title: 2013 m. liepos 9 d. Tarybos rekomendacija dėl 2013 m. Austrijos nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2012–2017 m. Austrijos stabilumo programos

text:
               30.7.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 217/1

      TARYBOS REKOMENDACIJA

   2013 m. liepos 9 d.
   dėl 2013 m. Austrijos nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2012–2017 m. Austrijos stabilumo programos
   2013/C 217/01
   EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
   atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 121 straipsnio 2 dalį ir 148 straipsnio 4 dalį,
   atsižvelgdama į 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei koordinavimo (1), ypač į jo 5 straipsnio 2 dalį,
   atsižvelgdama į Europos Komisijos rekomendaciją,
   atsižvelgdama į Europos Vadovų Tarybos išvadas,
   atsižvelgdama į Užimtumo komiteto nuomonę,
   atsižvelgdama į Ekonomikos ir finansų komiteto nuomonę,
   atsižvelgdama į Socialinės apsaugos komiteto nuomonę,
   atsižvelgdama į Ekonominės politikos komiteto nuomonę,
   kadangi:

               (1)

               2010 m. kovo 26 d. Europos Vadovų Taryba pritarė Komisijos pasiūlymui įgyvendinti naują darbo vietų kūrimo ir augimo strategiją „Europa 2020“, grindžiamą geresniu ekonominės politikos koordinavimu, ir daugiausia dėmesio skirti toms svarbioms sritims, kuriose reikia imtis veiksmų, kad būtų stiprinamas Europos tvaraus augimo ir konkurencingumo potencialas;

               (2)

               2010 m. liepos 13 d. Taryba priėmė rekomendaciją dėl valstybių narių ir Sąjungos bendrųjų ekonominės politikos gairių (2010–2014 m.), o 2010 m. spalio 21 d. – sprendimą dėl valstybių narių užimtumo politikos gairių (2), kurios kartu sudaro integruotas gaires. Į šias integruotas gaires valstybių narių paprašyta atsižvelgti formuojant nacionalinę ekonominę ir užimtumo politiką;

               (3)

               2012 m. birželio 29 d. valstybių narių valstybių ar vyriausybių vadovai nusprendė priimti Susitarimą dėl ekonomikos augimo ir darbo vietų kūrimo, kuriuo nustatė nuoseklią nacionalinių, ES ir euro zonos veiksmų, naudojant visus galimus svertus, priemones ir politikos strategijas, sistemą. Jie nutarė, kokių veiksmų reikėtų imtis valstybių narių lygmeniu, visų pirma išreikšdami tvirtą įsipareigojimą siekti strategijos „Europa 2020“ tikslų ir įgyvendinti konkrečioms šalims skirtas rekomendacijas;

               (4)

               2012 m. liepos 10 d. Taryba priėmė rekomendaciją (3) dėl 2012 m. Austrijos nacionalinės reformų programos ir nuomonę dėl 2011–2016 m. Austrijos stabilumo programos;

               (5)

               2012 m. lapkričio 28 d. Komisija priėmė metinę augimo apžvalgą, kuria pradedamas 2013 m. Europos ekonominės politikos koordinavimo semestras. Be to, 2012 m. lapkričio 28 d. Komisija pagal 2011 m. lapkričio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 1176/2011 dėl makroekonominių disbalansų prevencijos ir naikinimo (4) priėmė Įspėjimo mechanizmo ataskaitą, kurioje nenurodė, kad Austrija yra viena iš valstybių narių, dėl kurios reikės parengti nuodugnią apžvalgą;

               (6)

               Europos Parlamentas aktyviai dalyvavo Europos semestre pagal Reglamentą (EB) Nr. 1466/97 ir 2013 m. vasario 7 d. priėmė Rezoliuciją dėl užimtumo ir socialinių aspektų 2013 m. metinėje augimo apžvalgoje ir Rezoliuciją dėl indėlio į 2013 m. metinę augimo apžvalgą;

               (7)

               2013 m. kovo 14 d. Europos Vadovų Taryba patvirtino prioritetus, kuriais turi būti užtikrintas finansinis stabilumas, fiskalinis konsolidavimas ir ekonomikos augimo skatinimo veiksmai. Ji pabrėžė, kad reikia vykdyti diferencijuotą, ekonomikos augimą skatinantį fiskalinį konsolidavimą, atkurti įprastas skolinimo ekonomikai sąlygas, skatinti ekonomikos augimą ir konkurencingumą, spręsti nedarbo problemą, šalinti socialines krizės pasekmes ir modernizuoti viešąjį administravimą;

               (8)

               2013 m. balandžio 16 d. Austrija pateikė 2013 m. nacionalinę reformų programą ir 2012–2017 m. stabilumo programą. Siekiant atsižvelgti į abiejų programų sąsają, jos vertintos vienu metu;

               (9)

               remdamasi stabilumo programos vertinimu pagal Reglamentą (EB) Nr. 1466/97, Taryba mano, kad Austrija ėmėsi didelių konsolidavimo pastangų, kad biudžeto perviršinis deficitas pradėtų mažėti. Kalbant apie 2013 m. programą, makroekonominis scenarijus, kuriuo grindžiamos biudžeto projekcijos, yra optimistinis. Pagrindinis stabilumo programoje išdėstytos biudžeto strategijos tikslas – laipsniškai mažinti valdžios sektoriaus deficitą ir iki 2016 m. nominaliai subalansuoti biudžetą, o iki 2017 m. įgyvendinti vidutinės trukmės laikotarpio tikslą. Stabilumo programoje patvirtintas ankstesnis vidutinės trukmės laikotarpio tikslas – 0,45 % BVP struktūrinis deficitas. Vidutinės trukmės laikotarpio tikslas atitinka Stabilumo ir augimo pakto reikalavimus. Remiantis dabartinėmis projekcijomis, Austrija taiko reikiamas priemones, kad perviršinis deficitas būtų panaikintas iki 2013 m., atsižvelgiant į tai, kad 2012 m. valdžios sektoriaus deficitas buvo 2,5 % BVP, ir pagal Komisijos tarnybų prognozes turėtų toliau mažėti, atitinkamai iki 2,2 % BVP 2013 m. ir 1,8 % BVP 2014 m. Tačiau papildomos išlaidos, susijusios su stambaus banko likvidavimu gali turėti nemažą deficitą didinantį poveikį. Numatoma, kad po stipraus pagerėjimo, viršijusio 2012 m. pagal perviršinio deficito procedūrą (PDP) reikalaujamą koregavimo planą, 2013 m. struktūrinis balanso deficitas padidės iki 1,8 %. Nedidelį struktūrinio deficito padidėjimą 2013 m. patvirtina ir Komisijos tarnybų prognozė. Pagal stabilumo programoje pateiktą informaciją pradedant 2014 m. numatomas perskaičiuoto struktūrinio balanso struktūrinis koregavimas, 2014 ir 2015 m. viršysiantis 0,5 %, ir kuris galėtų leisti Austrijai vidutinės trukmės laikotarpio tikslą pasiekti dvejais metais anksčiau nei numatyta pagal stabilumo programoje pateiktą scenarijų, t. y. 2015 m. vietoj 2017 m.
               Kalbant apie Stabilumo ir augimo pakto išlaidų kriterijų, pagal stabilumo programoje pateiktą informaciją tikimasi, kad valdžios sektoriaus išlaidų, atėmus diskrecines priemones, augimo greitis 2014 m. ir 2016 m. prisidės prie 0,5 % BVP metinio struktūrinio koregavimo siekiant vidutinės trukmės laikotarpio tikslo. Tačiau pagal stabilumo programos scenarijų numatomas didelis išlaidų ir BVP santykio sumažėjimas yra pernelyg optimistinis, nes manoma, kad išlaidos kaip BVP dalis bus vienos mažiausių per daugiau negu penkiolika metų. Galima tikėtis, kad kalbant apie skolos kriterijaus įgyvendinimą, 2014–2016 m. laikotarpiu Austrijoje bus pereinamasis laikotarpis ir planais užtikrinama pakankama pažanga siekiant atitikti šį kriterijų;
               nors biudžeto sistema buvo sustiprinta, fiskaliniai įvairių valdžios lygmenų santykiai iš esmės liko nepakitę, ir sutampančios atsakomybės sritys bei atsakomybės už finansavimą ir išlaidas nenuoseklumai yra problemos, kurias reikia spręsti. Sudėtingas nuolatinių susitarimų tarp šalies vyriausybės, socialinio draudimo teikėjų ir žemesnės nei federalinės valdžios mechanizmas kelia grėsmę sveikatos išlaidoms apriboti skirtų priemonių įgyvendinimui. Švietimo srityje derybos dėl 6 punktų pasiūlymo, įskaitant mokyklų vadovybės rajono lygmeniu panaikinimą, yra teigiamas poslinkis supaprastinant atsakomybės pasiskirstymą tarp įvairių valdžios lygmenų, tačiau norint labiau sumažinti susiskaidymą, jį reikės dar labiau supaprastinti;

               (10)

               numatoma, kad Austrijos darbo jėgos potencialas nuo 2020 m. mažės ir ekonomika taps labiau grindžiama įgūdžiais. Egzistuoja daug galimybių geriau įtraukti į darbo rinką darbingo amžiaus gyventojus, visų pirma moteris, migrantus ir vyresnio amžiaus asmenis;

               (11)

               vyresnio amžiaus asmenų užimtumo lygis vis dar yra žemesnis už ES vidurkį (43,1 % plg. su 48,8 %), net jeigu jis žymiai gerėja ir artėja prie ES vidurkio, o beveik 30 % žmonių prieš pat išeidami į pensiją praleidžia nuo 1,5 iki trejų metų būdami be darbo arba nedirbdami dėl ligos. Vis dar santykinai plačiai taikomos ankstyvo išėjimo į pensiją ir invalidumo pensijų sistemos, taip pat santykinai nedidelis teisės aktais nustatytas moterų pensinis amžius (60), kuris ateityje tik labai palaipsniui didės, gali turėti neigiamo poveikio vyresnio amžiaus darbo jėgos pasiūlai. 2012 m. buvo patvirtinta keletas priemonių, skirtų padidinti faktinį pensinį amžių, iš esmės sumažinant galimybes pasinaudoti išankstiniu išėjimu į pensiją ir invalidumo pensijomis;

               (12)

               nors moterų užimtumas Austrijoje yra santykinai didelis (70,3 % palyginti su 62,4 % ES mastu 2012 m.), dar yra galimybių jį didinti mažinant darbo rinkos susiskaidymą pagal lytis. Ne visą darbo dieną dirbančių moterų dalis yra viena didžiausių Sąjungoje, o vaiko priežiūros ir ilgalaikės priežiūros paslaugų galimybės yra ribotos. Moterų užimtumo rodikliai, skaičiuojant visos darbo dienos ekvivalentais, rodo, kad Austrija nesugeba visiškai panaudoti moterų darbo jėgos potencialo. Be to, moterys beveik dvigubai dažniau dirba laikinus ir prastai apmokamus darbus ir sudaro didelę dalį dirbančių už mažą darbo užmokestį. Dėl šių tendencijų vyrų ir moterų darbo užmokesčio skirtumas sudaro 24 % – trečias pagal dydį Sąjungoje. Mažas pajamas gaunančių asmenų mokesčių naštos sumažinimas galėtų suteikti daugiau paskatų aktyviau dalyvauti darbo rinkoje. Austrijos mokesčių sistemos struktūra leidžia perkelti apmokestinimą kitiems šaltiniams, kurie mažiau stabdo augimą. Iš tiesų, pajamos iš turto mokesčių Austrijoje sudaro 0,5 % BVP ir yra gerokai mažesnės už Sąjungos vidurkį – 2,1 % BVP. Pajamos iš reguliariai mokamo nekilnojamojo turto mokesčio, kuris laikomas mažiausiai stabdančiu augimą, yra trečios pagal mažumą ES ir 2011 m. sudarė 0,2 % BVP (ES vidurkis – 1,3 %);

               (13)

               kadangi 19 % darbingo amžiaus gyventojų 2011 m. buvo gimę užsienyje, Austrijos darbingo amžiaus imigrantų dalis viena didžiausių Ekonominio bendradarbiavimo ir plėtros organizacijos (EBPO). Migrantai dažnai patiria sunkumų darbo rinkoje ir jų nedarbo rodikliai žymiai aukštesni (9,7 % plg. su 3,6 %), o jų užimtumo rodikliai mažesni (ne ES-27 tautybių asmenų – 62,8 % plg. su austrų –76,4 %). Be to, migrantų kilmės asmenys triskart dažniau įdarbinami jų kvalifikacijos neatitinkančiose pozicijose ir už mažesnį užmokestį negu austrai (2008 m. 27,5 % plg. su 9,7 %). Jų išsilavinimas taip pat dažnai yra žemesnis, o skurdo rizika yra dukart didesnė (26,6 % plg. su 12,6 %);

               (14)

               vidutinės trukmės ir ilgalaikės pensijų ir sveikatos priežiūros išlaidų projekcijos rodo riziką viešųjų finansų stabilumui. Ilgalaikės priežiūros išlaidų projekcijos taip pat rodo riziką tvarumui, nors ir ne tokią didelę. Pastarojo meto pensijų sistemos reformos gali šiek tiek sumažinti riziką tvarumui, jei kartu bus gerinamos darbo rinkos sąlygos, kad vyresnio amžiaus asmenys galėtų likti įdarbinti ilgesnį laiką. Tačiau vis dar reikia paspartinti vyrų ir moterų pensinio amžiaus suvienodinimą bei didinti faktinį pensinį amžių, derinant pensinį amžių ar pensijos išmokas su tikėtinos gyvenimo trukmės pokyčiais. Būtina spręsti sveikatos priežiūros ir ilgalaikės priežiūros sistemų fiskalinio tvarumo klausimą, be kita ko, atsižvelgiant į didėjančius ilgalaikės priežiūros paslaugų poreikį ir paklausą. Pastarojo meto politikos priemonės, kurių imtasi sveikatos sektoriuje, greičiausiai bus vykdomos teisinga linkme, nors artimiausiais metais reikės atidžiai vertinti jų efektyvumą. Dar yra galimybių stiprinti prevenciją, reabilitaciją ir savarankišką gyvenimą, siekiant valdyti būsimas ilgalaikės priežiūros išlaidas;

               (15)

               pagal tarptautinius palyginamuosius tyrimus ir testus, 10–15 metų vaikų išsilavinimas Austrijoje yra mažesnis už vidutinį, nepaisant to, kad Austrijos išlaidos švietimui, sudarančios 2009 m. 6,01 % BVP, gerokai viršija ES vidurkį (5,41 %). Daugiau nei 25 % 15 metų amžiaus jaunuolių skaitymo įgūdžiai yra prasti, o matematikos rezultatai tik šiek tiek geresni. Migrantų kilmės jaunuolių ir jų vietinių bendraamžių mokslo rezultatų skirtumas yra vienas didžiausių Sąjungoje. Didėjantis aukštojo mokslo studentų skaičius kelia sunkumų finansų ir organizacinėms sistemoms, tačiau sėkmingai studijas užbaigiančių studentų dalis yra maža. Švietimo sistemos valdymo ir finansavimo atsakomybės pasidalijimas taip pat yra fragmentiškas;

               (16)

               Austrija yra viena iš valstybių narių, kurioms būtų labiausiai naudinga (BVP dalies išraiška) sumažinti tarpvalstybinio paslaugų teikimo kliūtis. Tačiau vis dar esama didelių kliūčių patekti į paslaugų sektorių ir veiksmingai jame konkuruoti. Šios kliūtys ypatingai aiškios laisvųjų profesijų ir geležinkelių transporto sektoriuose. Profesionalios paslaugos yra labai svarbios verslo paslaugų sektoriuose, kur jos sudaro 10 % BVP ir 11 % viso užimtumo. Vis dar egzistuoja suvaržymai patekti į rinką ir užsiimti profesine veikla paslaugų sektoriuje, pvz., susiję su teisine forma ir akcijų dalies reikalavimais. Yra rimtų priežasčių įvertinti, kiek šie suvaržymai yra pagrįsti ir ar tų pačių bendro intereso tikslų nebūtų galima pasiekti taikant lengvesnį reguliavimo režimą. Nors neseniai padarytais konkurencijos įstatymo pakeitimais bus sustiprinti Austrijos kompetentingos institucijos įgaliojimai, jos finansiniai ir žmogiškieji ištekliai vis dar yra mažesni negu kitose panašaus dydžio ar net mažesnėse šalyse;

               (17)

               Austrija padarė buveinės valstybės narės ir priimančiosios valstybės narės tarpvalstybinio bendradarbiavimo finansinės priežiūros srityje pažangą. Be to, tolesnė pažanga buvo padaryta restruktūrizuojant nacionalizuotus ar iš dalies nacionalizuotus bankus, pasinaudojus restruktūrizavimo pagalba. Tačiau dėl rizikos, susijusios su tolesniu šių bankų turto kokybės blogėjimu, dar egzistuoja tam tikrų spragų, kurias būtina įdėmiai stebėti.

               (18)

               atsižvelgdama į Europos semestrą, Komisija atliko išsamią ekonominės politikos analizę. Ji įvertino nacionalinę reformų programą irstabilumo programą. Komisija įvertino ne tik jų svarbą tvariai fiskalinei ir socialinei bei ekonominei Austrijos politikai, bet ir tai, kaip laikomasi ES taisyklių ir gairių, nes ES priemonėmis prisidedant prie būsimų nacionalinių sprendimų būtina stiprinti bendrą Sąjungos ekonomikos valdymą. Jos rekomendacijos atsižvelgiant į Europos semestrą pateiktos toliau išdėstytose 1–7 rekomendacijose;

               (19)

               atsižvelgdama į šį vertinimą, Taryba išnagrinėjo Austrijos stabilumo programą ir savo nuomonę (5) visų pirma pateikė toliau išdėstytoje 1 rekomendacijoje;

               (20)

               atsižvelgdama į Europos semestrą, Komisija taip pat atliko visos euro zonos ekonominės politikos analizę. Šiuo pagrindu Taryba pateikė konkrečias rekomendacijas, skirtas valstybėms narėms, kurių valiuta yra euro (6). Kaip šalis, kurios valiuta yra euro, Austrija taip pat turėtų užtikrinti, kad šios rekomendacijos bus visiškai ir laiku įgyvendintos,

         REKOMENDUOJA Austrijai 2013–2014 m. imtis šių veiksmų:

               1.

               Įvykdyti 2013 m. biudžetą, kaip numatyta, kad būtų tvariai panaikintas perviršinis deficitas, ir įgyvendinti vidutinio metinio struktūrinio koregavimo priemones, nurodytas Tarybos rekomendacijose pagal PDP. Panaikinus perviršinį deficitą, tinkamu tempu vykdyti struktūrinio koregavimo priemones, kad iki 2015 m. būtų pasiektas vidutinės trukmės laikotarpio tikslas. Racionalizuoti fiskalinius santykius tarp skirtingų valdžios lygmenų, pavyzdžiui, supaprastinant organizacinę struktūrą ir suderinant atsakomybę už išlaidas ir už finansavimą.

               2.

               Paankstinti vyrų ir moterų pensinio amžiaus suvienodinimą, didinti faktinį pensinį amžiųderinant pensinį amžių ar pensijų išmokas su tikėtinos gyvenimo trukmės pokyčiais, vykdyti ir stebėti pastarojo meto reformas, kuriomis ribojamos ankstyvo išėjimo į pensiją galimybės, ir toliau išplėsti vyresnio amžiaus asmenų galimybes įsidarbinti, siekiant padidinti faktinį pensinį amžių ir vyresnio amžiaus asmenų užimtumo lygį.

               3.

               Imtis naujų priemonių moterų dalyvavimui darbo rinkoje didinti, visų pirma toliau gerinant vaikų priežiūros bei ilgalaikės priežiūros paslaugas ir šalinti didelius vyrų ir moterų darbo užmokesčio ir pensijų skirtumus. Visiškai išnaudoti migrantų kilmės asmenų darbo rinkos potencialą toliau gerinti jų kvalifikacijos ir išsilavinimo pripažinimą. Nedarant poveikio biudžetui sumažinti realią mokesčių ir socialinio draudimo naštą nedideles pajamas gaunantiems asmenims, labiau pasikliaujant kitais apmokestinimo šaltiniais, kurie mažiau stabdytų augimą, kaip antai reguliariai mokami turto mokesčiai.

               4.

               Efektyviai įgyvendinti sveikatos sistemos reformas, siekiant užtikrinti, kad numatytas išlaidų efektyvumo poveikis taptų tikrove. Sukurti finansiškai tvarų ilgalaikės priežiūros modelį ir skirti daugiau dėmesio prevencijai, reabilitacijai ir savarankiškam gyvenimui.

               5.

               Gerinti švietimo rezultatus, visų pirma socialiai remtinų jaunuolių, be kita ko, gerinant ikimokyklinį ugdymą ir mažinant neigiamą ankstyvo skirstymo pagal gabumus poveikį. Toliau gerinti strateginį aukštojo mokslo sistemos planavimą ir aktyviau taikyti priemones, skirtas mažinti studijų nebaigiančių studentų skaičių.

               6.

               Toliau stiprinti konkurencijos institucijos įgaliojimus bei išteklius ir stebėti konkurencijos įstatymo reformos įgyvendinimą. Šalinti pernelyg dideles kliūtis paslaugų teikėjams. Tai reikštų peržiūrėti, ar galiojantys suvaržymai patekti į rinką ir užsiimti reguliuojama profesine veikla yra grindžiami bendrais interesais, ir skatinti konkurenciją, visų pirma geležinkelių sektoriuje.

               7.

               Siekiant išlaikyti finansinį stabilumą, toliau įdėmiai stebėti nacionalizuotus ir iš dalies nacionalizuotus bankus ir paspartinti jų restruktūrizaciją.

      Priimta Briuselyje 2013 m. liepos 9 d.

            Tarybos vardu

            Pirmininkas

         R. ŠADŽIUS

      (1)  OL L 209, 1997 8 2, p. 1.

      (2)  Toliau taikomą 2013 m. pagal 2013 m. balandžio 22 d. Tarybos sprendimą 2013/208/ES dėl valstybių narių užimtumo politikos gairių (OL L 118, 2013 4 30, p. 21).

      (3)  OL C 219, 2012 7 24, p. 1.

      (4)  OL L 306, 2011 11 23, p. 25.

      (5)  Pagal Reglamento (EB) Nr. 1466/97 5 straipsnio 2 dalį.

      (6)  Žr. šio Oficialiojo leidinio p. 97.


Svarbus teisinis pranešimas

|

52005SC0140

Rekomendacija Tarybos nuomonė pagal 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1466/97 9 straipsnio 3 dalį Dėl atnaujintos 2004–2007 m. Maltos konvergencijos programos  /* SEK/2005/0140 galutinis */

	[pic] | EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA |Briuselis, 2.2.2005SEK(2005) 140 galutinisRekomendacijaTARYBOS NUOMONĖpagal 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1466/97 9 straipsnio 3 dalį Dėl atnaujintos 2004–2007 m. Maltos konvergencijos programos(pateikta Komisijos)AIŠKINAMASIS MEMORANDUMASTarybos reglamentas (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei koordinavimo[1] numato, kad nedalyvaujančios valstybės narės, t.y. tos, kurios nėra įvedusios bendros valiutos, privalo reguliariai pateikti Tarybai ir Komisijai konvergencijos programas. Pagal šio reglamento 9 straipsnį Taryba, remdamasi Komisijos ir pagal Sutarties 114 straipsnį įsteigto Komiteto (Ekonomikos ir finansų komiteto) įvertinimu, turi patikrinti kiekvieną konvergencijos programą. Remdamasi Komisijos rekomendacija ir pasikonsultavusi su Ekonomikos ir finansų komitetu bei patikrinusi programą, Taryba pateikia nuomonę apie programą. Pagal reglamentą valstybės narės privalo kasmet pateikti atnaujintas konvergencijos programas, kurias taip pat patikrina Taryba ta pačia tvarka.Valstybės narės, įstojusios į ES 2004 m. gegužės 1 d., nėra įsivedusios bendros valiutos, tačiau, kad atitiktų reikalavimus dėl euro įvedimo, privalo laiku įvykdyti konvergencijos kriterijus, taip pat dėl stabilios šalies finansinės būklės. Atsižvelgdama į 9,7 % BVP valdžios sektoriaus deficitą ir 70,4 % BVP skolos santykį, užregistruotą 2003 m., 2004 m. liepos 5 d. Taryba nusprendė, kad Maltoje yra perviršinis deficitas, ir rekomendavo jį ištaisyti ne vėliau kaip iki 2006 m. Maltai taip pat buvo rekomenduota įgyvendinti struktūrines priemones siekiant racionalizuoti ir sumažinti išlaidas bei iki 2004 m. lapkričio 5 d. imtis veiksmingų priemonių, kuriomis būtų pasiektas 2005 m. nustatytas deficito dydis. Maltos valdžios institucijos taip pat raginamos 2005 m. sustabdyti skolos santykio kilimą, o paskesniais metais jį sumažinti. 2004 m. gruodžio 22 d. komunikate Komisija priėjo prie išvados, kad Maltos vyriausybė ėmėsi efektyvių veiksmų, kurie padėtų pasiekti 2005 m. nustatytą deficito dydį.Valstybės narės, kurios įstojo į ES 2004 m. gegužės 1 d., įsipareigojo pateikti savo konvergencijos programas iki 2004 m. gegužės 15 d., o pirmus atnaujintus jų variantus – 2004 m. pabaigoje.Pirmoji 2004–2007 m. Maltos konvergencijos programa buvo pateikta 2004 m. gegužės 21 d. ir Tarybos įvertinta 2004 m. liepos 5 d. Atnaujintą programos variantą Malta pateikė 2004 m. gruodžio 7 d. Komisijos tarnybos atliko techninį šio varianto įvertinimą, atsižvelgdamos į Komisijos tarnybų 2004 m. rudens ekonominių prognozių rezultatus, Elgesio kodeksą[2], bendrai sutartą potencialios gamybos apimties apskaičiavimo metodiką, 2003–2005 m. laikotarpio bendrųjų ekonominės politikos gairių rekomendacijas ir principus, nustatytus 2002 m. lapkričio 27 d. Komisijos komunikate Tarybai ir Europos Parlamentui dėl biudžeto politikos koordinavimo stiprinimo. Remiantis šiuo vertinimu teikiamas toks įvertinimas:-  Pirmąjį 2004–2007 m. atnaujintos konvergencijos programos variantą Maltos vyriausybė pateikė 2004 m. gruodžio 7 d. Iš esmės ta programa atitinka Elgesio kodeksą, tačiau joje ne visas valstybės išlaidų suskirstymas, o kainų duomenys neatitinka suderintų apibrėžimų.-  Atnaujintoje programoje pateikiamame makroekonominiame scenarijuje prognozuojamas laipsniškas ekonominės veiklos aktyvėjimas. Prognozuojamas BVP augimas 2004 m. (0,6 %) yra mažesnis nei Komisijos 2004 m. rudens prognozėse (1 %), tuo tarpu 2005 ir 2006 m. augimo prognozės (atitinkamai 1,5 % ir 1,8 %) yra tikėtinos ir visiškai atitinka Komisijos prognozes. Prognozuojama, kad augimo tempai dar paspartės programos laikotarpio pabaigoje ir 2007 m. pasieks 2,2 %. Apskritai augimo prielaidos yra patikimos.-  Metinis infliacijos lygis, kuris šiuo metu Maltoje matuojamas mažmeninių kainų indekso pokyčiu per metus, pastaraisiais mėnesiais šiek tiek sumažėjo. Bendra infliacija 2004 m. siekė 2,9 %. Programos laikotarpio projekcijose daroma prielaida, kad infliacija mažės ir 2005 m. sieks 2,4 %, o 2006 ir 2007 m. – 1,9 %. Maltos liros keitimo kursas kiek pakilo per 2004 m. tiek nominaliąja, tiek realiąja išraiška. Prognozuojama, kad programos laikotarpiu nominalus Maltos liros keitimo kursas iš esmės liks nepakitęs. Centrinis bankas nuo 2003 m. rugsėjo mėn. išlaiko trumpalaikių palūkanų normą – savo pagrindinę palūkanų normą, ties 3 % riba (100 bazinių punktų virš euro zonos lygio). Prognozuojama, kad 2005 m. palūkanų normos padidės puse procentinio punkto ir iki 2007 m. išliks ties 3,5 % riba.-  Naujausi duomenys apie 2004 m. biudžeto vykdymą rodo, kad tais metais nustatytas siektinas ir programoje patvirtintas 5,2 % BVP deficito dydis realiai gali būti pasiektas. Atnaujintoje programoje taip pat buvo patvirtinti siektini deficito dydžiai iki 2007 m. Konkrečiai konvergencijos programoje nustatytas tikslas 2006 m. sumažinti deficitą, kad jis nesiektų 3 % BVP pamatinės vertės. Prognozuojama, kad valdžios sektoriaus deficitas sumažės nuo 5,2 % BVP 2004 m. iki 3,7 % 2005 m. ir 2,3 % 2006 m., o 2007 m. – iki 1,4 % BVP. Palyginti su ankstesne programa, atnaujintame programos variante patvirtintas planuojamas koregavimas esant nepakitusiam makroekonominiam scenarijui. Fiskalinis konsolidavimas yra pagrįstas pajamų didinimu ir išlaidų mažinimu.-  Dėl Maltos ekonomikos dydžio ir atvirumo ji yra labai priklausoma nuo išorės sukrėtimų. Tai padidina tiek pervertinimo, tiek sumažinimo pavojų, susijusį ne tik su makroekonominiu scenarijumi, bet ir su programoje numatytu fiskaliniu koregavimu. Tačiau, nors ir yra tam tikrų pavojų, dėl atsargaus makroekonominio scenarijaus, nustatytų deficitą mažinančių priemonių pobūdžio bei pateiktų biudžeto projekcijų konsolidavimo strategija yra visiškai tikėtina.-  Remiantis apskaičiavimais, bendroji valstybės skola 2004 m. padidėjo iki 73,2 % BVP (nuo 70,4 % 2003 m.). Programoje prognozuojama, kad skolos santykis turėtų sumažėti iki 72 % 2005 m., o iki programos laikotarpio pabaigos dar nukristi iki maždaug 70 %. Maltos valdžios institucijos prognozuoja, kad ekonomikos augimas, laipsniškas pirminio balanso gerėjimas ir turto pardavimas nuo 2005 m. padės sumažinti skolos ir BVP santykį. Tačiau, atsižvelgiant į prognozuojamus skolos dydžio pokyčius, būtina surinkti detalesnius duomenis apie operacijas, kurios neįtraukiamos į nacionalines sąskaitas ir kurios iš dalies atsveria nemažų iš privatizavimo gautų pajamų poveikį (daugiau nei 2 % BVP 2005 ir 2006 m.), ir vykdyti griežtesnę tų operacijų kontrolę.-  Programoje peržiūrima vyriausybės struktūrinių reformų programa, kurios esmė – valstybinių įmonių restruktūrizavimas ir tam tikrų veiklos sektorių, pavyzdžiui, pramonės, uostų, transporto ir energetikos, funkcionavimo pagerinimas. Programoje pateikiamose numatomose reformose privatizavimas yra įvardytas kaip viena iš reformos sudedamųjų dalių; be to, programoje numatoma stiprinti kovą su sukčiavimu mokesčių ir lengvatų srityse. Maltos Vyriausybė taip pat pateikė baltąją knygą dėl Maltos pensijų sistemos reformos. Maltai yra būtina pradėti vykdyti struktūrines reformas ir kituose sektoriuose, pvz., mokesčių ir sveikatos priežiūros sistemų.-  Kalbant apie ilgalaikį tvarumą, Maltai gresia biudžeto disbalansas padengiant planuojamas išlaidas, susijusias su numatomu visuomenės senėjimu. Programoje numatyta strategija užtikrinti tvarią ekonomikos padėtį priklauso nuo to, ar bus pasiekti biudžeto tikslai. Ta strategija apima dar neparengtas arba dar neįgyvendintas pensijų ir sveikatos priežiūros sistemų reformas. Nors didžiausią pavojų tvarumo užtikrinimui neabejotinai kelia tai, ar bus pasiekti biudžeto tikslai, siekiant sustabdyti ilgalaikį su visuomenės senėjimu susijusių išlaidų augimą taip pat būtinas tolesnis reformų vykdymas.-  Apskritai atnaujintoje programoje numatyta ekonominė politika didžiąja dalimi atitinka šaliai skirtas bendrąsias ekonominės politikos gaires valstybės finansų srityje. Programa atitinka ir Tarybos rekomendacijas dėl valdžios sektoriaus deficito sumažinimo.Remdamasi šiuo vertinimu, Komisija priėmė pridedamą rekomendaciją dėl Tarybos nuomonės apie atnaujintą Maltos konvergencijos programą ir teikia ją Tarybai.RekomendacijaTARYBOS NUOMONĖpagal 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1466/97 9 straipsnio 3 dalį Dėl atnaujintos 2004–2007 m. Maltos konvergencijos programosEUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį,atsižvelgdama į 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei koordinavimo[3], ypač į jo 9 straipsnio 3 dalį,atsižvelgdama į Komisijos rekomendaciją,pasikonsultavusi su Ekonomikos ir finansų komitetu,PAREIŠKĖ TOKIĄ NUOMONĘ:1.  2005 m. vasario 17 d. Taryba išnagrinėjo atnaujintą Maltos konvergencijos programą, kuri apima 2004–2007 metus. Programa didžiąja dalimi atitinka Elgesio kodeksą, tačiau joje ne visas valstybės išlaidų suskirstymas, o kainų duomenys neatitinka suderintų Mastrichto sutarties apibrėžimų. Taigi Malta raginama patenkinti reikalavimus dėl duomenų.2.  Makroekonominiame scenarijuje, kuriuo grindžiama programa, numatoma, kad realus BVP augs nuo 0,6 % 2004 m. iki vidutiniškai 1,8 % per metus likusiu programos laikotarpiu. Remiantis šiuo metu turima informacija, atrodo, kad šis scenarijus atspindi tikėtinas augimo prielaidas. Infliacijos prognozės programoje irgi atrodo tikroviškos.3.  2004 m. liepos 5 d. Taryba nusprendė, kad Maltoje yra perviršinis deficitas, ir rekomendavo jį ištaisyti iki 2006 m.4.  Programoje numatytas tikslas 2006 m. sumažinti deficitą iki žemesnės nei 3 % BVP pamatinės vertės. Fiskalinis konsolidavimas grindžiamas pajamas didinančiomis priemonėmis bei išlaidų mažinimu. Prognozuojama, kad valdžios sektoriaus deficitas sumažės nuo 5,2 % BVP 2004 m. iki 2,3 % 2006 m. ir 1,4 % BVP 2007 m. Palyginti su ankstesne programa, naujausiame programos variante dar kartą patvirtinami biudžeto koregavimo planai pagal iš esmės nepakitusį makroekonominį scenarijų.5.  Programos biudžeto projekcijose numatyti pavojai didžiąja dalimi atrodo subalansuoti. Šiame kontekste pažymėtina, kad 2004 m. nustatyta 5,2 % fiskalinio valdžios sektoriaus deficito riba yra realiai pasiekiama. Vertinant 2005 m. ir vėlesnio laikotarpio perspektyvas, dėl atsargaus makroekonominio scenarijaus ir programoje numatytų biudžeto deficitą mažinančių priemonių bei pateiktų biudžeto projekcijų pagal šiuo metu prognozuojamą išorinių veiksnių poveikį programoje numatytas konsolidavimo strategijos įgyvendinamas yra visiškai įmanomas.6.  Atsižvelgiant į šį rizikos įvertinimą, atrodo, kad programoje pakanka suplanuotų biudžetinių priemonių, kad iki 2006 m. deficitas būtų sumažintas iki mažiau kaip 3 % BVP. Programa taip pat užtikrina pakankamą patikimumą, kad programos laikotarpiu nebūtų viršyta nustatyta biudžeto deficito riba esant įprastiems makroekonominiams svyravimams. Tačiau tų priemonių gali nepakakti, kad programos laikotarpiu būtų pasiektas Stabilumo ir augimo pakto vidutinės trukmės tikslas dėl biudžeto būklės, t. y. pasiekti beveik subalansuotą biudžetą.7.  Programoje prognozuojama, kad skolos santykis 2004 m. padidės iki 73,2 % BVP (nuo 70,4 % 2003 m.), o programos laikotarpio pabaigoje nukris iki 70,4 % BVP. Maltos valdžios institucijos prognozuoja, kad dėl augančios ekonomikos, laipsniškai gerėjančio pirminio balanso ir turto pardavimo, skolos ir BVP santykis nuo 2005 m. pradės mažėti. Tačiau dėl keleto veiksnių, iš dalies atsveriančių didelių privatizavimo pajamų poveikį (daugiau nei 2 % BVP 2005 ir 2006 m.), būtina surinkti detalesnius duomenis apie operacijas, kurios neįtraukiamos į nacionalines sąskaitas, ir vykdyti griežtesnę tų operacijų kontrolę.8.  Kalbant apie ilgalaikį tvarumą, Maltai gresia biudžeto disbalansas padengiant planuojamas išlaidas, susijusias su numatomu visuomenės senėjimu. Programoje nustatyto tvarumo užtikrinimo strategijos įgyvendinimas priklauso, ar bus pasiekti biudžeto tikslai. Ta strategija taip pat apima dar neparengtas arba dar neįgyvendintas pensijų ir sveikatos apsaugos sistemų reformas. Nors didžiausią pavojų tvarumo užtikrinimui kelia tai, ar bus pasiekti biudžeto tikslai, siekiant sustabdyti ilgalaikį su visuomenės senėjimu susijusių išlaidų augimą, būtinas tolesnis reformų vykdymas.9.  Apskritai atnaujintoje programoje numatyta ekonominė politika didžiąja dalimi atitinka šaliai skirtas specifines bendrąsias ekonominės politikos gaires valstybės finansų srityje. Programa atitinka Tarybos rekomendacijas dėl valdžios sektoriaus deficito sumažinimo.Lentelė: pagrindinių makroekonominių ir biudžeto prognozių palyginimas.2004 | 2005 | 2006 | 2007 |Realus BVP (pokytis, %) | 2004 m. gruodžio mėn. KP | 0,6 | 1,5 | 1,8 | 2,2 |2004 m. spalio mėn. KOM | 1,0 | 1,5 | 1,8 | - |2004 m. gegužės mėn. KP | 1,1 | 1,7 | 2,1 | 2,1 |SVKI infliacija (%) | 2004 m. gruodžio mėn. KP | 2,9 | 2,4 | 1,9 | 1,9 |2004 m. spalio mėn. KOM | 3,7 | 3,1 | 2,6 | - |2004 m. gegužės mėn. KP | 3,4 | 2,1 | 2,1 | 2,0 |Valdžios sektoriaus balansas (% BVP) | 2004 m. gruodžio mėn. KP | -5,2 | -3,7 | -2,3 | -1,4 |2004 m. spalio mėn. KOM | -5,1 | -4,0 | -3,3 | - |2004 m. gegužės mėn. KP | -5,2 | -3,7 | -2,3 | -1,4 |Pirminis balansas (% BVP) | 2004 m. gruodžio mėn. KP | -1,4 | 0,3 | 1,6 | 2,4 |2004 m. spalio mėn. KOM | -1,3 | -0,2 | 0,4 | - |2004 m. gegužės mėn. KP | -1,4 | 0,1 | 1,4 | 2,2 |Bendroji valstybės skola (% BVP) | 2004 m. gruodžio mėn. KP | 73,2 | 72,0 | 70,5 | 70,4 |2004 m. spalio mėn. KOM | 72,4 | 73,7 | 74,2 | - |2004 m. gegužės mėn. KP | 72,1 | 72,4 | 70,5 | 70,4 |Šaltiniai: Konvergencijos programa (KP); 2004 m. Komisijos tarnybų ekonominės prognozės (KOM). | [1] OL L 209, 1997.8.2. Visus šiame tekste nurodytus dokumentus galima rasti tinklalapyje: MACROBUTTON HtmlResAnchor http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.[2] Ekonomikos ir finansų komiteto pakeista nuomonė dėl stabilumo ir konvergencijos programų turinio ir formos, kurią ECOFIN taryba patvirtino 2001.7.10.[3] OL L 209, 1997.8.2, p. 1. Šiame tekste nurodytus dokumentus galima rasti tinklalapyje: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.


				|

		52012DC0305

			Rekomendacija TARYBOS REKOMENDACIJA dėl Vokietijos 2012 m. nacionalinės reformų programossu Tarybos nuomone dėl 2012–2016 m. Vokietijos stabilumo programos /* COM/2012/0305 final */

			   	Rekomendacija
TARYBOS REKOMENDACIJA
dėl Vokietijos 2012 m.
nacionalinės reformų programos
su Tarybos nuomone dėl 2012–2016 m. Vokietijos stabilumo programos
EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl
Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 121 straipsnio 2 dalį
ir 148 straipsnio 4 dalį,
atsižvelgdama į 1997 m. liepos 7 d.
Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto
būklės priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos
priežiūros bei koordinavimo[1],
ypač į jo 5 straipsnio 2 dalį,
atsižvelgdama į Europos Komisijos
rekomendaciją[2],
atsižvelgdama į Europos Parlamento
rezoliucijas[3],
atsižvelgdama į Europos Vadovų
Tarybos išvadas,
atsižvelgdama į Užimtumo komiteto
nuomonę,
pasikonsultavusi su Ekonomikos ir finansų
komitetu,
kadangi:
(1)       2010 m. kovo 26 d.
Europos Vadovų Taryba pritarė Europos Komisijos pasiūlymui
įgyvendinti naują darbo vietų kūrimo ir augimo
strategiją „Europa 2020“, grindžiamą geresniu ekonomikos
politikos koordinavimu, ir daugiausia dėmesio skirti toms svarbioms
sritims, kuriose reikia imtis veiksmų, kad būtų stiprinamas
Europos tvaraus augimo ir konkurencingumo potencialas;
(2)       2010 m. liepos 13 d.
Taryba priėmė rekomendaciją dėl valstybių narių
ir Sąjungos bendrųjų ekonominės politikos gairių (2010–2014 m.),
o 2010 m. spalio 21 d. – sprendimą dėl valstybių
narių užimtumo politikos gairių[4],
kurios kartu sudaro integruotas gaires. Į šias integruotas gaires
valstybių narių paprašyta atsižvelgti formuojant nacionalinę
ekonomikos ir užimtumo politiką;
(3)       2011 m. liepos 12 d.
Taryba priėmė rekomendaciją dėl Vokietijos 2011 m.
nacionalinės reformų programos ir pateikė savo nuomonę
dėl atnaujintos 2011–2014 m. Vokietijos stabilumo programos;
(4)       2011 m. lapkričio 23 d.
Komisija patvirtino antrąją metinę augimo apžvalgą, kuria
pradedamas antras ex ante ir integruoto politikos koordinavimo
Europos semestras, numatytas strategijoje „Europa 2020“. 2012 m. vasario 14 d.
Komisija pagal Reglamentą (ES) Nr. 1176/2011 priėmė
įspėjimo sistemos ataskaitą[5],
kurioje nustatė, kad Vokietija nėra viena iš valstybių
narių, dėl kurios reikės parengti nuodugnią apžvalgą;
(5)       2012 m. kovo 2 d.
Europos Vadovų Taryba patvirtino prioritetus, kuriais turi būti
užtikrintas finansinis stabilumas, fiskalinis konsolidavimas ir ekonomikos
augimo skatinimo veiksmai. Ji pabrėžė, kad reikia vykdyti
diferencijuotą, ekonomikos augimą skatinantį fiskalinį
konsolidavimą, atkurti įprastas skolinimo ekonomikai sąlygas,
skatinti ekonomikos augimą ir konkurencingumą, spręsti nedarbo
problemą, šalinti krizės sukeltas socialines pasekmes ir modernizuoti
viešąjį administravimą;
(6)       2012 m. kovo 2 d. Europos
Vadovų Taryba taip pat paragino valstybes nares, prisijungusias prie pakto
„Euro plius“, laiku pranešti apie savo įsipareigojimus, kad juos
būtų galima įtraukti į jų stabilumo arba konvergencijos
programas ir nacionalines reformų programas;
(7)       2012 m. balandžio 18 d.
Vokietija pateikė savo 2012–2016 stabilumo programą, o 2012 m.
balandžio 12 d. – savo 2012 m. nacionalinę reformų
programą. Siekiant atsižvelgti į abiejų programų
sąsają, jos vertintos vienu metu;
(8)       remiantis pirmuoju 2012 m.
Vokietijos pranešimu apie 2008–2011 m., kai buvo taikoma perviršinio
deficito procedūra, deficito ir skolos statistiką, 2011 m. valdžios
sektoriaus deficitas nesiekė Sutartyje nustatytos 3 % BVP pamatinės
vertės. Be to, remiantis Komisijos 2012 m. pavasario prognoze, valdžios
sektoriaus deficitas turėtų išlikti mažesnis už Sutartyje
nustatytą pamatinę vertę, o prognozės laikotarpiu toliau
mažėti. Todėl vadovaudamasi Stabilumo ir augimo pakto nuostatomis
Komisija gegužės 30 d. priėmė rekomendaciją dėl
Tarybos sprendimo, kuriuo panaikinamas sprendimas dėl susidariusio
perviršinio deficito pagal Sutarties 126 straipsnio 12 dalį;
(9)       remdamasi stabilumo programos
vertinimu pagal Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97, Taryba mano, kad
makroekonominis scenarijus, kuriuo grindžiamos programoje pateiktos biudžeto
projekcijos, yra tikėtinas. Programos 2012–2013 m. projekcijos iš
esmės atitinka Komisijos 2012 m. pavasario prognozę dėl
ekonomikos augimo tempo, struktūros ir darbo rinkos pokyčių.
Programos projekcijos, susijusios su ekonomikos augimu vėlesniais metais,
iš esmės atitinka Komisijos numatytą Vokietijos potencialų
augimo lygį vidutinės trukmės laikotarpiu. Programoje
išdėstytos biudžeto strategijos tikslas – jau 2012 m. pasiekti
vidutinės trukmės laikotarpio tikslą, o nuo 2014 m.
pasiekti beveik subalansuotą valdžios sektoriaus biudžetą, 2011 metais
– gerokai anksčiau nei 2013 m. terminas – pradedant nuo 1,0 %
BVP valdžios sektoriaus deficito (mažesnio už Sutartyje nustatytą 3 %
BVP pamatinę vertę). Programoje nurodytas ankstesnis vidutinės
trukmės laikotarpio tikslas – 0,5 % BVP struktūrinis deficitas
(arba menkas nukrypimas nuo 0,5 % BVP), kuris deramai atitinka Stabilumo
ir augimo pakto reikalavimus, kad deficitas neviršytų 0,5 % BVP. Gali
kilti pavojus deficito ir skolos tikslų įgyvendinimui, ypač jei
prireiktų papildomų finansų sektoriaus stabilizavimo
priemonių. Remiantis (perskaičiuotu) struktūriniu deficitu[6], Vokietija planuoja per
programos laikotarpį laikytis vidutinės trukmės laikotarpio
tikslo, taip pat atsižvelgdama į rizikos vertinimą. Remiantis
programoje pateikta informacija, taip pat atsižvelgiant į rizikos
vertinimą, valdžios sektoriaus išlaidų augimo lygis, atsižvelgiant
į diskrecines pajamų priemones, 2012 m. turėtų viršyti
Stabilumo ir augimo pakte nustatytą išlaidų kriterijų,
tačiau 2013 m. jis nebūtų viršytas. Numatoma, kad bendroji skola
2012 m. padidės 0,8 procentinio punkto iki 82,0 % BVP, o 2013 m.
sumažės iki 80 % BVP ir vėliau toliau mažės. Po perviršinio
deficito ištaisymo Vokietijoje šiuo metu yra pereinamasis laikotarpis ir, kaip
nurodyta planuose, ji daro pakankamą pažangą siekdama laikytis
Stabilumo ir augimo pakte nustatyto skolos mažinimo kriterijaus;
(10)     Federacinė Vyriausybė
ėmėsi priemonių gerinti sveikatos priežiūrai skiriamų
valstybės lėšų efektyvumą ir pateikė ilgalaikės
priežiūros reformos pasiūlymą. Sveikatos priežiūros srityje
reikia imtis papildomų priemonių siekiant suvaldyti numatomą
tolesnį išlaidų didėjimą. Be to, pasiūlytos
ilgalaikės priežiūros reformos nepakanka norint išspręsti
tikėtino išlaidų didėjimo ateityje problemą. Dar galima
pagerinti mokesčių sistemos veiksmingumą. Federacinė
Vyriausybė gerai vykdo savo įsipareigojimą padidinti augimą
skatinančias išlaidas švietimui ir moksliniams tyrimams. Tačiau
svarbu, kad žemės ir savivaldybės, kurioms tenka didžiausia švietimui
ir moksliniams tyrimams skiriamų išlaidų dalis, užtikrintų
tinkamą ir veiksmingą lėšų panaudojimą šiose srityse.
Pradėjus taikyti naująją konstitucinę „skolos stabdžio“
taisyklę Vokietijos fiskalinė sistema dar labiau sustiprėjo.
Tačiau nepadaryta jokia didesnė pažanga įgyvendinant biudžeto
taisyklę žemėse;
(11)     dėl didelės
valstybės paramos finansų sektoriui, kartu su paties sektoriaus
koregavimo pastangomis, ir teigiamo Vokietijos ekonomikos atsigavimo poveikio
visas sektorius tapo stabilesnis. Nepaisant to, kad bendrai finansų
sektorius yra gana stabilus ir nekilo kreditų krizė, vis dar esama
trūkumų, visų pirma struktūrinių problemų kai
kuriuose žemių bankuose: trūksta perspektyvaus verslo modelio,
silpnos valdymo struktūros, pažeidžiamumas, atsiradęs dėl
didelės priklausomybės nuo didmeninio finansavimo;
(12)     geri Vokietijos darbo rinkos
rezultatai – didinamas užimtumas ir ribojamas nedarbas – ne visoms
suinteresuotosioms šalims buvo vienodai naudingi, o didėjant našumui darbo
užmokestis didėjo ne visada. Dėl didelio mokesčių pleišto –
ypač dėl didelių socialinio draudimo įmokų –
kylančios fiskalinės paskatos nedirbti ir toliau trukdo integracijai,
pirmiausia mažai uždirbančių asmenų integracijai į darbo
rinką. Dažnai dirbami smulkūs darbai, todėl įgyjama mažai
teisių į pensiją. Taigi reikia gerinti perėjimą nuo
smulkių darbų prie pastovesnių darbo sutarčių.
Neseniai įgyvendinta darbo rinkos priemonių reforma turėtų
būti paremtos užimtumo galimybes visiems. Didelis Vokietijos uždavinys –
gerinti švietimo sistemos veiksmingumą ir socialiai pažeidžiamų
asmenų mokymosi rezultatus. Vidutinės trukmės ir ilguoju
laikotarpiu užtikrinant, kad netrūktų kvalifikuotos darbo jėgos,
bus labai svarbu mažinti neigiamas demografinių pokyčių pasekmes
galimam augimui. Susirūpinimą kelia mažas visą darbo dieną
dirbančių moterų skaičius. Fiskalinės paskatos
antrajam šeimoje uždirbančiam asmeniui nedirbti, visą dieną
veikiančių vaikų priežiūros įstaigų ir visą
dieną veikiančių mokyklų trūkumas kliudo moterims
dalyvauti darbo rinkoje;
(13)     Vokietija tęsia
esminę energetikos sistemos reformą. Bendros energetikos sistemos
pertvarkymo ekonominės išlaidos turėtų būti kuo labiau
apribotos, pagreitinant nacionalinių ir tarpvalstybinių tinklų
plėtrą, nuolat didinant klimato ir atsinaujinančių
energijos išteklių politikos ekonominį efektyvumą, imantis
ryžtingų priemonių siekiant toliau skatinti energijos vartojimo
efektyvumą ir didinant konkurenciją energijos rinkose. Atsižvelgiant
į Vokietijos centrinę geografinę padėtį, Vokietijos
geležinkelių sistema daro didelį poveikį visos Europos geležinkelių
sistemai. Konkurencija krovinių ir keleivių vežimo geležinkeliais
rinkose išlieka labai silpna, daugiausia dėl to, kad infrastruktūros
valdytojų ir geležinkelius kontroliuojančiųjų
bendrovių veikla realiai neatskirta. Nepaisant pastaraisiais metais padarytos
pažangos, be kita ko, įgyvendinant Paslaugų direktyvą, kai
kuriuose paslaugų sektoriuose (pvz., statybos) galima skatinti
didesnę konkurenciją ir našumo didėjimą;
(14)     Vokietija prisiėmė
tam tikrų įsipareigojimų pagal paktą „Euro plius“. Šie
įsipareigojimai, taip pat 2011 m. prisiimti ir įgyvendinami
įsipareigojimai yra susiję su užimtumo ir konkurencingumo gerinimu,
viešųjų finansų tvarumo didinimu ir finansinio stabilumo
stiprinimu. Komisija įvertino, kaip įgyvendinami pagal paktą
„Euro plius“ prisiimti įsipareigojimai. Į šio vertinimo rezultatus
buvo atsižvelgta rengiant rekomendacijas;
(15)     atsižvelgdama į Europos
semestrą, Komisija atliko išsamią Vokietijos ekonominės
politikos analizę. Ji įvertino stabilumo programą ir
nacionalinę reformų programą. Komisija įvertino ne tik
jų svarbą tvariai fiskalinei ir socialinei bei ekonominei Vokietijos
politikai, bet ir tai, kaip laikomasi ES taisyklių ir gairių, nes ES
priemonėmis prisidedant prie būsimų nacionalinių
sprendimų būtina stiprinti bendrą Europos Sąjungos
ekonomikos valdymą. Jos rekomendacijos pagal Europos semestrą
pateiktos 1–4 rekomendacijų punktuose toliau;
(16)     atsižvelgdama į šį
vertinimą, Taryba išnagrinėjo 2012 m. Vokietijos stabilumo
programą ir savo nuomonę[7]
visų pirma pateikė 1 rekomendacijoje toliau,
REKOMENDUOJA Vokietijai 2012–2013 m.
imtis šių veiksmų:
1.           Toliau įgyvendinti
patikimą fiskalinę politiką, kad iki 2012 m. būtų
pasiektas vidutinės trukmės laikotarpio biudžeto tikslas. Siekiant
šio tikslo, įgyvendinti numatytą biudžeto strategiją,
užtikrinant išlaidų kriterijaus laikymąsi ir pakankamą
pažangą laikantis skolos mažinimo kriterijaus. Tęsti augimui
palankų konsolidavimą, imantis papildomų priemonių gerinti
sveikatos priežiūrai ir ilgalaikei priežiūrai skiriamų
valstybės lėšų efektyvumą ir naudojant neišnaudotas
mokesčių sistemos veiksmingumo didinimo galimybes; kiek įmanoma
didinti augimą skatinančias išlaidas švietimui ir moksliniams
tyrimams visuose valdžios lygmenyse. Visose žemėse baigti nuosekliai
įgyvendinti skolos stabdžio taisyklę, užtikrinti savalaikes ir
tinkamas stebėsenos procedūras ir koregavimo priemones.
2.           Spręsti esamus
finansų sektoriaus struktūrinius trūkumus, visų pirma
toliau restruktūrizuojant žemių bankus (Landesbanken), kuriems
reikalingas tinkamai finansuojamas gyvybingo verslo modelis, vengiant per
didelio finansinio įsiskolinimo mažinimo.
3.           Nedarant įtakos
biudžetui sumažinti didelį mokesčių pleištą, ypač
mažai uždirbantiems asmenims, ir toliau taikyti tinkamas aktyvinimo ir
integracijos priemones, ypač ilgalaikiams bedarbiams. Sudaryti
sąlygas darbo užmokesčiui augti priklausomai nuo našumo. Imtis
priemonių, kuriomis būtų gerinami socialiai pažeidžiamų
asmenų mokymosi rezultatai, visų pirma suteikiant lygias švietimo ir
mokymosi galimybes. Palaipsniui šalinti fiskalines paskatas antrajam šeimoje
uždirbančiam asmeniui nedirbti ir didinti galimybes naudotis visą
dieną dirbančių vaikų priežiūros įstaigų ir
mokyklų paslaugomis.
4.           Toliau stengtis kuo labiau
riboti bendras energetikos sistemos pertvarkymo ekonomines išlaidas, be kita
ko, spartinant nacionalinių ir tarpvalstybinių elektros ir dujų
tinklų plėtrą. Taikant institucinę struktūrą
geležinkelių rinkose užtikrinti veiksmingą konkurenciją. Imtis
priemonių siekiant labiau skatinti konkurenciją paslaugų
sektoriuose, įskaitant laisvąsias profesijas ir kai kuriuos amatus,
ypač statybos sektorių.
Priimta Briuselyje
                                                                       Tarybos
vardu
                                                                       Pirmininkas
[1]               OL L 209, 1997 8 2, p. 1.
[2]               COM(2012) 305 final.
[3]               P7_TA(2012) 0048 ir P7_TA(2012) 0047.
[4]               2012 m. balandžio 26 d. Tarybos sprendimas 2012/238/ES.
[5]               COM(2012) 68 final.
[6]               Pagal ciklą pakoreguotas balansas (atėmus
vienkartines ir laikinąsias priemones), Komisijos tarnybų
perskaičiuotas remiantis programoje pateikta informacija ir taikant
bendrai sutartą metodiką.
[7]               Pagal Tarybos reglamento (EB) Nr. 1466/97 5
straipsnio 2 dalį.


				|

		52013DC0352

			Rekomendacija TARYBOS REKOMENDACIJA dėl 2013 m. Bulgarijos nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2012–2016 m. Bulgarijos konvergencijos programos /* COM/2013/0352 final - 2013/ () */

Rekomendacija
TARYBOS REKOMENDACIJA
dėl 2013 m. Bulgarijos nacionalinės
reformų programos
su Tarybos nuomone dėl 2012–2016 m. Bulgarijos konvergencijos programos

EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl
Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 121 straipsnio 2 dalį
ir 148 straipsnio 4 dalį,
atsižvelgdama į 1997 m. liepos 7 d.
Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės
priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei
koordinavimo[1],
ypač į jo 9 straipsnio 2 dalį,
atsižvelgdama į 2011 m.
lapkričio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES)
Nr. 1176/2011 dėl makroekonominių disbalansų prevencijos ir
naikinimo[2],
ypač į jo 6 straipsnio 1 dalį,
atsižvelgdama į Europos Komisijos
rekomendaciją[3],
atsižvelgdama į Europos Parlamento
rezoliucijas[4],
atsižvelgdama į Europos Vadovų
Tarybos išvadas,
atsižvelgdama į Užimtumo komiteto
nuomonę,
pasikonsultavusi su Ekonomikos ir finansų
komitetu,
kadangi:
(1)       2010 m. kovo 26 d.
Europos Vadovų Taryba pritarė Komisijos pasiūlymui įgyvendinti
naują augimo ir darbo vietų kūrimo strategiją
„Europa 2020“, grindžiamą geresniu ekonominės politikos
koordinavimu, ir daugiausia dėmesio skirti toms svarbioms sritims, kuriose
reikia imtis veiksmų, kad būtų stiprinamas Europos tvaraus
augimo ir konkurencingumo potencialas;
(2)       2010 m. liepos
13 d., remdamasi Komisijos pasiūlymais, Taryba priėmė
rekomendaciją dėl valstybių narių ir Sąjungos
bendrųjų ekonominės politikos gairių (2010–2014 m.), o
2010 m. spalio 21 d. – sprendimą dėl valstybių
narių užimtumo politikos gairių[5],
kurios kartu sudaro integruotas gaires. Į šias integruotas gaires
valstybių narių paprašyta atsižvelgti formuojant nacionalinę
ekonominę ir užimtumo politiką;
(3)       2012 m. birželio
29 d. valstybių ar vyriausybių vadovai nusprendė priimti
Susitarimą dėl ekonomikos augimo ir darbo vietų kūrimo,
kuriuo nustatė nuoseklią nacionalinių, ES ir euro zonos
veiksmų, naudojant visus galimus svertus, priemones ir politikos
strategijas, sistemą. Jie nutarė, kokių veiksmų
reikėtų imtis valstybių narių lygmeniu, visų pirma
išreikšdami tvirtą įsipareigojimą siekti strategijos „Europa
2020“ tikslų ir įgyvendinti konkrečioms šalims skirtas
rekomendacijas;
(4)       2012 m. liepos 6 d.
Taryba priėmė rekomendaciją dėl Bulgarijos 2012 m.
nacionalinės reformų programos ir nuomonę dėl atnaujintos
2011–2015 m. Bulgarijos konvergencijos programos;
(5)       2012 m. lapkričio
28 d. Komisija priėmė metinę augimo apžvalgą[6], kuria pradedamas 2013 m.
Europos ekonominės politikos koordinavimo semestras. Be to, 2012 m.
lapkričio 28 d. Komisija pagal Reglamentą (ES)
Nr. 1176/2011 priėmė Įspėjimo mechanizmo
ataskaitą[7],
kurioje nurodė, kad Bulgarija yra viena iš valstybių narių,
dėl kurios reikės parengti nuodugnią apžvalgą;
(6)       2013 m. kovo 14 d. Europos
Vadovų Taryba patvirtino prioritetus, kuriais turi būti užtikrintas
finansinis stabilumas, fiskalinis konsolidavimas ir ekonomikos augimo skatinimo
veiksmai. Ji pabrėžė, kad reikia vykdyti diferencijuotą,
ekonomikos augimą skatinantį fiskalinį konsolidavimą,
atkurti įprastas skolinimo ekonomikai sąlygas, skatinti ekonomikos
augimą ir konkurencingumą, spręsti nedarbo problemą,
šalinti socialines krizės pasekmes ir modernizuoti viešąjį
administravimą;
(7)       2013 m. balandžio
10 d. Komisija pagal Reglamento (ES) Nr. 1176/2011 5 straipsnį
paskelbė Bulgarijos nuodugnios apžvalgos[8]
rezultatus. Remdamasi analize, Komisija daro išvadą, kad Bulgarijoje
susidaręs makroekonominis disbalansas, kurį būtina stebėti
ir dėl kurio būtina imtis politinių veiksmų. Visų
pirma toliau reikia dėmesio įmonių sektoriaus finansinio
įsiskolinimo mažinimo poveikiui, taip pat tolesniam išorės
pozicijų koregavimui, konkurencingumui ir darbo rinkoms;
(8)       2013 m. balandžio
19 d. Bulgarija pateikė 2013 m. atnaujintą
2012–2016 m. konvergencijos programą ir 2013 m. nacionalinę
reformų programą. Siekiant atsižvelgti į abiejų
programų sąsają, jos vertintos vienu metu;
(9)       remdamasi 2013 m.
konvergencijos programos vertinimu pagal Tarybos reglamentą (EB)
Nr. 1466/97, Taryba mano, kad Bulgarijos viešieji finansai apskritai yra
patikimi. Vidutinės trukmės laikotarpio tikslas 2012 m.
įgyvendintas. Makroekonominis scenarijus, kuriuo grindžiamos
konvergencijos programoje pateiktos biudžeto projekcijos, 2013–2014 m. yra
tikėtinas – metinis augimas 2013 m. sieks 1,0 %, o 2014 m. –
1,8 %. Komisijos 2013 m. pavasario prognozėje numatyta, kad
2013 m. BVP augimas bus 0,9 %, o 2014 m. – 1,7 %.
Programoje numatytos biudžeto strategijos tikslas – siekti, kad
struktūrinis biudžeto balansas visą programos laikotarpį per
daug nenukryptų nuo vidutinės trukmės laikotarpio tikslo.
Programoje patvirtinamas ankstesnis vidutinės trukmės laikotarpio
tikslas (-0,5 % BVP), pranokstantis Stabilumo ir augino pakto
reikalavimus. Remiantis (perskaičiuotu) struktūriniu biudžeto
balansu, kuris, kaip apskaičiuota, šiek tiek silpnės nuo 0,4 %
BVP deficito 2012 m. iki 0,7–0,8 % BVP 2013–2016 m., Bulgarija
konvergencijos programos laikotarpiu truputį atsilieka nuo savo
vidutinės trukmės laikotarpio tikslo. 2013–2015 m. valdžios
sektoriaus išlaidų augimo rodiklis, atsižvelgiant į diskrecines
pajamų priemones, atitiktų Stabilumo ir augimo pakto išlaidų
kriterijų, tačiau 2016 m. jo nebeatitiktų. Skolos santykis
nesiekia 60 % BVP ir, remiantis konvergencijos programa, prognozuojama,
kad 2014 m. jis pasieks aukščiausią tašką, t. y.
20,4 % BVP, o paskui programos laikotarpiu mažės. Komisijos
2013 m. pavasario prognozėje taip pat numatyta, kad 2014 m.
skolos santykis sieks 20,3 % BVP;
(10)     pastaraisiais metais Bulgarija
gerokai sustiprino savo fiskalinę sistemą, o tai padėjo
palaikyti fiskalinę drausmę ir padidinti fiskalinės politikos
patikimumą. 2014 m. įsigaliosiančiame naujajame
Viešųjų finansų įstatyme paliktos dabartinės
skaitinės fiskalinės taisyklės, dar labiau sugriežtinti
savivaldybių lygmens reikalavimai ir numatyta pertvarkyti trejų
metų vidutinės trukmės laikotarpio biudžeto sistemą.
Svarbu, kad valdžios institucijos išlaikytų reformų pagreitį ir
sudarytų naujojo įstatymo įgyvendinimo sąlygas, visų
pirma įsteigdamos numatytą nepriklausomą fiskalinę
instituciją ir suteikdamos jai aiškius įgaliojimus, veiklos
autonomiją ir pakankamus išteklius. Mokestinių prievolių vykdymo
gerinimo potencialas yra labai didelis ir pažanga šioje srityje leistų
Bulgarijai daugiau išlaidų skirti augimui skatinti. Nors Bulgarija
ėmėsi kelių akivaizdžių veiksmų mokestinių
prievolių vykdymo sąnaudoms mažinti ir pajamų surinkimui
gerinti, mokesčių sistemai ir toliau būdingas didelio masto
mokesčių slėpimas ir neveiksmingas administravimas. Didelės
tiek mokesčių surinkimo administravimo sąnaudos, tiek
įmonėms tenkančios mokesčių mokėjimo
sąnaudos. Nepaisant priemonių, kurių imtasi mokestinių
prievolių vykdymui gerinti, šešėlinės ekonomikos mastas yra dar
vis didelis ir jam mažinti reikalingos nuolatinės ilgalaikės
pastangos;
(11)     pagrindinis iššūkis,
kurį reikia įveikti siekiant pensijų sistemos ir darbo
jėgos pakankamumo, yra ankstyvo išėjimo iš darbo rinkos masto
mažinimas. Vyresnio amžiaus darbuotojų, ypač moterų, užimtumo
lygis nesiekia ES vidurkio ir didžiajai daliai gavėjų lemia nepakankamas
teises į pensiją. Nors šioje srityje jau vyksta svarbios reformos,
faktinio pensinio amžiaus trumpėjimą labiausiai lemia tam tikroms
profesijoms toliau taikomos specialios programos. Tęsdama pažangą,
padarytą padidinus pensinį amžių, Bulgarija taip pat
turėtų pasirengti suvienodinti teisės aktais nustatytą
vyrų ir moterų pensinį amžių, atsižvelgiant į
visą socialinio draudimo stažą, ir numatyti šio suvienodinimo
įsigaliojimo datą. Siekiant veiksmingai riboti piktnaudžiavimą
svarbu būtų persvarstyti invalidumo pensijų skyrimo
kontrolę ir kriterijus (pvz., kriterijumi nustatyti darbingumą);
(12)     Bulgarijai būdingas
nesiekiantis vidurkio ir mažėjantis užimtumas bei dideli nedarbo skirtumai
tarp regionų ir gyventojų pogrupių. Krizės poveikis buvo
labai skaudus žemos kvalifikacijos darbuotojams ir smarkiai padidino jaunimo
nedarbą. Ilgalaikis nedarbas augo kur kas greičiau nei kitose ES
valstybėse narėse. Pertvarkius Įdarbinimo tarnybą, ji
galėtų atlikti svarbų vaidmenį Bulgarijos darbo rinkoje
derinant pasiūlą ir paklausą, siūlydama veiksmingas
konsultacijas, taikydama tikslines užimtumo priemones ir geriau prognozuodama
būsimą įgūdžių paklausą. Siekiant tiksliau
nukreipti išteklius tiems veiksmams, kuriais labiausiai prisidedama prie darbo
vietų kūrimo, būtų naudinga atlikti išankstinį
vykdomos Jaunimo užimtumo iniciatyvos vertinimą. Laukia sudėtingas
uždavinys užtikrinti, kad minimaliomis socialinio draudimo įmokomis
būtų pasiektas tikslas sumažinti šešėlinę ekonomiką,
kartu užtikrinant, kad žemos kvalifikacijos darbuotojai nebūtų
išstumti iš rinkos. Bulgarijos piliečiai patiria didžiausią skurdo
arba socialinės atskirties riziką Europos Sąjungoje.
Nacionalinės Kovos su skurdu ir socialine atskirtimi strategijos įgyvendinimui
turėtų būti teikiama pirmenybė. Būtina didinti
socialinių pervedimų prieinamumą ir veiksmingumą, suteikti
daugiau galimybių gauti veiksmingas socialines paslaugas, visų pirma
vaikams ir vyresnio amžiaus žmonėms. Prie nacionalinės romų
integracijos strategijos reikėtų pridėti veiksmų
planą, kuriame būtų nurodytos konkrečios priemonės,
numatytas pakankamas finansavimas ir stebėjimo mechanizmo veiksmų
poveikiui vertinti nustatymas;
(13)     Bulgarijai būtina
pagerinti šalies švietimo sistemos bendrą kokybę ir
veiksmingumą. Iki 2013 m. pabaigos galutinai priėmus Mokyklinio
ugdymo įstatymą būtų nustatyta reikalingų
reformų, įskaitant mokymo programų atnaujinimą ir
mokytojų mokymo ir skatinimo tobulinimą, vykdymo sistema. Aukštojo
mokslo srities reformų pažanga labai menka. Esminis aukštojo mokslo
rezultatų ir darbo rinkos paklausos nesuderinamumas gilina
struktūrinį nedarbą ir trukdo vystytis didelės vertės
novatoriškiems sektoriams. Prasti aukštojo mokslo veiklos rezultatai siejami su
paskatų instituciniu lygmeniu trūkumu ir atskirų mokslo
darbuotojų ir mokytojų pasirengimu. Ilgalaikis Bulgarijos
iššūkis – gerinti sveikatos priežiūros sistemos kokybę ir
apimtį. Sektoriaus augimą ir konkurencingumą paskatintų
didesnis sveikatos priežiūros finansavimo skaidrumas. Sveikatos
priežiūros išlaidų dalis, tenkanti ambulatorinei priežiūrai, yra
maža, dėl to mažėja galimybės gauti ekonomiškai efektyvias
sveikatos priežiūros paslaugas. Dėl to, kad už daug paslaugų
reikia mokėti iš savo kišenės, tam tikri gyventojų segmentai
sveikatos priežiūros paslaugomis faktiškai nesinaudoja. Bulgarijai teks
spręsti didelius ligoninių sektoriaus racionalizavimo ir
administravimo iššūkius;
(14)     didelės naudos vietos
įmonių konkurencingumui ir užsienio investicijų pritraukimui
duotų Bulgarijos verslo aplinkos gerinimas, įskaitant
viešųjų paslaugų veiksmingumo didinimą. Spartesnis,
metodiškas e. valdžios paslaugų diegimas turi didžiulį
potencialą ir, inter alia, galėtų sumažinti
įmonėms tenkančias reikalavimų laikymosi išlaidas ir
administracinę naštą. Be to, bendrovių teisės aktų,
įskaitant pavėluotų mokėjimų ir nemokumo procedūras,
visiškas įgyvendinimas ir vykdymo užtikrinimas smarkiai pagerintų
įmonių, ne vien MVĮ, veiklos sąlygas. MVĮ
plėtrą toliau stabdo prastos galimybės gauti finansavimą.
Tvari ekonomikos plėtra neįmanoma be gerai funkcionuojančios
nepriklausomos teismų sistemos. Pastaraisiais metais Bulgarija padarė
pažangą pertvarkydama teismų sistemą, visų pirma
modernizuodama teisinę ir institucinę sistemą. Tačiau dar
vis galima daug nuveikti, siekiant visapusiškai šią sistemą naudoti,
užtikrinti rezultatų ilgalaikiškumą ir aiškiau nustatyti atsakomybę
už reformų vykdymą visuose lygmenyse. Gerinant verslo aplinką
taip pat duotų naudos aktyvesnės kovos su korupcija pastangos;
(15)     reikalingoms viešosioms
investicijoms ir toliau būtina veiksmingai įsisavinti ES lėšas.
Svarbus žingsnis gerinant stebėjimą, prevenciją ir bausmes už
pažeidimus žengtas 2011 m. atlikus viešojo pirkimo teisės aktų
reformą. Naujosios taisyklės, inter alia, taikytinos bendrai
ES finansuojamiems projektams, jau įsigaliojo, tačiau dar labiau ex ante
kontrolės veiksmingumą sustiprintų didesnių
įgaliojimų suteikimas Viešojo pirkimo agentūrai;
(16)     svarbi
konkurencingumo skatinimo sąlyga – pagrindinių ekonomikos
sektorių reguliavimo institucijų pajėgumai ir nepriklausomumas.
Per pastaruosius metus Bulgarijos transporto infrastruktūra kai kuriais
atžvilgiais pagerinta, tačiau esama dar daug neišsemtų galimybių
didinti paslaugų teikimo ir priežiūros veiksmingumą. Bulgarija
dar ne visiškai įvykdė savo įsipareigojimus pagal energijos
vidaus rinkos direktyvas. Šaliai teks įveikti didžiulius iššūkius
tiek didmenos, tiek mažmenos lygmenyse. Ypač susirūpinimą kelia
įsisenėjusios rinkos kliūtys, garantuoto pelno susitarimai ir
reguliuojamos kainos, be to, neegzistuojanti elektros energijos ir
gamtinių dujų didmenos rinka. Dėl didelės Bulgarijos
priklausomybės nuo vienintelės energijos trasos šaliai gresia didelis
tiekimo sutrikimų pavojus. Siekiant didinti tiekimo diversifikaciją
ir saugumą, reikėtų paspartinti elektros ir dujų
jungčių projektų įgyvendinimą. Įmonėms ir
privatiems vartotojams tenka didelė ekonominė našta dėl
negerėjančio energijos vartojimo efektyvumo. Ypač smarkiai
būtų galima padidinti viešųjų ir privačių
pastatų energijos vartojimo efektyvumą;
(17)     atsižvelgdama į Europos
semestrą, Komisija atliko išsamią Bulgarijos ekonominės
politikos analizę. Įvertinusi konvergencijos programą ir
nacionalinę reformų programą, ji pateikė nuodugnią
apžvalgą. Komisija įvertino ne tik jų svarbą tvariai
fiskalinei ir socialinei bei ekonominei Bulgarijos politikai, bet ir tai, kaip
laikomasi ES taisyklių ir gairių, nes ES priemonėmis prisidedant
prie būsimų nacionalinių sprendimų būtina stiprinti
bendrą Europos Sąjungos ekonomikos valdymą. Jos rekomendacijos
atsižvelgiant į Europos semestrą pateiktos toliau išdėstytose
1–7 rekomendacijose;
(18)     atsižvelgdama į šį
vertinimą, Taryba išnagrinėjo Bulgarijos konvergencijos programą
ir savo nuomonę[9]
visų pirma pateikė toliau išdėstytoje 1 rekomendacijoje;
(19)     atsižvelgdama į Komisijos
nuodugnios apžvalgos ir šio vertinimo rezultatus, Taryba išnagrinėjo
nacionalinę reformų programą ir konvergencijos programą.
Jos rekomendacijos pagal Reglamento (ES) Nr. 1176/2011 6 straipsnį
pateiktos toliau išdėstytose 3–5 rekomendacijose,
REKOMENDUOJA Bulgarijai 2013–2014 m.
imtis šių veiksmų:
1.           Išsaugoti patikimą
fiskalinę būklę, užtikrinant, kad būtų pasiektas vidutinės
trukmės laikotarpio tikslas, ir vykdyti konvergencijos programoje
numatytą augimą skatinančią fiskalinę politiką.
Įgyvendinti visapusišką mokesčių strategiją, kuria
siekiant padidinti pajamas būtų stiprinami visi mokesčių
teisės ir mokesčių surinkimo procedūrų aspektai,
visų pirma gerinant mokesčių surinkimą, sprendžiant
šešėlinės ekonomikos problemą ir mažinant mokestinių
prievolių vykdymo sąnaudas. Įsteigti nepriklausomą instituciją,
kuri stebėtų fiskalinės politikos įgyvendinimą,
jį analizuotų ir teiktų konsultacijas.
2.           Laipsniškai atsisakyti
ankstyvo išėjimo į pensiją galimybių, suvienodinti
teisės aktais nustatytą vyrų ir moterų pensinį
amžių ir vykdyti aktyvios darbo rinkos politiką, kuria vyresnio
amžiaus darbuotojams sudaromos sąlygos ilgiau pasilikti darbo rinkoje.
Siekiant veiksmingai riboti piktnaudžiavimą, nustatyti griežtesnius
invalidumo pensijų skyrimo kriterijus ir kontrolę.
3.           Paspartinti nacionalinės
Jaunimo užimtumo iniciatyvos įgyvendinimą, pavyzdžiui, vykdant
Jaunimo garantijų iniciatyvą. Pertvarkyti Įdarbinimo
tarnybą taip, kad ji teiktų veiksmingas konsultacijas darbo
ieškantiems asmenims ir ugdytų gebėjimą prognozuoti
įgūdžių paklausą ir ją derinti su poreikiais. Tobulinti
aktyvią darbo rinkos politiką, ypač nacionalinių užimtumo
programų srityje. Persvarstyti socialinio draudimo įmokų
minimumo ribas siekiant užtikrinti, kad dėl šios sistemos sąlygų
žemos kvalifikacijos asmenys nebūtų išstumiami iš darbo rinkos.
Užtikrinti konkretų nacionalinių skurdo ir romų integracijos
strategijų įgyvendinimą. Didinti socialinių pervedimų
ir paslaugų prieinamumą ir veiksmingumą, visų pirma vaikams
ir vyresnio amžiaus žmonėms.
4.           Priimti Mokyklinio ugdymo
įstatymą ir vykdyti aukštojo mokslo reformą, ypač tinkamiau
derinant rezultatus ir darbo rinkos poreikius ir stiprinant švietimo,
mokslinių tyrimų ir įmonių bendradarbiavimą. Gerinti
galimybes palankių sąlygų neturintiems vaikams, ypač
romams, integruotis bendrojo mokslo sistemoje. Užtikrinti veiksmingą
prieigą prie sveikatos priežiūros ir gerinti sveikatos
priežiūros paslaugų kainodarą, susiejant ligoninių
finansavimą su rezultatais ir plėtojant ambulatorinę
priežiūrą.
5.           Imtis tolesnių
veiksmų verslo aplinkai gerinti, mažinant biurokratiją,
įgyvendinant e. valdžios strategiją ir pavėluotų
mokėjimų teisės aktus. Gerinti teismų sistemos kokybę
ir nepriklausomybę ir veiksmingiau kovoti su korupcija. Didinti galimybes
MVĮ ir naujai įsteigtoms įmonėms gauti finansavimą.
6.           Spartinti ES lėšų
įsisavinimą. Užtikrinti patikimą viešojo pirkimo teisės
aktų įgyvendinimą, suteikiant Viešojo pirkimo agentūrai
daugiau įgaliojimų vykdant ex ante kontrolę užkirsti
kelią pažeidimams.
7.           Stiprinti nacionalinių
reguliavimo institucijų nepriklausomumą ir administracinius
gebėjimus, visų pirma energetikos ir transporto sektoriuose, taip pat
atliekų ir vandens tvarkymo srityje. Šalinti rinkos kliūtis, kvotas,
teritorinius apribojimus ir reguliuojamas kainas, papildyti rinką joje
sukuriant skaidrią elektros energijos ir gamtinių dujų didmenos
rinką. Spartinti elektros ir dujų jungčių projektų
vykdymą ir tobulinti gebėjimus spręsti tiekimo sutrikimo
problemas. Stiprinti energijos vartojimo efektyvumą didinančius
veiksmus.
Priimta Briuselyje
                                                                       Tarybos
vardu
                                                                       Pirmininkas
[1]               OL L 209, 1997 8 2, p. 1.
[2]               OL L 306, 2011 11 23, p. 25.
[3]               COM(2013) 352 final.
[4]               P7_TA(2013) 0052 ir P7_TA(2013) 0053.
[5]               2013 m. balandžio 22 d. Tarybos sprendimas 2013/208/ES.
[6]               COM(2012) 750 final.
[7]               COM(2012) 751 final.
[8]               SWD(2013) 114 final.
[9]               Pagal Tarybos reglamento (EB) Nr. 1466/97
9 straipsnio 2 dalį.