskelbė 2017 m. šalies ataskaitoje. Be to, ji įvertino konvergencijos programą ir nacionalinę reformų programą, taip pat veiksmus, kurių Švedija ėmėsi atsižvelgdama į ankstesniais metais jai skirtas rekomendacijas. Komisija įvertino ne tik jų svarbą tvariai fiskalinei ir socialinei bei ekonominei Švedijos politikai, bet ir tai, kaip jais laikomasi ES taisyklių ir gairių, nes ES lygio priemonėmis prisidedant prie būsimų nacionalinių sprendimų būtina stiprinti bendrą ES ekonomikos valdymą;

               (11)atsižvelgdama į šį vertinimą, Taryba išnagrinėjo konvergencijos programą ir mano
                  11
               , kad Švedija turėtų laikytis Stabilumo ir augimo pakto;

               (12)atsižvelgdama į Komisijos nuodugnios apžvalgos ir šio vertinimo rezultatus, Taryba išnagrinėjo nacionalinę reformų programą ir konvergencijos programą. Jos rekomendacijos pagal Reglamento (ES) Nr. 1176/2011 6 straipsnį pateiktos toliau išdėstytoje 1 rekomendacijoje,

               REKOMENDUOJA Švedijai 2017–2018 m. imtis šių veiksmų:

               1.Spręsti namų ūkių skolos keliamos rizikos klausimą, visų pirma laipsniškai ribojant hipotekos paskolų palūkanų atskaitymą iš mokėtinų mokesčių arba didinant periodinius nekilnojamojo turto mokesčius, kartu ribojant skolinimą, kai paskolos įmokų ir pajamų santykis yra per didelis. Skatinti investicijas į būstą ir didinti būsto rinkos veiksmingumą, be kita ko, užtikrinant didesnį nuomos kainų nustatymo lankstumą ir peržiūrint kapitalo prieaugio mokesčio struktūrą.

               Priimta Briuselyje

                     Tarybos vardu

                     Pirmininkas

                     (1)
                  OL L 209, 1997 8 2, p. 1.

                     (2)
                  OL L 306, 2011 11 23, p. 25.

                     (3)
                  COM(2017) xxx.

                     (4)
                  P8_ TA(2017)0038, P8_ TA(2017)0039 ir P8_ TA(2017)0040.

                     (5)
                  COM(2016) 725 final.

                     (6)
                  COM(2016) 728 final.

                     (7)
                  SWD(2017) 92 final.

                     (8)
                  COM(2017) 90 final.

                     (9)
                  2013 m. gruodžio 17 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1303/2013, kuriuo nustatomos Europos regioninės plėtros fondui, Europos socialiniam fondui, Sanglaudos fondui, Europos žemės ūkio fondui kaimo plėtrai ir Europos jūros reikalų ir žuvininkystės fondui bendros nuostatos ir Europos regioninės plėtros fondui, Europos socialiniam fondui, Sanglaudos fondui ir Europos jūros reikalų ir žuvininkystės fondui taikytinos bendrosios nuostatos ir panaikinamas Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1083/2006 (OL L 347, 2013 12 20, p. 320), 23 straipsnis.

                     (10)

                        COM(2014) 494 final.

                     (11)
                  Pagal Tarybos reglamento (EB) Nr. 1466/97 9 straipsnio 2 dalį.


               EUROPOS KOMISIJA
            Briuselis, 2015 05 13
            COM(2015) 263 final
            Rekomendacija
            TARYBOS REKOMENDACIJA
            dėl 2015 m. Latvijos nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2015 m. Latvijos stabilumo programos

               Rekomendacija

               TARYBOS REKOMENDACIJA

               dėl 2015 m. Latvijos nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2015 m. Latvijos stabilumo programos

               EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,

               atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 121 straipsnio 2 dalį ir 148 straipsnio 4 dalį,

               atsižvelgdama į 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei koordinavimo
                  1
               , ypač į jo 5 straipsnio 2 dalį,

               atsižvelgdama į Europos Komisijos rekomendaciją
                  2
               ,

               atsižvelgdama į Europos Parlamento rezoliucijas
                  3
               ,

               atsižvelgdama į Europos Vadovų Tarybos išvadas,

               atsižvelgdama į Užimtumo komiteto nuomonę,

               atsižvelgdama į Ekonomikos ir finansų komiteto nuomonę,

               atsižvelgdama į Socialinės apsaugos komiteto nuomonę,

               atsižvelgdama į Ekonominės politikos komiteto nuomonę,

               kadangi:

               (1)2010 m. kovo 26 d. Europos Vadovų Taryba pritarė Komisijos pasiūlymui įgyvendinti naują augimo ir darbo vietų kūrimo strategiją „Europa 2020“, grindžiamą geresniu ekonominės politikos koordinavimu, ir daugiausia dėmesio skirti toms svarbioms sritims, kuriose reikia imtis veiksmų, kad būtų stiprinamas Europos tvaraus augimo ir konkurencingumo potencialas;

               (2)2010 m. liepos 13 d., remdamasi Komisijos pasiūlymais, Taryba priėmė rekomendaciją dėl valstybių narių ir Sąjungos ekonominės politikos bendrų gairių (2010–2014 m.), o 2010 m. spalio 21 d. – sprendimą dėl valstybių narių užimtumo politikos gairių, kurios kartu sudaro integruotas gaires. Į šias integruotas gaires valstybių narių paprašyta atsižvelgti formuojant nacionalinę ekonominę ir užimtumo politiką;

               (3)2014 m. liepos 8 d. Taryba priėmė rekomendaciją dėl 2014 m. Latvijos nacionalinės reformų programos ir pateikė nuomonę dėl atnaujintos 2014 m. Latvijos stabilumo programos;

               (4)2014 m. lapkričio 28 d. Komisija priėmė metinę augimo apžvalgą
                  4
               , kuria pradedamas 2015 m. Europos ekonominės politikos koordinavimo semestras. Tą pačią dieną Komisija pagal Reglamentą (ES) Nr. 1176/2011 priėmė Įspėjimo mechanizmo ataskaitą
                  5
               , kurioje nenurodė, kad Latvija yra viena iš valstybių narių, dėl kurios reikės parengti nuodugnią apžvalgą;

               (5)2014 m. gruodžio 18 d. Europos Vadovų Taryba patvirtino prioritetus, pagal kuriuos reikia skatinti investuoti, spartinti struktūrines reformas ir vykdyti atsakingą augimui palankų fiskalinį konsolidavimą;

               (6)2015 m. vasario 26 d. Komisija paskelbė 2015 m. Latvijos ataskaitą
                  6
               . Šalies ataskaitoje įvertinta pažanga įgyvendinant 2014 m. liepos 8 d. priimtas šaliai skirtas rekomendacijas;

               (7)2015 m. balandžio 17 d. Latvija pateikė 2015 m. nacionalinę reformų programą ir 2015 m. stabilumo programą. Siekiant atsižvelgti į tarpusavio sąsajas, abi programos vertintos vienu metu;

               (8)šiuo metu Latvijai taikoma Stabilumo ir augimo pakto prevencinė dalis ir ji naudojasi Eurostato patvirtinta sąlyga dėl sisteminės pensijų reformos vykdymo. Stabilumo programoje Latvija paprašė, kad, atsižvelgiant į tebevykdomą esminę struktūrinę sveikatos priežiūros sektoriaus reformą, būtų leista laikinai nukrypti nuo reikalaujamo koregavimo plano siekiant vidutinio laikotarpio tikslo. Sveikatos priežiūros sektoriaus reformos biudžeto išlaidos 2016 m. sudarys 0,2 % BVP. Apskaičiuota, kad įvykdžius reformą užimtumas iki 2023 m. padidės 0,6 %, o BVP lygis – 2,2 %. Įvertinta, kad teigiamas poveikis ekonomikos augimui ir ilgalaikiam viešųjų finansų tvarumui yra tikėtinas. Tačiau, remiantis Komisijos 2015 m. pavasario prognoze, 2016 m. prognozuojamas 2,2 % BVP struktūrinis deficitas viršija tinkamą patikimumo ribą Sutartyje numatytos 3 % BVP pamatinės vertės atžvilgiu, o tos ribos reikėtų laikytis, kad būtų galima taikyti struktūrinių reformų sąlygą. Todėl, nors ir pripažindama, kad šiuo metu vykdoma sveikatos priežiūros sektoriaus reforma yra pagrįsta, Taryba mano, kad Latvija neatitinka reikalavimų, kad galėtų pasinaudoti prašoma galimybe laikinai nukrypti 2016 m.;

               (9)2015 m. stabilumo programoje vyriausybė numato, kad 2016 m. nominalus deficitas bus iš esmės stabilus ir sudarys 1,4 % BVP, 2017 m. – 1,3 % BVP, o 2018 m. išaugs iki 1,7 % BVP. Kad pasiektų šiuos tikslus, vyriausybė ketina 2016 m. pasiekti 1,8 % BVP struktūrinį deficitą, o nuo 2017 m. – 1,4 % BVP struktūrinį deficitą. Stabilumo programos plane numatytas nukrypimas pagrįstas struktūrinės reformos sąlyga, kurios taikyti Latvija, regis, negali, o planuojamos papildomos išlaidos gynybai 2016–2019 m. klasifikuotos kaip vienkartinė operacija. Stabilumo programoje numatyta, kad valdžios sektoriaus skolos santykis sumažės nuo 37 % BVP 2015 m. iki 34 % BVP iki 2018 m. Tuo laikotarpiu pasitaikys metinių svyravimų dėl likvidžiojo turto kaupimo skolos valdymo tikslais. Makroekonominis scenarijus, kuriuo grindžiamos šios biudžeto projekcijos, yra tikėtinas. 2015 m. numatytos priemonės didžia dalimi įgyvendinamos, kaip numatyta biudžete. Tačiau priemonės, kurias taikant būtų pasiekti planuojami deficito tikslai po 2016 m., nėra pakankamai konkrečiai išdėstytos. Remiantis Komisijos 2015 m. pavasario prognoze, Latvija 2015 m. atitinka reikalavimus, atsižvelgiant į pensijų reformos sąlygos taikymą. 2016 m. kyla didelio nuokrypio rizika. Atsižvelgiant į leidžiamą ribą, susijusią su pensijų reforma, reikalaujama, kad struktūrinis balansas pagerėtų 0,3 % BVP. Remiantis Komisijos prognoze, jis pablogės 0,3 % BVP ir tai susiję ir su faktu, kad išlaidų gynybai negalima klasifikuoti kaip vienkartinių priemonių. Remdamasi stabilumo programos vertinimu ir atsižvelgdama į Komisijos 2015 m. pavasario prognozę, Taryba mano, kad yra rizika, jog Latvija nesilaikys Stabilumo ir augimo pakto nuostatų;

               (10)steigiama nacionalinė nepriklausoma akreditavimo įstaiga ir rengiamas naujas, į kokybę orientuotas Latvijos aukštojo mokslo finansavimo modelis. Nepaisant tam tikros pažangos reformuojant mokslinių tyrimų ir inovacijų sistemą vadovaujantis pažangiosios specializacijos sistema, nepakankamas viešasis finansavimas susiskaidžiusioje mokslinių tyrimų ir inovacijų sistemoje lemia prastus mokslinius rezultatus. 2013 m. Latvija į MTTP investavo tik apie 0,6 % BVP ir tai trečias pagal prastumą rodiklis Europos Sąjungoje. Viešųjų MTTP intensyvumas 2013 m. sudarė tik 0,43 % BVP. Inovacijų ir privačiųjų investicijų į didesnės pridėtinės vertės ir žinioms imlius sektorius trūkumas trukdo konkurencingumui;

               (11)nepaisant mažinant nedarbą padarytos pažangos, reikalingi tolesni veiksmai, kad būtų užkirstas kelias jaunimo nedarbui ir ilgalaikiams neigiamiems to padariniams, ypač atsižvelgiant į mažėjančią darbo jėgą. Latvija padarė tam tikrą pažangą reformuodama profesinio rengimo ir mokymo sistemą ir jos aspektą – pameistrystę; tačiau užtikrinti jos patrauklumą vis dar sudėtinga, nes MVĮ aktyviai nedalyvauja;

               (12)nepaisant to, kad atlikta nemažai analitinio ir planavimo darbo, socialinės paramos reformos nepasistūmėjo į priekį ir nėra pakankamai pagrįstos biudžeto planuose. Mažos aprėpties ir neadekvačios nedarbo ir šalpos išmokos trukdo imtis efektyvių veiksmų, kuriais mažinamas skurdas, socialinė atskirtis ir didelis nelygybės rodiklis. Šiomis sąlygomis socialinės išlaidos nedaro didelio poveikio skurdo mažinimui. 2014 m. apie 32,7 % Latvijos gyventojų grėsė skurdas arba socialinė atskirtis ir pajamų nelygybė tebėra viena didžiausių ES. Aktyvios darbo rinkos politikos finansavimas ir aprėptis tebėra maži, palyginti su kitomis ES šalimis. Didelis mokesčių pleištas vis dar atgraso mažas pajamas gaunančius asmenis nuo oficialaus darbo ir mažina žemos kvalifikacijos darbuotojų paklausą, o didelis aplinkos ir nekilnojamojo turto mokesčių potencialas nėra išnaudojamas. Kadangi valstybinė sveikatos priežiūra menkai finansuojama ir dažnai reikia mokėti iš savo kišenės, taip pat nepakankamai dėmesio skiriama su rezultatais susietoms paskatoms bei efektyvumui ir trūksta priežiūros koordinavimo, todėl didelė dalis gyventojų neturi galimybių gauti sveikatos priežiūros paslaugas. Yra dar daug galimybių didinti išlaidų efektyvumą bei gerinti sistemos kokybę ir susieti ligoninių finansavimą su rezultatais grindžiamais mechanizmais;

               (13)Latvija padarė didelę pažangą vykdydama teismų sistemos reformą. Tačiau civilinių ir komercinių bylų išnagrinėjimo rodiklis išlieka žemas ir tai sudaro papildomą naštą verslui, o Teisėjų tarybos ir teismų pirmininkų vaidmuo įgyvendinant teismų reformas turėtų būti sustiprintas. Kova su mokesčių slėpimu nepakankama, neužtikrinamas tinkamas mokesčių surinkimas, o mokesčių vengimo rodiklis išlieka aukštas. Nors buvo priimtas Bankroto įstatymas, dar reikia daug nuveikti, kad būtų parengta tinkama bankroto politika ir efektyvi bankroto administratorių priežiūros sistema. Griežtesnių kovos su interesų konfliktais ir korupcija priemonių taikymas, ypač pažeidžiamuose sektoriuose, pavyzdžiui, viešųjų pirkimų, statybos ir sveikatos priežiūros, turėtų teigiamos įtakos verslo aplinkai ir viešųjų paslaugų kokybei. Nepadaryta pažangos įgyvendinant Konkurencijos tarybos pasiūlymus dėl Konkurencijos įstatymo pakeitimų, kad ji institucine ir finansine prasme būtų labiau nepriklausoma imtis veiksmingų priemonių viešųjų įstaigų atžvilgiu. Parlamentas nepriėmė Viešojo administravimo įstatymo. Bus svarbu įtraukti vietos valdžios institucijas;

               (14)atsižvelgdama į Europos semestrą, Komisija atliko išsamią Latvijos ekonominės politikos analizę ir ją paskelbė 2015 m. šalies ataskaitoje. Be to, ji įvertino stabilumo programą ir nacionalinę reformų programą, taip pat įvertino veiksmus, kurių Latvija ėmėsi atsižvelgdama į ankstesniais metais jai skirtas rekomendacijas. Komisija įvertino ne tik jų svarbą tvariai fiskalinei ir socialinei bei ekonominei Latvijos politikai, bet ir tai, kaip laikomasi ES taisyklių ir gairių, nes ES priemonėmis prisidedant prie būsimų nacionalinių sprendimų būtina stiprinti bendrą Europos Sąjungos ekonomikos valdymą. Jos rekomendacijos atsižvelgiant į Europos semestrą pateiktos toliau išdėstytose 1–4 rekomendacijose;

               (15)atsižvelgdama į šį vertinimą, Taryba išnagrinėjo Latvijos stabilumo programą ir savo nuomonę
                  7
                visų pirma pateikė toliau išdėstytoje 1 rekomendacijoje,

               REKOMENDUOJA Latvijai 2015–2016 m. imtis šių veiksmų:

               1.Užtikrinti, kad 2015 ir 2016 m. nuokrypis nuo vidutinio laikotarpio tikslo neviršytų leidžiamos ribos, susijusios su sistemine pensijų reforma.

               2.Gerinti profesinį rengimą ir mokymą, paspartinti mokymo programų reformą ir siūlyti daugiau pameistrystės vietų. Užtikrinti, kad pagal naują aukštojo mokslo sistemos finansavimo modelį būtų gerinama kokybė. Tinkamiau orientuoti mokslinių tyrimų finansavimą ir labiau skatinti privačias investicijas į inovacijas remiantis pažangiosios specializacijos sistema.

               3.Imtis konkrečių veiksmų socialinės paramos sistemai reformuoti užtikrinant išmokų adekvatumą ir imtis priemonių užimtumo galimybėms padidinti. Sumažinti didelį mokesčių pleištą mažas pajamas gaunantiems asmenims, perkeliant mokesčių naštą kitiems šaltiniams, kurių apmokestinimas mažiau kenkia ekonomikos augimui. Imtis veiksmų sveikatos priežiūros sistemos prieinamumui, išlaidų efektyvumui bei kokybei pagerinti ir ligoninių finansavimui susieti su rezultatais grindžiamais mechanizmais.

               4.Gerinti teismų sistemos efektyvumą didinant visų šalių (įskaitant bankroto administratorių) atskaitomybę, suteikiant tinkamas priemones kovoti su mokesčių slėpimu ir stiprinant Teisėjų tarybos vaidmenį. Patobulinti viešojo administravimo teisės aktus, kad būtų sugriežtinta interesų konfliktų prevencijos sistema, o darbo užmokesčiai būtų susieti su atsakomybės sritimis.

               Priimta Briuselyje

                     Tarybos vardu

                     Pirmininkas

                     (1)
                  OL L 209, 1997 8 2, p. 1.

                     (2)
                  COM(2015) 263.

                     (3)
                  P8_TA(2015)0067, P8_TA(2015)0068, P8_TA(2015)0069.

                     (4)
                  COM(2014) 902.

                     (5)
                  COM(2014) 904.

                     (6)
                  SWD(2015) 33 final.

                     (7)
                  Pagal Tarybos reglamento (EB) Nr. 1466/97 5 straipsnio 2 dalį.


               EUROPOS KOMISIJA
            Briuselis, 2015 05 13
            COM(2015) 257 final
            Rekomendacija
            TARYBOS REKOMENDACIJA
            dėl 2015 m. Estijos nacionalinės reformų programossu Tarybos nuomone dėl 2015 m. Estijos stabilumo programos

               Rekomendacija

               TARYBOS REKOMENDACIJA

               dėl 2015 m. Estijos nacionalinės reformų programos

                  su Tarybos nuomone dėl 2015 m. Estijos stabilumo programos

               EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,

               atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 121 straipsnio 2 dalį ir 148 straipsnio 4 dalį,

               atsižvelgdama į 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei koordinavimo
                  1
               , ypač į jo 5 straipsnio 2 dalį,

               atsižvelgdama į Europos Komisijos rekomendaciją
                  2
               ,

               atsižvelgdama į Europos Parlamento rezoliucijas
                  3
               ,

               atsižvelgdama į Europos Vadovų Tarybos išvadas,

               atsižvelgdama į Užimtumo komiteto nuomonę,

               atsižvelgdama į Ekonomikos ir finansų komiteto nuomonę,

               atsižvelgdama į Socialinės apsaugos komiteto nuomonę,

               atsižvelgdama į Ekonominės politikos komiteto nuomonę,

               kadangi:

               (1)2010 m. kovo 26 d. Europos Vadovų Taryba pritarė Komisijos pasiūlymui įgyvendinti naują augimo ir darbo vietų kūrimo strategiją „Europa 2020“, grindžiamą geresniu ekonominės politikos koordinavimu. Strategija yra orientuota į tas svarbias sritis, kuriose reikia imtis veiksmų, kad būtų stiprinamas Europos tvaraus augimo ir konkurencingumo potencialas;

               (2)remdamasi Komisijos pasiūlymais, 2010 m. liepos 13 d. Taryba priėmė rekomendaciją dėl valstybių narių ir Sąjungos ekonominės politikos bendrų gairių (2010–2014 m.), o 2010 m. spalio 21 d. – sprendimą dėl valstybių narių užimtumo politikos gairių. Abejos gairės kartu sudaro integruotas gaires, ir į jas valstybių narių buvo paprašyta atsižvelgti formuojant nacionalinę ekonominę ir užimtumo politiką;

               (3)2014 m. liepos 8 d. Taryba priėmė rekomendaciją dėl 2014 m. Estijos nacionalinės reformų programos ir pateikė nuomonę dėl atnaujintos 2014 m. Estijos stabilumo programos. 2014 m. lapkričio 28 d. pagal Reglamentą (ES) Nr. 473/2013
                  4
                Komisija pateikė nuomonę dėl Estijos 2015 m. biudžeto plano projekto
                  5
               ;

               (4)2014 m. lapkričio 28 d. Komisija priėmė metinę augimo apžvalgą
                  6
               , kuria pradedamas 2015 m. Europos ekonominės politikos koordinavimo semestras. Tą pačią dieną Komisija pagal Reglamentą (ES) Nr. 1176/2011 priėmė Įspėjimo mechanizmo ataskaitą
                  7
               , kurioje nenurodė, kad Estija yra viena iš valstybių narių, dėl kurios reikės parengti nuodugnią apžvalgą;

               (5)2014 m. gruodžio 18 d. Europos Vadovų Taryba patvirtino prioritetus, pagal kuriuos reikia skatinti investuoti, spartinti struktūrines reformas ir vykdyti atsakingą ekonomikos augimui palankų fiskalinį konsolidavimą;

               (6)2015 m. vasario 26 d. Komisija paskelbė 2015 m. Estijos ataskaitą
                  8
               . Joje įvertinta Estijos pažanga įgyvendinant 2014 m. liepos 8 d. priimtas šaliai skirtas rekomendacijas;

               (7)Estija iki galutinio termino nebuvo pateikusi nacionalinės reformų programos;

               (8)šiuo metu Estijai taikoma Stabilumo ir augimo pakto prevencinė dalis. Naujoji vyriausybė iki galutinio termino stabilumo programos nepateikė. Remiantis Komisijos 2015 m. pavasario prognoze, 2014 m. užfiksuotas nominalus perteklius 2015 m. taps 0,2 % BVP deficitu, o 2016 m. – 0,1 % BVP deficitu. Prognozuojama, kad valdžios sektoriaus skolos santykis laipsniškai mažės nuo 10,6 % BVP 2014 m. iki mažiau kaip 10 % BVP 2016 m. Remiantis Komisijos 2015 m. pavasario prognoze, esama rizikos, kad 2015 m. bus kiek nukrypta nuo vidutinio laikotarpio tikslo, nes struktūrinis balansas, kaip prognozuojama, 0,4 % BVP nukryps nuo vidutinio laikotarpio tikslo. Nuokrypis 2016 m. taps didelis, nes tais metais reikalaujama užtikrinti 0,4 % pagerėjimą, tačiau prognozuojama, kad struktūrinis balansas pablogės 0,3 % BVP. Todėl 2015 ir 2016 m. metais reikės papildomų priemonių. Remdamasi savo vertinimu ir atsižvelgdama į Komisijos 2015 m. pavasario prognozę, Taryba mano, kad yra rizika, jog Estija nesilaikys Stabilumo ir augimo pakto nuostatų;

               (9)darbingo amžiaus gyventojų užimtumo lygis per trečią 2014 m. ketvirtį Estijoje pasiekė 74,5 %, o nedarbo lygis nukrito iki žemiausio 7,6 % lygio nuo 2009 m. Ilgalaikių bedarbių dalis yra daug žemesnė nei ES vidurkis. Tačiau mąžtanti darbo jėga, kartu su mažu darbo našumu, tampa vidutinės trukmės ir ilgalaikiu iššūkiu. Tik neseniai pradėta įgyvendinti plataus užmojo darbingumo lygio nustatymo reforma. Nors siekiant didinti dalyvavimą darbo rinkoje priimta keletas mokesčių srities priemonių, jos nėra konkrečiai orientuotos į mažas pajamas gaunančius asmenis. Vyrų ir moterų darbo užmokesčio skirtumas yra vienas didžiausių ES. Dėl vaikų priežiūros paslaugų trūkumo jauniems tėvams, ypač motinoms, yra sunkiau grįžti į darbo rinką. Studentų, dalyvaujančių pameistrystės darbo vietoje programose, procentinė dalis taip pat maža. Per mažai studentų užbaigia technologijų ir mokslo disciplinų mokslus. Vietos savivaldos lygmens įdarbinimo ir socialinių paslaugų kokybė yra netolygi;

               (10)2014 m. pradžioje Estijos vyriausybė patvirtino mokymosi visą gyvenimą strategiją, o 2015 m. kovo mėn. pristatytos jos įgyvendinimo programos. Profesinio rengimo ir mokymo sistemos reforma dar vyksta ir dalyvavimas mokymosi visą gyvenimą programose suaktyvėjo. 2015 m. pradžioje parlamentas patvirtino Suaugusiųjų švietimo įstatymą ir Profesijų įstatymą. Profesinio rengimo ir mokymo bei pameistrystės patrauklumas dar vis problematiškas. Mokslinių tyrimų ir inovacijų sistemos bei įmonių, aukštojo mokslo ir mokslinių tyrimų įstaigų bendradarbiavimas pagerėjo. Tačiau viešoji parama mokslinių tyrimų ir inovacijų sričiai pagal MTTP strategiją ir Verslumo augimo strategiją, regis, yra nelabai koordinuota ir turėtų būti labiau orientuota į mažesnį skaičių pažangiosios specializacijos sričių. Aukštojo mokslo sistemą, visų pirma mokslo ir technologijų srityse, dar vis reikia geriau derinti prie verslo ir mokslo tiriamųjų institucijų poreikių. Investicijos į intelektinę nuosavybę yra mažos, be to, su mokslo tiriamosiomis institucijomis bendradarbiauja labai mažai įmonių;

               (11)atsižvelgdama į Europos semestrą, Komisija atliko išsamią Estijos ekonominės politikos analizę ir ją paskelbė 2015 m. šalies ataskaitoje. Be to, ji įvertino veiksmus, kurių Estija ėmėsi atsižvelgdama į ankstesniais metais jai skirtas rekomendacijas. Komisija įvertino ne tik jų svarbą tvariai fiskalinei ir socialinei bei ekonominei Estijos politikai, bet ir tai, kaip laikomasi ES taisyklių ir gairių, nes ES priemonėmis prisidedant prie būsimų nacionalinių sprendimų būtina stiprinti bendrą Europos Sąjungos ekonomikos valdymą. Jos rekomendacijos atsižvelgiant į Europos semestrą pateiktos toliau išdėstytose 1–3 rekomendacijose;

               (12)atsižvelgdama į šį vertinimą, Taryba išnagrinėjo Estijos stabilumo programą ir savo nuomonę
                  9
                visų pirma pateikė toliau išdėstytoje 1 rekomendacijoje;

               (13)atsižvelgdama į Europos semestrą, Komisija taip pat atliko visos euro zonos ekonominės politikos analizę. Remdamasi šia analize, Taryba pateikė konkrečias rekomendacijas valstybėms narėms, kurių valiuta yra euro. Estija taip pat turėtų užtikrinti, kad šios rekomendacijos būtų visiškai ir laiku įgyvendintos,

               REKOMENDUOJA Estijai 2015–2016 m. imtis šių veiksmų:

               1.2015–2016 m. vengti nuokrypio nuo fiskalinio vidutinio laikotarpio tikslo.

               2.Didinti dalyvavimą darbo rinkoje, taip pat įgyvendinant darbingumo lygio nustatymo reformą. Didinti paskatas dirbti taikant priemones, skirtas mažai uždirbantiems asmenims. Imtis veiksmų vyrų ir moterų darbo užmokesčio skirtumui mažinti. Užtikrinti aukštos kokybės socialines ir vaikų priežiūros paslaugas savivaldybių lygmeniu.

               3.Didinti profesinio rengimo ir mokymo įstaigų studentų skaičių ir šių įstaigų aktualumą darbo rinkai, visų pirma suteikiant daugiau pameistrystės vietų. Nukreipti mokslinių tyrimų ir inovacijų srities viešąją paramą į mažesnį skaičių pažangiosios specializacijos sričių.

               Priimta Briuselyje

                     Tarybos vardu

                     Pirmininkas

                     (1)
                  OL L 209, 1997 8 2, p. 1.

                     (2)
                  COM(2015) 257.

                     (3)
                  P8_TA(2015)0067, P8_TA(2015)0068, P8_TA(2015)0069.

                     (4)
                  OL L 140, 2013 5 27, p. 11.

                     (5)
                  C(2014) 8802 final.

                     (6)
                  COM(2014) 902.

                     (7)
                  COM(2014) 904.

                     (8)
                  SWD(2015) 26 final.

                     (9)
                  Pagal Tarybos reglamento (EB) Nr. 1466/97 5 straipsnio 2 dalį.


               EUROPOS KOMISIJA
            Briuselis, 2017 05 22
            COM(2017) 517 final
            Rekomendacija
            TARYBOS REKOMENDACIJA
            dėl 2017 m. Maltos nacionalinės reformų programossu Tarybos nuomone dėl 2017 m. Maltos stabilumo programos

               Rekomendacija

               TARYBOS REKOMENDACIJA

               dėl 2017 m. Maltos nacionalinės reformų programos

                  su Tarybos nuomone dėl 2017 m. Maltos stabilumo programos

               EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,

               atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 121 straipsnio 2 dalį ir 148 straipsnio 4 dalį,

               atsižvelgdama į 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei koordinavimo
                  1
               , ypač į jo 5 straipsnio 2 dalį,

               atsižvelgdama į Europos Komisijos rekomendaciją
                  2
               ,

               atsižvelgdama į Europos Parlamento rezoliucijas
                  3
               ,

               atsižvelgdama į Europos Vadovų Tarybos išvadas,

               atsižvelgdama į Užimtumo komiteto nuomonę,

               atsižvelgdama į Ekonomikos ir finansų komiteto nuomonę,

               atsižvelgdama į Socialinės apsaugos komiteto nuomonę,

               atsižvelgdama į Ekonominės politikos komiteto nuomonę,

               kadangi:

               (1)2016 m. lapkričio 16 d. Komisija priėmė metinę augimo apžvalgą
                  4
               , kuria pradedamas 2017 m. Europos ekonominės politikos koordinavimo semestras. 2017 m. kovo 9–10 d. Europos Vadovų Taryba patvirtino metinėje augimo apžvalgoje nustatytus prioritetus. 2016 m. lapkričio 16 d. Komisija pagal Reglamentą (ES) Nr. 1176/2011 priėmė Įspėjimo mechanizmo ataskaitą
                  5
               , kurioje Malta nenurodyta kaip viena iš valstybių narių, dėl kurių reikės parengti nuodugnią apžvalgą. Tą pačią dieną Komisija taip pat priėmė rekomendaciją dėl Tarybos rekomendacijos dėl euro zonos ekonominės politikos. Tą rekomendaciją Europos Vadovų Taryba patvirtino 2017 m. kovo 9–10 d., o Taryba ją priėmė kovo 21 d.
                  6
               ;

               (2)kaip šalis, kurios valiuta yra euro, atsižvelgdama į glaudžias ekonominės ir pinigų sąjungos šalių ekonomikos sąsajas, Malta turėtų užtikrinti, kad euro zonai skirta rekomendacija būtų visiškai ir laiku įgyvendinta, kaip nurodyta toliau išdėstytoje 2 rekomendacijoje;

               (3)2017 m. vasario 22 d. paskelbta 2017 m. Maltos ataskaita
                  7
               . Joje įvertinta Maltos pažanga, padaryta įgyvendinant 2016 m. liepos 12 d. Tarybos priimtas šaliai skirtas rekomendacijas, veiksmai, kurių šalis ėmėsi atsižvelgdama į ankstesniais metais jai skirtas rekomendacijas, ir Maltos pažanga siekiant nacionalinių tikslų pagal strategiją „Europa 2020“
                  8
               ;

               (4)2017 m. balandžio 18 d. Malta pateikė 2017 m. nacionalinę reformų programą, o 2017 m. gegužės 2 d. – 2017 m. stabilumo programą. Siekiant atsižvelgti į jų tarpusavio sąsajas, abi programos vertintos vienu metu;

               (5)į atitinkamas konkrečioms šalims skirtas rekomendacijas atsižvelgta sudarant valstybių narių 2014–2020 m. Europos struktūrinių ir investicijų fondų (ESI fondų) programas. Kaip numatyta ESI fondus reglamentuojančiuose teisės aktuose
                  9
               , Komisija, jei tai būtina atitinkamų konkrečioms šalims skirtų rekomendacijų įgyvendinimui paremti, gali paprašyti valstybes nares peržiūrėti ir pakeisti savo susijusias ESI fondų programas. Komisija pateikė išsamių šių taisyklių taikymo gairių
                  10
               ;

               (6)šiuo metu Maltai taikoma Stabilumo ir augimo pakto prevencinė dalis. 2017 m. stabilumo programoje vyriausybė numato 2017–2020 m. laikotarpiu išlaikyti nominaliojo biudžeto perteklių. Vidutinio laikotarpio biudžeto tikslo, t. y. palaikyti BVP požiūriu subalansuotą biudžetą, per programos laikotarpį toliau laikomasi su teigiama atsarga. Stabilumo programoje numatoma, kad valdžios sektoriaus skolos santykis su BVP toliau neviršys 60 % BVP pamatinės vertės ir palaipsniui sumažės nuo 58,3% BVP 2016 m. iki 47,6 % 2020 m. Makroekonominis scenarijus, kuriuo grindžiamos šios biudžeto projekcijos, yra tikėtinas 2017 m. ir atsargus 2018–2020 m. Be to, egzistuoja galima įgyvendinimo rizika, susijusi su biudžeto vykdymu;

               (7)2016 m. liepos 12 d. Taryba rekomendavo Maltai 2017 m. užtikrinti 0,6 % BVP metinį fiskalinį koregavimą siekiant vidutinio laikotarpio biudžeto tikslo. Iš rezultatų duomenų matyti, kad 2016 m. Malta jau pasiekė savo vidutinio laikotarpio biudžeto tikslą. Remiantis Komisijos 2017 m. pavasario prognoze, numatoma, kad struktūrinis balansas padidės nuo 0,4 % BVP pertekliaus 2017 m. iki 0,7 % BVP 2018 m., taigi toliau viršys vidutinio laikotarpio biudžeto tikslą. Apskritai Taryba mano, kad pagal prognozę 2017 ir 2018 m. Malta turėtų atitikti Stabilumo ir augimo pakto nuostatas;

               (8)nepaisant to, kad vidutinio laikotarpio biudžeto tikslas pasiektas trejais metais anksčiau, išlaidų didėjimas pranoko potencialų gamybos apimties augimą. Tokiai padėčiai užsitęsus gali kilti grėsmė viešųjų finansų tvarumui, ypač netikėtų sukrėtimų įplaukų atžvilgiu atvejais. Valdžios institucijos atliko tam tikrų viešųjų išlaidų sričių, kurios itin svarbios tvarumo požiūriu (sveikatos priežiūros, švietimo ir mokymo, socialinės apsaugos), išlaidų peržiūrą. Pridedamų rekomendacijų veiksmingumas siekiant jose numatytų tikslų priklausys nuo savalaikio ir veiksmingo jų įgyvendinimo. Be to, dėl numatomų su visuomenės senėjimu susijusių sąnaudų, kaip antai sveikatos priežiūros, ilgalaikės priežiūros ir pensijų sąnaudų, Maltoje toliau kyla rizika ilgalaikiam viešųjų finansų tvarumui. Didelį numatomų su visuomenės senėjimu susijusių išlaidų padidėjimą daugiausia lėmė pensijų išlaidos, kurios, remiantis 2015 m. senėjimo ataskaita, iki 2060 m. turėtų padidėti 3,2 % BVP. Panašu, kad kai kurios neseniai pradėtos taikyti priemonės padės taupyti. Tačiau tų sutaupytų lėšų tikriausiai neužteks augančiam spaudimui didinti išlaidas atsverti ir ilgalaikiam tvarumui iš esmės pagerinti. Todėl gali prireikti papildomų priemonių;

               (9)Malta pateikė keletą priemonių, skirtų pensijų sistemos dvejopo pobūdžio (tvarumo ir būtinybės užtikrinti adekvačias pensijų pajamas) problemai spręsti. 2017 m. biudžete nurodytomis priemonėmis tikimasi nuosaikiai sumažinti vyresnio amžiaus asmenims kylančią skurdo riziką ir šiek tiek padidinti garantuotos minimalios pensijos grynąją pakeitimo normą. Apskritai, iš pensijos adekvatumo rodiklių vis dar matyti, kad yra dar daug galimybių pagerinti padėtį, be kita ko, mažinti didelį vyrų ir moterų pensijų skirtumą;

               (10)spūstys keliuose tapo kliūtimi verslui, jų išorės (ekonominės ir aplinkosaugos) sąnaudos vertinamos 274 mln. EUR suma per metus ir numatoma, kad šios sąnaudos toliau didės. Be to, nuolat auga eismo metu išmetamų šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekis ir panašu, kad Maltai gali nepavykti iki 2020 m. pasiekti šių dujų išmetimo mažinimo tikslų. Malta priėmė didelio užmojo nacionalinę transporto strategiją, kuri turi būti įgyvendinta iki 2050 m., ir pagrindinį transporto veiksmų planą, įgyvendintiną iki 2025 m. Šiuose dokumentuose pateiktas įvairių priemonių rinkinys, kuriomis siekiama racionalizuoti naudojimąsi asmeniniais automobiliais, skatinti alternatyvius judumo sprendimus ir veiksmingiau naudotis daugiarūšio ir visuomeninio transporto sistemomis. Nors šiomis priemonėmis planuojama iš esmės pagerinti padėtį, vis dar numatoma, kad spūstys didės, o transporto išmetamų šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekis iki 2030 m. sumažės tik nežymiai;

               (11)finansų sistemai būdinga tai, kad ji pritraukia labai daug užsienio įstaigų, be kita ko, dėl palankios mokesčių aplinkos. Malta yra vienintelė ES valstybė narė, kurioje veikia visiško bendrovių apmokestinimo užskaitymo sistema ir grąžintino mokesčių kredito schema. Malta yra sudariusi daug sutarčių dėl dvigubo apmokestinimo išvengimo, privatiems asmenims šalis patraukli kaip gyvenamoji vieta mokesčių tikslais. Tačiau dėl įmonių, kurių veikla orientuota į tarptautinę rinką, kyla problemų. Didžioji dalis finansų sektoriaus veiklos vykdoma už Maltos ribų. Priežiūros institucija yra palyginti nedidelė ir todėl patiria nuolatinį spaudimą dėl poreikio prižiūrėti didelę sistemą, ypač draudimo ar bankininkystės sektoriuose. Maltos finansinių paslaugų institucija, pasikonsultavusi su ECB, neseniai pareikalavo panaikinti nedidelio elektroninės bankininkystės paslaugų teikėjo, kuris indėlius rinko ir už Maltos ribų, banko veiklos licenciją;

               (12)nors padaryta tam tikra pažanga, toliau būtina gerinti teisingumo sistemos veiksmingumą. Vyriausybė pasiūlė naujų priemonių, susijusių su antrąja galimybe ir nemokumu, tačiau Maltos verslo aplinka nukenčia dėl ilgų nemokumo ir skolos nurašymo procedūrų. Be to, pagal skolos nurašymo sistemą nenustatyta jokia laikotarpio trukmė, todėl procedūrai trūksta teisinio tikrumo. Siekiant šalinti šiuos trūkumus, buvo pateiktas Bendrovių įstatymo pakeitimo projektas, kuris šiuo metu svarstomas nacionaliniame parlamente; projekte numatyta esminių nemokumo teisinės sistemos pakeitimų, kaip antai tarpininkavimo galimybė. Nustačius šių pakeitimų galutinę apimtį ir formuluotę, reikėtų išnagrinėti jų galimą poveikį;

               (13)darbo jėgos trūksta įvairiose skirtingų įgūdžių reikalaujančiose srityse, o įgūdžių pasiūla vis dar nepakankamai suderinta su darbo rinkos poreikiais. Didžioji dalis Maltos darbo jėgos vis dar yra žemos kvalifikacijos. Nors išsilavinimo lygis kyla, mokyklos nebaigusių asmenų skaičius tebėra didelis, o jaunimo pagrindinių įgūdžių lygis vis dar žemas. Su darbdavių pagalba galimybės dalyvauti mokymosi visą gyvenimą procese gerėja ir dalyvių, įskaitant žemos kvalifikacijos asmenų, skaičius auga, tačiau, atsižvelgiant į problemos mastą, būtinos ilgalaikės pastangos. Tikimasi, kad didelės investicijos į švietimo ir mokymo sistemą duos rezultatų, ypač jei neseniai įsteigta Nacionalinė įgūdžių taryba ir ateityje taikys priemones bei jas tobulins. Užimtumo lygis nuolat auga, o nedarbo lygis nebeviršija 5 %. Tačiau darbo jėgos aktyvumo lygis tebėra vienas žemiausių ES, ypač tai pasakytina apie vyresnio amžiaus ir žemos kvalifikacijos moteris, o tai reiškia, kad tiems, kurie nėra pasirengę prisitaikyti prie sparčiai kintančios ekonomikos, tebegresia socialinės atskirties rizika. Todėl būtina tęsti pagal dabartinę politiką vykdomas investicijas ir atidžiai stebėti tolesnę raidą;

               (14)atsižvelgdama į Europos semestrą, Komisija atliko išsamią Maltos ekonominės politikos analizę ir ją paskelbė 2017 m. šalies ataskaitoje. Be to, ji įvertino stabilumo programą ir nacionalinę reformų programą, taip pat veiksmus, kurių Malta ėmėsi atsižvelgdama į ankstesniais metais jai skirtas rekomendacijas. Komisija įvertino ne tik jų svarbą tvariai fiskalinei ir socialinei bei ekonominei Maltos politikai, bet ir tai, kaip jais laikomasi ES taisyklių ir gairių, nes ES lygio priemonėmis prisidedant prie būsimų nacionalinių sprendimų būtina stiprinti bendrą ES ekonomikos valdymą;

               (15)atsižvelgdama į šį vertinimą, Taryba išnagrinėjo stabilumo programą, o jos nuomonė
                  11
                pateikta visų pirma toliau išdėstytoje 1 rekomendacijoje,

               REKOMENDUOJA Maltai 2017–2018 m. imtis šių veiksmų:

               1.Į atliekamos išlaidų peržiūros apimtį įtraukti visą viešąjį sektorių, įvesti rezultatais grindžiamų viešųjų išlaidų kategoriją.

               2.Užtikrinti veiksmingą finansų įstaigų, kurių veikla orientuota į tarptautinę rinką ir kurios turi Maltos išduotą veiklos licenciją, priežiūrą bendradarbiaujant su priimančiųjų šalių, kuriose tos įstaigos veikia, priežiūros institucijomis.

               Priimta Briuselyje

                     Tarybos vardu

                     Pirmininkas

                     (1)
                  OL L 209, 1997 8 2, p. 1.

                     (2)
                  COM(2017) 517 final.

                     (3)
                  P8_ TA(2017)0038, P8_ TA(2017)0039 ir P8_ TA(2017)0040.

                     (4)
                  COM(2016) 725 final.

                     (5)
                  COM(2016) 728 final.

                     (6)
                  2017/C92/01.

                     (7)
                  SWD(2017) 83 final.

                     (8)
                  COM(2017) 90 final.

                     (9)
                  2013 m. gruodžio 17 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1303/2013, kuriuo nustatomos Europos regioninės plėtros fondui, Europos socialiniam fondui, Sanglaudos fondui, Europos žemės ūkio fondui kaimo plėtrai ir Europos jūros reikalų ir žuvininkystės fondui bendros nuostatos ir Europos regioninės plėtros fondui, Europos socialiniam fondui, Sanglaudos fondui ir Europos jūros reikalų ir žuvininkystės fondui taikytinos bendrosios nuostatos ir panaikinamas Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1083/2006 (OL L 347, 2013 12 20, p. 320), 23 straipsnis.

                     (10)

                        COM(2014) 494 final.

                     (11)
                  Pagal Tarybos reglamento (EB) Nr. 1466/97 5 straipsnio 2 dalį.


               EUROPOS KOMISIJA
            Briuselis, 2015 05 13
            COM(2015) 264 final
            Rekomendacija
            TARYBOS REKOMENDACIJA
            dėl 2015 m. Lietuvos nacionalinės reformų programossu Tarybos nuomone dėl 2015 m. Lietuvos stabilumo programos

               Rekomendacija

               TARYBOS REKOMENDACIJA

               dėl 2015 m. Lietuvos nacionalinės reformų programos

                  su Tarybos nuomone dėl 2015 m. Lietuvos stabilumo programos

               EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,

               atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 121 straipsnio 2 dalį ir 148 straipsnio 4 dalį,

               atsižvelgdama į 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei koordinavimo
                  1
               , ypač į jo 5 straipsnio 2 dalį,

               atsižvelgdama į Europos Komisijos rekomendaciją
                  2
               ,

               atsižvelgdama į Europos Parlamento rezoliucijas
                  3
               ,

               atsižvelgdama į Europos Vadovų Tarybos išvadas,

               atsižvelgdama į Užimtumo komiteto nuomonę,

               atsižvelgdama į Ekonomikos ir finansų komiteto nuomonę,

               atsižvelgdama į Socialinės apsaugos komiteto nuomonę,

               atsižvelgdama į Ekonominės politikos komiteto nuomonę,

               kadangi:

               (1)2010 m. kovo 26 d. Europos Vadovų Taryba pritarė Komisijos pasiūlymui įgyvendinti naują augimo ir darbo vietų kūrimo strategiją „Europa 2020“, grindžiamą geresniu ekonominės politikos koordinavimu. Strategija yra orientuota į tas svarbias sritis, kuriose reikia imtis veiksmų, kad būtų stiprinamas Europos tvaraus augimo ir konkurencingumo potencialas;

               (2)remdamasi Komisijos pasiūlymais, 2010 m. liepos 13 d. Taryba priėmė rekomendaciją dėl valstybių narių ir Sąjungos ekonominės politikos bendrų gairių (2010–2014 m.), o 2010 m. spalio 21 d. – sprendimą dėl valstybių narių užimtumo politikos gairių. Abejos gairės kartu sudaro integruotas gaires, ir į jas valstybių narių buvo paprašyta atsižvelgti formuojant nacionalinę ekonominę ir užimtumo politiką;

               (3)2014 m. liepos 8 d. Taryba priėmė rekomendaciją dėl 2014 m. Lietuvos nacionalinės reformų programos ir pateikė nuomonę dėl atnaujintos 2014 m. Lietuvos konvergencijos programos;

               (4)2014 m. lapkričio 28 d. Komisija priėmė metinę augimo apžvalgą
                  4
               , kuria pradedamas 2015 m. Europos ekonominės politikos koordinavimo semestras. Tą pačią dieną Komisija pagal Reglamentą (ES) Nr. 1176/2011 priėmė Įspėjimo mechanizmo ataskaitą
                  5
               , kurioje nenurodė, kad Lietuva yra viena iš valstybių narių, dėl kurios reikės parengti nuodugnią apžvalgą;

               (5)2014 m. gruodžio 18 d. Europos Vadovų Taryba patvirtino prioritetus, pagal kuriuos reikia skatinti investuoti, spartinti struktūrines reformas ir vykdyti atsakingą augimui palankų fiskalinį konsolidavimą;

               (6)2015 m. vasario 26 d. Komisija paskelbė 2015 m. Lietuvos ataskaitą
                  6
               . Joje įvertinta Lietuvos pažanga įgyvendinant 2014 m. liepos 8 d. priimtas šaliai skirtas rekomendacijas;

               (7)2015 m. balandžio 13 d. Lietuva pateikė 2015 m. nacionalinę reformų programą, o 2015 m. balandžio 30 d. – 2015 m. stabilumo programą. Siekiant atsižvelgti į tarpusavio sąsajas, abi programos vertintos vienu metu;

               (8)šiuo metu Lietuvai taikoma Stabilumo ir augimo pakto prevencinė dalis. Savo stabilumo programoje Lietuva paprašė taikyti pensijų reformos sąlygą. Lietuvos vertinimu, biudžeto išlaidos pensijų reformai 2016 m. sudarys 0,1 % BVP. Jei Eurostatas patvirtins, kad pensijų reforma atitinka būtinas sąlygas, Taryba, atsižvelgdama į tai, kad išlaikoma tinkama patikimumo riba deficito pamatinės vertės atžvilgiu, mano, kad Lietuva 2016 m. galėtų pasinaudoti prašoma galimybe laikinai nukrypti nuo reikalaujamo koregavimo plano siekiant vidutinio laikotarpio tikslo. 2015 m. stabilumo programoje Vyriausybė planuoja, kad 2015 m. nominalus deficitas bus 1,2 % BVP, o 2018 m. jį pakeis 0,7 % BVP perteklius. Per visą programos laikotarpį Vyriausybė ketina ir toliau laikytis vidutinio laikotarpio biudžeto tikslo, kuris yra 1 % BVP struktūrinis deficitas. Stabilumo programoje numatoma, kad valdžios sektoriaus skolos santykis su BVP 2015 m. pasieks aukščiausią tašką – 42,2 %, o 2018 m. sumažės iki 33,7 %. Makroekonominis scenarijus, kuriuo grindžiamos šios biudžeto projekcijos, yra tikėtinas. Tačiau priemonės, kurias taikant būtų pasiekti planuojami deficito tikslai po 2016 m., nėra pakankamai išsamiai nurodytos. Remiantis Komisijos 2015 m. pavasario prognoze, kyla rizika, kad 2015 m. gali būti šiek tiek nukrypta nuo reikalaujamo koregavimo siekiant vidutinio laikotarpio tikslo, nes grynųjų išlaidų augimas 0,3 % BVP viršija išlaidų kriterijų. 2015–2016 m. ir struktūrinis balansas, ir išlaidų augimas gerokai nukrypsta nuo reikalaujamo koregavimo plano; tai rodo didelio nuokrypio riziką 2016 m. Todėl abejais metais reikės papildomų priemonių. Remdamasi stabilumo programos vertinimu ir atsižvelgdama į Komisijos 2015 m. pavasario prognozę, Taryba mano, kad yra rizika, jog Lietuva nesilaikys Stabilumo ir augimo pakto nuostatų. Be to, nepaisant pastarojo meto pažangos, dabartinę fiskalinę sistemą reikėtų toliau tobulinti stiprinant jos privalomąjį pobūdį ir užtikrinant visišką atitiktį ES fiskalinėms nuostatoms. Lietuvos mokestinės pajamos labai priklauso nuo netiesioginio ir darbo jėgos apmokestinimo, o pajamos iš aplinkosaugos arba turto apmokestinimo vis dar labai nedidelės. Lietuvai tebekyla problemų dėl mokestinių prievolių, visų pirma susijusių su PVM, vykdymo;

               (9)dėl demografinių priežasčių, migracijos ir prastų sveikatos priežiūros sistemos rezultatų Lietuvoje labai mažėja darbingo amžiaus gyventojų. Nuolat žemas dalyvavimo mokymosi visą gyvenimą programose lygis nepadeda stiprinti žmogiškojo kapitalo, gerinti įsidarbinimo galimybių ar didinti produktyvumo. Mokyklose prastus pagrindinius gebėjimus turinčių moksleivių skaičius didesnis nei vidurkis, ir tai rodo, kad reikia modernizuoti mokytojų rengimą ir skatinti tęstinį profesinį tobulinimąsi. Švietimo ir mokymo pasiūla ne visada atitinka darbo rinkos poreikius. Vidurinio mokslo įstaigose pagal profesinio rengimo ir mokymo programas besimokančių moksleivių dalis yra maža. Lietuva imasi priemonių, kuriomis siekiama tobulinti ir plėsti pameistrystės ir mokymosi darbo vietoje programas, tačiau tokių programų skaičius ir kokybė vis dar nepakankami. Lovų skaičius ligoninėse vienam gyventojui vis dar didelis, palyginti su kitomis ES šalimis, – tai rodo, kad sveikatos priežiūros paslaugų srityje gali būti tam tikrų netolygumų. Kartu bendros valstybės investicijos į sveikatos priežiūros sektorių tebėra mažos. Dažni neoficialaus atsiskaitymo už sveikatos priežiūros paslaugas atvejai, apie kuriuos pranešta, ir susirūpinimas dėl korupcijos per medicinos prekių viešojo pirkimo procedūras rodo, kad būtina gerinti sveikatos priežiūros sistemos valdymą;

               (10)pensijų reformos priemonės, kurių imtasi, yra nepakankamos, kad būtų išspręsta pensijų sistemos tvarumo vidutiniu laikotarpiu problema. Teisės aktais nustatytas pensinis amžius laipsniškai didinamas iki 2026 m., tačiau pensijų sistemoje neatsižvelgiama į tikėtinos gyvenimo trukmės rodiklius. Be to, pensijų indeksavimo taisyklės yra neaiškios. Žemas dalyvavimo savanoriško pensijų kaupimo sistemose lygis ir profesinių pensijų sistemų nebuvimas kelia riziką, kad pensijos ateityje gali būti neadekvačios. Vyriausybė ketina įgyvendinti visapusišką pensijų sistemos reformą, kuri būtų platesnio socialinio modelio dalis. Tačiau ši strategija dar iki galo neparengta ir nepriimta, pirma būtina užbaigti konsultacijas su socialiniais partneriais. Lietuva pradėjo taikyti pagyvenusiems žmonėms skirtas finansinės paramos priemones ir finansines paskatas įdarbinti vyresnio amžiaus darbuotojus. Tačiau visapusiškos aktyvaus senėjimo strategijos dar nėra;

               (11)daugiau nei 30 % Lietuvos gyventojų kyla skurdo rizika. Dėl piniginės socialinės paramos reformos ir geresnės ekonominės padėties poveikio labai sumažėjo socialinės paramos gavėjų skaičius ir išlaidų, skiriamų šiai paramai, dydis. Vis dėlto aktyvios darbo rinkos priemonės ir kitos paramos gavėjams remti skirtos paslaugos vis dar nepakankamos;

               (12)Lietuva padarė didelę pažangą pertvarkydama valstybės įmones ir priėmė teisės aktus, kad užtikrintų ilgalaikį reformų poveikį. Vyriausybė užbaigė komercinės ir nekomercinės veiklos atskyrimą, kuris dabar atskleidžiamas metinėse ataskaitose. Likusios valstybės įmonės iki 2015 m. rugsėjo mėn. pabaigos privalo paskirti nepriklausomus valdybos narius;

               (13)atsižvelgdama į Europos semestrą, Komisija atliko išsamią Lietuvos ekonominės politikos analizę ir ją paskelbė 2015 m. šalies ataskaitoje. Be to, ji įvertino stabilumo programą ir nacionalinę reformų programą, taip pat įvertino veiksmus, kurių Lietuva ėmėsi atsižvelgdama į ankstesniais metais jai skirtas rekomendacijas. Komisija įvertino ne tik jų svarbą tvariai fiskalinei ir socialinei bei ekonominei Lietuvos politikai, bet ir tai, kaip laikomasi ES taisyklių ir gairių, nes ES priemonėmis prisidedant prie būsimų nacionalinių sprendimų būtina stiprinti bendrą Europos Sąjungos ekonomikos valdymą. Jos rekomendacijos atsižvelgiant į Europos semestrą pateiktos toliau išdėstytose 1–3 rekomendacijose;

               (14)atsižvelgdama į šį vertinimą, Taryba išnagrinėjo Lietuvos stabilumo programą ir savo nuomonę
                  7
                visų pirma pateikė toliau išdėstytoje 1 rekomendacijoje;

               (15)atsižvelgdama į Europos semestrą, Komisija taip pat atliko visos euro zonos ekonominės politikos analizę. Remdamasi šia analize, Taryba pateikė konkrečias rekomendacijas valstybėms narėms, kurių valiuta yra euro. Lietuva taip pat turėtų užtikrinti, kad tos rekomendacijos būtų visiškai ir laiku įgyvendintos,

               REKOMENDUOJA Lietuvai 2015–2016 m. imtis šių veiksmų:

               1.2015 m. vengti nuokrypio nuo vidutinio laikotarpio tikslo ir užtikrinti, kad 2016 m. nuokrypis neviršytų leidžiamos ribos, susijusios su sistemine pensijų reforma. Išplėsti mokesčių bazę ir pagerinti mokestinių prievolių vykdymą.

               2.Spręsti darbingo amžiaus gyventojų mažėjimo problemą didinant švietimo sistemos suteikiamų įgūdžių atitiktį darbo rinkos poreikiams, gerinant su pagrindiniais gebėjimais susijusius rezultatus ir sveikatos priežiūros sistemos rezultatus; sumažinti didelį mokesčių pleištą mažas pajamas gaunantiems asmenims, perkeliant mokesčių naštą kitiems šaltiniams, kurių apmokestinimas mažiau kenkia ekonomikos augimui.

               3.Imtis visapusiškos pensijų sistemos reformos, pagal kurią būtų sprendžiama ir pensijų adekvatumo problema. Padidinti bedarbių pašalpų ir piniginės socialinės paramos aprėptį ir adekvatumą ir sudaryti geresnes sąlygas įsidarbinti darbo ieškantiems asmenims.

               Priimta Briuselyje

                     Tarybos vardu

                     Pirmininkas

                     (1)
                  OL L 209, 1997 8 2, p. 1.

                     (2)
                  COM(2015) 264.

                     (3)
                  P8_TA(2015)0067, P8_TA(2015)0068, P8_TA(2015)0069.

                     (4)
                  COM(2014) 902.

                     (5)
                  COM(2014) 904.

                     (6)
                  SWD(2015) 34 final.

                     (7)
                  Pagal Tarybos reglamento (EB) Nr. 1466/97 5 straipsnio 2 dalį.