Svarbus teisinis pranešimas

|

52005SC0149

Rekomendacija Tarybos Nuomonė pagal 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1466/97 9 straipsnio 3 dalį Dėl atnaujintos 2004–2008 m. Estijos konvergencijos programos  /* SEK/2005/0149 galutinis */

	[pic] | EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA |Briuselis, 2.2.2005SEK(2005) 149 galutinisRekomendacijaTARYBOS NUOMONĖpagal 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1466/97 9 straipsnio 3 dalį Dėl atnaujintos 2004–2008 m. Estijos konvergencijos programos(pateikta Komisijos)AIŠKINAMASIS MEMORANDUMASTarybos reglamentas (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei koordinavimo[1] nustato, kad nedalyvaujančios valstybės narės, t. y. tos, kurios neįsivedė bendros valiutos, pateikia Tarybai ir Komisijai konvergencijos programas. Pagal šio reglamento 9 straipsnį Taryba, remdamasi Komisijos ir pagal Sutarties 114 straipsnį įsteigto Komiteto (Ekonomikos ir finansų komiteto) įvertinimu, turi patikrinti kiekvieną konvergencijos programą. Remdamasi Komisijos rekomendacija ir pasikonsultavusi su Ekonomikos ir finansų komitetu bei patikrinusi programą, Taryba pateikia nuomonę. Pagal šį reglamentą, valstybės narės turi kasmet pateikti atnaujintas konvergencijos programas, kurias taip pat patikrina Taryba ta pačia tvarka.Valstybės narės, įstojusios į ES 2004 m. gegužės 1 d., nėra įvedusios bendros valiutos, tačiau, kad atitiktų reikalavimus dėl euro įvedimo, privalo laiku įvykdyti konvergencijos kriterijus, taip pat dėl stabilios šalies finansinės būklės.Valstybės narės, kurios įstojo į ES 2004 m. gegužės 1 d., įsipareigojo pateikti savo konvergencijos programas iki 2004 m. gegužės 15 d., o pirmus atnaujintus jų variantus – 2004 m. pabaigoje. Pirmoji 2004–2008 m. Estijos konvergencijos programa buvo pateikta 2004 m. gegužės 1 d. ir Tarybos įvertinta 2004 m. liepos 5 d. Atnaujintą savo konvergencijos programos variantą Estija pateikė 2004 m. gruodžio 1 d. Komisijos tarnybos atliko techninį atnaujintos programos įvertinimą atsižvelgdamos į Komisijos tarnybų 2004 m. rudens ekonomines prognozes, „Stabilumo ir konvergencijos programų turinio ir formos etikos kodeksą“[2], bendrai sutartą potencialios gamybos apimties apskaičiavimo metodiką, 2003–2005 m. laikotarpio bendrųjų ekonominės politikos gairių rekomendacijas ir principus, nustatytus 2002 m. lapkričio 27 d. Komisijos komunikate Tarybai ir Europos Parlamentui dėl biudžeto politikos koordinavimo stiprinimo[3]. Remiantis šiuo vertinimu teikiamas toks įvertinimas:-  Pirmas Estijos konvergencijos programos atnaujintas variantas buvo pateiktas Europos Komisijai 2004 m. gruodžio 1 d. Ši programa apima 2004–2008 m. laikotarpį ir atitinka „Stabilumo ir konvergencijos programų turinio ir formos elgesio kodeksą“.-  Pagal programoje pateiktą makroekonominį scenarijų 2004 m. realaus BVP augimas numatomas 5,6 %. Prognozuojama, kad 2005 m. realaus BVP augimas padidės iki 5,9 %, o 2006–2008 m. laikotarpiu jis turėtų siekti apie 6 %. Šie prognozuojami dydžiai kiek mažesni už Komisijos tarnybų 2004 m rudens prognozes 2004–2006 m. laikotarpiui, kuriose prognozuoti tokie augimo tempai: 5,9 % 2004 m., 6 % 2005 m. ir 6,2 % 2006 m. Abiejose prognozėse pateiktas potencialios gamybos apimties augimas yra žemesnis už Komisijos prognozuotą 2004–2007 m. laikotarpiui. Remiantis šiuo metu turima informacija ir ypač atsižvelgiant į tai, kad tikrasis augimo tempas pirmuosius tris 2004 m. ketvirčius siekė 6,3 %, taip pat turint omenyje tai, kad Estijos valdžios prognozės pastaraisiais metais buvo atsargios, programos scenarijų galima laikyti tikėtinu. Didelis užsienio sąskaitos deficitas ir toliau išliks pagrindiniu makroekonominio disbalanso veiksniu Estijoje – jis atspindi didelį investicijų į ekonomiką poreikį siekiant pasiekti ES pajamų vidurkį. Nors programoje prognozuojamas nuolatinis užsienio sąskaitos deficito mažėjimas dėl teigiamų struktūrinių prekybos balanso pokyčių, esamos tendencijos ir ne ypač patikimi prekybos duomenys teikia pagrindo situaciją vertinti su tam tikru atsargumu.-  Nuo 2004 m. birželio 28 d. Estija dalyvauja VKM2, laikydamasi įprastinio valiutos kurso svyravimo režimo, esant vienašališkam įsipareigojimui išlaikyti galiojusią fiksuoto valiutos kurso sistemą. Tamprus Estijos kronos susiejimas su euru bei griežta fiskalinė drausmė padėjo Estijai pastaraisiais metais gana greitai pažaboti infliaciją. Metinė SVKI infliacija 2004 m. padidėjo iki 3 % daugiausiai dėl stojimo į ES poveikio, tačiau prognozuojama, kad vidutinės trukmės laikotarpiu infliacija sumažės. Estijos pinigų rinkos ir bankų palūkanų normos nukrito iki žemiausio lygio per visą laiką – tai atspindi tendencijas euro zonoje ir tvarią palūkanų normų konvergenciją.-  Atnaujintoje programoje nustatytas tikslas – programos laikotarpiu pasiekti beveik subalansuotą biudžetą arba nedidelį jo perteklių. 2004 m. prognozuojamas 1 % BVP biudžeto perkelius. Siekiama, kad nuo 2005 m. biudžetai būtų subalansuoti. Programoje prognozuojama, kad dėl spartaus ekonominės veiklos didėjimo valstybės investicijų ir vartojimo santykiai su BVP sumažės, tuo tarpu nominalios išlaidos pagal šiuos punktus padidės. Atitinkamai sumažės pajamos, išreikštos procentais nuo BVP, visų pirma dėl vykstančios mokesčių reformos grynojo poveikio. Nors, palyginti su 2004 m. gegužės mėn. programa, bendra strategija nepakito, numatomas 2004 m. biudžeto perteklius atnaujintoje programoje buvo padidintas nuo 0,7 % iki 1 % BVP. BVP augimo prognozės buvo padidintos visu programos laikotarpiu, nors jos vis dar yra gana atsargios.-  Programos biudžeto projekcijose numatyti pavojai didžiąja dalimi atrodo subalansuoti. Viena vertus, atsižvelgiant į atsargų programos makroekonominį scenarijų, galima prognozuoti, kad tikrosios pajamos gali būti ir didesnės, o išlaidos mažesnės, nei numatyta biudžete. Iš tiesų jau kelerius paskutiniuosius metus Estijos parengtos prognozės buvo atsargios, o jos finansiniai rodikliai ne kartą buvo geresni nei planuoti. Kita vertus, negalima visiškai atmesti netikėtos pajamų sumažėjimo galimybės dėl planuojamo mokesčių mažinimo bei neigiamos išorinių veiksnių įtakos augimui.-  Atsižvelgiant į šį rizikos įvertinimą, atrodo, kad programoje pakanka suplanuotų biudžetinių priemonių, kad būtų įvykdytas Stabilumo ir augimo pakte įvardytas vidutinės trukmės tikslas siekti beveik subalansuoto biudžeto visu programos laikotarpiu. Programoje užtikrinamas pakankamas patikimumas, kad nebūtų pažeista 3 % BVP biudžeto deficito riba esant įprastiems makroekonominiams svyravimams.-  Apskaičiuota, kad skolos santykis 2004 m. siekė 4,8 % (tai žemiausias lygis visoje ES) ir buvo žymiai mažesnis už Sutartyje nustatytą 60 % BVP pamatinę vertę. Programoje prognozuojama, kad skolos santykis programos laikotarpiu dar sumažės 1,9 procentinio punkto.-  Programoje trumpai apžvelgiama vyriausybės struktūrinių reformų programa, kurios esmė šalies infrastruktūros, švietimo ir sveikatos priežiūros sistemų gerinimas (tuo tikslu panaudojant ir ES fondus), aktyvi darbo rinkos politika ir naujovių diegimo bei mokslinių tyrimų skatinimas. Programoje pateikiamos priemonės toliau stiprinti biudžeto sudarymo procesą remiantis daugiamečio biudžeto planavimo metodu ir padidinti nominalių išlaidų ribų nustatymo skaidrumą ir patikimumą pritaikant sisteminius įvertinimo mechanizmus. Savivaldybių deficitą planuojama panaikinti pagerinus skolinimosi iš vyriausybės koordinavimą bei parengus privalomus vidutinės trukmės biudžeto sudarymo reikalavimus, nustačius metinio deficito ribas ir reikalavimus dėl privalomo atsargų kaupimo. Pagrįstai galima tikėtis, kad reformos, kurių didžiuma jau vykdomos arba rengiami teisės aktai jų vykdymui, pagerins Estijos ekonomikos augimo sąlygas ir tuo pačiu metu skatins dirbti, kurti naujas darbo vietas, kovoti su mokesčių vengimu ir pagerins tiek ministerijų, tiek savivaldybių fiskalinę drausmę. Jau 2004 m. pasirodė pirmieji optimistiškai nuteikiantys rezultatai, ypač darbo rinkos srityje.-  Atrodo, kad Estija yra palankioje padėtyje ilgalaikio viešųjų finansų, kurių svarbią dalį sudaro prognozuojamos biudžeto išlaidos dėl senėjančios visuomenės, tvarumo požiūriu. Nedidelė valstybės skola, didelės valstybės finansiniai rezervai ir vidutinės trukmės biudžeto strategija, kuri visiškai atitinka tikslą siekti beveik subalansuoto arba perteklinio biudžeto, taip pat pensijų ir sveikatos priežiūros sistemų reformos, kuriomis siekiama sumažinti ilgalaikį spaudimą biudžetui, turėtų užtikrinti, kad viešųjų finansų padėtis išliks tvari.-  Ekonominės politikos sritys, išdėstytos atnaujintame programos variante, visiškai atitinka šaliai skirtas bendrąsias ekonominės politikos gaires valstybės finansų srityje. Didesnis nei prognozuotas biudžeto perteklius 2004 m. atitinka rekomendaciją vengti procikliškos biudžeto politikos. Tačiau, atsižvelgiant į tai, kad užsienio sąskaitos deficitas greičiausiai per 2004 m. žymiai nesumažėjo (jei iš viso sumažėjo), greito biudžeto pertekliaus sumažinimo, kaip finansinės politikos priemonės, gali nepakakti užsienio sąskaitos disbalansui ištaisyti.Remdamasi šiuo įvertinimu, Komisija priėmė pridedamą rekomendaciją Tarybos nuomonei dėl atnaujintos Estijos konvergencijos programos, kurią pateikia Tarybai.RekomendacijaTARYBOS NUOMONĖpagal 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1466/97 9 straipsnio 3 dalį Dėl atnaujintos 2004–2008 m. Estijos konvergencijos programosEUROPOS S ĄJUNGOS TARYBA,atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį,atsižvelgdama į 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei koordinavimo[4], ypač į jo 9 straipsnio 3 dalį,atsižvelgdama į Komisijos rekomendaciją,pasikonsultavusi su Ekonomikos ir finansų komitetu,PAREIŠKĖ TOKIĄ NUOMONĘ:1.  [2005 m. vasario 17 d.] Taryba išnagrinėjo atnaujintą Estijos konvergencijos programą, kuri apima 2004–2008 m. laikotarpį. Programa atitinka „Stabilumo ir konvergencijos programų turinio ir formos elgesio kodekso“ reikalavimus duomenų pateikimui.2.  Makroekonominiame scenarijuje, kuriuo grindžiama programa, numatoma, kad realus BVP augs nuo 5,6 % 2004 m. iki vidutiniškai 6,0 % per metus iki programos laikotarpio pabaigos. Remiantis šiuo metu turima informacija, atrodo, kad šiame scenarijuje išreiškiamos tikėtinos augimo prielaidos. Infliacijos prognozės programoje irgi atrodo tikroviškos.3.  Estija siekia programos laikotarpiu pasiekti beveik subalansuotą biudžetą arba nedidelį jo perteklių. Programoje prognozuojamas 1 % BVP biudžeto perteklius 2004 m. yra 0,3 % didesnis už prognozuotą praėjusių metų gegužės mėn. pateiktoje programoje. Kaip ir praeitoje programoje, atnaujintame variante numatoma, kad nuo 2005 m. biudžetas bus subalansuotas. Prognozuojama, kad valstybės investicijos, kurios gerokai viršija ES vidurkį (2,4 % BVP 2004 m.), prieš nukrisdamos iki 3,9 % 2008 m., 2004 m. padidės vienu procentiniu punktu iki 4,4 % BVP.4.  Programos biudžeto projekcijose numatyti pavojai didžiąja dalimi atrodo subalansuoti. Viena vertus, atsižvelgiant į programoje pateikiamą atsargų makroekonominį scenarijų, realios pajamos gali būti didesnės, o išlaidos mažesnės nei numatytos biudžete. Iš tiesų jau kelerius pastaruosius metus Estijos parengtos prognozės buvo atsargios, o jos finansiniai rodikliai ne kartą buvo geresni nei planuoti. Kita vertus, negalima visiškai atmesti netikėtos pajamų sumažėjimo galimybės dėl planuojamo mokesčių mažinimo bei neigiamos išorinių veiksnių įtakos augimui. Įvertinus šią riziką, atrodo, kad programoje pakanka suplanuotų biudžetinių priemonių, kad būtų įvykdytas Stabilumo ir augimo pakte įvardytas vidutinės trukmės tikslas siekti beveik subalansuoto biudžeto visu 2004–2008 m. programos laikotarpiu. Atrodo, kad programa užtikrina pakankamą patikimumą, kad nebūtų pažeista 3% BVP biudžeto deficito riba esant įprastiems makroekonominiams svyravimams.5.  Apskaičiuota, kad skolos santykis 2004 m. siekė 4,8 % BVP – žymiai mažiau už Sutartyje nustatytą pamatinę 60 % BVP ribą, ir buvo žemiausias visoje ES. Programoje prognozuojama, kad skolos santykis programos laikotarpiu dar sumažės 1,9 procentinio punkto.6.  Atrodo, kad Estija yra palankioje padėtyje pagal ilgalaikį valstybės finansų tvarumą, nepaisant svarbių numatomų biudžeto sąnaudų dėl senėjančios visuomenės. Nedidelė valstybės skola, didelės valstybės finansinės atsargos ir vidutinės trukmės biudžeto strategija, kuri visiškai atitinka tikslą siekti beveik subalansuoto arba perteklinio biudžeto, taip pat patikimos ir visapusiškos pensijų ir sveikatos priežiūros sistemų reformos, kuriomis siekiama sumažinti ilgalaikį spaudimą biudžetui, turėtų užtikrinti, kad viešųjų finansų padėtis išliks tvari.7.  Ekonominės politikos sritys, išdėstytos atnaujintame programos variante, visiškai atitinka šaliai skirtas bendrąsias ekonominės politikos gaires valstybės finansų srityje. Didesnis nei prognozuotas biudžeto perteklius 2004 m. atitinka rekomendaciją vengti procikliškos biudžeto politikos. Tačiau, atsižvelgiant į tai, kad užsienio sąskaitos deficitas greičiausiai per 2004 m. žymiai nesumažėjo (jei iš viso sumažėjo), greito biudžeto pertekliaus sumažinimo, kaip finansinės politikos priemonės, gali nepakakti užsienio sąskaitos disbalansui ištaisyti.Lentelė: pagrindinių makroekonominių ir biudžeto prognozių palyginimas2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 |Realus BVP (pokytis, %) | 2004 m. gruodžio mėn. KP | 5,6 | 5,9 | 6,0 | 6,0 | 6,0 |2004 m. spalio mėn. KOM | 5,9 | 6,0 | 6,2 | - | - |2004 m. gegužės mėn. KP | 5,3 | 5,8 | 5,6 | 5,9 | 5,8 |SVKI infliacija* (%) | 2004 m. gruodžio mėn. KP | 3,3 | 3,2 | 2,5 | 2,8 | 2,8 |2004 m. spalio mėn. KOM | 3,4 | 3,5 | 2,8 | - | - |2004 m. gegužės mėn. KP | 3,1 | 3,0 | 2,8 | 2,8 | 2,8 |Valdžios sektoriaus balansas (BVP %) | 2004 m. gruodžio mėn. KP | 1,0 | 0,0 | 0,0 | 0,0 | 0,0 |2004 m. spalio mėn. KOM | 0,5 | 0,2 | 0,1 | - | - |2004 m. gegužės mėn. KP | 0,7 | 0,0 | 0,0 | 0,0 | 0,0 |Pirminis balansas (BVP %) | 2004 m. gruodžio mėn. KP | 1,3 | 0,2 | 0,2 | 0,2 | 0,2 |2004 m. spalio mėn. KOM | 0,8 | 0,4 | 0,3 | - | - |2004 m. gegužės mėn. KP - 5,3 - 4,7 - 3,8 - 3,3 | 1,0 | 0,3 | 0,3 | 0,3 | 0,3 |Bendroji valstybės skola (BVP %) | 2004 m. gruodžio mėn. KP | 4,8 | 4,6 | 4,3 | 3,1 | 2,9 |2004 m. spalio mėn. KOM | 4,8 | 4,4 | 4,2 | - | - |2004 m. gegužės mėn. KP | 5,4 | 5,1 | 4,7 | 3,4 | 3,2 |Pastaba: *programoje vadovaujamasi nacionaliniu VKI, o ne SVKI. Šaltiniai: Konvergencijos programa (KP); 2004 m. rudens Komisijos tarnybų ekonominės prognozės (KOM). |[1] OL L 209, 1997.8.2. Visus šiame tekste nurodytus dokumentus galima rasti šiame tinklalapyje: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.[2] Ekonomikos ir finansų komiteto pakeista nuomonė dėl stabilumo ir konvergencijos programų turinio ir formos, 2001.6.27 d. dokumentas EFC/ECFIN/404/01 - REV 1, kurį ECOFIN taryba patvirtino 2001.7.10.[3] KOM(2002) 668, 2002.11.27.[4] OL L 209, 1997.8.2, p. 1. Šiame tekste nurodytus dokumentus galima rasti tinklalapyje: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.


title: Komisijos rekomendacija Tarybai leisti keisti derybų su Irako Respublika dėl Prekybos ir bendradarbiavimo susitarimo nurodymus

text:
     LT

LT        LT
 ---pagebreak---                     EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA

                                                    Briuselis, 27.7.2009
                                                    SEK(2009) 1062 galutinis

                        KOMISIJOS REKOMENDACIJA TARYBAI

     leisti keisti derybų su Irako Respublika dėl Prekybos ir bendradarbiavimo susitarimo
                                           nurodymus

LT                                            1                                             LT
 ---pagebreak---      1.      AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS

     2006 m. kovo 23 d. Taryba leido Komisijai derėtis su Iraku dėl Prekybos ir bendradarbiavimo
     susitarimo      ir      šiuo      klausimu          parengė        derybų        nurodymus.
     (dok. 6511/06 COMEM 23 WTO 38 RESTREINT UE).

     Septintajame ES ir Irako derybų raunde, įvykusiame 2009 m. vasario 25–26 dienomis
     Bagdade, Irakas ir Komisija susitarė sustiprinti susitarimo projekto statusą, įsteigiant
     Bendradarbiavimo tarybą, kuri reguliariai susitiktų ministrų lygmeniu, ir pakeisti susitarimo
     pavadinimą iš „Prekybos ir bendradarbiavimo susitarimas“ į „Partnerystės ir
     bendradarbiavimo susitarimas“.

     Šiam požiūriui prieš septintąjį raundą ir po jo pritarė Taryba (MOG darbo grupė). Todėl
     Komisija rekomenduoja atitinkamai pakeisti derybų nurodymus ir siūlo Tarybai leisti padaryti
     siūlomus pakeitimus.

LT                                                2                                                  LT
 ---pagebreak---      2.       REKOMENDACIJA

     Atsižvelgdama į minėtus faktus Komisija rekomenduoja Tarybai leisti derybų nurodymus
     pakeisti taip:

     (1)    Susitarimo pavadinimo pakeitimas

              • Visuose derybų nurodymuose susitarimo pavadinimas bus pakeistas iš „Prekybos
                ir bendradarbiavimo susitarimas“ į „Partnerystės ir bendradarbiavimo
                susitarimas“.

     (2)    Bendradarbiavimo tarybos įsteigimas

              • Į D skirsnį (Institucinės, bendrosios ir baigiamosios nuostatos) bus įtrauktas
                naujas punktas, III antraštinė dalis:

     „Šio susitarimo įgyvendinimo priežiūrai bus įsteigta Bendradarbiavimo taryba.
     Bendradarbiavimo taryba susitiks ministrų lygmeniu. Ji nagrinės pagrindinius klausimus,
     kylančius įgyvendinant šį susitarimą.“

              • Dabartinis D.1 punktas iš dalies pakeičiamas,           kad    būtų   įtrauktas
                Bendradarbiavimo tarybos steigimo faktas:

     1 pastraipa – naujas tekstas

     „Bus įsteigtas Bendradarbiavimo komitetas, kuris padės Bendradarbiavimo tarybai vykdyti
     jos pareigas.“

     2 pastraipa – lieka nepakitusi.

LT                                                3                                               LT


				|

		52013PC0386

			Rekomendacija TARYBOS SPRENDIMAS kuriuo panaikinamas Sprendimas 2009/591/EB dėl perviršinio deficito Latvijoje /* COM/2013/0386 final - 2013/ () */

			   	Rekomendacija
TARYBOS SPRENDIMAS
kuriuo panaikinamas Sprendimas 2009/591/EB
dėl perviršinio deficito Latvijoje
EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl
Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 126 straipsnio 12
dalį,
atsižvelgdama į Europos Komisijos
rekomendaciją,
kadangi:
(1)       2009 m. liepos 7 d.
Tarybos sprendimu 2009/591/EB[1], priimtu remiantis
Komisijos rekomendacija pagal Sutarties 104 straipsnio 6 dalį,
buvo nuspręsta, kad Latvijoje susidaręs perviršinis deficitas. Taryba
pažymėjo, kad 2008 m. valdžios sektoriaus deficitas siekė
4,0 % BVP ir viršijo Sutartyje nustatytą 3 % BVP
pamatinę vertę, o bendroji valdžios sektoriaus skola 2008 m.
buvo 19,5 % BVP, t. y. daug mažesnė už Sutartyje
nustatytą 60 % BVP pamatinę vertę[2];

(2)       2009 m. liepos 7 d.,
vadovaudamasi Sutarties 104 straipsnio 7 dalimi ir 1997 m. liepos
7 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1467/97 dėl perviršinio
deficito procedūros įgyvendinimo paspartinimo ir paaiškinimo[3]
3 straipsnio 4 dalimi ir remdamasi Komisijos rekomendacija, Taryba pateikė
Latvijai skirtą rekomendaciją, kad perviršinio deficito padėtis
būtų ištaisyta ne vėliau kaip 2012 m. Rekomendacija buvo
paskelbta viešai;
(3)       pagal Sutarčių
prieduose pateikto Protokolo dėl perviršinio deficito procedūros 4
straipsnį Komisija teikia šiai procedūrai vykdyti reikalingus
duomenis. Taikydamos šį protokolą, pagal 2009 m. gegužės
25 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 479/2009 dėl Europos bendrijos
steigimo sutarties priede pateikto Protokolo dėl perviršinio deficito
procedūros taikymo[4] 3 straipsnį
valstybės narės du kartus per metus, t. y. iki balandžio
1 d. ir iki spalio 1 d., turi pranešti valdžios sektoriaus deficito
ir skolos duomenis ir kitus susijusius kintamuosius;
(4)       svarstydama, ar
reikėtų panaikinti sprendimą dėl perviršinio deficito,
Taryba sprendimą turėtų priimti remdamasi pateiktais duomenimis.
Be to, sprendimas dėl perviršinio deficito turėtų būti
panaikintas tik jei pagal Komisijos prognozes nurodoma, kad prognozės
laikotarpiu deficitas neviršys 3 % BVP ribos[5];
(5)       remiantis Komisijos
(Eurostato) duomenimis, pateiktais pagal Reglamento (EB) Nr. 479/2009
14 straipsnį, Latvijai pateikus pranešimą iki 2013 m.
balandžio 1 d. ir remiantis Komisijos tarnybų 2013 m. pavasario
prognoze patvirtinamos šios išvados:
–
po didelio 2009 ir 2010 m. valdžios sektoriaus
deficito (atitinkamai 9,8 % BVP ir 8,1 % BVP), kurį iš
dalies lėmė finansų sektoriaus stabilizavimo priemonės,
2011 m. deficitas pradėjo sparčiai mažėti ir pasiekė
3,6 % BVP. Šį pagerėjimą lėmė didelio masto
2009–2011 m. fiskalinis konsolidavimas, susijęs su ekonomikos
koregavimo programa, finansuojama pagal mokėjimų balanso paramos
mechanizmą, taip pat gerėjančios ciklo sąlygos. Koregavimo
programa sėkmingai užbaigta 2012 m. sausio mėn. 2012 m.
valdžios sektoriaus deficitas toliau mažėjo iki 1,2 % BVP,
viršydamas 2012 m. konvergencijos programoje nustatytą
2,1 % BVP deficito tikslą, ir buvo daug mažesnis už Sutartyje
nustatytą 3 % BVP pamatinę vertę. Geresnę įplaukų
padėtį lėmė palankios ciklo sąlygos ir didėjantis
mokesčių veiksmingumas, o išlaidų augimas liko gerokai žemesnis
nei nominaliojo BVP augimas. Todėl 2012 m. valdžios sektoriaus
pajamų dalis BVP padidėjo ¼ procentinio punkto, o valdžios sektoriaus
išlaidų dalis sumažėjo 2 procentiniais punktais;
–
2013 m. konvergencijos programoje numatyta,
kad nominalus deficitas 2013 m. bus 1,1 % BVP, o vėliau iki
2016 m. jo lygis stabilizuosis ir bus 0,9 % BVP. Pagal Komisijos
tarnybų 2013 m. pavasario prognozę numatoma, kad valdžios
sektoriaus deficitas 2013 m. liks iš esmės nepakitęs, t. y.
1,2 % BVP, o 2014 m. sumažės iki 0,9 % BVP ir
liks gerokai mažesnis už 3 % BVP pamatinę vertę;
–
2012 m. valdžios sektoriaus skola sudarė
40,7 % BVP. Pagal Komisijos tarnybų
2013 m. pavasario prognozę numatoma, kad bendroji valdžios sektoriaus
skola 2013 m. padidės iki 43,2 % BVP, kadangi
vyriausybė kaupia lėšas, kad galėtų išmokėti dideles
skolas, kurių grąžinimas numatytas 2014–2015 m. Kai bus atlikti
šie mokėjimai, tikėtina, kad 2014 m. skola vėl sumažės
iki maždaug 40 % BVP;
(6)       Taryba primena, kad nuo
2013 m., t. y. nuo metų po perviršinio deficito panaikinimo,
Latvija turėtų užtikrinti, kad būtų laikomasi Stabilumo ir
augimo pakto prevencinės dalies reikalavimų ir kartu – išlaidų
kriterijaus;
(7)       pagal Sutarties
126 straipsnio 12 dalį Tarybos sprendimas dėl perviršinio
deficito panaikinamas, kai, Tarybos nuomone, perviršinis deficitas atitinkamoje
valstybėje narėje panaikinamas;
(8)       Tarybos nuomone, perviršinis
deficitas Latvijoje panaikintas, todėl Sprendimas 2009/591/EB
turėtų būti panaikintas,
PRIĖMĖ ŠĮ
SPRENDIMĄ:
1 straipsnis
Atlikus bendrą vertinimą daroma
išvada, kad perviršinis deficitas Latvijoje panaikintas.
2 straipsnis
Sprendimas 2009/591/ES panaikinamas.
3 straipsnis
Šis sprendimas skirtas Latvijos Respublikai.
Priimta Briuselyje
                                                                       Tarybos
vardu
                                                                       Pirmininkas
[1]               OL L 202, 2009 8 4, p. 50.
[2]               Vėliau 2008 m. rodikliai buvo patikslinti ir
atitinkamai valdžios sektoriaus deficitas sumažintas iki 4,2 % BVP, o
bendroji skola padidinta iki 19,8 % BVP.
[3]               OL L 209, 1997 8 2, p. 6.
[4]               OL L 145, 2009 6 10, p. 1.
[5]               Atsižvelgiant į 2012 m. rugsėjo 3 d.
„Stabilumo ir augimo pakto įgyvendinimo sąlygas ir stabilumo ir
konvergencijos programų formos ir turinio gaires“. ˇr.:
http://ec.europa.eu/economy_finance/economic_governance/sgp/pdf/coc/code_of_conduct_en.pdf.


title: 2017 m. balandžio 4 d. Europos Centrinio Banko rekomendacija dėl nacionalinių kompetentingų institucijų naudojimosi kai kuriomis Sąjungos teisės aktuose numatytomis pasirinkimo galimybėmis ir teise veikti savo nuožiūra mažiau svarbių įstaigų atžvilgiu bendrųjų kriterijų (ECB/2017/10)

text:
                  13.4.2017

                  LT

                  Europos Sąjungos oficialusis leidinys

                  C 120/2

            EUROPOS CENTRINIO BANKO REKOMENDACIJA
      2017 m. balandžio 4 d.
      dėl nacionalinių kompetentingų institucijų naudojimosi kai kuriomis Sąjungos teisės aktuose numatytomis pasirinkimo galimybėmis ir teise veikti savo nuožiūra mažiau svarbių įstaigų atžvilgiu bendrųjų kriterijų
      (ECB/2017/10)
      (2017/C 120/02)
      EUROPOS CENTRINIO BANKO VALDANČIOJI TARYBA,
      atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,
      atsižvelgdama į 2013 m. spalio 15 d. Tarybos reglamentą (ES) Nr. 1024/2013, kuriuo Europos Centriniam Bankui pavedami specialūs uždaviniai, susiję su rizikos ribojimu pagrįstos kredito įstaigų priežiūros politika (1), ypač į jo 4 straipsnio 3 dalį ir 6 straipsnio 1 dalį ir 5 dalies c punktą,
      kadangi:

                  (1)

                  Europos Centrinis Bankas (ECB) yra atsakingas už tai, kad bendras priežiūros mechanizmas (BPM) veiktų veiksmingai ir nuosekliai. Jis prižiūri sistemos veikimą tam, kad užtikrintų aukštų priežiūros standartų nuoseklų taikymą bei priežiūros rezultatų suderinamumą tarp dalyvaujančių valstybių narių;

                  (2)

                  ECB turi užtikrinti nuoseklų prudencinių reikalavimų kredito įstaigoms taikymą dalyvaujančiose valstybėse narėse pagal Reglamentą (ES) Nr. 1024/2013 ir Europos Centrinio Banko reglamentą (ES) Nr. 468/2014 (ECB/2014/17) (2);

                  (3)

                  ECB, kaip kompetentinga institucija pagal Reglamentą (ES) Nr. 1024/2013, daugeliu atveju naudojosi Europos Centrinio Banko reglamente (ES) 2016/445 (ECB/2016/4) (3) numatytomis pasirinkimo galimybėmis ir teise veikti savo nuožiūra kredito įstaigų, kurios priskiriamos svarbioms, atžvilgiu. Be to, savo 2016 m. lapkričio mėn. vadove dėl Sąjungos teisės aktuose numatytų pasirinkimo galimybių ir teisės veikti savo nuožiūra (toliau – ECB vadovas), ECB nustato bendrą kriterijų rinkinį dėl naudojimosi atskirais atvejais tam tikromis kitomis pasirinkimo galimybėmis atskirai įvertinus kredito įstaigų, kurios priskiriamos svarbioms pagal Reglamento (ES) Nr. 1024/2013 6 straipsnio 4 dalį, taip pat pagal Reglamento (ES) Nr. 468/2014 IV dalį ir 147 straipsnio 1 dalį, pateiktus prašymus;

                  (4)

                  tam, kad būtų skatinami bendri priežiūros metodai, kuriuos nacionalinės kompetentingos institucijos (NKI) pasitelkia vertindamos naudojimąsi pasirinkimo galimybėmis ir teise veikti savo nuožiūra atskirais atvejais, ECB, remdamasis Reglamento (ES) Nr. 1024/2013 4 straipsnio 3 dalimi, gali priimti rekomendaciją dėl kriterijų, taikytinų vertinant mažiau svarbių įstaigų prašymus;

                  (5)

                  bendro kriterijų rinkinio dėl pasirinkimo galimybių ir teisės veikti savo nuožiūra atskirais atvejais reikia tam, kad, viena vertus, būtų skatinamas mažiau svarbių įstaigų priežiūros BPM nuoseklumas, veiksmingumas ir skaidrumas, ir, kita vertus, kad prireikus būtų laikomasi vienodo požiūrio į svarbias ir mažiau svarbias įstaigas, taip pat užtikrinamos vienodos veiklos sąlygos visoms kredito įstaigoms dalyvaujančiose valstybėse narėse. Tuo pačiu metu turi būti atsižvelgiama į proporcingumo principą ir prižiūrimų kredito įstaigų teisėtus lūkesčius;

                  (6)

                  šiuo tikslu ECB nustatė kai kurias pasirinkimo galimybes ir teisę veikti savo nuožiūra, kurios yra įtrauktos į ECB vadovą ir kuriomis būtų tikslinga naudotis vienodai svarbių įstaigų ir mažiau svarbių įstaigų atžvilgiu. ECB taip pat nustatė kitas pasirinkimo galimybes ir teisę veikti savo nuožiūra, tarp kurių yra dvi bendro pobūdžio pasirinkimo galimybės ir teisė veikti savo nuožiūra, numatytos Reglamento (ES) Nr. 575/2013 380 straipsnyje ir 420 straipsnio 2 dalyje, dėl kurių naudojimo jis rekomenduoja specialų metodą mažiau svarbių įstaigų atžvilgiu;

                  (7)

                  NKI turėtų būti skatinamos taikyti riziką ribojantį metodą, konkrečiais atvejais suteikdamos reikalavimų išimtis dėl pasirinkimo galimybių ir teisės veikti savo nuožiūra, kai tai susiję su konsoliduota priežiūra ir prudencinių reikalavimų išimtimis pagal ECB vadovo II dalies 1 skyriuje pateikiamas rekomendacijas. ECB mažiau svarbioms įstaigoms rekomenduoja specialius metodus, atsižvelgiant į tai, kad ne visi į ECB vadovą įtraukti prašymų vertinimo kriterijai yra susiję su tomis įstaigomis;

                  (8)

                  BPM turėtų būti taikomas nuoseklus ir riziką ribojantis metodas dėl pasirinkimo galimybių ir teisės veikti savo nuožiūra nuosavų lėšų ir kapitalo reikalavimų atveju, kaip nustatyta ECB vadovo II dalies 2 ir 3 skyriuose, atsižvelgiant į tai, kad šie priežiūros sprendimai daro poveikį turimų nuosavų lėšų sumai ir jų kokybei. Tas pats taikoma papildomoms 1 ir 2 lygio priemonėms arba mažumos daliai, kurios, esant tam tikroms sąlygoms, gali būti įtrauktos į tinkamas nuosavas lėšas. Be to, kad būtų užtikrintos vienodos veiklos sąlygos, visoms kredito įtaigoms BPM apskaičiuojant nuosavų lėšų reikalavimus turėtų būti nuosekliai taikomas standartizuotas metodas, vidaus reitingais pagrįstas metodas, vidaus modelio metodas ir vidaus modelio būdas. Be to, atitikties Europos Parlamento ir Tarybos reglamente (ES) Nr. 575/2013 (4) nustatytiems reikalavimams leisti taikyti nulinio dydžio rizikos koeficientą apskaičiuojant grupės vidaus pozicijų nuosavų lėšų reikalavimus vertinimas taip turėtų būti pagrįstas bendru kriterijų rinkiniu. Tačiau ECB nustatė kai kurias pasirinkimo galimybes ir teisę veikti savo nuožiūra dėl nuosavų lėšų ir kapitalo reikalavimų, kurių atžvilgiu reikia specialaus metodo mažiau svarbių įstaigų atžvilgiu;

                  (9)

                  pasirinkimo galimybėms ir teisei veikti savo nuožiūra dėl įstaigų, kurios pateko į institucinę užtikrinimo sistemą, rekomenduojama naudoti bendrą kriterijų rinkinį vertinant prašymus dėl prudencinių reikalavimų išimčių, kaip nustatyta ECB vadovo II dalies 4 skyriuje, siekiant palaikyti priežiūros nuoseklumą, atsižvelgiant į tai, kad institucinės užtikrinimo sistemos paprastai apima svarbias ir mažiau svarbias įstaigas. Tačiau atsižvelgiant į įstaigų, pagal Reglamento Nr. (ES) 575/2013 49 straipsnio 3 dalį patenkančių į institucines užtikrinimo sistemas, turimą kapitalą, rekomenduojama taikyti specialų metodą mažiau svarbioms įstaigoms, siekiant kiek įmanoma sumažinti šioms įstaigoms tenkančią administracinę naštą;

                  (10)

                  dėl atitikties didelių pozicijų reikalavimams, ECB vadovo II dalies 5 skyriuje nustatyto metodo svarbioms įstaigoms taip pat turėtų būti laikomasi mažiau svarbių įstaigų atžvilgiu tam, kad visų kredito įstaigų BPM didelės pozicijos būtų vertinamos rizikos ribojimo požiūriu, sudarant sąlygas tinkamai valdyti ir riboti koncentracijos riziką;

                  (11)

                  ECB rekomenduoja nuoseklų ir riziką ribojantį metodą dėl pasirinkimo galimybių ir teisės veikti savo nuožiūra, susijusių su likvidumo reikalavimais, nustatytais ECB vadovo II dalies 6 skyriuje, nes šios pasirinkimo galimybės ir teisė veikti savo nuožiūra daro įtaką padengimo likvidžiuoju turtu santykio reikalavimams, pavyzdžiui nurodant, kaip turėtų būti traktuojami tam tikri gaunamų ir netenkamų pinigų srautai. Netenkamų pinigų srauto koeficientams su prekybos finansavimo nebalansiniais straipsniais susijusiems produktams NKI gali taikyti mažesnį nei 5 % netenkamų pinigų srauto koeficientą, jei taikytinas netenkamų pinigų srauto koeficientas suderintas remiantis statistiniais įrodymais;

                  (12)

                  dėl reikalavimų netaikymo centrinės įstaigos nuolat kontroliuojamoms kredito įstaigoms, nurodytoms Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2013/36/ES 21 straipsnio 1 dalyje (5), rekomenduojama taikyti ECB vadovo II dalies 8 skyriuje nustatytą metodą mažiau svarbioms įstaigoms, kad būtų sukurtos vienodos veikos sąlygos;

                  (13)

                  naudojantis pasirinkimo galimybėmis ir teise veikti savo nuožiūra, kiek tai susiję su valdymo tvarka ir riziką ribojančia priežiūra, rekomenduojamas riziką ribojantis ir nuoseklus metodas, laikantis ECB vadovo II dalies 11 skyriuje išdėstytų reikalavimų, ir siekti, kad atitinkami valdymo reikalavimai būtų taikomi visoms kredito įstaigoms. Vis dėlto, atsižvelgiant į proporcingumo principą, siūloma mažiau svarbioms įstaigoms taikyti specialų metodą rizikos komiteto ir audito komiteto jungimo atvejais;

                  (14)

                  be to, ši rekomendacija taikoma pasirinkimo galimybėms ir teisei veikti savo nuožiūra institucijų bendradarbiavimo srityje, nes svarbu užtikrinti sklandų bendradarbiavimą pagal BPM;

                  (15)

                  dvišaliams susitarimams dėl kredito įstaigų priežiūros nedalyvaujančiose valstybėse narėse pagal Direktyvos 2013/36/ES 115 straipsnio 2 dalį reikalingas specialus metodas, taikomas mažiau svarbioms įstaigoms, nes šia pasirinkimo galimybe gali pasinaudoti už leidimus atsakinga kompetentinga institucija. Vadovaujantis Reglamento (ES) Nr. 1024/2013 4 straipsnio 1 dalies a punktu ir 9 straipsniu, ECB turi išimtinę kompetenciją BPM išduoti kredito įstaigoms leidimus veikti ir panaikinti kredito įstaigoms išduotus leidimus, todėl privalo dalyvauti sudarant dvišalius susitarimus dėl kredito įstaigų priežiūros nedalyvaujančiose valstybėse narėse,

            PRIĖMĖ ŠIĄ REKOMENDACIJĄ:
      PIRMA DALIS

         BENDROSIOS NUOSTATOS

         I.

      1.   Dalykas ir taikymo sritis

      Šioje rekomendacijoje nustatomi principai, pagal kuriuos NKI naudojasi kai kuriomis Sąjungos teisės aktuose suteiktomis pasirinkimo galimybėmis ir teise veikti savo nuožiūra mažiau svarbių įstaigų atžvilgiu.
      2.   Sąvokų apibrėžtys

      Šioje rekomendacijoje taikomos Reglamente (ES) Nr. 1024/2013, Reglamente (ES) Nr. 468/2014 (ECB/2014/17), Reglamente (ES) Nr. 575/2013, Direktyvoje 2013/36/ES ir Komisijos deleguotajame reglamente (ES) 2015/61 (6) pateiktos sąvokų apibrėžtys.
      ANTRA DALIS

         PASIRINKIMO GALIMYBĖS IR TEISĖ VEIKTI SAVO NUOŽIŪRA, KURIOMS REKOMENDUOJAMAS SPECIALUS METODAS, TAIKOMAS MAŽIAU SVARBIOMS ĮSTAIGOMS

         II.

         Prudencinių reikalavimų netaikymas

      1.   Reglamento (ES) Nr. 575/2013 8 straipsnio 3 dalis: likvidumo reikalavimų netaikymas tarpvalstybiniu lygiu

      Nagrinėdamos pašymus atleisti nuo likvidumo reikalavimų taikymo tarpvalstybiniu lygiu NKI turėtų įvertinti, ar laikomasi visų Reglamento (ES) Nr. 575/2013 8 straipsnio 1 ir 3 dalyse nustatytų sąlygų, taikydamos vertinimo reikalavimus nustatytus ECB vadovo II dalies 1 skyriaus 4 punkte, išskyrus 8 straipsnio 3 dalies b punkto reikalavimus.

         III.

         Kapitalo reikalavimai

      1.   Reglamento (ES) Nr. 575/2013 129 straipsnio 1 dalis: padengtų obligacijų pozicijos

      Padengtų obligacijomis pozicijų atveju NKI turėtų su ECB koordinuoti reikšmingų galimų koncentracijos problemų atitinkamose dalyvaujančiose valstybėse narėse vertinimą prieš priimant sprendimą atsisakyti iš dalies taikyti Reglamento (ES) Nr. 575/2013 129 straipsnio 1 dalies c punktą ir leisti 2 kredito kokybės žingsniui priskirti iki 10 % obligacijas išleidžiančios įstaigos dar neapmokėtų padengtų obligacijų bendros nominaliosios vertės pozicijos.
      2.   Reglamento (ES) Nr. 575/2013 311 straipsnio 2 dalis: pozicijų su pagrindine sandorio šalimi vertinimas

                  2.1.

                  NKI turėtų leisti kredito įstaigai taikyti Reglamento (ES) Nr. 575/2013 310 straipsnyje nustatytą metodą jos prekybos pozicijoms ir įmokoms į įsipareigojimų neįvykdymo fondą pagrindinei sandorio šaliai, jei ta pagrindinė sandorio šalis praneša kredito įstaigai, kad ji nebeskaičiuoja KCCP (hipotetinio kapitalo) Reglamento (ES) Nr. 575/2013 311 straipsnio 1 dalies a punkte nustatyta tvarka.

                  2.2.

                  Pagal 2.1 punktą NKI, vertindamos priežasčių, dėl kurių pagrindinė sandorio šalis nebeskaičiuoja KCCP (hipotetinio kapitalo), pagrįstumą, turėtų remtis tomis pačiomis išvadomis, kurias padarė ECB, vertindamas tos pačios pagrindinės sandorio šalies pateiktas priežastis.

            3.   Reglamento (ES) Nr. 575/2013 380 straipsnis: reikalavimų netaikymas sistemos sutrikimų atvejais

                  3.1.

                  Esant dideliam sistemos sutrikimui pagal Reglamento (ES) Nr. 575/2013 380 straipsnį, ir tai patvirtina ECB viešas pranešimas, kol ECB paskelbia viešą pranešimą, kad jame nurodyta padėtis yra ištaisyta, ECB turėtų įvertinti šį sutrikimą, o NKI turėtų vadovautis ECB įvertinimo išvadomis ir pasinaudoti Reglamento (ES) Nr. 575/2013 380 straipsnyje numatyta pasirinkimo galimybe. Tokiu atveju:

                              a)

                              kredito įstaigos turėtų būti atleistos nuo nuosavų lėšų reikalavimų pagal Reglamento (ES) Nr. 575/2013 378 ir 379 straipsnius; ir

                              b)

                              tai, kad viena iš sandorio šalių neatsiskaito už jį, neturėtų būti laikoma įsipareigojimų nevykdymu kredito rizikos atžvilgiu.

                  3.2.

                  Jei NKI ketina paskelbti viešą pareiškimą, patvirtinantį didelį sistemos sutrikimą pagal Reglamento (ES) Nr. 575/2013 380 straipsnį, prieš paskelbdama šį pareiškimą, ji turėtų tai iš anksto suderinti su ECB.

         IV.

         Institucinės užtikrinimo sistemos

      1.   Reglamento (ES) Nr. 575/2013 49 straipsnio 3 dalis: lėšų atskaitymas įstaigoms, kurioms taikomos institucinės užtikrinimo sistemos

                  1.1.

                  Pateikus paraišką dėl leidimo neatskaityti turimų nuosavų lėšų priemonių, NKI turėtų pasinaudoti ECB vadovo II dalies 4 skyriaus 4 punktu norėdama įvertinti, ar Reglamento (ES) Nr. 575/2013 49 straipsnio 3 dalyje nustatytos sąlygos yra įvykdytos.

                  1.2.

                  NKI gali leisti institucinei užtikrinimo sistemai teikti prašymą leidimui išduoti pagal Reglamento (ES) Nr. 575/2013 49 straipsnio 3 dalį visų mažiau svarbių sistemai priklausančių įstaigų vardu. Šiuo atveju NKI gali priimti sprendimą suteikti leidimą pagal Reglamento (ES) Nr. 575/2013 49 straipsnio 3 dalį; šis sprendimas taikomas visoms prašyme išvardytoms mažiau svarbioms įstaigoms.

         V.

         Likvidumas

      1.   Reglamento (ES) Nr. 575/2013 420 straipsnio 2 dalis: netenkamų pinigų srautas

                  1.1.

                  Atsižvelgiant į Reglamento (ES) 2016/445 11 straipsnį, NKI turėtų nustatyti 5 % netenkamų pinigų srauto koeficientą prekybos finansavimo nebalansiniams straipsniams, kaip nurodyta Reglamento (ES) Nr. 575/2013 429 straipsnyje ir jo I priede, pagal kurį kredito įstaigos turėtų vertinti likvidumo netenkamų pinigų srautus. NKI turėtų įpareigoti kredito įstaigas joms pranešti atitinkamus netenkamų pinigų srautus pagal Komisijos įgyvendinimo reglamentą (ES) Nr. 680/2014 (7).

                  1.2.

                  Nukrypstant nuo 1.1 punkto, NKI gali nustatyti iki 5 % netenkamų pinigų srauto koeficientą remiantis statistiniais duomenimis mažiau svarbioms atitinkamose valstybėse narėse įsteigtoms įstaigoms.

         VI.

         Riziką ribojanti priežiūra

      1.   Direktyvos 2013/36/ES 76 straipsnio 3 dalis: rizikos komiteto ir audito komiteto sujungimas

                  1.1.

                  Mažiau svarbių įstaigų (įskaitant kredito įstaigas, kurios yra grupės patronuojamosios įmonės), kurios nelaikomos svarbiomis pagal Direktyvos 2013/36/ES 76 straipsnio 3 dalį, atžvilgiu NKI turėtų pasinaudoti pasirinkimo galimybe ir leisti sujungti rizikos ir audito komitetus.

                  1.2.

                  NKI turėtų įvertinti svarbumą pagal Direktyvos 2013/36/ES 76 straipsnio 3 dalį, atsižvelgiant į kredito įstaigos dydį, vidaus organizaciją ir jos veiklos pobūdį, veiklos sritį ir sudėtingumą, laikantis įvertinimo reikalavimų, nustatytų ECB vadovo II dalies 1 skyriaus 3 punkte.

                  1.3.

                  Jeigu nacionalinėje teisėje, kuria perkeliama Direktyva 2013/36/ES, jau yra įtvirtinti kriterijai, išskyrus reikalavimus, nustatytus ECB vadovo II dalies 11 skyriaus 3 punkte, NKI turėtų taikyti nacionalinėje teisėje nustatytus kriterijus.

            2.   Direktyvos 2013/36/ES 115 straipsnio 2 dalis: dvišalis susitarimas dėl nedalyvaujančiose valstybėse narėse esančių kredito įstaigų priežiūros

                  2.1.

                  Atsižvelgiant į ECB kompetenciją suteikti pradinį leidimą kredito įstaigoms BPM ir NKI kompetenciją vykdyti riziką ribojančią mažiau svarbių įstaigų priežiūrą, NKI turėtų pranešti ECB apie savo ketinimą deleguoti savo atsakomybę už tiesioginę mažiau svarbių įstaigų priežiūrą kompetentingai institucijai, kuri suteikė leidimą ir prižiūri mažiau svarbios įstaigos patronuojančiąją įmonę, ar prisiimti atsakomybę už kitoje valstybėje narėje leidimą gavusios patronuojamosios kredito įstaigos priežiūrą. ECB, kaip kompetentinga institucija, atsakinga už leidimų kredito įstaigoms suteikimą, bendradarbiaus su atitinkama NKI sudarant dvišalį susitarimą, kurio pagrindu siekiama deleguoti ar prisiimti priežiūros įsipareigojimus NKI, atsakingos už nuolatinę patronuojančiosios ar patronuojamosios įmonės priežiūrą dalyvaujančiose valstybėse narėse, vardu.

                  2.2.

                  2.1 punktas taikomas šiais atvejais, kai:

                              a)

                              NKI svarsto galimybę deleguoti savo atsakomybę už tiesioginę mažiau svarbių įstaigų priežiūrą NKI, kuri suteikė leidimą ir prižiūri patronuojančiąją įmonę; ir

                              b)

                              NKI siekia ar yra gavusi prašymą (kaip patronuojančiosios kredito įstaigos tiesioginės priežiūros institucija) prisiimti atsakomybę už kitoje valstybėje narėje leidimą gavusios patronuojamosios kredito įstaigos priežiūrą.

            TREČIA DALIS

         PASIRINKIMO GALIMYBĖS IR TEISĖ VEIKTI SAVO NUOŽIŪRA, KURIOMIS NAUDOJAMASI KIEKVIENU KONKREČIU ATVEJU IR KURIOMS REKOMENDUOJAMAS BENDRASIS METODAS, TAIKOMAS VISOMS KREDITO ĮSTAIGOMS

         VII.

      Pasirinkimo galimybės ir teisė veikti savo nuožiūra, kuriomis reikėtų naudotis kiekvienu konkrečiu atveju svarbių ir mažiau svarbių įstaigų atžvilgiu, yra išdėstytos priede. NKI turėtų naudotis šiomis pasirinkimo galimybėmis ir teise veikti savo nuožiūra mažiau svarbių įstaigų atžvilgiu pagal priede išdėstytą nuorodų lentelę.
      KETVIRTA DALIS

         BAIGIAMOJI NUOSTATA

         VIII.

         Baigiamoji nuostata

      Ši rekomendacija skirta dalyvaujančių valstybių narių NKI.

         Priimta Frankfurte prie Maino 2017 m. balandžio 4 d.

               ECB Pirmininkas

            Mario DRAGHI

         (1)  OL L 287, 2013 10 29, p. 63.

         (2)  2014 m. balandžio 16 d. Europos Centrinio Banko reglamentas (ES) Nr. 468/2014, kuriuo sukuriama Europos Centrinio Banko, nacionalinių kompetentingų institucijų ir nacionalinių paskirtųjų institucijų bendradarbiavimo Bendrame priežiūros mechanizme struktūra (BPM pagrindų reglamentas) (ECB/2014/17) (OL L 141, 2014 5 14, p. 1).

         (3)  2016 m. kovo 14 d. Europos Centrinio Banko reglamentas (ES) 2016/445 dėl naudojimosi Sąjungos teisės aktuose numatytomis pasirinkimo galimybėmis ir teise veikti savo nuožiūra (ECB/2016/4) (OL L 78, 2016 3 24, p. 60).

         (4)  2013 m. birželio 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 575/2013 dėl prudencinių reikalavimų kredito įstaigoms ir investicinėms įmonėms ir kuriuo iš dalies keičiamas Reglamentas (ES) Nr. 648/2012 (OL L 176, 2013 6 27, p. 1).

         (5)  2013 m. birželio 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2013/36/ES dėl galimybės verstis kredito įstaigų veikla ir dėl riziką ribojančios kredito įstaigų ir investicinių įmonių priežiūros, kuria iš dalies keičiama Direktyva 2002/87/EB ir panaikinamos direktyvos 2006/48/EB bei 2006/49/EB (OL L 176, 2013 6 27, p. 338).

         (6)  2014 m. spalio 10 d. Komisijos deleguotasis reglamentas (ES) 2015/61, kuriuo dėl kredito įstaigoms taikomo padengimo likvidžiuoju turtu reikalavimo papildomas Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 575/2013 (OL L 11, 2015 1 17, p. 1).

         (7)  2014 m. balandžio 16 d. Komisijos įgyvendinimo reglamentas (ES) Nr. 680/2014, kuriuo pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 575/2013 nustatomi įstaigų priežiūros ataskaitų teikimo techniniai įgyvendinimo standartai (OL L 191, 2014 6 28, p. 1).

         PRIEDAS

                     Pasirinkimo galimybės ir (arba) teisės veikti savo nuožiūra teisinis pagrindas

                     Rekomenduojamas metodas: atitiktis politikai dėl svarbioms įstaigoms suteiktų pasirinkimo galimybių ir (arba) teisės veikti savo nuožiūra

                           Konsoliduota priežiūra ir prudencinių reikalavimų netaikymas

                     Reglamento (ES) Nr. 575/2013 7 straipsnio 1, 2 ir 3 dalys: kapitalo reikalavimų netaikymas

                     ECB vadovo II dalies 1 skyriaus 3 punktas

                     Reglamento (ES) Nr. 575/2013 8 straipsnio 1 ir 2 dalys: likvidumo reikalavimų netaikymas

                     ECB vadovo II dalies 1 skyriaus 4 punktas

                     Reglamento (ES) Nr. 575/2013 9 straipsnis: Individualus konsolidavimo metodas

                     ECB vadovo II dalies 1 skyriaus 5 punktas

                     Reglamento (ES) Nr. 575/2013 10 straipsnio 1 ir 2 dalys: reikalavimų netaikymas centrinės įstaigos nuolat kontroliuojamoms kredito įstaigoms

                     ECB vadovo II dalies 1 skyriaus 6 punktas

                     Reglamento (ES) Nr. 575/2013 24 straipsnio 2 dalis: turto ir nebalansinių straipsnių vertinimas – tarptautinių finansinės apskaitos standartų taikymas rizikos ribojimo tikslais

                     ECB vadovo II dalies 1 skyriaus 8 punktas

                           Nuosavos lėšos

                     Reglamento (ES) Nr. 575/2013 49 straipsnio 1 dalis: draudimo lėšų atskaitymas

                     ECB vadovo II dalies 2 skyriaus 4 punktas

                     Reglamento (ES) Nr. 575/2013 49 straipsnio 2 dalis: finansų sektoriaus subjektų lėšų atskaitymas

                     ECB vadovo II dalies 2 skyriaus 5 punktas

                     Reglamento (ES) Nr. 575/2013 78 straipsnio 1 dalies b punktas: nuosavų lėšų reikalavimo sumažinimas – perteklinio kapitalo maržos reikalavimas

                     ECB vadovo II dalies 2 skyriaus 6 punktas

                     Reglamento (ES) Nr. 575/2013 78 straipsnio 3 dalis: nuosavų lėšų reikalavimų sumažinimas savidraudos įmonėms, taupomiesiems bankams ir kooperatyvams

                     ECB vadovo II dalies 2 skyriaus 7 punktas

                     Reglamento (ES) Nr. 575/2013 83 straipsnio 1 dalis: reikalavimų netaikymas specialiosios paskirties subjekto išleistoms papildomoms 1 ir 2 lygio priemonėms

                     ECB vadovo II dalies 2 skyriaus 9 punktas

                     Reglamento (ES) Nr. 575/2013 84 straipsnio 5 dalis: į konsoliduotą bendrą 1 lygio nuosavą kapitalą įtrauktos mažumos dalys

                     ECB vadovo II dalies 2 skyriaus 10 punktas

                           Kapitalo reikalavimai

                     Reglamento (ES) Nr. 575/2013 113 straipsnio 6 dalis: pagal riziką įvertintų pozicijų sumų apskaičiavimas – grupės vidaus pozicijos

                     ECB vadovo II dalies 3 skyriaus 3 punktas

                     Reglamento (ES) Nr. 575/2013 162 straipsnio 1 dalis: pozicijų terminas

                     ECB vadovo II dalies 3 skyriaus 5 punktas

                     Reglamento (ES) Nr. 575/2013 225 straipsnio 2 dalis: savas kintamumo koregavimų įvertis

                     ECB vadovo II dalies 3 skyriaus 7 punktas

                     Reglamento (ES) Nr. 575/2013 243 straipsnio 2 dalis ir 244 straipsnio 2 dalies paskutinė pastraipa: reikšmingas rizikos perleidimas

                     ECB vadovo II dalies 3 skyriaus 8 punktas

                     Reglamento (ES) Nr. 575/2013 283 straipsnio 3 dalis: vidaus modelių metodo įgyvendinimas

                     ECB vadovo II dalies 3 skyriaus 9 punktas

                     Reglamento (ES) Nr. 575/2013 284 straipsnio 4 ir 9 dalys: sandorio šalies kredito rizikos pozicijos vertės apskaičiavimas

                     ECB vadovo II dalies 3 skyriaus 10 punktas

                     Reglamento (ES) Nr. 575/2013 311 straipsnio 3 dalis: rinkos rizika (pagrindinių sandorio šalių pozicijos)

                     ECB vadovo II dalies 3 skyriaus 11 punktas

                     Reglamento (ES) Nr. 575/2013 366 straipsnio 4 dalis: rizikos vertės mato apskaičiavimas

                     ECB vadovo II dalies 3 skyriaus 12 punktas

                           Institucinės užtikrinimo sistemos

                     Reglamento (ES) Nr. 575/2013 8 straipsnio 4 dalis: likvidumo reikalavimų netaikymas institucinių užtikrinimo sistemų nariams

                     ECB vadovo II dalies 4 skyriaus 3 punktas

                           Didelės pozicijos

                     Reglamento (ES) Nr. 575/2013 396 straipsnio 1 dalis: didelėms pozicijoms taikomų reikalavimų laikymasis

                     ECB vadovo II dalies 5 skyriaus 3 punktas

                           Likvidumas

                     Reglamento (ES) Nr. 575/2013 422 straipsnio 8 dalis ir Deleguotojo reglamento (ES) 2015/61 29 straipsnis: grupės vidaus netenkamų pinigų srautai

                     ECB vadovo II dalies 6 skyriaus 11 punktas

                     Reglamento (ES) Nr. 575/2013 425 straipsnio 4 dalis ir Deleguotojo reglamento (ES) 2015/61 23 straipsnio 34 dalis: grupės vidaus gaunamų pinigų srautai

                     ECB vadovo II dalies 6 skyriaus 15 punktas

                     Deleguotojo reglamento (ES) 2015/61 8 straipsnio 1 dalis: turimo likvidaus turto diversifikavimas

                     ECB vadovo II dalies 6 skyriaus 5 punktas

                     Deleguotojo reglamento (ES) 2015/61 8 straipsnio 3 dalies c punktas: likvidaus turto valdymas

                     ECB vadovo II dalies 6 skyriaus 6 punktas

                     Deleguotojo reglamento (ES) 2015/61 8 straipsnio 6 dalis: valiutų nesutapimai

                     ECB vadovo II dalies 6 skyriaus 4 punktas

                     Deleguotojo reglamento (ES) 2015/61 10 straipsnio 2 dalis: itin aukštos kokybės padengtų obligacijų sumažinimas

                     ECB vadovo II dalies 6 skyriaus 7 punktas

                     Deleguotojo reglamento (ES) 2015/61 24 straipsnio 6 dalis: mažmeninių indėlių, kuriems pagal taikoma indėlių draudimo sistema, koeficientas

                     ECB vadovo II dalies 6 skyriaus 8 punktas

                     Deleguotojo reglamento (ES) 2015/61 25 straipsnio 3 dalis: didesni netenkamų pinigų srauto koeficientai

                     ECB vadovo II dalies 6 skyriaus 9 punktas

                     Deleguotojo reglamento (ES) 2015/61 26 straipsnis: netenkamų pinigų srautai ir tarpusavyje susiję gaunamų pinigų srautai

                     ECB vadovo II dalies 6 skyriaus 10 punktas

                     Deleguotojo reglamento (ES) 2015/61 30 straipsnio 2 dalis: papildomi įkaito netenkamų pinigų srautai dėl sutarties nutraukimo sumažinus sandorio šalies kredito reitingą

                     ECB vadovo II dalies 6 skyriaus 12 punktas

                     Deleguotojo reglamento (ES) 2015/61 33 straipsnio 2 dalis: gaunamų pinigų srautų limitas

                     ECB vadovo II dalies 6 skyriaus 13 punktas

                     Deleguotojo reglamento (ES) 2015/61 33 straipsnio 3, 4 ir 5 dalys: specializuotos kredito įstaigos

                     ECB vadovo II dalies 6 skyriaus 14 punktas

                           Svertas

                     Reglamento (ES) Nr. 575/2013 429 straipsnio 7 dalis: grupės vidaus pozicijų išimtys apskaičiuojant sverto koeficientą

                     ECB vadovo II dalies 7 skyriaus 3 punktas

                           Bendrieji reikalavimai kredito įstaigos veiklai pradėti ir tęsti

                     Direktyvos 2013/36/ES 21 straipsnio 1 dalis: reikalavimų netaikymas centrinės įstaigos nuolat kontroliuojamoms kredito įstaigoms

                     ECB vadovo II dalies 9 skyriaus 1 punktas

                           Valdymo struktūra ir riziką ribojanti priežiūra

                     Direktyvos 2013/36/ES 88 straipsnio 1 dalis: pirmininko ir generalinio direktoriaus funkcijų derinimas

                     ECB vadovo II dalies 11 skyriaus 4 punktas

                     Direktyvos 2013/36/ES 91 straipsnio 6 dalis: papildomos ne vykdomojo direktoriaus pareigos

                     ECB vadovo II dalies 11 skyriaus 5 punktas

                     Direktyvos 2013/36/ES 108 straipsnio 1 dalis: centrinės įstaigos nuolat kontroliuojamų kredito įstaigų vidaus kapitalo pakankamumo vertinimo procesas

                     ECB vadovo II dalies 11 skyriaus 7 punktas

                     Direktyvos 2013/36/ES 111 straipsnio 5 dalis: finansų kontroliuojančiųjų bendrovių arba mišrią veiklą vykdančių finansų kontroliuojančiųjų bendrovių, kurių grupės dalis yra nedalyvaujančiose valstybėse narėse, priežiūra

                     ECB vadovo II dalies 11 skyriaus 8 punktas

                     Direktyvos 2013/36/ES 81 straipsnio 117 dalis ir 118 straipsnio 2 dalis: bendradarbiavimo įsipareigojimai

                     ECB vadovo II dalies 11 skyriaus 10 punktas

                     Direktyvos 2013/36/ES 142 straipsnis: kapitalo apsaugos planai

                     ECB vadovo II dalies 11 skyriaus 13 punktas


Svarbus teisinis pranešimas

|

52004SC0811

Rekomendacija dėl tarybos rekomendacijos Maltai siekiant išspręsti per didelio šalies vyriausybės sektoriaus biudžeto deficito problemą  /* SEK/2004/0811 galutinis */

	Briuselis, 24.06.2004SEK(2004) 811 galutinisRekomendacija dėlTARYBOS REKOMENDACIJOS MALTAIsiekiant išspręsti per didelio šalies vyriausybės sektoriaus biudžeto deficito problemą(pateikta Komisijos)PAAIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS2004 m. balandžio mėn. 7 d. Komisija paskelbė 2004 m. pavasario prognozes ([1]). Pagal šias prognozes, kuriose atsižvelgiama į Maltos 2004 m. kovo mėn. pateiktus duomenis, bendrasis vyriausybės sektoriaus biudžeto deficitas Maltoje padidėjo nuo 5,7% BVP 2002 metais iki 9,7% BVP 2003 metais, tokiu būdu viršydamas 3% BVP sutarties pamatinę vertę.Remdamasi šiais prima facie duomenimis, Komisija pradėjo per didelio biudžeto deficito procedūrą Maltai 2004 m. gegužės mėn. 12 d., priimdama Sutarties 104 straipsnio 3 dalyje numatytą ataskaitą ([2]). 2004 m. gegužės mėn. 21 d. Komisija gavo Maltos susiliejimo programą, kurioje pasitvirtino 2003 m. 9,7% BVP deficito rodiklis.Perviršinio deficito tvarkos (PDT) taikymas reglamentuojamas Sutarties 104 straipsnyje ir Tarybos reglamente (EB) Nr. 1467/97 „dėl perviršinio deficito procedūros įgyvendinimo paspartinimo ir paaiškinimo“, kuris yra įtrauktas į Stabilumo ir augimo aktą[3]. Valstybėms, kurios 2004 m. gegužės mėn. 1 d. prisijungė prie ES, taikomos išlygos su nukrypti leidžiančia nuostata; jos turi vengti per didelio deficito, bet joms negali būti taikomos 104 straipsnio 9 ir 11 dalyse numatytos sankcijos.Komisijos ataskaitoje pagal Sutarties 104 straipsnio 3 dalį daroma išvada, kad deficito padidėjimas 2003 metais virš Sutartyje numatytos 3% BVP bazinės reikšmės nebuvo sukeltas kokio nors neįprasto įvykio, kurio Maltos valdžios organai negalėjo kontroliuoti, kaip nebuvo jis sukeltas ir Stabilumo ir augimo pakte numatyto didelio ekonominio nuosmukio. 2004 m. plėtros atžvilgiu, ataskaitoje daroma išvada, kad bendrasis vyriausybės sektoriaus biudžeto deficitas gali sumažėti, bet vis tiek viršys 3% BVP 2004 metais. Pavyzdžiui, Komisijos 2004 m. pavasario prognozėje numatoma, kad bendrasis vyriausybės sektoriaus biudžeto deficitas sieks 5,9% BVP 2004 m., kas viršija Maltos valdžios organų susiliejimo programoje numatytą 5,2% BVP rodiklį.Remiantis Komisijos 2004 m. pavasario prognozėmis, Komisijos ataskaitoje taip pat daroma išvada, kad skolų ir BVP santykis, kuris 2003 m. siekė 72,0% BVP, ir toliau nukryps nuo Sutartyje numatytos 60% bazinės reikšmės 2004 m. Pavyzdžiui, Komisijos 2004 m. pavasario prognozėje numatoma, kad skolų santykis sieks 73,9% BVP 2004 m., kas viršija Maltos valdžios organų susiliejimo programoje numatytą 72,1% BVP rodiklį.Sutarties 104 straipsnio 4 dalyje numatoma, kad „114 straipsnyje minimas Komitetas (t.y. Ekonomikos ir finansų komitetas) turi pateikti nuomonę dėl Komisijos ataskaitos“. Komitetas paskelbė savo nuomonę 2004 m. gegužės mėn. 24 d., pritardamas Komisijos ataskaitoje pateiktam vertinimui. Būtent Komitetas padarė išvadą, kad biudžeto problema Maltoje parodė per didelio deficito buvimą pagal abu 104 straipsnio 2 dalyje numatytus kriterijus tokiems deficitams nustatyti. Kitų susijusių veiksnių nagrinėjimas, ypač laikotarpio vidurio biudžeto pozicijos ir valstybės investicijų santykio, nepakeitė pačiais kriterijais paremto vertinimo. Komitetas taip pat nutarė, jog gali būti, kad bendrasis vyriausybės sektoriaus biudžeto deficitas ir toliau viršys Sutartyje numatytą bazinę reikšmę 2004 m. ir kad bendroji vyriausybės skola ir toliau viršys Sutartyje numatytą 60% BVP bazinę reikšmę 2004 m.Išnagrinėjusi atitinkamus ataskaitoje minimus veiksnius ir atsižvelgdama į EFK nuomonę, Komisija laikosi nuomonės, kad Maltoje egzistuoja per didelis deficitas. Ši Komisijos 2004 m. birželio mėn. 24 d. priimta nuomonė skirta Tarybai, kaip numatyta Sutarties 104 straipsnio 5 dalyje. Komisija rekomendavo, kad Taryba priimtų atitinkamą sprendimą pagal 104 straipsnio 6 dalį. Be to, šia rekomendacija Komisija pateikia Tarybai rekomendaciją dėl Tarybos rekomendacijos Maltai siekiant išspręsti per didelio deficito problemą, kaip numatyta Sutarties 104 straipsnio 7 dalyje. Tarybai stebint, kaip įgyvendinamos priemonės, kurių imasi Malta, gali prireikti, kad Taryba pateiktų tolesnes rekomendacijas, kaip numatyta 104 straipsnio 7 dalyje, atsižvelgiant į tai, kad 104 straipsnio 9 dalis netaikoma valstybėms narėms su nukrypti leidžiančia nuostata.Rekomendacija dėlTARYBOS REKOMENDACIJOS MALTAIsiekiant išspręsti per didelio šalies vyriausybės sektoriaus biudžeto deficito problemąEUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 104 straipsnio 7 dalį,atsižvelgdama į Komisijos rekomendaciją,kadangi:Pagal Sutarties 104 straipsnį valstybės narės turi vengti per didelio vyriausybės sektoriaus biudžeto deficito;Stabilumo ir augimo pakto tikslas yra stabilūs vyriausybės finansai, kaip priemonė stiprinti kainų stabilumą lemiančias sąlygas ir palaikyti stiprų subalansuotą augimą, padedantį sukurti daugiau darbo vietų;2004 m. [liepos mėn. 5 d.], remdamasi 104 straipsnio 6 dalimi, Taryba nusprendė, kad Maltoje yra per didelis deficitas;Nusprendusi dėl per didelio deficito buvimo Maltoje, Taryba, kaip numatyta Sutarties 104 straipsnio 7 dalyje ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 1467/97 3 straipsnyje, turi tuo pačiu metu pateikti rekomendacijas atitinkamai valstybei narei siekiant išspręsti šią problemą per tam tikrą laiką;Kaip numatyta Tarybos reglamento (EB) Nr. 1467/97 3 straipsnio 4 dalyje, šioje rekomendacijoje turi būti nurodoma, kad atitinkama valstybė narė turi imtis veiksmingų priemonių daugiausia per keturis mėnesius ir kad per didelis deficitas turi būti panaikintas per metus jį nustačius, jeigu nėra ypatingų aplinkybių. Tokios ypatingos aplinkybės egzistuoja būtent Maltos atveju, kadangi bendrasis vyriausybės sektoriaus biudžeto deficitas šaliai įstojus į ES žymiai viršijo bazinę reikšmę;Ypatingų aplinkybių būvimas suteikia Tarybai teisę leisti pataisyti biudžeto būklę per vidutinį terminą. Reikia atsižvelgti į 2004 m. gegužės mėn. Maltos pateiktą susiliejimo programą ir jos atnaujintas versijas bei su jomis susijusias Tarybos nuomones, kaip į priemones, siūlančias būdus biudžeto būklei pataisyti. 2004 m. gegužės mėn. susiliejimo programoje numatoma sumažinti per didelį deficitą iki žemiau 3% bazinės reikšmės iki 2006 m., toliau kasmet mažinant bendrąjį vyriausybės sektoriaus biudžeto deficitą tokia tvarka: 5,2% BVP 2004 m., 3,7% 2005 m., 2,3% 2006 m. ir 1,4% 2007 m. Be to, programoje numatoma, kad 2003 m. 72,0% siekęs skolų santykis toliau didės iki virš Sutartyje numatytos 60% BVP bazinės reikšmės iki 2005 m. (iki 72,4%), tačiau po to sumažės iki 70,4% 2007 m. Būdas pataisyti biudžeto būklę remiasi makroekonominiu scenarijumi, kuris pagal 2004 m. [liepos mėn. 5 d.] Tarybos nuomonę dėl susiliejimo programos yra patikimas;Tarybos nuomone, biudžeto konsolidacijos priemonės turi užtikrinti ilgalaikį bendrojo vyriausybės sektoriaus balanso būklės pagerėjimą, jeigu jos bus taikomos siekiant pagerinti valstybės finansų kokybę ir sustiprinti ekonomikos augimo potencialą.REKOMENDUOJA:-  Maltos valdžios organams išspręsti esamą per didelio šalies vyriausybės sektoriaus biudžeto deficito problemą kiek galima greičiau;-  Maltos valdžios organams imtis veiksmų per vidutinį laikotarpį deficitui sumažinti iki žemiau 3% BVP 2006 m. patikimai bei subalansuotai, remiantis būdu deficitui sumažinti, nurodytu 2004 m. [liepos mėn. 5 d.] Tarybos nuomonėje dėl 2004 m. gegužės mėn. pateiktos susiliejimo programos;-  Maltos valdžios organams energingai įgyvendinti 2004 m. gegužės mėn. susiliejimo programoje numatytas priemones, ypač struktūrinio pobūdžio, skirtas išlaidoms racionalizuoti ir sumažinti;-  Maltos valdžios organams imtis tinkamų veiksmų iki 2004 m. [lapkričio mėn. 5 d.] dėl priemonių, numatytų 2005 m. deficito tikslinei reikšmei pasiekti;-  Maltos valdžios organams užtikrinti, kad skolų santykio kilimas sustos 2005 m. ir pradės mažėti, kaip numatyta Tarybos nuomonėje dėl 2004 m. gegužės mėn. pateiktos susiliejimo programos.Be to, Taryba kviečia Maltos valdžios organus užtikrinti, kad biudžeto konsolidacija ties laikotarpio vidurio biudžeto pozicija esant balansui arba pertekliui būtų palaikoma ir pataisius per didelio deficito situaciją.Ši rekomendacija skirta Maltos Respublikai.Priimta Briuselyje, 2004 m. [liepos mėn. 5 d.].Tarybos varduPrezidentas xxxxxx ([1]) 2004 m. pavasario Komisijos prognozes galima rasti šioje svetainėje: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/publications/european_economy/2004/ee204en.pdf.([2]) Pilnas šios ataskaitos tekstas paskelbtas šioje svetainėje: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/procedures_en.htm.([3]) OL L 209, 1997 8 2.


title: 2012 m. gruodžio 20 d. Tarybos rekomendacija dėl neformaliojo mokymosi ir savišvietos rezultatų patvirtinimo

text:
               22.12.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 398/1

         TARYBOS REKOMENDACIJA
   2012 m. gruodžio 20 d.
   dėl neformaliojo mokymosi ir savišvietos rezultatų patvirtinimo
   2012/C 398/01
   EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
   atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 165 ir 166 straipsnius,
   atsižvelgdama į Europos Komisijos pasiūlymą,
   kadangi:

               (1)

               mokymosi rezultatų, t. y. žinių, gebėjimų ir kompetencijų, įgytų neformaliojo mokymosi ir savišvietos būdu, patvirtinimas gali turėti didelės įtakos įsidarbinimo galimybių ir judumo gerinimui, taip pat mokymosi visą gyvenimą motyvacijos didinimui, visų pirma socialiniu ir ekonominiu požiūriu nepalankioje padėtyje esantiems ar žemos kvalifikacijos asmenims;

               (2)

               šiuo metu, kai Europos Sąjunga patiria rimtą ekonomikos krizę, kuri sukėlė didelę nedarbo, visų pirma jaunimo, bangą, ir atsižvelgiant į senėjančią visuomenę, atitinkamų žinių, gebėjimų ir kompetencijų patvirtinimas yra dar vertingesnis gerinant darbo rinkos veikimą, skatinant judumą ir didinant konkurencingumą bei ekonomikos augimą;

               (3)

               darbdavių organizacijos, atskiri darbdaviai, profesinės sąjungos, pramonės, prekybos ar amatų rūmai, nacionalinės institucijos, kurios dalyvauja profesinės kvalifikacijos pripažinimo procese ir vertinant bei tvirtinant mokymosi rezultatus, užimtumo tarnybos, jaunimo organizacijos, su jaunimu dirbantys asmenys, švietimo ir mokymo paslaugų teikėjai, taip pat pilietinės visuomenės organizacijos yra svarbiausi suinteresuotieji subjektai, vaidinantys svarbų vaidmenį sudarant palankesnes sąlygas neformaliojo mokymosi ir savišvietos galimybėms ir visiems vėlesniems patvirtinimo procesams;

               (4)

               pažangaus, tvaraus ir integracinio augimo strategijoje „Europa 2020“ raginama plėtoti žinias, gebėjimus ir kompetencijas, kad augtų ekonomika ir užimtumas. Su ta strategija susijusiose pavyzdinėse iniciatyvose – „Judus jaunimas“ ir „Naujų įgūdžių ir darbo vietų kūrimo darbotvarkė“ – pabrėžiama, kad reikia suteikti lankstesnes mokymosi galimybes, kurios gali padėti patekti į darbo rinką ir joje progresuoti, sudaryti palankesnes galimybes pereiti iš vieno darbo ar mokymosi etapo į kitą ir skatinti neformaliojo mokymosi ir švietimo rezultatų patvirtinimą;

               (5)

               2009 m. gegužės 12 d. Tarybos išvadose dėl Europos bendradarbiavimo švietimo ir mokymo srityje strateginės programos („ET 2020“) (1) pažymėta, kad mokymasis visą gyvenimą turėtų būti laikomas svarbiausiu principu, kuriuo grindžiama visa sistema, skirta apimti visų rūšių mokymąsi – formalųjį ir neformalųjį mokymąsi bei savišvietą;

               (6)

               2009 m. paskelbtoje strategijoje „ES jaunimo strategija. Investicijos ir galimybių suteikimas. Atnaujintas atvirasis koordinavimo metodas, taikomas sprendžiant jaunimo problemas ir suteikiant jiems daugiau galimybių“ buvo raginama geriau pripažinti neformaliojo mokymosi būdu jaunimo įgytus gebėjimus ir pabrėžiama, kad reikia visapusiškai naudotis ES lygiu nustatytomis priemonėmis, skirtomis žinių, gebėjimų ir kompetencijų patvirtinimui pripažįstant kvalifikacijas. Tai buvo patvirtinta 2009 m. lapkričio 27 d. Tarybos rezoliucijoje dėl Europos bendradarbiavimo jaunimo reikalų srityje atnaujintos sistemos (2010–2018 m.) (2);

               (7)

               2010 m. gruodžio mėn. Briugės komunikate už profesinį rengimą ir mokymą atsakingi Europos šalių ministrai, Europos socialiniai partneriai ir Europos Komisija pareiškė, kad dalyvaujančios šalys turėtų ne vėliau kaip 2015 m. pradėti rengti nacionalines neformaliojo mokymosi ir savišvietos rezultatų pripažinimo ir patvirtinimo procedūras, kurios prireikus būtų grindžiamos nacionalinėmis kvalifikacijų sandaromis;

               (8)

               2009 m. balandžio 28–29 d. Levene ir Naujajame Levene, Belgijoje, įvykusios Europos ministrų, atsakingų už aukštąjį mokslą, konferencijos komunikate pabrėžiama, kad sėkminga mokymosi visą gyvenimą politika turėtų apimti esminius ankstesnio mokymosi pripažinimo remiantis mokymosi rezultatais pricipus ir procedūras, o 2011 m. lapkričio 28 d. Tarybos išvadose dėl aukštojo mokslo modernizavimo (3) valstybės narės raginamos parengti aiškius perėjimo nuo profesinio mokymo bei kitų švietimo rūšių prie aukštojo mokslo būdus ir nustatyti ankstesnio mokymosi bei patirties, įgytos kitu būdu, nei formaliojo švietimo ir mokymosi sistemoje, pripažinimo mechanizmus;

               (9)

               2011 m. lapkričio 28 d. Tarybos rezoliucijoje dėl atnaujintos Europos suaugusiųjų mokymosi darbotvarkės (4) nustatyta, kad suaugusiųjų mokymasis yra vienas iš prioritetų, o 2012–2014 m. turėtų būti įdiegtos visiškai veikiančios neformaliojo mokymosi ir savišvietos rezultatų patvirtinimo sistemos, o visų amžiaus grupių ir visų kvalifikacijų suaugusieji, taip pat įmonės ir kitos organizacijos skatinami jomis naudotis;

               (10)

               2002 m. gruodžio 19 d. Tarybos rezoliucijoje dėl glaudesnio Europos bendradarbiavimo profesinio rengimo ir mokymo srityje (5) ir 2002 m. lapkričio 30 d. Kopenhagos deklaracijoje raginta parengti bendrus neformaliojo mokymosi ir savišvietos rezultatų patvirtinimo principus;

               (11)

               2004 m. gegužės 18 d. Tarybos ir Taryboje posėdžiavusių valstybių narių vyriausybių atstovų išvadose propaguojami bendri Europos neformaliojo mokymosi ir savišvietos rezultatų patvirtinimo principai;

               (12)

               Europos neformaliojo mokymosi ir savišvietos rezultatų patvirtinimo aprašas, kuriame pateikiama naujausia informacija apie dabartinę Europos šalių patvirtinimo praktiką, reguliariai skelbiamas nuo 2004 m., o 2009 m. paskelbtos Europos neformaliojo mokymosi ir savišvietos rezultatų patvirtinimo gairės;

               (13)

               2004 m. gruodžio 15 d. Europos Parlamento ir Tarybos sprendimu Nr. 2241/2004/EB dėl bendros Bendrijos sistemos siekiant užtikrinti kvalifikacijų ir gebėjimų skaidrumą (Europasas) (6) nustatytas Europasas – europinis dokumentas, kuriuo naudodamiesi piliečiai gali geriau viešinti, fiksuoti ir pristatyti savo kompetencijas ir kvalifikacijas visoje Europoje;

               (14)

               2006 m. gegužės 18 d. Tarybos ir Taryboje posėdžiavusių valstybių narių vyriausybių atstovų rezoliucijoje dėl neformalaus ir neinstitucinio mokymosi Europos jaunimo reikalų srityje vertės pripažinimo (7) valstybių narių prašoma sudaryti sąlygas nustatyti neformaliojo mokymosi ir savišvietos būdu įgytas ir faktiškai naudojamas kompetencijas siekiant jų pripažinimo darbo rinkoje;

               (15)

               buvo sukurtas Jaunimo pasas – skaidrumo priemonė projektų, finansuojamų pagal Europos Parlamento ir Tarybos sprendimu Nr. 1719/2006/EB (8) nustatytą programą „Veiklus jaunimas“, dalyviams;

               (16)

               2008 m. balandžio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos rekomendacijoje dėl mokymosi visą gyvenimą kvalifikacijų sąrangos kūrimo (9) valstybių narių prašoma susieti savo nacionalinių kvalifikacijų sistemas su Europos kvalifikacijų sąranga ir skatinti neformalaus mokymosi ir savišvietos pripažinimą remiantis bendraisiais Europos principais, dėl kurių susitarta 2004 m. gegužės mėn.;

               (17)

               1989 m. pagal Erasmus programą nustatyta Europos kreditų perkėlimo ir kaupimo sistema (ECTS), pagal kurią skiriami kreditai už formalųjį mokymąsi, remiantis mokymosi rezultatais ir besimokančio asmens krūviu, suteikia aukštosioms mokykloms daugiau galimybių skirti kreditus už neformaliojo mokymosi ir savišvietos rezultatus;

               (18)

               2009 m. birželio 18 d. Europos Parlamento ir Tarybos rekomendacijoje dėl Europos profesinio mokymo kokybės užtikrinimo orientacinės sistemos sukūrimo (10) nurodoma, kad ta sistema turėtų padėti įgyvendinti bendruosius Europos neformaliojo mokymosi ir savišvietos rezultatų nustatymo ir patvirtinimo principus, gerinti švietimo, mokymo bei užimtumo ryšį ir kurti formaliojo ir neformaliojo mokymosi bei savišvietos sąsajas;

               (19)

               2009 m. birželio 18 d. Europos Parlamento ir Tarybos rekomendacijoje (11) pasiūlyta sukurti Europos profesinio mokymo kreditų sistemą (ECVET), kuri būtų naudojama pavienių asmenų formaliojo mokymosi ir prireikus neformaliojo mokymosi bei savišvietos rezultatams perkelti ir kaupti;

               (20)

               konsultacijos apklausos internetu forma, diskusijos su atitinkamais politikos organais bei įvairi tarpusavio mokymosi veikla, kurioje dalyvavo socialiniai partneriai, rodo, kad iš esmės sutariama, jog svarbu užfiksuoti gyvenant ir dirbant įgyjamas žinias, gebėjimus ir kompetenciją, ir kad plačiai remiama Sąjungos iniciatyva plėtoti patvirtinimo politiką ir praktiką valstybėse narėse,

         PRIĖMĖ ŠIĄ REKOMENDACIJĄ:

               1.

               VALSTYBĖS NARĖS, SIEKDAMOS SUTEIKTI GALIMYBĘ ASMENIMS PARODYTI, KO JIE IŠMOKO NE FORMALIOJO ŠVIETIMO IR MOKYMO SISTEMOJE, ĮSKAITANT JUDUMO PATIRTIMI, IR TAI PANAUDOTI SAVO KARJEROJE IR TOLIAU MOKANTIS, IR TINKAMAI ATSIŽVELGDAMOS Į SUBSIDIARUMO PRINCIPĄ, TURĖTŲ:

                           1)

                           Ne vėliau kaip 2018 m., atsižvelgdamos į nacionalines aplinkybes ir ypatumus ir tokiu mastu, kokį laiko tinkamu, nustatyti neformaliojo mokymosi ir savišvietos patvirtinimo priemones, kuriomis asmenims būtų suteikta galimybė:

                                       a)

                                       patvirtinti žinias, gebėjimus ir kompetenciją, kurią jie įgijo neformaliojo mokymosi ir savišvietos būdu, įskaitant, atitinkamais atvejais, naudojimąsi atviraisiais švietimo ištekliais;

                                       b)

                                       remiantis patvirtintu neformaliuoju mokymusi ir savišvieta įgyti visą kvalifikaciją ar, atitinkamais atvejais, dalinę kvalifikaciją, nedarant poveikio kitiems taikytiniems Sąjungos teisės aktams, visų pirma 2005 m. rugsėjo 7 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvai 2005/36/EB dėl profesinių kvalifikacijų pripažinimo (12);

                                 Patvirtinimo priemonėse valstybės narės, atsižvelgdamos į savo poreikius, gali suteikti prioritetą tam tikroms sritims ir (arba) sektoriams.

                           2)

                           Į neformaliojo mokymosi ir savišvietos rezultatų patvirtinimo priemones prireikus įtraukti toliau pateiktus elementus, tuo pačiu leidžiant kiekvienam individui pasinaudoti bet kuriuo iš jų, atskirai arba kartu, pagal savo poreikius:

                                       a)

                                       asmens neformaliojo mokymosi ir savišvietos rezultatų NUSTATYMAS;

                                       b)

                                       asmens neformaliojo mokymosi ir savišvietos rezultatų DOKUMENTAVIMAS;

                                       c)

                                       asmens neformaliojo mokymosi ir savišvietos rezultatų VERTINIMAS;

                                       d)

                                       asmens neformaliojo mokymosi ir savišvietos rezultatų vertinimo SERTIFIKAVIMAS suteikiant kvalifikaciją, kreditų, už kuriuos ateityje bus suteikta kvalifikacija, arba kitais tinkamais būdais.

                           3)

                           Nacionalinėse neformaliojo mokymosi ir savišvietos rezultatų patvirtinimo priemonėse prireikus taikyti toliau nurodytus principus, tuo pačiu atsižvelgiant į nacionalines, regionines ir (arba) vietos bei sektoriaus reikmes ir ypatybes:

                                       a)

                                       patvirtinimo priemonės yra susietos su nacionaline kvalifikacijų sistema ir atitinka Europos kvalifikacijų sandarą;

                                       b)

                                       informacija apie patvirtinimo galimybes ir naudą, taip pat apie susijusias procedūras, yra prieinama pavieniams asmenims ir organizacijoms;

                                       c)

                                       patvirtinimo priemonės daugiausia naudos turėtų suteikti palankių sąlygų neturinčioms grupėms, įskaitant bedarbius, ir asmenims, kuriems gresia nedarbas, nes patvirtinimu galima labiau paskatinti juos mokytis visą gyvenimą ir sudaryti geresnes galimybes patekti į darbo rinką;

                                       d)

                                       bedarbiai ir asmenys, kuriems gresia nedarbas, turi galimybę – pagal nacionalinės teisės aktus ir atsižvelgiant į nacionalines ypatybes – atlikti „gebėjimų auditą“, kuriuo siekiama nustatyti jų turimas žinias, gebėjimus ir kompetencijas, per pagrįstą laikotarpį, idealiu atveju – per šešis mėnesius nuo poreikio nustatymo;

                                       e)

                                       neformaliojo mokymosi ir savišvietos rezultatų patvirtinimas remiamas tinkamu orientavimu ir konsultavimu; jis yra lengvai prieinamas;

                                       f)

                                       įdiegiami skaidrūs su esamomis kokybės užtikrinimo sistemomis suderinti kokybės užtikrinimo mechanizmai, kuriais remiamos tvirtos, veiksmingos ir patikimos vertinimo metodikos ir priemonės;

                                       g)

                                       numatomas visų atitinkamų sektorių specialistų, dalyvaujančių patvirtinimo procese, profesinės kompetencijos gerinimas;

                                       h)

                                       kvalifikacija arba, atitinkamais atvejais, dalinė kvalifikacija, įgyta patvirtinus neformaliojo mokymosi ir savišvietos rezultatus, atitinka sutartus standartus, kurie sutampa su formaliojo švietimo programose įgytos kvalifikacijos standartais arba jiems prilygsta;

                                       i)

                                       skatinamas Sąjungos skaidrumo priemonių, pavyzdžiui, Europaso ir Jaunimo paso, naudojimas siekiant sudaryti palankesnes mokymosi rezultatų dokumentavimo sąlygas;

                                       j)

                                       veikia patvirtinimo tvarkos ir kredito sistemų, taikomų formaliojo švietimo ir mokymo sistemose (pavyzdžiui, ECTS ir ECVET), sinergija.

                           4)

                           Skatinti įtraukti visus atitinkamus suinteresuotuosius subjektus, pavyzdžiui, darbdavius, profesines sąjungas, pramonės, prekybos ir amatų rūmus, nacionalines įstaigas, kurios dalyvauja profesinės kvalifikacijos pripažinimo procese, užimtumo tarnybas, jaunimo organizacijas, su jaunimu dirbančius asmenis, švietimo ir mokymo paslaugų teikėjus, taip pat pilietinės visuomenės organizacijas, į 1–4 punktuose nurodytų elementų bei principų rengimą ir įgyvendinimą.
                           Skatinti dalyvauti šiame procese toliau nurodytus subjektus:

                                       a)

                                       darbdaviai, jaunimo organizacijos ir pilietinės visuomenės organizacijos turėtų skatinti mokymosi dirbant ar savanoriaujant mokymosi rezultatų nustatymą ir dokumentavimą ir sudaryti tam palankesnes sąlygas, naudojant atitinkamas Sąjungos skaidrumo priemones, pavyzdžiui, priemones, parengtas pagal Europaso ir Jaunimo paso sistemas;

                                       b)

                                       švietimo ir mokymo paslaugų teikėjai turėtų palengvinti prieigą prie formaliojo švietimo ir mokymo remiantis neformaliojo mokymosi ir savišvietos rezultatais ir, prireikus ir jeigu įmanoma, taikyti lengvatas ir (arba) skirti kreditų už atitinkamus neformaliojo mokymosi ir savišvietos rezultatus.

                           5)

                           Skatinti suinteresuotųjų subjektų švietimo, mokymo, užimtumo ir jaunimo sektoriuose, taip pat ir kitose susijusiose politikos srityse, veiklos taikant patvirtinimo priemones koordinavimą.

               2.

               VALSTYBĖS NARĖS IR KOMISIJA TURĖTŲ IMTIS ŠIŲ PRIEMONIŲ:

                           a)

                           įgyvendinti šią rekomendaciją pasitelkiant Europos kvalifikacijų sąrangos (EKS) patariamąją grupę, įsteigtą pagal 2008 m. balandžio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos rekomendaciją dėl Europos mokymosi visą gyvenimą kvalifikacijų sąrangos kūrimo (13) ir, prireikus, įtraukiant susijusias jaunimo organizacijas ir savanoriškos veiklos sektoriaus atstovus į vėlesnę EKS patariamosios grupės veiklą;

                           b)

                           pranešti apie pažangą, padarytą priėmus šią rekomendaciją, bendrose Tarybos ir Komisijos ataskaitose pagal strateginę programą „ET 2020“ ir bendrose Europos Sąjungos jaunimo reikalų ataskaitose pagal Europos bendradarbiavimo jaunimo reikalų srityje atnaujintą sistemą; šios ataskaitos bus teikiamos vėliau;

                           c)

                           padėti įgyvendinti šią rekomendaciją pasinaudojant Sąjungos agentūrų, visų pirma CEDEFOP, ekspertinėmis žiniomis ir kasmetinėje ataskaitoje dėl nacionalinių kvalifikacijų sandarų plėtotės pranešti apie padėtį plėtojant nacionalines neformaliojo mokymosi ir savišvietos rezultatų patvirtinimo sistemas.

               3.

               KOMISIJA TURĖTŲ IMTIS ŠIŲ PRIEMONIŲ:

                           a)

                           remti valstybes nares ir suinteresuotuosius subjektus:

                                       —

                                       skatindama veiksmingą tarpusavio mokymąsi ir dalijimąsi gerąja patirtimi,

                                       —

                                       reguliariai peržiūrėdama Europos neformaliojo mokymosi ir savišvietos rezultatų patvirtinimo gaires; tai daroma visapusiškai konsultuojantis su valstybėmis narėmis,

                                       —

                                       reguliariai peržiūrėdama Europos neformaliojo mokymosi ir savišvietos rezultatų patvirtinimo aprašą; tai daroma bendradarbiaujant su valstybėmis narėmis;

                           b)

                           iki 2018 m. apsvarstyti galimybę toliau plėtoti, konsultuojantis su valstybėmis narėmis, kaip nurodyta Sprendime Nr. 2241/2004/EB, priemones pagal Europaso sistemą, kuriomis didinamas patvirtintų neformaliojo mokymosi ir savišvietos rezultatų skaidrumas visoje Sąjungoje;

                           c)

                           bendradarbiaudama su valstybėmis narėmis užtikrinti, kad Mokymosi visą gyvenimą programa ir programa „Veiklus jaunimas“, taip pat, nedarant poveikio deryboms dėl kitos daugiametės finansinės programos, būsimomis Europos švietimo, mokymo, jaunimo ir sporto programomis bei Europos struktūrinių fondų lėšomis būtų remiamas šios rekomendacijos įgyvendinimas;

                           d)

                           bendradarbiaudama su valstybėmis narėmis ir pasikonsultavusi su suinteresuotaisiais subjektais stebėti ir vertinti, kaip vykdomi veiksmai, kurių imtasi įgyvendinant šią rekomendaciją, ir iki 2019 m. gruodžio 31 d. pateikti Tarybai įgytos patirties ir aspektų, į kuriuos reikėtų atsižvelgti ateityje, ataskaitą, be kita ko, prireikus persvarstyti šią rekomendaciją ir pateikti naują jos redakciją.

      Priimta Briuselyje 2012 m. gruodžio 20 d.

            Tarybos vardu

            Pirmininkas

         E. FLOURENTZOU

      (1)  OL C 119, 2009 5 28, p. 2.

      (2)  OL C 311, 2009 12 19, p. 1.

      (3)  OL C 372, 2011 12 20, p. 36.

      (4)  OL C 372, 2011 12 20, p. 1.

      (5)  OL C 13, 2003 1 18, p. 2.

      (6)  OL L 390, 2004 12 31, p. 6.

      (7)  OL C 168, 2006 7 20, p. 1.

      (8)  OL L 327, 2006 11 24, p. 30.

      (9)  OL C 111, 2008 5 6, p. 1.

      (10)  OL C 155, 2009 7 8, p. 1.

      (11)  OL C 155, 2009 7 8, p. 11.

      (12)  OL L 255, 2005 9 30, p. 22.

      (13)  OL C 111, 2008 5 6, p. 1.

      PRIEDAS

         APIBRĖŽTYS

      Šioje rekomendacijoje vartojamų terminų apibrėžtys:
      a)   formalusis mokymasis– mokymasis, kuris vyksta organizuotoje ir struktūriškai apibrėžtoje aplinkoje, skirtoje specialiai mokymuisi, ir paprastai baigiasi kvalifikacijos suteikimu, dažniausiai išduodant sertifikatą ar diplomą; toks mokymasis vyksta bendrojo švietimo, pirminio profesinio mokymo ir aukštojo mokslo įstaigose;
      b)   neformalusis mokymasis– mokymasis, kuris vyksta kaip suplanuota veikla (nustatomi mokymosi tikslai ir mokymosi laikas), naudojantis tam tikra mokymosi pagalba (pavyzdžiui, besimokančio asmens ir mokytojo ryšys); tai gali būti programos, pagal kurias mokantis įgyjama darbo įgūdžių, suaugusiųjų raštingumo programos ar mokyklos nebaigusiems asmenims skirtos pagrindinio ugdymo programos; labai dažni neformaliojo mokymosi pavyzdžiai – mokymasis įmonėse, kuriuo atnaujinami ir gerinami darbuotojų gebėjimai, pavyzdžiui, IRT įgūdžiai, struktūrinis mokymasis internetu (pavyzdžiui, naudojantis atviraisiais švietimo ištekliais) bei pilietinės visuomenės organizacijų rengiami kursai savo nariams, tam tikrai tikslinei grupei ar plačiajai visuomenei;
      c)   savišvieta– mokymasis iš kasdieninės veiklos darbe, šeimoje ar laisvalaikiu; toks mokymasis nėra organizuotas ir sistemingas – nenustatyti tikslai, laikas ar mokymosi pagalba; žvelgiant iš besimokančio asmens perspektyvos, savišvieta vyksta neturint mokymosi ketinimų; savišvietos, kaip mokymosi būdo, rezultatai – gyvenant ir dirbant įgyjami gebėjimai, darbe įgyti projektų valdymo gebėjimai ar IRT įgūdžiai, kitoje šalyje išmokta kalba ir įgytos žinios apie kitas kultūras, ne darbo vietoje įgyti IRT įgūdžiai, taip pat gebėjimai, įgyti vykdant savanorišką ar kultūrinę veiklą, sportuojant, dirbant su jaunimu ar namie (pavyzdžiui, prižiūrint vaiką);
      d)   atvirieji švietimo ištekliai (AŠI)– suskaitmeninta medžiaga, kuri laisvai ir atvirai prieinama pedagogams, studentams ir savarankiškai besimokantiems asmenims ir kuria jie gali naudotis ir pakartotinai naudotis mokymo, mokymosi ir mokslinių tyrimų tikslais; tai apima mokomąjį turinį, programinės įrangos priemones, skirtas turiniui rengti, naudoti ir platinti, bei įgyvendinimo išteklius, pavyzdžiui, atvirąsias licencijas; be to, AŠI gali būti sukauptos skaitmeninės vertybės, kurios gali būti pritaikytos ir kurios gali teikti naudą neribojant galimybių kitiems jomis naudotis;
      e)   gebėjimų auditas– procesas, kurio tikslas yra nustatyti ir išanalizuoti asmens žinias, gebėjimus ir kompetencijas, įskaitant jo gabumus ir motyvaciją, siekiant nustatyti karjeros planą ir (arba) profesinio persikvalifikavimo arba mokymosi planą; gebėjimų audito tikslas – padėti asmeniui analizuoti savo karjeros pagrindą, pačiam įvertinti savo padėtį darbo rinkoje ir planuoti karjeros modelį arba, kai kuriais atvejais, pasirengti neformaliojo mokymosi ir savišvietos rezultatų patvirtinimui;
      f)   kvalifikacija– oficialus vertinimo ir patvirtinimo proceso rezultatas tuo atveju, kai kompetentinga įstaiga nustato, kad asmens mokymosi rezultatai atitinka nustatytus standartus;
      g)   mokymosi rezultatai– tai, ką besimokantis asmuo žino, supranta ir sugeba daryti pasibaigus mokymosi procesui; mokymosi rezultatams apibrėžti vartojami terminai „žinios“, „gebėjimai“ ir „kompetencijos“;
      h)   nacionalinė kvalifikacijų sandara– kvalifikacijų klasifikavimo į nustatytus mokymosi pasiekimų lygmenis pagal tam tikrus kriterijus priemonė, kuria siekiama integruoti ir koordinuoti nacionalines kvalifikacijų posistemes ir pagerinti kvalifikacijų skaidrumą, prieinamumą, raidą ir kokybę atsižvelgiant į darbo rinką ir pilietinę visuomenę;
      i)   patvirtinimas– procesas, kurio metu įgaliotoji įstaiga patvirtina, kad asmens mokymosi rezultatai atitinka nustatytus standartus, ir kurį sudaro šie keturi etapai:
      j)   ankstesnio mokymosi pripažinimas– mokymosi rezultatų, kurie buvo įgyti formaliojo švietimo, neformaliojo mokymosi ar savišvietos būdu anksčiau nei buvo paprašyta patvirtinimo, pripažinimas.