Svarbus teisinis pranešimas

|

52007SC0288

Rekomendacija Tarybos nuomonė pagal 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1466/97 5 straipsnio 3 dalį dėl atnaujintos 2006–2010 m. Belgijos stabilumo programos  /* SEK/2007/0288 galutinis */

	[pic] | EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA |Briuselis, 7.3.2007SEK(2007) 288 galutinisRekomendacijaTARYBOS NUOMONĖpagal 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1466/97 5 straipsnio 3 dalį dėl atnaujintos 2006–2010 m. Belgijos stabilumo programos(pateikta Komisijos)AIŠKINAMASIS MEMORANDUMASBendrosios aplinkybės1998 m. liepos 1 d. įsigaliojusio Stabilumo ir augimo pakto pagrindinis tikslas yra patikimi valstybės finansai – priemonė sudaryti geresnes sąlygas kainų stabilumui ir tvirtam tvariam augimui, leidžiančiam kurti naujas darbo vietas. 2005 m. Pakto reforma pripažįstamas jo naudingumas įtvirtinant fiskalinę drausmę, taip pat siekiama stiprinti jo efektyvumą, ekonominius pagrindus ir užtikrinti ilgalaikį valstybės finansų tvarumą.Tarybos reglamente (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei koordinavimo[1], kuris yra Stabilumo ir augimo pakto dalis, nustatyta, kad valstybės narės turi pateikti Tarybai ir Komisijai stabilumo arba konvergencijos programas ir kasmetinius atnaujintus programų variantus (bendrą valiutą įvedusios valstybės narės pateikia (atnaujintas) stabilumo programas, o bendros valiutos neįvedusios valstybės narės pateikia (atnaujintas) konvergencijos programas). Pirmoji Belgijos stabilumo programa buvo pateikta 1998 m. gruodžio mėn. Remdamasi reglamentu, atsižvelgdama į Komisijos rekomendaciją ir pasikonsultavusi su Ekonomikos ir finansų komitetu, 1999 m. kovo 15 d. Taryba pateikė nuomonę dėl programos. Pagal tą pačią procedūrą atnaujintas stabilumo ir konvergencijos programas vertina Komisija ir nagrinėja minėtasis komitetas; jas taip pat gali nagrinėti Taryba.Atnaujintos programos vertinimo aplinkybėsKomisija išnagrinėjo naujausią 2006 m. gruodžio 13 d. pateiktą atnaujintą Belgijos stabilumo programą ir priėmė rekomendaciją dėl Tarybos nuomonės apie ją (žr. apibrauktą tekstą, kuriame pateikti pagrindiniai vertinimo aspektai).Siekiant apibūdinti aplinkybes, kurioms esant vertinama atnaujintoje stabilumo programoje pateikta biudžeto strategija, tolesniuose punktuose pateikiama apibendrinta informacija:1.  ekonominės veiklos ir biudžeto rezultatai per pastaruosius dešimt metų,2.  naujausias šalies padėties pagal Stabilumo ir augimo pakto prevencinę funkciją įvertinimas (Tarybos nuomonės dėl ankstesnės atnaujintos stabilumo programos santrauka) bei3.  Komisijos atliktas 2006 m. gruodžio mėn. nacionalinės reformų programos vertinimas.Naujausi ekonominės veiklos ir biudžeto rezultataiRemiantis pastarųjų dešimties metų analize, galima daryti išvadą, kad apskritai Belgijos ekonominis ciklas yra labai panašus į kitų euro zonos šalių; ekonomikos augimas taip pat panašus. Tai dar svarbiau dėl to, kad kartu Belgijoje buvo vykdomas fiskalinis konsolidavimas, daug didesnis už visos euro zonos, kuriuo užbaigtas ilgas didelio biudžeto deficito laikotarpis. Nuo 2000 m. Belgija siekia išlaikyti subalansuotą biudžetą (arba – iki šiol nesėkmingai – pasiekti perteklių), bet taip pat siekdama šio tikslo ir toliau remiasi vienkartinėmis priemonėmis. Didelis valstybės skolos santykio sumažinimas padarė teigiamą poveikį vidaus paklausai ir vartotojų pasitikėjimui. Per pastarąjį dešimtmetį namų ūkių santaupų rodiklis sumažėjo nuo 20 % 1995 m. iki maždaug 13 % 2005 m. Grynojo eksporto poveikis ekonomikos augimui taip pat buvo teigiamas, bet Belgija praranda didelę rinkų dalį – ateityje tai galėtų kelti grėsmę užimtumui ir augimui. Prasti Belgijos eksporto rezultatai iš dalies susiję su jos eksporto struktūra, bet taip pat su brangia darbo jėga. Neribotą laiką teikiamos bedarbio pašalpos, vyresnio amžiaus bedarbiams keliami nedideli aktyvios darbo paieškos reikalavimai ir palankios ankstyvo išėjimo į pensiją sistemos lemia tai, kad dalyvavimas darbo rinkoje yra vienas iš mažiausių euro zonoje (ypač vyresnio amžiaus darbuotojų).Tarybos nuomonėje dėl ankstesnės programos pateiktas įvertinimas2006 m. vasario 14 d. Taryba priėmė nuomonę dėl ankstesnės atnaujintos 2005–2009 m. stabilumo programos. Taryba laikėsi nuomonės, kad „apskritai biudžeto būklė yra gera, o programoje numatytas tolesnis skolos, kuri vis dar yra didelė, mažinimas yra puikus fiskalinės politikos, vykdomos laikantis Pakto, pavyzdys. Tai, kad laikotarpio pradžioje remiamasi vienkartinėmis priemonėmis, rodo, kad reikia greičiau vykdyti struktūrinį konsolidavimą.“ Taryba paragino Belgiją „apsvarstyti priemones, kad būtų užkirstas kelias struktūrinio balanso blogėjimui 2006 m., ir įgyvendinti būtinas priemones, kad ateinančiais metais būtų pasiekti plataus užmojo biudžeto tikslai“.Komisijos atliktas nacionalinės reformų programos vertinimas2006 m. spalio 16 d. Belgija pateikė nacionalinės reformų programos įgyvendinimo ataskaitą, numatytą atnaujintoje Lisabonos strategijoje ekonomikos augimui ir darbo vietų kūrimui. Belgijos nacionalinėje reformų programoje yra nurodyti šie pagrindiniai uždaviniai ir prioritetai: valstybės finansų tvarumas; darbo jėgos sąnaudų mažinimas; dinamiškesnės darbo rinkos kūrimas; ekonomikos skatinimas vykdant investicijas ir reformas; socialinės apsaugos sistemos stiprinimas bei aplinkos apsaugos ir ekonomikos augimo sąveikos didinimas.Komisijos atliktas šios programos įvertinimas (priimtas kaip 2006 m. gruodžio mėn. metinės pažangos ataskaitos [2] dalis) parodė, kad įgyvendindama ir sustiprindama 2005–2008 m. nacionalinę reformų programą Belgija daro tinkamą pažangą. Nors turint omenyje senėjančią visuomenę yra tam tikras pavojus valstybės finansų tvarumui, apskritai vykdoma tinkama politika. Nepaisant vidutinės pažangos mokslinių tyrimų ir plėtros srityje, Belgija įgyvendina mikroekonomines priemones, apie kurias pranešta, ir stiprina esamas reformas tam, kad didėtų investicijos. Užimtumo srities padėtis ne tokia aiški, todėl reikia imtis veiksmų siekiant visos ES užimtumo lygio, ypač vyresnio amžiaus žmonių, tikslų.Atsižvelgus į nustatytas stipriąsias ir silpnąsias vietas, Belgijai rekomenduota imtis tolesnių veiksmų siekiant mažinti darbo apmokestinimą ir regioninius nedarbo skirtumus.Pagrindiniai vertinimo aspektai Kaip reikalaujama Tarybos reglamento (EB) Nr. 1466/97 5 straipsnio 1 dalyje (stabilumo programų atveju) ir 9 straipsnio 1 dalyje (konvergencijos programų atveju), vertinimas apima šiuos aspektus: ar ekonominės prielaidos, kuriomis yra grindžiama programa, yra patikimos; valstybės narės pateiktas vidutinės trukmės biudžeto tikslas ir tai, ar koregavimo planas siekiant to tikslo yra tinkamas; ar priemonės, kurių imtasi ir (arba) kurios pasiūlytos siekiant laikytis koregavimo plano, yra pakankamos, kad per visą ciklą būtų pasiektas vidutinės trukmės tikslas; vertinant vidutinės trukmės tikslui pasiekti skirtą koregavimo planą, ar daugiau koregavimo pastangų dedama ekonomikos pakilimo laikotarpiais, o esant ekonomikos nuosmukiui jų gali būti dedama mažiau. Euro zonos ir VKM II valstybių narių atveju – ar valstybė narė užtikrina metinį pagal ciklą pakoreguoto balanso gerėjimą, neskaitant vienkartinių ir kitų laikinųjų priemonių, t. y. 0,5 % BVP, kad būtų pasiektas vidutinės trukmės tikslas; nustatant vidutinės trukmės tikslui pasiekti skirtą koregavimo planą (jo dar nepasiekusioms valstybėms narėms) arba leidžiant laikinai nukrypti nuo vidutinės trukmės tikslo (jį pasiekusioms valstybėms narėms) – kaip įgyvendinamos svarbiausios struktūrinės reformos, turinčios tiesioginį ilgalaikį išlaidų mažinimo poveikį (įskaitant potencialaus augimo skatinimą) ir todėl darančios išmatuojamą poveikį ilgalaikiam valstybės finansų tvarumui (su sąlyga, kad būtų išlaikyta pakankama patikimumo riba 3 % BVP pamatinės vertės atžvilgiu ir kad programos laikotarpiu biudžeto būklė vėl priartėtų prie vidutinės trukmės tikslo), ypatingą dėmesį skiriant pensijų reformoms, kuriomis įvedama kelių pakopų sistema, kurioje yra viena privalomojo pensijų kaupimo pakopa; ar valstybės narės ekonominės politikos kryptys atitinka bendrąsias ekonominės politikos gaires. Programoje pateiktų makroekonominių prielaidų patikimumas įvertintas atsižvelgus į Komisijos tarnybų 2006 m. rudens prognozę ir pasinaudojus bendrai sutarta potencialios gamybos apimties ir pagal ciklą pakoreguoto balanso apskaičiavimo metodika. Programos atitikties bendrosioms ekonominės politikos gairėms įvertinime atsižvelgiama į bendrąsias ekonominės politikos gaires valstybės finansų srityje, kurios įtrauktos į integruotas 2005–2008 m. gaires. Vertinime taip pat nagrinėjami šie klausimai: skolos santykio pokyčiai ir ilgalaikio valstybės finansų tvarumo perspektyvos, kuriems reikėtų skirti pakankamą dėmesį vykdant biudžeto būklės priežiūrą, kaip pažymėta 2005 m. kovo 20 d. Tarybos pranešime „Stabilumo ir augimo pakto įgyvendinimo tobulinimas“. 2006 m. spalio 12 d. Komisijos komunikate nustatytas ilgalaikio tvarumo vertinimo metodas[3]; valstybių narių pagal Lisabonos strategiją ekonomikos augimui ir darbo vietų kūrimui pateiktų nacionalinių reformų programų integracijos laipsnis. 2005 m. birželio 7 d. ECOFIN tarybos apibendrinamosiose pastabose Europos Vadovų Tarybai dėl bendrosios ekonominės politikos gairių nurodyta, kad nacionalinės reformų programos turėtų būti suderintos su stabilumo ir konvergencijos programomis; atitiktis elgesio kodeksui[4], kuriame, inter alia, reikalaujama, kad stabilumo ir konvergencijos programų struktūra ir visos duomenų lentelės būtų vienodos. |-  RekomendacijaTARYBOS NUOMONĖpagal 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1466/97 5 straipsnio 3 dalį dėl atnaujintos 2006–2010 m. Belgijos stabilumo programosEUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį,atsižvelgdama į 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei koordinavimo[5], ypač į jo 5 straipsnio 3 dalį,atsižvelgdama į Komisijos rekomendaciją,pasikonsultavusi su Ekonomikos ir finansų komitetu,PAREIŠKĖ TOKIĄ NUOMONĘ:4.  [2007 m. kovo 27 d.] Taryba išnagrinėjo atnaujintą Belgijos stabilumo programą, kuri apima 2006–2010 m.[6].5.  Makroekonominiame scenarijuje, kuriuo pagrįsta programa, numatoma, kad realiojo BVP augimas sumažės nuo 2,7 % 2006 m. iki vidutiniškai 2,2 % per likusį programos laikotarpį. Remiantis šiuo metu turima informacija, šis scenarijus pagrįstas patikimomis augimo prielaidomis. Programoje pateiktos infliacijos prognozės taip pat yra tikroviškos.6.  Komisijos tarnybų 2006 m. rudens prognozėje numatyta, kad 2006 m. valdžios sektoriaus deficitas bus 0,2 % BVP, palyginti su ankstesnėje atnaujintoje stabilumo programoje nustatytu siektinu subalansuotu biudžetu. Nors ciklo sąlygos 2006 m. buvo daug geresnės nei numatyta ankstesnėje atnaujintoje programoje, ir išlaidos kito iš esmės taip, kaip buvo planuota, pajamos buvo mažesnės nei buvo planuota (visų pirma dėl to, kad buvo nepakankamai numatytas 2001 m. tiesioginių mokesčių reformos paskutinės stadijos poveikis, kuris išaiškėjo 2006 m. antroje pusėje). Siekiant (iš dalies) kompensuoti negautas pajamas ir užtikrinti subalansuotą galutinį biudžetą, daugiau naudotasi vienkartinėmis priemonėmis. Dėl to struktūrinis balansas (t. y. pagal ciklą pakoreguotas balansas atėmus vienkartines ir kitas laikinąsias priemones) 2006 m. smarkiai pablogėjo.7.  Pagrindinis programoje pateiktos vidutinės trukmės biudžeto strategijos tikslas – užtikrinti vis dar didelio skolos santykio (apie 90 % 2006 m.) mažinimo iki mažiau kaip 75 % BVP 2010 m. tęstinumą, tam laipsniškai pasiekti nominalaus biudžeto pertekliaus (nuo 0,3 % BVP 2007 m. iki 0,9 % 2010 m.) ir taip pasirengti būsimam su senėjančia visuomene susijusiam sukrėtimui. Numatoma, kad pirminis perteklius, kuris mažėja nuo 2001 m. (kai jis buvo 7 % BVP), stabilizuosis ties maždaug 4,1 % BVP verte. Koregavimas yra beveik visiškai susijęs su mažėjančiomis išlaidomis – 2006–2010 m. jos mažėja 1,25 % procentinio punkto BVP. Išlaidų mažėjimas daugiausia reiškia mažėjančias palūkanų išlaidas (0,75 procentinio punkto) – jos mažėja dėl tolesnio skolos mažinimo ir iš dalies atsveriamos mažėjančiomis valstybės pajamomis (0,5 procentinio punkto). Po 2007 m. programoje pateiktos prognozės iš esmės atitinka nesikeičiančios politikos prielaidą, nors programoje taip pat (vienareikšmiškai) remiamasi tolesnėmis vienkartinėmis priemonėmis siekiant biudžeto tikslų. Ši strategija iš esmės panaši į ankstesnėje atnaujintoje stabilumo programoje pateiktą strategiją makroekonominiam scenarijui iš esmės nesikeičiant.8.  Programoje nepateikiama informacijos apie naudojamas vienkartines ir kitas laikinąsias priemones po 2007 m., todėl remiantis programoje pateikta informacija neįmanoma apskaičiuoti struktūrinio balanso nuo 2008 m. Darant prielaidą, kad santykinis vienkartinių priemonių poveikis po 2007 m. nesikeis, planuojama, kad pagal bendrai sutartą metodiką apskaičiuotas struktūrinis balansas pagerės nuo maždaug -0,4 % BVP 2006 m. iki 0,7 % programos laikotarpio pabaigoje. Kaip ir ankstesnėje atnaujintoje stabilumo programoje, šioje programoje pateiktas biudžeto būklės vidutinės trukmės tikslas – 0,5 % BVP struktūrinis perteklius, kuris, kaip teigiama programoje, „darant prielaidą, kad vienkartinių priemonių poveikis neviršys 0,4 % BVP, bus pasiektas iki 2008 m.“. Tai yra metais vėliau nei buvo numatyta ankstesnėje atnaujintoje programoje. Kadangi vidutinės trukmės tikslas yra didesnis už mažiausią vertę (t. y. maždaug 1,25 % BVP deficitas), pasiekus šį tikslą turėtų atsirasti patikimumo riba, neleidžianti susidaryti perviršiniam deficitui. Vidutinės trukmės tikslas atitinka euro zonai ir VKM II valstybėms narėms Stabilumo ir augimo pakte bei elgesio kodekse nustatytas ribas ir yra daug didesnis nei turėtų būti pagal skolos santykį ir vidutinį potencialų gamybos apimties augimą ilgalaikiu laikotarpiu.9.  Biudžetas gali būti vykdomas šiek tiek prasčiau nei planuota programoje. Visų pirma 2007 m., daugiausia dėl to, kad biudžetas šiek tiek per daug optimistiškas ir kartais nepakanka smulkesnės informacijos apie numatomas priemones (įskaitant vienkartines priemones nekilnojamojo turto pardavimo arba viešųjų įmonių pensijų įsipareigojimų perėmimo srityje, kurios nedetalizuotos). Apskritai Belgijos rezultatai siekiant nominalių biudžeto tikslų yra geri, tačiau siekiant 2007 m. tikslo būtina imtis papildomų priemonių. Nors Belgijoje įprasta einamaisiais metais priimti didelius biudžeto pakeitimus, jie gali būti atidėti dėl 2007 m. birželio mėn. suplanuotų nacionalinių rinkimų. Prastesni nei siekiama 2007 m. biudžeto rezultatai taip pat darytų įtaką vėlesniems metams. Taip pat esama pavojaus, kad pasibaigusios vienkartinės priemonės laikotarpiu nuo 2008 m. nebus pakeistos struktūrinėmis.10.  Įvertinus šiuos pavojus, programoje apibrėžtos biudžeto kryptys gali būti nepakankamos užtikrinti, kad vidutinės trukmės tikslas būtų pasiektas iki 2008 m., kaip numatyta programoje. Vis dėlto, kaip minėta, vidutinės trukmės tikslas yra didesnis nei galėtų būti atsižvelgiant į skolos santykį ir vidutinį potencialų gamybos apimties augimą ilguoju laikotarpiu. Biudžeto strategijos pakanka, kad nuo 2008 m. būtų pasiekta Paktą atitinkanti struktūrinė biudžeto būklė. Be to, dėl programoje numatomų biudžeto krypčių susidaro pakankama patikimumo riba, kad esant įprastiniams makroekonominiams svyravimams nebūtų viršyta 3 % BVP deficito riba per visą programos laikotarpį. Koregavimo tempas pagal programą siekiant vidutinės trukmės tikslo turėtų būti didesnis, kad atitiktų Stabilumo ir augimo paktą, pagal kurį metinis struktūrinio balanso pagerėjimas euro zonos ir VKM II valstybėse narėse turėtų atitikti 0,5 % BVP vertę, o koregavimo pastangų turėtų būti dedama daugiau ekonomikos pakilimo laikotarpiu ir mažiau – nuosmukio laikotarpiu. Pažymėtina, kad, turint omenyje minėtus pavojus, koregavimas siekiant vidutinės trukmės tikslo gali nesiekti tos vertės jau 2007 m. ir smarkiai sulėtėti vėliau, nors Belgija ir neišgyvena ekonominio nuosmukio.11.  Programoje teigiama, kad 2006 m. skola buvo 87,7 % BVP, bet čia neįskaičiuota valstybės prisiimta 2005 m. geležinkelio įmonės SNCB skola, kuri, Eurostato nuomone, tais pačiais metais skolą padidintų 1,7 % BVP. Dėl to, Komisijos tarnybų vertinimu, bendroji valstybės skola 2006 m. yra 89,4 % BVP, t. y. vis dar smarkiai viršija Sutartyje nustatytą 60 % BVP pamatinę vertę, nors ir labai sumažėjo per keletą paskutinių metų. Programoje numatoma, kad skolos santykis sparčiai mažės (per programos laikotarpį – apytiksliai 15 procentinių punktų). Įvertinus šiuos pavojus ir visų pirma minėtus pavojus biudžeto tikslams, tikėtina, kad skolos santykio raida bus šiek tiek mažiau palanki, nei numatoma programoje. Vis dėlto programos laikotarpiu skolos santykis vis dar pakankamai artėja prie pamatinės vertės.12.  Ilgalaikis senėjančios visuomenės poveikis Belgijos biudžetui viršija ES vidurkį, pirmiausia dėl smarkiai per ateinančius dešimtmečius didėsiančių pensijų išlaidų, kaip BVP dalies. Pradinė biudžeto būklė esant dideliam pirminiam pertekliui, nors ir mažesniam nei 2005 m., padeda sušvelninti numatomą ilgalaikį senėjančios visuomenės poveikį biudžetui, bet jos nepakanka smarkiai padidėjančioms išlaidoms visiškai kompensuoti. Be to, dabartinis bendrosios skolos lygis, nors ir mažėja, vis dar smarkiai viršija Sutartyje nustatytą pamatinę vertę. Siekiant tvariai sumažinti skolos santykį, būtina ilgą laiką išlaikyti didelį pirminį perteklių – tai padėtų mažinti valstybės finansų tvarumo riziką. Apskritai Belgijos valstybės finansų tvarumo rizika yra vidutinė.13.  Stabilumo programoje nepateiktas 2006 m. spalio mėn. nacionalinės reformų programos įgyvendinimo ataskaitos bendro poveikio kokybinis įvertinimas, susijęs su fiskalinės politikos strategija vidutinės trukmės laikotarpiu. Be to, joje nėra susistemintos informacijos apie tiesiogines biudžeto išlaidas arba sutaupytas lėšas, atsirandančias dėl nacionalinėje reformų programoje numatytų pagrindinių reformų, bet biudžeto prognozėse atsižvelgiama į nacionalinėje reformų programoje nurodytų veiksmų poveikį valstybės finansams. Stabilumo programoje numatytos priemonės valstybės finansų srityje dera su priemonėmis, numatytomis nacionalinėje reformų programoje. Pažymėtina, kad abiejose programose numatoma laipsniškai įgyvendinti „Kartų paktą“ (visapusišką užimtumo didinimo ir socialinės apsaugos stiprinimo planą), toliau laipsniškai mažinti darbo apmokestinimą ir priimti mokslinių tyrimų ir verslumo skatinimo priemones.14.  Programoje pateikta biudžeto strategija iš esmės atitinka bendrąsias ekonominės politikos gaires, įtrauktas į integruotas 2005–2008 m. gaires.15.  Kiek tai susiję su duomenų pateikimo reikalavimais, nustatytais elgesio kodekse dėl stabilumo ir konvergencijos programų, programoje trūksta tam tikrų privalomų ir neprivalomų duomenų[7].Galima daryti bendrą išvadą, kad nuoseklus vis dar didelės skolos mažinimas yra fiskalinės politikos, vykdomos laikantis Pakto, pavyzdys. Nors programoje numatoma laipsniškai pasiekti perteklių (visų pirma mažinant palūkanų išlaidas) pradedant nuo nominaliu požiūriu subalansuotos būklės, vis dėlto siekiant biudžeto tikslų kyla pavojų. Nepaisant to, vidutinės trukmės tikslą numatoma pasiekti per programos laikotarpį.Atsižvelgiant į pirmiau pateiktą įvertinimą, Belgija raginama:(i) užtikrinti, kad 2007 m. biudžeto tikslas būtų pasiektas, ir padidinti koregavimo tempą siekiant vidutinės trukmės tikslo vėlesniais metais, dėl to taip pat mažinant naudojamų vienkartinių priemonių apimtį;(ii) atsižvelgiant į didelį skolos lygį ir prognozuojamą su senėjančia visuomene susijusių išlaidų didėjimą, padidinti ilgalaikį valstybės finansų tvarumą, bent jau pasiekiant vidutinės trukmės tikslą ir imantis priemonių toliau mažinti su senėjančia visuomene susijusias išlaidas.Pagrindinių makroekonominių ir biudžeto prognozių palyginimas2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 | 2010 |Realusis BVP (pokytis, %) | 2006 m. gruodžio mėn. SP | 1,2 | 2,7 | 2,2 | 2,1 | 2,2 | 2,2 |2006 m. lapkričio mėn. KOM | 1,1 | 2,7 | 2,3 | 2,2 | nėra duomenų | nėra duomenų |2005 m. gruodžio mėn. SP | 1,4 | 2,2 | 2,1 | 2,3 | 2,2 | nėra duomenų |SVKI infliacija (%) | 2006 m. gruodžio mėn. SP | 2,5 | 2,4 | 1,9 | 1,8 | 1,8 | 1,9 |2006 m. lapkričio mėn. KOM | 2,5 | 2,4 | 1,8 | 1,7 | nėra duomenų | nėra duomenų |2005 m. gruodžio mėn. SP | 2,9 | 2,8 | 2,0 | 1,9 | 1,7 | nėra duomenų |Gamybos apimties atotrūkis (% potencialiojo BVP) | 2006 m. gruodžio mėn. SP1 | -0,8 | -0,3 | -0,4 | -0,4 | -0,4 | -0,3 |2006 m. lapkričio mėn. KOM5 | -1,0 | -0,6 | -0,6 | -0,7 | nėra duomenų | nėra duomenų |2005 m. gruodžio mėn. SP1 | -0,8 | -0,6 | -0,6 | -0,5 | -0,4 | nėra duomenų |Valdžios sektoriaus balansas (% BVP) | 2006 m. gruodžio mėn. SP | 0,1 -2,3* | 0,0 | 0,3 | 0,5 | 0,7 | 0,9 |2006 m. lapkričio mėn. KOM | -2,3 | -0,2 | -0,5 | -0,5 | nėra duomenų | nėra duomenų |2005 m. gruodžio mėn. SP | 0,0 | 0,0 | 0,3 | 0,5 | 0,7 | nėra duomenų |Pirminis balansas (% BVP) | 2006 m. gruodžio mėn. SP | 4,3 1,9* | 4,1 | 4,2 | 4,1 | 4,1 | 4,2 |2006 m. lapkričio mėn. KOM | 1,9 | 3,9 | 3,4 | 3,2 | nėra duomenų | nėra duomenų |2005 m. gruodžio mėn. SP | 4,3 | 4,1 | 4,2 | 4,1 | 4,1 | nėra duomenų |Pagal ciklą pakoreguotas balansas (% BVP) | 2006 m. gruodžio mėn. SP1 | 0,8 -1,6* | 0,2 | 0,5 | 0,7 | 0,9 | 1,1 |2006 m. lapkričio mėn. KOM | -1,7 | 0,1 | -0,1 | -0,1 | nėra duomenų | nėra duomenų |2005 m. gruodžio mėn. SP1 | 0,4 | 0,3 | 0,6 | 0,8 | 0,9 | nėra duomenų |Struktūrinis balansas2 (% BVP) | 2006 m. gruodžio mėn. SP3 | nėra duomenų | -0,4 | 0,1 | nėra duomenų | nėra duomenų | nėra duomenų |2006 m. lapkričio mėn. KOM4 | 0,2 | -0,7 | -0,2 | -0,1 | nėra duomenų | nėra duomenų |2005 m. gruodžio mėn. SP | 0,0 | -0,3 | 0,4 | 0,7 | 0,9 | nėra duomenų |Bendroji valstybės skola (% BVP) | 2006 m. gruodžio mėn. SP | 91,5 93,2* | 87,7 89,4* | 83,9 85,6* | 80,4 82,1* | 76,6 78,3* | 72,6 74,3* |2006 m. lapkričio mėn. KOM | 93,2 | 89,4 | 86,3 | 83,2 | nėra duomenų | nėra duomenų |2005 m. gruodžio mėn. SP | 94,3 | 90,7 | 87,0 | 83,0 | 79,1 | nėra duomenų |Pastabos: |1Komisijos tarnybų apskaičiavimai remiantis programoje pateikta informacija. |2Pagal ciklą pakoreguotas balansas (kaip ir pirmesnėse eilutėse), atmetus vienkartines ir kitas laikinąsias priemones. |3Vienkartinės ir kitos laikinosios priemonės pagal programą (0,6 % BVP 2006 m. ir 0,4 % BVP 2007 m. – dėl visų deficitas mažėja). Programoje nepateikiama informacijos apie vėlesnių metų vienkartines priemones. |4Vienkartinės ir kitos laikinosios priemonės pagal Komisijos tarnybų 2006 m. rudens prognozę (2,0 % BVP 2005 m., dėl kurių deficitas didėja; 0,8 % 2006 m. ir 0,1 % 2007 m. – dėl abiejų deficitas mažėja). |5Remiantis numatomu 2,2 %, 2,3 %, 2,3 % ir 2,2 % potencialiu augimu atitinkamai 2005–2008 m. |*2005 m. deficito ir skolos vertės, pateiktos programoje, neatitinka ESS95. 2006 m. spalio 23 d. Eurostatas iš dalies pakeitė deficito ir skolos duomenis, apie kuriuos pranešė Belgija, atsižvelgdamas į valstybės prisiimtą (FIF/FSI, Fonds de l'infrastructure ferroviaire/Fonds voor spoorweginfrastructuur) 2005 m. geležinkelio įmonės SNCB/NMBS 7 400 mln. EUR (2,5 % BVP) skolą (žr. Eurostato pranešimą spaudai Nr. 139/2006). Vadovaujantis ESS95 taisyklėmis, jos poveikis 2005 m. valstybės biudžeto deficitui atitinka tą pačią sumą; poveikis valstybės skolai 2005 m. pabaigoje sudaro 5 200 mln. EUR (1,7 % BVP, atsižvelgiant į dalinį grąžinimą tais metais). Eurostato iš dalies pakeisti 2005 m. duomenys pažymėti žvaigždute. Žvaigždute pažymėtus 2006–2010 m. skolos duomenis Komisijos tarnybos „mechaniškai“ pakoregavo tam, kad būtų laikomasi ESS95. Skolos vertės pakoreguotos remiantis technine prielaida, kad FIF/FSI skola nesikeis. |Šaltinis: |Stabilumo programa (SP); Komisijos tarnybų 2006 m. rudens ekonominė prognozė (KOM); Komisijos tarnybų apskaičiavimai. |[1] OL L 209, 1997 8 2, p. 1. Reglamentas su pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 1055/2005 (OL L 174, 2005 7 7, p. 1). Visus šiame tekste nurodytus dokumentus galima rasti šioje tinklavietėjehttp://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.[2] Komisijos komunikatas pavasario Europos Vadovų Tarybai „Atnaujintos Lisabonos strategijos ekonomikos augimui ir darbo vietų kūrimui įgyvendinimas. Rezultatų pateikimo metai“, 2006 12 12, KOM(2006) 816.[3] Komisijos komunikatas Tarybai ir Europos Parlamentui „Ilgalaikis valstybės finansų tvarumas ES“, 2006 10 12, KOM(2006) 574 ir 2006 m. Europos Komisijos Ekonomikos ir finansų reikalų generalinio direktorato dokumentas „Ilgalaikis valstybės finansų tvarumas Europos Sąjungoje“, leidinys European Economy , Nr. 4/2006.[4] „Stabilumo ir augimo pakto įgyvendinimo sąlygos bei stabilumo ir konvergencijos programų formos ir turinio gairės“, kurias 2005 m. spalio 11 d. patvirtino ECOFIN taryba.[5] OL L 209, 1997 8 2, p. 1. Reglamentas su pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 1055/2005 (OL L 174, 2005 7 7, p. 1). Šiame tekste nurodytus dokumentus galima rasti šioje tinklavietėjehttp://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.[6] Atnaujinta programa pateikta beveik 2 savaitėmis vėliau nei elgesio kodekse nustatytas galutinis terminas (gruodžio 1 d.).[7] Į programoje pateiktas valdžios sektoriaus deficito ir skolos prognozes neįskaičiuotas valstybės prisiimtos 2005 m. geležinkelio įmonės SNCB skolos poveikis pagal 2006 m. spalio 23 d. Eurostato sprendimą. Be to, programoje taip pat nepateikiama informacijos apie 2008–2010 m. naudojamas vienkartines ir kitas laikinąsias priemones.


title: Rekomendacijos nacionaliniams teismams dėl prašymų priimti prejudicinį sprendimą pateikimo

text:
               1.2.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 30/1

      REKOMENDACIJOS

   nacionaliniams teismams dėl prašymų priimti prejudicinį sprendimą pateikimo
   2014/C 30/01
   Anglų kalba šios rekomendacijos buvo paskelbtos Oficialiajame leidinyje C 338 2012 m. lapkričio 6 d.


title: 2008 m. gegužės 6 d. Komisijos rekomendacija dėl viešojo intereso įmonių teisės aktų nustatytą auditą atliekančių auditorių ir (arba) audito įmonių išorės kokybės užtikrinimo (pranešta dokumentu Nr. C(2008) 1721)

text:
               7.5.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 120/20

      KOMISIJOS REKOMENDACIJA

   2008 m. gegužės 6 d.
   dėl viešojo intereso įmonių teisės aktų nustatytą auditą atliekančių auditorių ir (arba) audito įmonių išorės kokybės užtikrinimo
   (pranešta dokumentu Nr. C(2008) 1721)
   (2008/362/EB)
   EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA,
   atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 211 straipsnį,
   kadangi:

               (1)

               Siekiant aukštos teisės aktų nustatyto audito kokybės, būtinas išorės kokybės užtikrinimas, kuris didina skelbiamų finansinių duomenų patikimumą ir geriau apsaugo akcininkus, investuotojus, kreditorius ir kitas suinteresuotąsias šalis. Todėl kiekviena išorės kokybės užtikrinimo sistema turėtų būti objektyvi ir nepriklausoma nuo auditorių.

               (2)

               2006 m. gegužės 17 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2006/43/EB dėl teisės aktų nustatyto metinės finansinės atskaitomybės ir konsoliduotos finansinės atskaitomybės audito, iš dalies keičiančios Tarybos direktyvas 78/660/EEB ir 83/349/EEB bei panaikinančios Tarybos direktyvą 84/253/EEB (1), 29 ir 43 straipsniuose nustatyti visų teisės aktų nustatytą auditą atliekančių auditorių ir (arba) audito įmonių kokybės užtikrinimo sistemoms taikomi bendrieji kriterijai. Šioje direktyvoje panaudotos kai kurios idėjos, išdėstytos 2000 m. lapkričio 15 d. Komisijos rekomendacijoje 2001/256/EB dėl teisės aktų nustatyto audito kokybės užtikrinimo Europos Sąjungoje būtiniausių reikalavimų (2).

               (3)

               Tačiau minėtos rekomendacijos dalys, susijusios su viešojo intereso įmonių teisės aktų nustatytu auditu, yra pasenusios dėl nesenų tarptautinių pokyčių ir tendencijų: tokiam auditui taikomos išorės kokybės užtikrinimo sistemos, kurių valdymas yra nepriklausomas nuo auditorių ir kai kokybės užtikrinimo peržiūras atlieka ne praktikuojantys auditoriai, o kiti asmenys.

               (4)

               Tačiau pagal Direktyvoje 2006/43/EB nustatytus kriterijus galimi žymūs teisės aktų nustatytą auditą atliekančių auditorių ir (arba) audito įmonių išorės kokybės užtikrinimo sistemų dabartinio organizavimo valstybėse narėse skirtumai. Reikėtų vengti praktikos, kai suinteresuotosios šalys valstybėse narėse nevienodai vertina teisės aktų nustatytą auditą atliekančių auditorių ir (arba) audito įmonių atliekamo audito kokybę, visų pirma atsižvelgiant į Direktyvos 2006/43/EB 34 straipsnį. Direktyvoje 2006/43/EB valstybių narių viešosios priežiūros sistemos taip pat raginamos ieškoti suderinto kokybės užtikrinimo peržiūrų atlikimo metodo.

               (5)

               Valstybių narių bendradarbiavimas atliekant viešojo intereso įmonių auditą yra prioritetinis uždavinys. Reikėtų išsamesnių gairių viešojo intereso įmonių teisės aktų nustatytą auditą atliekančių auditorių ir (arba) audito įmonių kokybės užtikrinimo sistemoms. Šiuo tikslu reikėtų numatyti naują rekomendaciją, kuri geriau atitiktų esamą padėtį nei Rekomendacija 2001/256/EB ir kurioje būtų atsižvelgta į naujas tarptautines tendencijas ir konkrečius valstybių narių poreikius. Tačiau nebūtina pateikti išsamių gairių dėl teisės aktų nustatytą auditą atliekančių auditorių ir (arba) audito įmonių, kurių audituojamieji subjektai nėra viešojo intereso įmonės, kokybės užtikrinimo sistemų.

               (6)

               Reguliariai atliekami prevencinio pobūdžio patikrinimai turėtų padėti gerinti tikrinamo teisės aktų nustatytą auditą atliekančio auditoriaus ir (arba) audito įmonės atliekamo audito kokybę. Šiais patikrinimais turėtų būti siekiama stiprinti ir išlaikyti pasitikėjimą teisės aktų nustatytu auditu, taigi ir pačiomis finansų rinkomis. Todėl ši rekomendacija neturėtų būti taikoma ad hoc tyrimams, atliekamiems įtarus įstatymų ir kitų teisės aktų pažeidimus.

               (7)

               Siekiant pagerinti Bendrijose atliekamų auditų kokybę, tikrinant audito įmones turėtų aktyviau dalyvauti nepriklausomos priežiūros įstaigos. Reikėtų parengti gaires dėl tikrinimo sistemos nepriklausomumo. Reikėtų patikslinti, kokį vaidmenį tokiuose patikrinimuose turėtų atlikti viešosios priežiūros institucijos, profesinės asociacijos ir kitos atitinkamos įstaigos bei ekspertai. Taip pat būtina paaiškinti kokybės užtikrinimo sistemos finansavimo tvarką.

               (8)

               Direktyvos 2006/43/EB 43 straipsnyje nustatyta, kad viešojo intereso įmonių teisės aktų nustatytą auditą atliekančių auditorių ir (arba) audito įmonių kokybės užtikrinimo peržiūros turi būti atliekamos bent kartą per trejus metus. Viešosios priežiūros sistemai gali būti sunku rasti reikiamą skaičių inspektorių peržiūroms vietoje atlikti kiekvieno patikrinimo metu. Todėl turėtų būti leidžiama, kad tam tikromis sąlygomis peržiūrose vietoje dalyvautų ekspertai, kurie nėra inspektoriai.

               (9)

               Siekiant užtikrinti, kad atitinkamas teisės aktų nustatytą auditą atliekantis auditorius ir (arba) audito įmonė imtųsi veiksmų pagal galutinę patikrinimo ataskaitą ir rastų joje pakankamai rekomendacijų, kaip ateityje išvengti nustatytų problemų, tiek prieš patvirtinant galutinę ataskaitą, tiek veiksmų įgyvendinimo etape inspektoriai turėtų veiksmingai bendrauti su atitinkamu teisės aktų nustatytą auditą atliekančiu auditoriumi ir (arba) audito įmone.

               (10)

               Siekiant pagerinti kokybės užtikrinimo sistemos atskaitingumą ir palyginamumą Bendrijos mastu, metiniame pranešime apie bendruosius patikrinimų rezultatus reikėtų pateikti pagrindinius veiklos duomenis, pagal kuriuos būtų galima įvertinti ir naudotus išteklius, ir kokybės užtikrinimo sistemos efektyvumą bei veiksmingumą.

               (11)

               Atsižvelgdama į naujas tarptautines tendencijas, visų pirma į atitinkamų įstaigų ir ekspertų dalyvavimą patikrinimuose, Komisija ketina įvertinti padėtį 2011 m.,

         REKOMENDUOJA:
   Dalykas

               1.

               Šioje rekomendacijoje pateikiamos gairės dėl auditorių ir (arba) audito įmonių, atliekančių viešojo intereso įmonių teisės aktų nustatytą auditą, nepriklausomų kokybės užtikrinimo sistemų įgyvendinimo pagal Direktyvos 2006/43/EB 29 ir 43 straipsnius.

               2.

               Jeigu valstybė narė, remdamasi Direktyvos 2006/43/EB 39 straipsniu, nusprendžia atleisti nuo vieno ar daugiau reikalavimų tam tikras viešojo intereso įmones, ši valstybė narė taip pat neturėtų tokioms viešojo intereso įmonėms taikyti priemonių, priimtų vadovaujantis šia rekomendacija.

         Apibrėžtys

               3.

               Šioje rekomendacijoje taikomos Direktyvos 2006/43/EB 2 straipsnyje pateiktos sąvokų apibrėžtys. Taip pat šioje rekomendacijoje taikomos tokios apibrėžtys:

                           a)

                           „viešosios priežiūros institucija“ – kompetentinga institucija, kaip apibrėžta Direktyvos 2006/43/EB 2 straipsnio 10 dalyje, atstovaujanti viešosios priežiūros sistemai, pagrįstai minėtos direktyvos 32 straipsnyje išdėstytais principais;

                           b)

                           „inspektorius“ – peržiūrą atliekantis vertintojas, atitinkantis Direktyvos 2006/43/EB 29 straipsnio 1 dalies pirmos pastraipos d punkto reikalavimus ir samdomas viešosios priežiūros institucijos ar kitos atitinkamos įstaigos, kuriai pavesta atlikti patikrinimus;

                           c)

                           „patikrinimai“ – teisės aktų nustatytą auditą atliekančių auditorių ir (arba) audito įmonių kokybės užtikrinimo peržiūros, kurioms vadovauja inspektorius ir kurios nėra tyrimai, apibrėžti Direktyvos 2006/43/EB 32 straipsnio 5 dalyje;

                           d)

                           „ekspertas“ – fizinis asmuo, turintis specialių žinių finansų rinkų, finansinės atskaitomybės, audito ar kitose su patikrinimais susijusiose srityse; juo taip pat gali būti praktikuojantis teisės aktų nustatytą auditą atliekantis auditorius.

         Kokybės užtikrinimo sistemos nepriklausomumas

               4.

               Viešosios priežiūros institucija turėtų prisiimti galutinę atsakomybę už viešojo intereso įmonių teisės aktų nustatytą auditą atliekančių auditorių ir (arba) audito įmonių išorės kokybės užtikrinimo sistemą. Valstybės narės neturėtų skirti viešosios priežiūros institucija jokios asociacijos ar įstaigos, susijusios su apskaitos arba audito profesine veikla.

               5.

               Viešosios priežiūros institucija turėtų atskirai arba kartu su kita atitinkama įstaiga, paskirta pagal 6 punktą, atlikti auditorių ir (arba) audito įmonių, atliekančių viešojo intereso įmonių teisės aktų nustatytą auditą, patikrinimus.

               6.

               Su patikrinimais susijusias užduotis turėtų būti įmanoma pavesti atlikti kitai tinkamai įstaigai su sąlyga, kad būtų užtikrintas tokios įstaigos atskaitingumas viešosios priežiūros institucijai ir kad pastaroji pasiliktų atsakomybę bent už šias užduotis:

                           a)

                           patikrinimo metodikų (įskaitant tikrinimo ir veiksmų įgyvendinimo priežiūros vadovus, ataskaitų teikimo metodikas ir reguliaraus tikrinimo programas) patvirtinimas ir, jei viešosios priežiūros institucija mano esant reikalinga, dalinis pakeitimas;

                           b)

                           patikrinimo ataskaitų ir veiksmų įgyvendinimo ataskaitų patvirtinimas ir, jei viešosios priežiūros institucija mano esant reikalinga, dalinis pakeitimas;

                           c)

                           kiekviename patikrinime dalyvaujančių inspektorių patvirtinimas ir, jei viešosios priežiūros institucija mano esant reikalinga, paskyrimas;

                           d)

                           bet kokio pobūdžio rekomendacijų ir nurodymų teikimas įstaigai, kuriai buvo pavesta atlikti viešosios priežiūros institucijos užduotis.

               7.

               Viešosios priežiūros institucija turėtų turėti teisę dalyvauti patikrinimuose ir susipažinti su patikrinimų dokumentais, audito darbo dokumentais ir kitais susijusiais dokumentais.

               8.

               Visos kokybės užtikrinimo sistemos finansavimo nuostatos, įskaitant nuostatas dėl finansavimo lygio ir finansų kontrolės, neturėtų priklausyti nuo asmenų arba organizacijų, atstovaujančių apskaitininkams, auditoriams ir (arba) audito įmonei arba kitaip su jais susijusių, pritarimo ar veto teisės. Finansavimo lygis turėtų būti toks, kad viešosios priežiūros institucija galėtų turėti pakankamai darbuotojų 6 ir 7 punktų nuostatoms įgyvendinti.

               9.

               Jeigu kokybės užtikrinimo sistemą finansuoja tikrinami teisės aktų nustatytą auditą atliekantys auditoriai ir (arba) audito įmonės, bet koks jų mokėtinas mokestis ar kitas įnašas turėtų būti privalomas ir sumokamas visas per nustatytą terminą.

         Patikrinimų nepriklausomumas

               10.

               Viešosios priežiūros institucija turėtų užtikrinti, kad būtų įdiegtos tinkamos politikos ir procedūros, susijusių su personalo, įskaitant inspektorius, ir patikrinimo sistemai vadovaujančių asmenų nepriklausomumu bei objektyvumu.

               11.

               Asmuo neturėtų būti skiriamas inspektoriumi, jeigu jis yra praktikuojantis teisės aktų nustatytą auditą atliekantis auditorius, yra samdomas teisės aktų nustatytą auditą atliekančio auditoriaus ir (arba) audito įmonės arba yra kitaip su jais susijęs.

               12.

               Asmuo neturėtų būti skiriamas inspektoriumi, tikrinančiu teisės aktų nustatytą auditą atliekantį auditorių ir (arba) audito įmonę, bent dvejus metus nuo tada, kai šis asmuo nustoja būti atitinkamo auditoriaus ir (arba) audito įmonės partneriu, darbuotoju arba nutraukia kitokio pobūdžio ryšius su šiuo auditoriumi ir (arba) audito įmone.

               13.

               Inspektoriai turėtų patvirtinti, kad tarp jų ir teisės aktų nustatytą auditą atliekančio auditoriaus ir (arba) audito įmonės nėra interesų konflikto. Inspektoriams, kurie pateikia neišsamų arba melagingą patvirtinimą, turėtų būti draudžiama atlikti patikrinimus ir jiems turėtų būti taikomos veiksmingos, proporcingos ir atgrasančios sankcijos.

               14.

               Inspektoriams už jų atliekamus patikrinimus turėtų atlyginti tik viešosios priežiūros institucija arba įstaiga, kuriai pavesta atlikti patikrinimus. Inspektoriai neturėtų gauti jokio atlyginimo iš tikrinamo teisės aktų nustatytą auditą atliekančio auditoriaus, audito įmonės ar jų tinklų.

               15.

               Jeigu viešosios priežiūros institucija mano, kad patikrinimui tinkamai atlikti reikia specialių žinių, inspektoriams turėtų padėti ekspertai. Inspektorius turėtų tiesiogiai kontroliuoti tokių ekspertų veiksmus; jie turėtų laikytis 10, 12–14 punktuose nustatytų reikalavimų.

         Metodiniai patikrinimų atlikimo nurodymai

               16.

               Kai valstybėje narėje laikinai nepakanka inspektorių patikrinimams vietoje atlikti, viešosios priežiūros institucija turėtų turėti teisę nuspręsti, kad peržiūras vietoje gali atlikti ekspertai, tenkinantys Direktyvos 2006/43/EB 29 straipsnio 1 dalies pirmos pastraipos d punkto reikalavimus ir visiškai atskaitingi viešosios priežiūros institucijai, su sąlyga, kad inspektoriai bent kartą per šešerius metus atliktų to paties teisės aktų nustatytą auditą atliekančio auditoriaus ir (arba) audito įmonės peržiūras vietoje.

               17.

               Patikrinimai turėtų apimti:

                           a)

                           audito įmonės vidaus kokybės kontrolės sistemos sąrangos vertinimą;

                           b)

                           pakankamą procedūrų atitikties reikalavimams tikrinimą ir viešojo intereso įmonių audito bylų peržiūrą, siekiant patikrinti vidaus kokybės kontrolės sistemos veiksmingumą;

                           c)

                           atsižvelgiant į patikrinimų metu nustatytus faktus pagal a ir b punktus – naujausio metinio skaidrumo pranešimo, teisės aktų nustatytą auditą atliekančio auditoriaus ir (arba) audito įmonės skelbiamo pagal Direktyvos 2006/43/EB 40 straipsnį, turinio vertinimą.

               18.

               Turėtų būti patikrintos bent šios teisės aktų nustatytą auditą atliekančio auditoriaus ir (arba) audito įmonės vidaus kontrolės politikos sritys ir procedūros:

                           a)

                           teisės aktų nustatytą auditą atliekančio auditoriaus ir (arba) audito įmonės atitiktis galiojantiems audito ir kokybės kontrolės standartams, etikos ir nepriklausomumo reikalavimams, įskaitant susijusiuosius su Direktyvos 2006/43/EB IV skyriumi ir 42 straipsniu, taip pat susijusiems atitinkamos valstybės narės įstatymams ir kitiems teisės aktams;

                           b)

                           naudojamų išteklių kiekis ir kokybė, įskaitant tęstinio mokymo reikalavimų laikymąsi, kaip nustatyta Direktyvos 2006/43/EB 13 straipsnyje;

                           c)

                           atitiktis Direktyvos 2006/43/EB 25 straipsnio reikalavimams dėl audito mokesčių.

               19.

               Atitikčiai tikrinti turėtų būti atrinkta pakankamai didelė audito bylų dalis, remiantis teisės aktų nustatyto audito netinkamo atlikimo rizikos analize.

         Patikrinimų rezultatai

               20.

               Patikrinimų metu nustatyti faktai ir išvados, kuriais grindžiamos rekomendacijos, taip pat su skaidrumo pranešimu susiję nustatyti faktai ir išvados turėtų būti tinkamai perduoti patikrintam teisės aktų nustatytą auditą atliekančiam auditoriui ir (arba) audito įmonei ir su jais aptarti iki galutinės patikrinimo ataskaitos parengimo. Patikrintam teisės aktų nustatytą auditą atliekančiam auditoriui ir (arba) audito įmonei turėtų būti suteiktas ne ilgesnis kaip 12 mėnesių nuo patikrinimo ataskaitos paskelbimo dienos laikotarpis, per kurį jie turėtų imtis priemonių atsižvelgdami į pateiktas rekomendacijas dėl audito įmonės vidaus kokybės kontrolės sistemos. Jei patikrintas teisės aktų nustatytą auditą atliekantis auditorius arba audito įmonė nesiėmė tinkamų veiksmų rekomendacijoms įgyvendinti, viešosios priežiūros institucija turėtų atskleisti informaciją apie nustatytus pagrindinius vidaus kokybės kontrolės sistemos trūkumus.

               21.

               Viešosios priežiūros sistema turėtų turėti teisę pagal toje valstybėje narėje taikomą teisinę procedūrą auditoriams ir (arba) audito įmonėms, atliekantiems teisės aktų nustatytą auditą, taikyti drausmines priemones arba sankcijas.

               22.

               Viešosios priežiūros institucija turėtų bent jau tinkamai ir laiku informuoti visuomenę apie bet kokias galutines drausmines priemones arba sankcijas, skirtas teisės aktų nustatytą auditą atliekantiems auditoriams ir (arba) audito įmonėms ir susijusias su teisės aktų nustatyto audito atlikimu. Ji turėtų nurodyti teisės aktų nustatytą auditą atliekantį auditorių ir (arba) audito įmonę ir apibūdinti pagrindinius trūkumus, dėl kurių taikomos šios priemonės arba sankcijos.

               23.

               Jeigu atliekant patikrinimą nustatoma, kad teisės aktų nustatytą auditą atliekančio auditoriaus ir (arba) audito įmonės pagal Direktyvos 2006/43/EB 40 straipsnį paskelbtame skaidrumo pranešime yra pateikta informacija, kurią viešosios priežiūros institucija laiko iš esmės klaidinančia (įskaitant informaciją dėl audito įmonės vidaus kokybės kontrolės sistemos veiksmingumo), ji turėtų užtikrinti, kad skaidrumo pranešimas būtų nedelsiant atitinkamai pataisytas.

         Kokybės užtikrinimo sistemos bendrųjų rezultatų skaidrumas

               24.

               Viešosios priežiūros institucijos turėtų kiekvienais metais paskelbti kokybės užtikrinimo sistemos bendruosius rezultatus. Į tokį pranešimą turėtų būti įtraukta informacija apie pateiktas rekomendacijas, veiksmų, kurių imtasi atsižvelgiant į rekomendacijas, įgyvendinimą, taikytas drausmines priemones ir sankcijas. Jame taip pat reikėtų pateikti kiekybinius duomenis ir kitus pagrindinius veiklos duomenis, susijusius su finansiniais ištekliais ir personalu, taip pat su kokybės užtikrinimo sistemos efektyvumu ir veiksmingumu.

         Tolesni veiksmai

               25.

               Valstybės narės kviečiamos pranešti Komisijai apie veiksmus, kurių jos imsis atsižvelgdamos į šią rekomendaciją, iki 2009 m. gegužės 6 d.

         Adresatai

               26.

               Ši rekomendacija skirta valstybėms narėms.

      Priimta Briuselyje, 2008 m. gegužės 6 d.

            Komisijos vardu

         Charlie McCREEVY

            Komisijos narys

      (1)  OL L 157, 2006 6 9, p. 87. Direktyva su pakeitimais, padarytais Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2008/30/EB (OL L 81, 2008 3 20, p. 53).

      (2)  OL L 91, 2001 3 31, p. 91.


				|

		52011SC0823

			Rekomendacija TARYBOS REKOMENDACIJA dėl 2011 m. Lietuvos nacionalinės reformų programosir dėl Tarybos nuomonėsdėl atnaujintos 2011–2014 m. Lietuvos konvergencijos programos /* SEC/2011/0823 galutinis */

			   	Rekomendacija
TARYBOS REKOMENDACIJA
dėl 2011 m. Lietuvos
nacionalinės reformų programos
ir dėl Tarybos nuomonės
dėl atnaujintos 2011–2014 m. Lietuvos konvergencijos programos
EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA
atsižvelgdama į Sutartį dėl
Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 121 straipsnio 2 dalį
ir 148 straipsnio 4 dalį,
atsižvelgdama į 1997 m. liepos
7 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto
būklės priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos
priežiūros bei koordinavimo[1],
ypač į jo 9 straipsnio 3 dalį,
atsižvelgdama į Europos Komisijos
rekomendaciją[2],
atsižvelgdama į Europos Vadovų
Tarybos išvadas,
atsižvelgdama į Užimtumo komiteto
nuomonę,
pasikonsultavusi su Ekonomikos ir finansų
komitetu,
kadangi:
(1)
2010 m. kovo 26 d. Europos Vadovų
Taryba pritarė Europos Komisijos pasiūlymui įgyvendinti
naują darbo vietų kūrimo ir augimo strategiją „Europa
2020“, grindžiamą geresniu ekonominės politikos koordinavimu, ir
daugiausia dėmesio skirti svarbioms sritims, kuriose reikia imtis
veiksmų, kad būtų stiprinamas Europos tvaraus augimo ir
konkurencingumo potencialas.
(2)
2010 m. liepos 13 d. Taryba priėmė
rekomendaciją dėl valstybių narių ir Sąjungos
bendrųjų ekonominės politikos gairių (2010–2014 m.), o
2010 m. spalio 21 d. – sprendimą dėl valstybių
narių užimtumo politikos gairių[3],
kurios kartu sudaro integruotas gaires. Į šias integruotas gaires
valstybių narių paprašyta atsižvelgti formuojant nacionalinę
ekonomikos ir užimtumo politiką.
(3)
2011 m. sausio 12 d. Komisija patvirtino
pirmąją metinę augimo apžvalgą, kuria pradedamas naujas
ekonomikos valdymo ES ciklas ir pirmas ex ante bei
integruoto politikos koordinavimo Europos semestras, numatytas strategijoje
„Europa 2020“.
(4)
2011 m. kovo 25 d. Europos Vadovų
Taryba patvirtino fiskalinio konsolidavimo ir struktūrinių reformų
prioritetus (atsižvelgdama į 2011 m. vasario 15 d. ir kovo
7 d. Tarybos išvadas ir Komisijos metinę augimo apžvalgą). Ji
pabrėžė, kad pirmenybę reikia teikti patikimų biudžetų
ir fiskalinio tvarumo atkūrimui, nedarbo mažinimui reformuojant darbo rinką
ir naujoms ekonomikos augimą intensyvinančioms pastangoms. Ji
paprašė, kad valstybės narės šiuos prioritetus
įgyvendintų konkrečiomis priemonėmis ir jas
įtrauktų į savo stabilumo arba konvergencijos programas ir
į nacionalines reformų programas.
(5)
2011 m. kovo 25 d. Europos Vadovų
Taryba taip pat paragino valstybes nares, prisijungusias prie pakto „Euro
plius“, laiku pranešti apie savo įsipareigojimus, kad juos būtų
galima įtraukti į stabilumo arba konvergencijos programas ir
nacionalines reformų programas.
(6)
2011 m. balandžio 28 d. Lietuva
pateikė 2011 m. atnaujintą 2011–2014 m. konvergencijos
programą ir 2011 m. nacionalinę reformų programą. Siekiant
atsižvelgti į abiejų programų sąsają, jos vertintos
vienu metu.
(7)
Lietuvos ekonomika atsigauna po didelės ekonomikos
krizės, per kurią BVP nuo aukščiausio pakilimo taško iki
žemiausio kritimo taško susitraukė 17 %, kai smukusios vidaus
paklausos poveikį dar sustiprino pasaulio prekybos nuosmukis. Krizės
poveikį greitai pajuto darbo rinka: 2010 m. viduryje nedarbas
pasiekė rekordinį – 18,3 % – lygį, palyginti su vos 4,2 %
2008 m. pradžioje. Tvirtas įsipareigojimas laikytis valiutų
valdybos principų ir reikšmingas fiskalinis konsolidavimas, taip pat
privačiojo sektoriaus darbo užmokesčio koregavimas ir priemonės,
skirtos finansų sistemos stabilumui stiprinti, padėjo stabilizuoti
ekonomiką. Atsigaunant pasaulio ekonomikai, atkurtas konkurencingumas
teigiamai paveikė ekonomiką, todėl padidėjo eksportas ir
2010 m. ekonomika vėl pradėjo augti. 2011 m. didėjant
vidaus paklausai ekonomika atsigauna vis sparčiau. Nors numatoma, kad
nedarbas sparčiai mažės, vis dėlto jo rodiklis išliks
dviženklis.
(8)
Remdamasi atnaujintos konvergencijos programos
vertinimu pagal Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97, Taryba mano, kad
makroekonominis scenarijus, kuriuo grindžiama 2011 m. konvergencijos
programa, yra tikėtinas. Nors pagrįstas kiek palankesnėmis
2011 m. augimo prielaidomis, iš esmės jis atitinka naujausią
2012 m. Komisijos prognozę. Programoje planuojama iki 2012 m.,
t. y. iki Tarybos nustatyto termino, deficitą sumažinti iki
mažesnės nei 3 % pamatinės vertės, tačiau programa
nepakankamai pagrįsta 2012 metams numatytomis priemonėmis.
Ekonomikai atsigaunant vis sparčiau, 2011 m. biudžeto rezultatai gali
būti geresni, nei numatyta programoje. Tačiau jei laikinos
konsolidavimo priemonės, kurių taikymo laikotarpis baigiasi
2011 m. pabaigoje, nebus atnaujintos ir papildytos didelio masto
nuolatinėmis priemonėmis, kyla rizika, kad programoje numatytų
2012 m. biudžeto tikslų pasiekti nepavyks, nepaisant
gerėjančios makroekonominės perspektyvos. 2010–2012 m.
vidutinė metinė fiskalinių priemonių vertė yra gerokai
mažesnė nei 2,25 % BVP, kaip Taryba rekomendavo pagal 2010 m.
vasario 16 d. priimtą perviršinio deficito procedūrą. Kadangi
ekonomikos augimo ir mokestinių pajamų rodikliai daug geresni, nei
buvo numatoma priimant Tarybos rekomendaciją pagal perviršinio deficito
procedūrą, įgyvendinus būtinas fiskalines priemones,
turėtų būti galima sparčiau, nei numatyta programoje,
mažinti deficitą ir užtikrinti pažangą siekiant vidutinės
trukmės tikslo. Vidutinės trukmės tikslo – 0,5 % BVP
struktūrinio pertekliaus – per programos laikotarpį pasiekti
nenumatoma.
(9)
Dėl didelio masto koregavimo, kurio
reikės norint pasiekti pagal perviršinio deficito procedūrą
nustatytą 2012 m. tikslą ir daryti pažangą siekiant
vidutinės trukmės tikslo, ir dėl poreikio užtikrinti
būtiną bendrą finansavimą, kad būtų galima
paankstinti ES struktūrinių fondų lėšų naudojimą
ir padidinti produktyvias investicijas į ekonomiką, nustatyti
tolesnes konsolidavimo priemones bus sudėtinga. Viešajame sektoriuje
padidinus efektyvumą, gali atsirasti daugiau galimybių koreguoti
išlaidas nepabloginant viešųjų paslaugų kokybės. Jei nebus
imamasi tolesnių reformų, kelis kitus dešimtmečius su visuomenės
senėjimu susijusios išlaidos didės sparčiau nei vidutiniškai Europos
Sąjungoje. 2010 m. birželio mėn. Vyriausybė pritarė
išsamios socialinio draudimo ir pensijų sistemos reformos koncepcijos
projektui. Projekte siūloma numatyta gerokai ilginti pensinį
amžių, pakeisti pensijų apskaičiavimo tvarką ir integruoti
valstybines pensijas į bendrą socialinio draudimo sistemą. Siekiant
užtikrinti ilgalaikį fiskalinį tvarumą, labai svarbu patvirtinti
ir sėkmingai įgyvendinti visus šių siūlymų aspektus;
tai taip pat galėtų padėti didinti darbo jėgos
pasiūlą vyresnio amžiaus darbuotojams suteikiant daugiau paskatų
dirbti ir užtikrinant pakankamas pensijas. Be to, ilgalaikiam fiskaliniam
tvarumui užtikrinti reikėtų tvirtesnės fiskalinės sistemos.
Prieš prasidedant krizei pagal fiskalinę sistemą buvo nedraudžiama
pakartotinai ir smarkiai koreguoti išlaidų tikslus ir buvo sudarytos
sąlygos procikliškam išlaidų augimui, tas išlaidas finansuojant
neplanuotomis pajamomis. Pernelyg didelis išlaidų, finansuojamų
ekonomikos bumo laikotarpiu gautomis pajamomis, augimas lėmė
didelį fiskalinį disbalansą, kuris išryškėjo per
krizę. Tai taip pat paskatino ekonomikos perkaitimą.
(10)
Lietuvos nedarbo lygis – vienas iš
aukščiausių ES. Dabar svarbiausia užtikrinti, kad šis spartus nedarbo
didėjimas netaptų struktūrinis. Labai griežti darbo teisės
aktai ir socialinės paramos sistemoje įtvirtintos paskatos nedirbti
trukdo veikti darbo rinkai. Priemonės šiose srityse, jei būtų
derinamos su pakankamai finansuojama aktyvia darbo rinkos politika,
padėtų sumažinti riziką, kad didelis nedarbas taps
struktūrinis, ir sumažinti šešėlinės ekonomikos mastą.
(11)
Lietuvos valstybės valdomos įmonės
sukuria maždaug 18 % BVP. Joms vis dar būdingas neveiksmingumas ir
nepakankama finansinė grąža. Sėkmingai įgyvendinus
valstybės valdomų įmonių reformą, taip pat
padidėtų konkurencija ir pagerėtų verslo aplinka. 2010 m.
Lietuva pradėjo reformą penkiuose pagrindiniuose sektoriuose. Įgyvendinant
tą reformą, nustatytos valstybės valdomų įmonių
skaidrumo gairės, sudarančios atskaitomybės Vyriausybei
pagrindą. 2010 m. gruodžio mėn. priėmus Vyriausybės
nutarimą dėl efektyvumo didinimo, dar padidėjo reformos
patikimumas. Nepaisant to, visos šios priemonės tėra tik principai ir
gairės, o Nutarime trūksta kelių esminių iš pradžių
siūlytų priemonių, kuriomis būtų užtikrintas
reguliavimo ir nuosavybės funkcijų atskyrimas.
(12)
Lietuvos ūkio energijos vartojimo intensyvumas
– vienas iš didžiausių ES. Tai labai susiję su būsto šildymu:
prastai prižiūrimi daugiabučiai yra didžiausia problemos priežastis. Nors
šiai problemai spręsti dar 2004 m. priimta strategija, lėšų
investuojama nedaug. Be to, sparčiai padaugėjo automobilių
savininkų (gerokai viršijamas ES vidurkis), o pajamos iš energijos ir
transporto mokesčių, palyginti su BVP ir su darbo jėgos
apmokestinimu, sumažėjo. Išsprendus mažų energijos
mokesčių, įskaitant transporto priemonių registracijos ir
savininko mokesčius, tarifų problemą, būtų lengviau
trumpuoju laikotarpiu vykdyti fiskalinį konsolidavimą, taip pat
būtų skatinama efektyviau vartoti energiją.
(13)
Apskritai Lietuvoje verslo reguliavimo sistema
palanki, tačiau padėtis, susijusi su verslo pradžios sąlygomis,
statybos leidimų išdavimo laiku bei kaina ir investuotojų apsauga,
palyginti prasta. Patobulinus šių sričių teisės aktus,
būtų padedama skatinti darbo vietų kūrimą ir
augimą. Konkurencijos politikos reformomis verslo aplinka būtų
dar pagerinta, tačiau pažanga lėta, ypač energetikos ir maisto
mažmeninės prekybos sektoriuose. Užbaigta peržiūrėta
nacionalinė energetinės nepriklausomybės strategija padės
sumažinti susirūpinimą dėl energijos tiekimo saugumo ir
paskatins didesnę konkurenciją elektros energijos gamybos rinkoje.
Įgyvendinus trečiąjį ES elektros energijos ir dujų
rinkos teisės aktų paketą, padidėtų konkurencija
mažmeninėje energijos rinkoje. Maisto mažmeninės prekybos sektoriuje
Lietuva 2009 m. priėmė Mažmeninės prekybos įmonių
nesąžiningų veiksmų draudimo įstatymą. Tačiau
maisto mažmeninės prekybos sektoriuje konkurencija ir toliau nepakankama
iš dalies dėl jo struktūros ir dėl rinkos reguliavimo
neveiksmingumo. Koncentracija maisto mažmeninės prekybos tinkluose linkusi
didėti; 2008 m. keturių didžiausių mažmenininkų
pardavimų dalis sudarė 72 % visų pardavimų.
(14)
Lietuva prisiėmė tam tikrus
įsipareigojimus pagal paktą „Euro plius“[4]. Kad padidintų
fiskalinį tvarumą, Lietuva priims įstatymus, kurių tikslas
– sudaryti sąlygas kaupti valstybės iždo atsargas sunkmečiui ir
skatinti vykdyti atsakingą antiinfliacinę biudžeto politiką.
Taip pat paskelbtos tam tikros svarbios priemonės pensijų ir
socialinės apsaugos sistemai reformuoti. Užimtumo priemonėmis
daugiausia siekiama skatinti užimtumą, kovoti su nelegaliu ir nedeklaruotu
darbu ir sudaryti sąlygas lankstiems darbo susitarimams. Siekiant gerinti
verslo aplinką, prisiimti tam tikri įsipareigojimai stiprinti
verslą kontroliuojančias institucijas, didinti skaidrumą ir
mažinti administracinę naštą verslui. Šie įsipareigojimai
susiję su visomis keturiomis pakto sritimis. Apskritai jie atitinka
reformų darbotvarkę, išdėstytą konvergencijos programoje ir
nacionalinėje reformų programoje. Įvairios priemonės
užimtumo srityje, jei jos bus įgyvendintos, vertinamos palankiai ir
padėtų skatinti darbo jėgos paklausą. Šie
įsipareigojimai buvo įvertinti ir į juos atsižvelgta rengiant
rekomendacijas.
(15)
Komisija įvertino konvergencijos programą
ir nacionalinę reformų programą, taip pat įsipareigojimus
pagal paktą „Euro plius“[5].
Komisija įvertino ne tik jų svarbą tvariai fiskalinei ir
socialinei bei ekonominei politikai Lietuvoje, bet ir tai, kaip laikomasi ES
taisyklių ir gairių, nes būtina stiprinti bendrą Europos
Sąjungos ekonomikos valdymą, ES lygio priemonėmis prisidedant
prie būsimų nacionalinių sprendimų. Todėl Komisija
mano, kad reikės patikslinti priemones, skirtas užtikrinti, kad
būtų laikomasi 2012 m. biudžeto tikslų. Taip pat
reikėtų tolesnių veiksmų siekiant reformuoti pensijų
sistemą, kad būtų stiprinamas fiskalinis tvarumas ir skatinamas
ilgesnis darbingas amžius; gerinti darbo rinkos veikimą, įgyvendinti
valstybės valdomų įmonių reformų paketą, didinti
energijos vartojimo efektyvumą bei spręsti mažų energijos
mokesčių problemą ir didinti konkurenciją tam tikruose
sektoriuose.
(16)
Atsižvelgdama į šį vertinimą, taip
pat į 2010 m. birželio 2 d. Tarybos rekomendaciją pagal Sutarties
dėl Europos Sąjungos veikimo 126 straipsnio 7 dalį, Taryba
išnagrinėjo 2011 m. atnaujintą Lietuvos konvergencijos
programą ir pateikė savo nuomonę[6]
rekomendacijoje, ypač toliau išdėstytuose jos 1 ir 2 punktuose.
Atsižvelgdama į 2011 m. kovo 25 d. Europos Vadovų Tarybos
išvadas, Taryba išnagrinėjo Lietuvos nacionalinę reformų
programą;
REKOMENDUOJA Lietuvai 2011–2012 m.
imtis šių veiksmų:
(1)
Iki 2012 m. biudžeto sudarymo imtis
papildomų nuolatinio pobūdžio fiskalinių priemonių
perviršiniam deficitui panaikinti. Stiprinti mokestinių prievolių
vykdymą ir visapusiškai pasinaudoti ekonomikos atsigavimu, kad
būtų sparčiau mažinamas deficitas ir užtikrinama spartesnė
pažanga siekiant vidutinės trukmės tikslo – bent po 0,5 % BVP
kasmet. Stiprinti fiskalinę sistemą, visų pirma nustatant
privalomas viršutines išlaidų ribas pagal vidutinės trukmės
biudžeto sistemą ir užtikrinant, kad jų būtų laikomasi.
(2)
Priimti siūlomus teisės aktus, kuriais
įgyvendinama pensijų sistemos reforma. Siekiant užtikrinti
aktyvesnį dalyvavimą darbo rinkoje, pašalinti fiskalines paskatas
nedirbti pensinio ar priešpensinio amžiaus žmonėms.
(3)
Didinti darbo rinkos lankstumą ir tuo tikslu
keisti Darbo kodeksą, kad jo nuostatos taptų lankstesnės ir
būtų galima geriau naudotis terminuotomis darbo sutartimis. Keisti atitinkamus
teisės aktus, visų pirma Piniginės socialinės paramos
įstatymą, siekiant užtikrinti, kad socialinės paramos sistemoje
neliktų paskatų nedirbti.
(4)
Iki 2011 m. pabaigos įgyvendinti visus
valstybės valdomų įmonių reformų paketo aspektus
užtikrinant, kad būtų atskirtos nuosavybės ir reguliavimo
funkcijos, būtų nustatyti aiškūs įmonių tikslai,
padidintas skaidrumas ir kad būtų atskirta komercinė ir
nekomercinė veikla.
(5)
Efektyviau vartoti energiją pastatuose
sparčiai įgyvendinant kontroliuojančiojo fondo iniciatyvą
ir imtis veiksmų siekiant pereiti prie energijos vartojimu pagrįsto
apmokestinimo, pradedant keleivinio transporto priemonių registracijos ir
savininko mokesčiais.
(6)
Imtis priemonių siekiant pagerinti verslo
pradžios ir statybos leidimų išdavimo sąlygas ir didinti
konkurenciją energetikos ir mažmeninės prekybos sektoriuose.
Priimta Briuselyje
                                                                       Tarybos vardu
                                                                       Pirmininkas
[1]               OL L 209, 1997 8 2, p. 1.
[2]               OL C , p. .
[3]               2011 m. gegužės
19 d. Tarybos sprendimu (ES) Nr. 2011/308 taikytina 2011 m.
[4]               Išsamesnės informacijos apie įsipareigojimus
pagal paktą „Euro plius“ galima rasti SEC(2011) 723.
[5]               SEC(2011) 723.
[6]               Numatyta Tarybos reglamento (EB) Nr. 1466/97 9
straipsnio 3 dalyje.


				|

		52013PC0388

			Rekomendacija TARYBOS SPRENDIMAS kuriuo panaikinamas Sprendimas 2004/918/EB dėl perviršinio deficito Vengrijoje /* COM/2013/0388 final - 2013/ () */

			   	Rekomendacija
TARYBOS SPRENDIMAS
kuriuo panaikinamas Sprendimas 2004/918/EB
dėl perviršinio deficito Vengrijoje
EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl
Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 126 straipsnio
12 dalį,
atsižvelgdama į Europos Komisijos
rekomendaciją,
kadangi:
(1)       2004 m. liepos 5 d.
pagal Europos bendrijos steigimo sutarties (EB sutarties) 104 straipsnio
6 dalį Taryba nusprendė, kad Vengrijoje susidaręs
perviršinis deficitas, ir pagal EB sutarties 104 straipsnio 7 dalį
priėmė rekomendaciją, kaip ištaisyti perviršinio deficito
padėtį iki 2008 m. pabaigos[1];
(2)       2005 m. sausio
18 d. pagal EB sutarties 104 straipsnio 8 dalį Taryba nusprendė,
kad Vengrija nesiėmė veiksmingų priemonių atsižvelgdama
į jos rekomendaciją, ir 2005 m. kovo 8 d. pagal EB
sutarties 104 straipsnio 7 dalį pateikė dar vieną
rekomendaciją, kurioje patvirtintas perviršinio deficito panaikinimo
terminas – 2008 m. 2005 m. lapkričio 8 d. Taryba
nusprendė, kad Vengrija antrą kartą nesilaikė
rekomendacijų pagal EB sutarties 104 straipsnio 7 dalį. Todėl
2006  m. spalio 10 d. pagal EB sutarties 104 straipsnio 7 dalį
Taryba priėmė trečią Vengrijai skirtą
rekomendaciją, kuria perviršinio deficito panaikinimo terminas nukeliamas
į 2009 m. 2009 m. liepos 7 d. Taryba padarė išvadą,
kad galima laikyti, jog Vengrijos valdžios institucijos ėmėsi
veiksmingų priemonių atsižvelgdamos į 2006 m. spalio
mėn. rekomendaciją, ir atsižvelgdama į didelį ekonomikos
nuosmukį pagal EB sutarties 104 straipsnio 7 dalį pateikė
patikslintą rekomendaciją, kurioje vėl nurodė naują
ištaisymo terminą, t. y. 2011 m. 2010 m. sausio 27 d.
Komisija padarė išvadą, kad Vengrija, atsižvelgdama į paskutines
Tarybos rekomendacijas, ėmėsi veiksmingų priemonių, su
kuriomis Taryba sutiko savo 2010 m. vasario 16 d. išvadose, bet
įspėjo apie didelę riziką;
(3)       2012 m. sausio
24 d. pagal SESV 126 straipsnio 8 dalies nuostatas Taryba nusprendė,
kad Vengrija nesiėmė veiksmingų priemonių atsižvelgdama
į 2009 m. liepos mėn. Tarybos rekomendaciją per šioje rekomendacijoje
nustatytą laikotarpį. Nors Sutartyje nustatyta 3 % BVP
pamatinė vertė 2011 m. neviršyta, tai priklausė ne nuo
struktūrinio tvaraus koregavimo, bet nuo reikšmingų vienkartinių
pajamų. Su šia padėtimi taip pat susijęs bendras daugiau kaip
2 % BVP dydžio 2010 ir 2011 m. struktūrinis pablogėjimas,
palyginti su rekomenduotu bendru 0,5 % BVP fiskaliniu pagerėjimu. Be
to, nors valdžios institucijos 2012 m. įgyvendino struktūrines
priemones, kuriomis tikėtasi iš esmės kompensuoti ankstesnį
padėties pablogėjimą, Sutartyje nustatyta 3 % BVP
pamatinė vertė 2012 m. vėl nebūtų viršyta vien
tik dėl vienkartinių beveik 1 % BVP priemonių, tačiau
2013 m. ši vertė būtų viršyta;
(4)       2012 m. kovo 13 d.
pagal SESV 126 straipsnio 7 dalį Taryba priėmė
naują rekomendaciją, skirtą Vengrijai, kad iki 2012 m.
pabaigos ji panaikintų perviršinį deficitą. Vengrijos valdžios
institucijų paprašyta imtis toliau nurodytų veiksmų, ypač:
i) patikimai ir tvariai panaikinti perviršinio deficito padėtį
iki 2012 m.; ii) imtis bent ½ % BVP vertės papildomų
fiskalinių priemonių, kad būtų pasiektas 2012 m.
deficito tikslas – 2,5 % BVP; ir iii) imtis reikalingų
papildomų struktūrinio pobūdžio priemonių, siekiant
užtikrinti, kad 2013 m. deficitas išliktų gerokai žemiau 3 % BVP
ribos. Kartu rekomenduota kuo greičiau vėl pradėti mažinti
valdžios sektoriaus skolos santykį, kad jis būtų kaip pakankamos
pažangos, siekiant laikytis skolos mažinimo kriterijaus, rodiklis. Biudžeto
koregavimą taip pat reikia remti pasiūlytais fiskalinės valdymo
sistemos patobulinimais. Taryba nustatė 2012 m. rugsėjo
13 d. terminą Vengrijos vyriausybei imtis veiksmingų
priemonių; 2012 m. kovo 13 d. Taryba taip pat nusprendė
sustabdyti dalį 2013 m. Vengrijai skirtų Sanglaudos fondo
įsipareigojimų asignavimų (pagal Tarybos reglamento (EB)
Nr. 1084/2006 4 straipsnį);
(5)       2012 m. gegužės
30 d., remdamasi 2012 m. konvergencijos programa ir papildomu taupymo
priemonių patikslinimu, Komisija padarė išvadą, kad Vengrija
ėmėsi veiksmingų priemonių dėl perviršinio deficito
panaikinimo. Visų pirma buvo numatyta, kad valdžios sektoriaus deficitas
pasieks 2,5 % BVP 2012 m. ir 2013 m. liks gerokai mažesnis už
Sutartyje nustatytą 3 % BVP pamatinę vertę, kaip kovo
mėn. rekomendavo Taryba. Be to, buvo pripažinta, kad padaryta tam tikra
pažanga griežtinant fiskalinio valdymo sistemą, nors šios srities
bendrą pažangą ir būtų galima laikyti lėta.
Atsižvelgdama į šias aplinkybes, gegužės 30 d. Komisija
priėmė pasiūlymą panaikinti Sanglaudos fondo
įsipareigojimų asignavimų vykdymo sustabdymą. 2012 m.
birželio 22 d. Taryba sutiko su šiuo vertinimu ir priėmė
sprendimą nutraukti Sanglaudos fondo įsipareigojimų
asignavimų vykdymo sustabdymą;
(6)       pagal Sutarčių
prieduose pateikto Protokolo dėl perviršinio deficito procedūros 4
straipsnį Komisija teikia šiai procedūrai vykdyti reikalingus
duomenis. Taikydamos šį protokolą, pagal 2009 m. gegužės
25 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 479/2009 dėl Europos bendrijos
steigimo sutarties priede pateikto Protokolo dėl perviršinio deficito
procedūros taikymo[2] 3 straipsnį
valstybės narės du kartus per metus, t. y. iki balandžio
1 d. ir iki spalio 1 d., turi pranešti valdžios sektoriaus deficito
ir skolos duomenis ir kitus susijusius kintamuosius;
(7)       svarstydama, ar
reikėtų panaikinti sprendimą dėl perviršinio deficito,
Taryba sprendimą turėtų priimti remdamasi praneštais duomenimis.
Be to, sprendimas dėl perviršinio deficito turėtų būti
panaikintas tik jei pagal Komisijos prognozes nurodoma, kad prognozės
laikotarpiu deficitas neviršys Sutartyje nustatytos 3 % BVP ribos[3];
(8)       remiantis Komisijos
(Eurostato) duomenimis, pateiktais pagal Reglamento (EB) Nr. 479/2009 14
straipsnį, Vengrijai pateikus pranešimą iki 2013 m. balandžio
1 d. ir remiantis Komisijos 2013 m. pavasario prognoze bei 2013 m.
gegužės 13 d. vyriausybės dekretu priimtų papildomų
koreguojamųjų priemonių vertinimu, patvirtinamos šios išvados:
–
remiantis didelio masto fiskalinėmis
priemonėmis, 2012 m. valdžios sektoriaus deficitas pasiekė
1,9 % BVP. Tą lėmė ir vienkartinės pajamos,
sudarančios ¾ % BVP, įskaitant didesnes nei biudžete
numatytas vienkartines 0,2 % BVP pajamas, susijusias su papildomu
turto pervedimu iš privačios pensijų sistemos į valstybinę
pensijų sistemą. 2012 m. priimto biudžeto tikslas buvo
2,5 % BVP deficitas, remiantis 0,5 % augimu. Biudžete buvo
numatytas 1,1 % BVP ypatingasis rezervas ir daug konsolidavimo
priemonių, visų pirma: i) maždaug 1¾ % BVP vertės
pajamų didinimo priemonės, įskaitant netiesioginių
mokesčių ir socialinio draudimo įmokų padidinimą;
ii) ¾ % BVP vertės struktūrinės išlaidų
priemonės, pvz., socialinių išmokų peržiūra; ir
iii) ¼ % BVP vertės viešojo sektoriaus išlaidų
apribojimas, įskaitant nominalaus atlyginimo įšaldymą daugelyje
sektorių. Siekdama kompensuoti nuolat blogėjančią augimo
perspektyvą, balandžio ir spalio mėn. vyriausybė
priėmė du pagrindinius papildomus taisomuosius paketus (kurie iš viso
sudaro 0,7 % BVP), kuriuos daugiausia sudaro tolesni biudžetinių
institucijų asignavimų mažinimai, iš kurių apie pusė buvo
įgyvendinta. Be to, vietos valdžios sektoriaus balansas pagerėjo
maždaug 0,7 % BVP, palyginti su biudžete numatytais planais,
daugiausia dėl jų nedidelės investicinės veiklos. Kiek tai
susiję su 2012 m. spalio mėn. PDP pažangos ataskaita, oficialus
2012 m. deficito tikslas buvo padidintas nuo 2,5 % iki
2,7 % BVP. Apskritai veiksmingai įgyvendintos maždaug 3 %
BVP korekcinės priemonės, kurias priėmė centrinė
valdžia, ir vietos valdžios sektoriaus balanso pagerėjimas galiausiai
lėmė 1,9 % BVP deficitą, t. y. pirminio deficito
tikslas viršytas 0,6 % BVP. Panaudojus biudžete numatytus ypatinguosius
rezervus, kompensuoti nuokrypiai nuo patvirtinto biudžeto, kurie iš dalies
susiję su blogesne nei anksčiau tikėtasi makroekonomine aplinka;
–
2013 m. Vengrijos konvergencijos programoje
projektuojama, kad valdžios sektoriaus deficitas tiek 2013, tiek 2014 m.
liks 2,7 % BVP. Tačiau pagal Komisijos 2013 m. pavasario
prognozę 2013 m. deficitas sieks 3,0 % BVP, o 2014 m.
– 3,3 % BVP, tai rodo, kad perviršinis deficitas nebuvo tvariai
panaikintas. Komisijai pateikus 2013 m. pavasario prognozes, 2013 m.
gegužės 13 d. Vengrijos vyriausybė priėmė tolesnes
taisomąsias priemones, kurios 2013 ir 2014 m. atitinkamai bendrai
sieks 0,3 % ir 0,7 % BVP. Atnaujintame Komisijos fiskaliniame
vertinime, kuriame atsižvelgiama į šių papildomų korekcinių
priemonių grynąjį deficito pagerėjimo poveikį,
projektuojama, kad 2013 ir 2014 m. deficitas atitinkamai sieks 2,7 %
ir 2,9 %. Todėl tikimasi, kad prognozuojamu laikotarpiu deficitas
liks mažesnis už Sutartyje nustatytą 3 % BVP pamatinę
vertę. Be to, remiantis Komisijos skaičiavimais, pagal ciklą
pakoreguotas biudžeto balansas, atmetus vienkartines ir kitas laikinas
priemones, 2013 ir 2014 m. bus -¾ % ir -1½ % BVP,
todėl jis atitiks Vengrijos vidutinės trukmės laikotarpio
-1,7 % BVP tikslą;
–
2010 m. skolos ir BVP santykis nuo
aukščiausio 2010 m. pasiekto beveik 82 % lygio sumažėjo iki
79,2 % 2012 m. dėl didelių vienkartinių kapitalo
pervedimų, susijusių su privalomos privačios pensijos sistemos
panaikinimu ir keliomis konsolidavimo priemonėmis. Remiantis 2013 m.
konvergencijos programa, skolos ir BVP santykis toliau mažės: 2013 m.
– iki 78,1 %, o 2014 m. – iki 77,2 % ir po to toliau mažės.
Netgi įtraukus naujų 2013 m. gegužės 13 d.
priimtų konsolidavimo priemonių poveikį, Komisija prognozuoja
maždaug 1 procentiniu punktu didesnę skolos ir BVP santykio
trajektoriją tiek 2013, tiek 2014 m.;
(9)       kiek tai susiję su
fiskaliniu valdymu, Taryba paprašė Vengrijos valdžios institucijų
nustatyti iš tikrųjų privalomą vidutinės trukmės
laikotarpio sistemą ir išplėsti Fiskalinės tarybos analitinius
gebėjimus, atsižvelgiant į jos teisę vetuoti metinį
biudžetą. 2013 m. konvergencijos programoje paskelbta, kad
2013 m. rudenį ketinama imtis tolesnių veiksmų šioje
srityje. Pažanga bus atidžiai stebima, atsižvelgiant į Europos
semestrą;
(10)     Taryba primena, kad nuo
2013 m., t. y. nuo metų po perviršinio deficito panaikinimo,
Vengrija turėtų išlaikyti fiskalinę padėtį,
atsižvelgdama į savo vidutinės trukmės laikotarpio tikslą,
ir kartu laikytis išlaidų kriterijaus, taip pat daryti pakankamą
pažangą, kad tenkintų skolos kriterijų pagal 1997 m. liepos
mėn. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1467/97 dėl perviršinio
deficito procedūros įgyvendinimo paspartinimo ir paaiškinimo[4]
2 straipsnio 1a dalį;
(11)     pagal Sutarties 126 straipsnio
12 dalį Tarybos sprendimas dėl perviršinio deficito panaikinamas,
kai, Tarybos nuomone, perviršinis deficitas atitinkamoje valstybėje
narėje panaikinamas;
(12)     Tarybos nuomone, perviršinis
deficitas Vengrijoje yra panaikintas ir todėl reikėtų panaikinti
Sprendimą 2004/918/EB,
PRIĖMĖ ŠĮ
SPRENDIMĄ:
1 straipsnis
Atlikus bendrą vertinimą daroma
išvada, kad perviršinio deficito padėtis Vengrijoje ištaisyta.
2 straipsnis
Sprendimas 2004/918/EB panaikinamas.
3 straipsnis
Šis sprendimas skirtas Vengrijai.
Priimta Briuselyje
                                                                       Tarybos
vardu
                                                                       Pirmininkas
[1]               Visi dokumentai, susiję su Vengrijos perviršinio deficito
procedūra, pateikiami adresu
http://ec.europa.eu/economy_finance/economic_governance/sgp/deficit/countries/hungary_en.htm.
[2]               OL L 145, 2009 6 10, p. 1.
[3]               Remiantis „Stabilumo ir augimo pakto įgyvendinimo
sąlygomis bei stabilumo ir konvergencijos programų formos ir turinio
gairėmis“, dėl kurių Ekonomikos ir finansų komitetas
susitarė 2012 m. rugsėjo 3 d. ˇr.:
http://ec.europa.eu/economy_finance/economic_governance/sgp/pdf/coc/code_of_conduct_en.pdf.

[4]               OL L 209, 1997 8 2, p. 6.