               EUROPOS KOMISIJA
            Briuselis, 2016 05 18
            COM(2016) 327 final
            Rekomendacija
            TARYBOS REKOMENDACIJA
            dėl 2016 m. Estijos nacionalinės reformų programossu Tarybos nuomone dėl 2016 m. Estijos stabilumo programos

               Rekomendacija

               TARYBOS REKOMENDACIJA

               dėl 2016 m. Estijos nacionalinės reformų programos
                  su Tarybos nuomone dėl 2016 m. Estijos stabilumo programos

               EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,

               atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 121 straipsnio 2 dalį ir 148 straipsnio 4 dalį,

               atsižvelgdama į 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei koordinavimo
                  1
               , ypač į jo 5 straipsnio 2 dalį,

               atsižvelgdama į Europos Komisijos rekomendaciją
                  2
               ,

               atsižvelgdama į Europos Parlamento rezoliucijas
                  3
               ,

               atsižvelgdama į Europos Vadovų Tarybos išvadas,

               atsižvelgdama į Užimtumo komiteto nuomonę,

               atsižvelgdama į Ekonomikos ir finansų komiteto nuomonę,

               atsižvelgdama į Socialinės apsaugos komiteto nuomonę,

               atsižvelgdama į Ekonominės politikos komiteto nuomonę,

               kadangi:

               (1)2015 m. lapkričio 26 d. Komisija priėmė metinę augimo apžvalgą
                  4
               , kuria pradedamas 2016 m. Europos ekonominės politikos koordinavimo semestras. 2016 m. kovo 17–18 d. Europos Vadovų Taryba patvirtino metinėje augimo apžvalgoje nustatytus prioritetus. 2015 m. lapkričio 26 d. Komisija pagal Reglamentą (ES) Nr. 1176/2011 priėmė Įspėjimo mechanizmo ataskaitą
                  5
               , kurioje Estija nurodyta kaip viena iš valstybių narių, dėl kurių reikės parengti nuodugnią apžvalgą. Tą pačią dieną Komisija taip pat priėmė rekomendaciją dėl Tarybos rekomendacijos dėl euro zonos ekonominės politikos
                  6
               . Šią rekomendaciją Europos Vadovų Taryba patvirtino 2016 m. vasario 18–19 d., o Taryba ją priėmė 2016 m. kovo 8 d. Kaip šalis, kurios valiuta yra euro, atsižvelgdama į glaudžias ekonominės ir pinigų sąjungos šalių ekonomikos sąsajas, Estija turėtų užtikrinti, kad tos rekomendacijos būtų visiškai ir laiku įgyvendintos;

               (2)2016 m. Estijos ataskaita
                  7
                paskelbta 2016 m. vasario 26 d. Joje įvertinta Estijos pažanga, padaryta įgyvendinant 2015 m. liepos 14 d. Tarybos priimtas šaliai skirtas rekomendacijas ir siekiant nacionalinių tikslų pagal strategiją „Europa 2020“. Į ją įtraukta ir nuodugni apžvalga pagal Reglamento (ES) Nr. 1176/2011 5 straipsnį. 2016 m. kovo 8 d. Komisija pateikė nuodugnios apžvalgos rezultatus
                  8
               . Komisijos analizė leidžia daryti išvadą, kad Estijoje nėra susidaręs makroekonominis disbalansas;

               (3)2016 m. balandžio 28 d. Estija pateikė 2016 m. stabilumo programą, o 2016 m. kovo 10 d. – 2016 m. nacionalinę reformų programą. Siekiant atsižvelgti į tarpusavio sąsajas, abi programos vertintos vienu metu;

               (4)į atitinkamas konkrečioms šalims skirtas rekomendacijas atsižvelgta sudarant 2014–2020 m. Europos struktūrinių ir investicijų fondų programas. Kaip numatyta Reglamento (ES) Nr. 1303/2013 23 straipsnyje, Komisija, jei tai būtina atitinkamų Tarybos rekomendacijų įgyvendinimui paremti, gali paprašyti valstybės narės peržiūrėti savo partnerystės sutartį ir susijusias programas bei pasiūlyti jų pakeitimų. Kaip naudotųsi šia nuostata, Komisija išsamiau nurodė Priemonių, kuriomis Europos struktūrinių ir investicijų fondų veiksmingumas siejamas su patikimu ekonomikos valdymu, taikymo gairėse
                  9
               ;

               (5)šiuo metu Estijai taikoma Stabilumo ir augimo pakto prevencinė dalis. 2016 m. stabilumo programoje Vyriausybė numato maždaug 0,5 % BVP nominalųjį deficitą 2016–2018 m., o vėliau vėl pasiekti balansą. Vidutinio laikotarpio biudžeto tikslą – struktūrinį balansą – Estija ir toliau užtikrins visą programos laikotarpį. Stabilumo programoje numatyta, kad valdžios sektoriaus skolos santykis su BVP 2017 m. išliks maždaug 10 % BVP, o 2020 m. mažės iki maždaug 9 ½ % BVP. Makroekonominis scenarijus, kuriuo grindžiamos šios biudžeto projekcijos, yra tikėtinas 2016 m., tačiau optimistinis 2017 m. Remiantis Komisijos 2016 m. pavasario prognoze numatoma, kad struktūrinis balansas kis taip: iš 0,6 % BVP pertekliaus 2015 m. į biudžeto balansą 2016 m. ir į nedidelį 0,2 % BVP deficitą 2017 m., o tai galima laikyti beveik pasiektu vidutinio laikotarpio biudžeto tikslu. Tolesni nuokrypiai būtų vertinami atsižvelgiant į reikalavimą išlaikyti vidutinio laikotarpio tikslo lygio struktūrinį balansą. Remdamasi stabilumo programos vertinimu ir atsižvelgdama į Komisijos 2016 m. pavasario prognozę, Taryba mano, kad Estija turėtų laikytis Stabilumo ir augimo pakto nuostatų;

               (6)Estija ėmėsi svarbių veiksmų siekdama didinti dalyvavimą darbo rinkoje, taip pat įgyvendinant darbingumo lygio nustatymo reformą. Ši reforma, kuri įsigaliojo 2016 m. sausio mėn. ir bus visiškai įgyvendinta nuo 2017 m. sausio mėn., padidins bendrą darbo jėgos pasiūlą. Bus tikras iššūkis padėti reintegruotis tiems, kas ilgą laiką nedirbo. Siekiant padėti asmenims, kuriems skirta darbingumo lygio nustatymo reforma, pradėti dirbti ir likti darbo rinkoje, taikomos naujos aktyvios darbo rinkos politikos priemonės, taip pat pakeista finansinės paramos priemonė;

               (7)Estija ėmėsi veiksmų didinti paskatas dirbti, visoms pajamų grupėms, įskaitant mažas pajamas gaunančius asmenis, mažindama darbo jėgai tenkančią mokesčių naštą. Tai galėjo turėti įtakos tam, kad Estijoje nedarbo lygis yra žemesnis, o žemos kvalifikacijos darbuotojų užimtumo lygis – didesnis negu ES vidurkis. Be jau priimtų priemonių, nuo 2017 m. planuojamas papildomas mokesčių grąžinimas mažas pajamas gaunantiems asmenims. Tačiau dėl to nustatomos aukštos faktinės ribinės mokesčių normos, todėl kyla pavojus, kad susidarys mažo darbo užmokesčio spąstai ir bus skatinama darbo užmokestį mokėti vokeliuose. Šių priemonių poveikis bus žinomas tik atlikus vertinimą;

               (8)2020 m. mokymosi visą gyvenimą strategijos ir 2015–2018 m. profesinio rengimo ir mokymo programos įgyvendinimas padėjo padidinti profesinio rengimo ir mokymo įstaigų studentų skaičių ir įgytų kvalifikacijų atitiktį darbo rinkos poreikiams. Tikimasi, kad išaugs pameistrystę pasirinkusių profesinio rengimo ir mokymo įstaigų studentų dalis, tačiau profesinio rengimo ir mokymo įstaigų nebaigusių studentų rodiklis teverčia susirūpinti;

               (9)vis dar trūksta vietų ankstyvojo ugdymo ir priežiūros įstaigose 0–3 m. vaikams, tačiau padėtis gerėja, kasmet sukuriama papildomų vietų;

               (10)Estijoje vyrų ir moterų darbo užmokesčio skirtumas yra didžiausias Europos Sąjungoje – 2014 m. jis siekė 28,3 %. Dėl to kyla pavojus, kad moterų potencialas nebus visapusiškai išnaudotas. Vyrų ir moterų darbo užmokesčio skirtumą be kitų veiksnių lemia profesinė ir sektorinė lyčių segregacija darbo rinkoje, darbo užmokesčio nustatymo skaidrumo trūkumas privačiajame sektoriuje ir ilgesnės moterų karjeros pertraukos dėl priežiūros įsipareigojimų. Vyriausybė paskelbė keletą priemonių, skirtų vyrų ir moterų darbo užmokesčio skirtumui panaikinti. Planuojamos priemonės, kurios dar turės būti priimtos ir įgyvendintos, be kita ko, yra: gerinti duomenų rinkimą, darbo inspekcijoms pavesti užduotį stebėti, kaip darbdaviai taiko vienodo užmokesčio principą, skatinti darbo užmokesčio nustatymo skaidrumą, suteikti tėvams daugiau paskatų imti dalį vaiko priežiūros atostogų ir pagerinti galimybes naudotis vaikų priežiūros paslaugomis. Į 2016–2023 m. gerovės planą įtraukti su lyčių lygybe susiję tikslai ir priemonės, skirtos lyčių segregacijai darbo rinkoje panaikinti ir kovoti su stereotipais. Planuojamos priemonės, kuriomis siekiama šeimoms sumažinti priežiūros naštą ir sugrąžinti priežiūros teikėjus į darbo rinką. Tikimasi, kad jos turės teigiamą poveikį moterų dalyvavimui darbo rinkoje;

               (11)Estijoje galimybė naudotis viešosiomis paslaugomis nėra užtikrinama visose savivaldybėse, o kokybiškų paslaugų tokiose srityse kaip transportas, švietimas, ilgalaikė vyresnio amžiaus žmonių priežiūra ir kitų socialinių paslaugų teikimas vietos lygmeniu tebekelia problemų. 2016 m. kovo mėn. vyriausybė Parlamentui pateikė administracinės reformos įstatymo projektą, kad padėtų pagrindą vietos savivaldos institucijų reformai. Įgyvendinant reformą numatomi savanoriški ir vyriausybės inicijuoti susijungimai, kurių tikslas – pasiūlyti prieinamas bei kokybiškas paslaugas ir užtikrinti efektyvesnį bei kompetentingą valdymą. Iš dalies pakeistame Socialinės apsaugos įstatyme nustatyti būtiniausi reikalavimai devynioms socialinėms paslaugoms, tačiau jo įgyvendinimui kyla pavojus dėl savivaldybių teikiamų paslaugų trūkumų. Siūloma vietos savivaldos institucijų reforma dar nepriimta;

               (12)Estijos privačiojo ir viešojo sektorių skiriamų investicijų ir BVP santykis išlieka vienas didžiausių. Vis dėl to, šalis turi išspręsti kelias likusias problemas, kad dar labiau pagerintų investavimo aplinką. Estija ėmėsi įgyvendinti mokslinių tyrimų, technologinės plėtros ir inovacijų strategiją „Žinių Estija“ ir Verslumo augimo strategiją, kurios kartu sudaro pažangiosios specializacijos sistemą. Nepakankama šių strategijų sąveika gali trukdyti privačioms investicijoms į mokslinius tyrimus, technologinę plėtrą ir inovacijas, ypač atsižvelgiant į tai, kad verslo investicijos į mokslinius tyrimus ir technologijas 2014 m. sumažėjo iki 0,6 % BVP, ir kad Estija greičiausiai nepasieks savo tikslo 2020 m. skirti 3 % BVP moksliniams tyrimams, technologinei plėtrai ir inovacijoms. Bendrovių, bendradarbiaujančių su mokslo tiriamosiomis institucijomis, yra nedaug, dėl to mažai ir patentų paraiškų. Pastaraisiais metais atrodo, kad Estijos pagamintų prekių eksporto bendra struktūra pasikeitė ir buvo pereita prie mažesnės vertės prekių. Darbo jėgos ir kvalifikuotų darbuotojų trūkumas gali tapti kliūtimi, tikintis didesnių investicijų į aukštųjų technologijų sektorius;

               (13)atsižvelgdama į Europos semestrą, Komisija atliko išsamią Estijos ekonominės politikos analizę ir ją paskelbė 2016 m. šalies ataskaitoje. Be to, ji įvertino stabilumo programą ir nacionalinę reformų programą, taip pat veiksmus, kurių Estija ėmėsi atsižvelgdama į ankstesniais metais jai skirtas rekomendacijas. Komisija įvertino ne tik jų svarbą tvariai fiskalinei ir socialinei bei ekonominei Estijos politikai, bet ir tai, kaip laikomasi ES taisyklių ir gairių, nes ES lygio priemonėmis prisidedant prie būsimų nacionalinių sprendimų būtina stiprinti bendrą ES ekonomikos valdymą. Jos rekomendacijos atsižvelgiant į Europos semestrą pateiktos toliau išdėstytose 1 ir 2 rekomendacijose;

               (14)atsižvelgdama į šį vertinimą, Taryba išnagrinėjo stabilumo programą ir mano, kad Estija turėtų laikytis Stabilumo ir augimo pakto,

               REKOMENDUOJA Estijai 2016–2017 m. imtis šių veiksmų:

               1. Užtikrinti, kad vietos lygmeniu būtų teikiamos ir prieinamos aukštos kokybės viešosios paslaugos, ypač socialinės paslaugos, be kita ko, priimant ir įgyvendinant siūlomą vietos savivaldos institucijų reformą. Priimti ir įgyvendinti priemones, skirtas vyrų ir moterų darbo užmokesčio skirtumui sumažinti, įskaitant Gerovės plane numatytas priemones.

               2. Skatinti privačias investicijas į mokslinius tyrimus, technologinę plėtrą ir inovacijas, be kita ko, stiprinant akademinės bendruomenės ir verslo atstovų bendradarbiavimą.

               Priimta Briuselyje

                     Tarybos vardu

                     Pirmininkas

                     (1)
                  OL L 209, 1997 8 2, p. 1.

                     (2)
                  COM(2016) 327 final.

                     (3)
                  P8_TA(2016)0058, P8_TA(2016)0059 ir P8_TA(2016)0060.

                     (4)
                  COM(2015) 690 final.

                     (5)
                  COM(2015) 691 final.

                     (6)
                  COM(2015) 692 final.

                     (7)
                  SWD(2016) 76 final.

                     (8)
                  COM(2016) 95 final.

                     (9)
                  COM(2014) 494 final.


                   EUROPOS
                   KOMISIJA

                                         Briuselis, 2015 05 13
                                         COM(2015) 276 final

                             Rekomendacija

                     TARYBOS REKOMENDACIJA

           dėl 2015 m. Švedijos nacionalinės reformų programos

     su Tarybos nuomone dėl 2015 m. Švedijos konvergencijos programos

LT                                                                      LT
 ---pagebreak---                                               Rekomendacija

                                    TARYBOS REKOMENDACIJA

                         dėl 2015 m. Švedijos nacionalinės reformų programos

                 su Tarybos nuomone dėl 2015 m. Švedijos konvergencijos programos

     EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
     atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 121 straipsnio 2 dalį ir
     148 straipsnio 4 dalį,
     atsižvelgdama į 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės
     priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei koordinavimo1, ypač į jo 9
     straipsnio 2 dalį,
     atsižvelgdama į 2011 m. lapkričio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES)
     Nr. 1176/2011 dėl makroekonominių disbalansų prevencijos ir naikinimo2, ypač į jo 6
     straipsnio 1 dalį,
     atsižvelgdama į Europos Komisijos rekomendaciją3,
     atsižvelgdama į Europos Parlamento rezoliucijas4,
     atsižvelgdama į Europos Vadovų Tarybos išvadas,
     atsižvelgdama į Užimtumo komiteto nuomonę,
     atsižvelgdama į Ekonomikos ir finansų komiteto nuomonę,
     atsižvelgdama į Socialinės apsaugos komiteto nuomonę,
     atsižvelgdama į Ekonominės politikos komiteto nuomonę,
     kadangi:
     (1)        2010 m. kovo 26 d. Europos Vadovų Taryba pritarė Komisijos pasiūlymui
                įgyvendinti naują augimo ir darbo vietų kūrimo strategiją „Europa 2020“, grindžiamą
                geresniu ekonominės politikos koordinavimu. Strategija yra orientuota į tas svarbias
                sritis, kuriose reikia imtis veiksmų, kad būtų stiprinamas Europos tvaraus augimo ir
                konkurencingumo potencialas;
     (2)        remdamasi Komisijos pasiūlymais, 2010 m. liepos 13 d. Taryba priėmė
                rekomendaciją dėl valstybių narių ir Sąjungos ekonominės politikos bendrų gairių
                (2010–2014 m.), o 2010 m. spalio 21 d. – sprendimą dėl valstybių narių užimtumo

     1
            OL L 209, 1997 8 2, p. 1.
     2
            OL L 306, 2011 11 23, p. 25.
     3
            COM(2015) 276.
     4
            P8_TA(2015)0067, P8_TA(2015)0068, P8_TA(2015)0069.

LT                                                   2                                                 LT
 ---pagebreak---             politikos gairių. Abejos gairės kartu sudaro integruotas gaires, ir į jas valstybių narių
            buvo paprašyta atsižvelgti formuojant nacionalinę ekonominę ir užimtumo politiką;
     (3)    2014 m. liepos 8 d. Taryba priėmė rekomendaciją dėl 2014 m. Švedijos nacionalinės
            reformų programos ir pateikė nuomonę dėl atnaujintos 2014 m. Švedijos
            konvergencijos programos;
     (4)    2014 m. lapkričio 28 d. Komisija priėmė metinę augimo apžvalgą5, kuria pradedamas
            2015 m. Europos ekonominės politikos koordinavimo semestras. Tą pačią dieną
            Komisija pagal Reglamentą (ES) Nr. 1176/2011 priėmė Įspėjimo mechanizmo
            ataskaitą6, kurioje nurodė, kad Švedija yra viena iš valstybių narių, dėl kurios reikės
            parengti nuodugnią apžvalgą;
     (5)    2014 m. gruodžio 18 d. Europos Vadovų Taryba patvirtino prioritetus, pagal kuriuos
            reikia skatinti investuoti, spartinti struktūrines reformas ir vykdyti atsakingą
            ekonomikos augimui palankų fiskalinį konsolidavimą;
     (6)    2015 m. vasario 26 d. Komisija paskelbė 2015 m. Švedijos ataskaitą7. Joje įvertinta
            Švedijos pažanga įgyvendinant 2014 m. liepos 8 d. priimtas šaliai skirtas
            rekomendacijas. Į šalies ataskaitą įtraukti ir nuodugnios apžvalgos pagal Reglamento
            (ES) Nr. 1176/2011 5 straipsnį rezultatai. Komisijos analizė leidžia daryti išvadą, kad
            Švedijoje yra susidaręs makroekonominis disbalansas, dėl kurio reikia imtis politikos
            veiksmų ir kurį reikia stebėti. Visų pirma, namų ūkių skola išlieka labai didelė ir
            toliau didėja dėl augančių būstų kainų, vis dar mažų palūkanų normų ir didelių
            mokestinių paskatų, taip pat dėl ribotos būstų pasiūlos. Toliau turi būti stebima
            makroekonominė raida, susijusi su privačiojo sektoriaus skola;
     (7)    2015 m. balandžio 23 d. Švedija pateikė 2015 m. nacionalinę reformų programą, o
            2015 m. balandžio 24 d. – 2015 m. konvergencijos programą. Siekiant atsižvelgti į
            tarpusavio sąsajas, abi programos vertintos vienu metu;
     (8)    šiuo metu Švedijai taikoma Stabilumo ir augimo pakto prevencinė dalis. 2015 m.
            konvergencijos programoje vyriausybė planuoja nominalų deficitą laipsniškai
            mažinti iki 1,4 % BVP 2015 m. ir 2018 m. pasiekti balansą, taip pat programos
            laikotarpiu toliau laikytis vidutinio laikotarpio tikslo – užtikrinti 1 % BVP struktūrinį
            deficitą. 2015 m. valdžios sektoriaus skolos santykis su BVP, manoma, pašoks iki
            44,2 % BVP, tada laipsniškai sumažės iki maždaug 40,0 % BVP 2018 m.
            Makroekonominis scenarijus, kuriuo grindžiamos šios biudžeto projekcijos, yra
            tikėtinas. Tačiau reikės išsamiai nurodyti priemones, kurias taikant būtų pasiekti
            planuojami deficito tikslai nuo 2016 m. Remiantis Komisijos 2015 m. pavasario
            prognoze numatoma, kad struktūrinis balansas 2015 m. bus -1 % BVP, kaip ir
            vidutinio laikotarpio tikslas, o 2016 m. sumažės iki -0,9 % BVP. Remdamasi
            konvergencijos programos vertinimu ir atsižvelgdama į Komisijos 2015 m. pavasario
            prognozę, Taryba mano, kad, kaip tikimasi, Švedija laikysis Stabilumo ir augimo
            pakto nuostatų;
     (9)    priešingai nei daugelyje kitų valstybių narių, būstų kainos Švedijoje nebuvo smarkiai
            koreguojamos ir nuo 2013 m. vidurio vėl smarkiai auga. Komisijos atlikta nuodugni
            apžvalga leidžia daryti išvadą, kad Švedijoje būstų kainos yra didesnės nei jų
            pagrindinė vertė. Tai iš dalies lemia palankūs esminiai veiksniai, pavyzdžiui,

     5
           COM(2014) 902.
     6
           COM(2014) 904.
     7
           SWD(2015) 46 final.

LT                                                 3                                                    LT
 ---pagebreak---              didesnės disponuojamosios pajamos, mažos palūkanų normos ir stipri demografinė
             padėtis. Vis dėlto šalies ataskaitoje įvardyti ir su paklausa, ir su pasiūla susiję būstų
             kainas lemiantys veiksniai. Paklausą didina itin palankios kreditavimo paskatos. Be
             to, būstų kainos didėja ir dėl Švedijos mokesčių sistemos, kuri teikia bene didžiausias
             Sąjungoje mokesčių paskatas būsto nuosavybei įgyti. Tai savo ruožtu taip pat
             paskatino namų ūkių skolos didėjimą; ji yra didelė ir didėja sparčiau nei kitose ES
             šalyse. Nors namų ūkių bendras turtas yra didelis, o disponuojamosios pajamos
             pastaraisiais metais didėjo, namų ūkių sektorius yra pažeidžiamesnis nei anksčiau, o
             didelis namų ūkių įsiskolinimas kelia riziką makroekonominiam stabilumui.
             Įsiskolinimui palankaus mokestinio iškraipymo, susijusio su gyventojų pajamų
             apmokestinimu, poveikį reikėtų mažinti laipsniškai ribojant hipotekos paskolų
             palūkanų atskaitymą iš mokėtinų mokesčių arba didinant periodinius nekilnojamojo
             turto mokesčius. Be to, reikia priemonių siekiant paspartinti lėtą hipotekos paskolų
             amortizacijos tempą, kad būtų sumažintas namų ūkių įsiskolinimo didėjimas;
     (10)    kalbant apie pasiūlą, struktūrinis neveiksmingumas lemia būstų trūkumą ir skatina
             būstų kainų didėjimą. Šie ribojantys veiksniai varžo darbo jėgos judumą ir sukuria
             socialines problemas pažeidžiamoms grupėms. Pasiūla nedidėja dėl neveiksmingo
             esamo būstų fondo naudojimo, taip pat dėl nepakankamų struktūrinių investicijų į
             naują statybą. Visų pirma reikėtų sustiprinti paskatas savivaldybėms aktyviai skatinti
             investuoti į statybą ir spręsti pažeidžiamų grupių aprūpinimo būstu problemą. Reikia
             skatinti konkurenciją statybų sektoriuje ir tam turi būti užtikrintos visiškai skaidrios
             viešųjų pirkimų procedūros. Planavimo ir skundų nagrinėjimo procesai yra ilgi ir
             sudėtingi ir juos reikėtų supaprastinti. Nepanašu, kad dėl nelankstumo, kurį
             daugiausia lemia griežta nuomos kontrolė, nuomos rinka atliktų savo funkciją
             mažinant būstų kainų spaudimą ar patenkinant judumo poreikius. Nelankstumo
             problemą reikėtų spręsti palaipsniui pertvarkant nuomos mokesčio nustatymo
             sistemą. Tai sudarytų sąlygas nustatyti įvairesnių lygių nuomos kainas, todėl būtų
             galima veiksmingiau panaudoti esamą būstų fondą, ir suteikti daugiau laisvės
             atskiriems nuomininkams ir nuomotojams sudarant sutartis;
     (11)    vyriausybė imasi priemonių, kad pagerintų moksleivių mokymosi rezultatus, kurie
             per pastarąjį dešimtmetį labai suprastėjo ir iš dalies lemia santykinai didelį jaunimo
             nedarbą. Vyriausybė taip pat imasi priemonių, kad palengvintų perėjimą iš švietimo
             sistemos į darbo rinką ir pagerintų menkai išsilavinusių jaunuolių ir migrantų kilmės
             asmenų integraciją į darbo rinką. Reikės stebėti pažangą šioje srityje;
     (12)    atsižvelgdama į Europos semestrą, Komisija atliko išsamią Švedijos ekonominės
             politikos analizę ir ją paskelbė 2015 m. šalies ataskaitoje. Be to, ji įvertino
             konvergencijos programą ir nacionalinę reformų programą, taip pat įvertino
             veiksmus, kurių Švedija ėmėsi atsižvelgdama į ankstesniais metais jai skirtas
             rekomendacijas. Komisija įvertino ne tik jų svarbą tvariai fiskalinei ir socialinei bei
             ekonominei Švedijos politikai, bet ir tai, kaip laikomasi ES taisyklių ir gairių, nes ES
             priemonėmis prisidedant prie būsimų nacionalinių sprendimų būtina stiprinti bendrą
             Europos Sąjungos ekonomikos valdymą. Jos rekomendacijos atsižvelgiant į Europos
             semestrą pateiktos toliau išdėstytoje 1 rekomendacijoje;
     (13)    atsižvelgdama į šį vertinimą, Taryba išnagrinėjo Švedijos konvergencijos programą
             ir mano8, kad Švedija laikosi Stabilumo ir augimo pakto;

     8
            Pagal Tarybos reglamento (EB) Nr. 1466/97 5 straipsnio 2 dalį.

LT                                                       4                                               LT
 ---pagebreak---      (14)    atsižvelgdama į Komisijos nuodugnios apžvalgos ir šio vertinimo rezultatus, Taryba
             išnagrinėjo nacionalinę reformų programą ir konvergencijos programą. Jos
             rekomendacijos pagal Reglamento (ES) Nr. 1176/2011 6 straipsnį pateiktos toliau
             išdėstytoje 1 rekomendacijoje,
     REKOMENDUOJA Švedijai 2015–2016 m. imtis šių veiksmų:
     1.      Spręsti namų ūkių skolos didėjimo problemą: pakoreguoti fiskalines paskatas, visų
             pirma laipsniškai ribojant hipotekos paskolų palūkanų atskaitymą iš mokėtinų
             mokesčių arba didinant periodinius nekilnojamojo turto mokesčius ir spartinant
             hipotekos paskolų amortizacijos tempą. Spręsti struktūrinės nepakankamos būstų
             pasiūlos problemą, skatinti konkurenciją statybų sektoriuje, supaprastinti statybų
             planavimo ir skundų nagrinėjimo procedūras ir peržiūrėti nuomos mokesčio
             nustatymo sistemą, kad būtų sudarytos sąlygos nustatyti labiau į rinką orientuotas
             nuomos kainas.
     Priimta Briuselyje

                                              Tarybos vardu
                                              Pirmininkas

LT                                               5                                                LT


               EUROPOS KOMISIJA
            Briuselis, 2017 05 22
            COM(2017) 501 final
            Rekomendacija
            TARYBOS REKOMENDACIJA
            dėl 2017 m. Belgijos nacionalinės reformų programossu Tarybos nuomone dėl 2017 m. Belgijos stabilumo programos

               Rekomendacija

               TARYBOS REKOMENDACIJA

               dėl 2017 m. Belgijos nacionalinės reformų programos

                  su Tarybos nuomone dėl 2017 m. Belgijos stabilumo programos

               EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,

               atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 121 straipsnio 2 dalį ir 148 straipsnio 4 dalį,

               atsižvelgdama į 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei koordinavimo
                  1
               , ypač į jo 5 straipsnio 2 dalį,

               atsižvelgdama į Europos Komisijos rekomendaciją
                  2
               ,

               atsižvelgdama į Europos Parlamento rezoliucijas
                  3
               ,

               atsižvelgdama į Europos Vadovų Tarybos išvadas,

               atsižvelgdama į Užimtumo komiteto nuomonę,

               atsižvelgdama į Ekonomikos ir finansų komiteto nuomonę,

               atsižvelgdama į Socialinės apsaugos komiteto nuomonę,

               atsižvelgdama į Ekonominės politikos komiteto nuomonę,

               kadangi:

               (1)2016 m. lapkričio 16 d. Komisija priėmė metinę augimo apžvalgą
                  4
               , kuria pradedamas 2017 m. Europos ekonominės politikos koordinavimo semestras. 2017 m. kovo 9–10 d. Europos Vadovų Taryba patvirtino metinėje augimo apžvalgoje nustatytus prioritetus. 2016 m. lapkričio 16 d. Komisija pagal Reglamentą (ES) Nr. 1176/2011 priėmė įspėjimo mechanizmo ataskaitą
                  5
               , kurioje Belgija nenurodyta kaip viena iš valstybių narių, dėl kurių reikės parengti nuodugnią apžvalgą. Tą pačią dieną Komisija taip pat priėmė rekomendaciją dėl Tarybos rekomendacijos dėl euro zonos ekonominės politikos. Tą rekomendaciją Europos Vadovų Taryba patvirtino 2017 m. kovo 9–10 d., o Taryba ją priėmė 2017 m. kovo 21 d.
                  6
               ;

               (2)kaip valstybė narė, kurios valiuta yra euro, atsižvelgdama į glaudžias ekonominės ir pinigų sąjungos šalių ekonomikos sąsajas, Belgija turėtų užtikrinti, kad euro zonai skirta rekomendacija būtų visiškai ir laiku įgyvendinta, kaip nurodyta toliau išdėstytose 1 ir 2 rekomendacijose;

               (3)2017 m. vasario 22 d. paskelbta 2017 m. Belgijos ataskaita
                  7
               . Joje įvertinta Belgijos pažanga, padaryta įgyvendinant 2016 m. liepos 12 d. Tarybos priimtas šaliai skirtas rekomendacijas, veiksmai, kurių šalis ėmėsi atsižvelgdama į ankstesniais metais jai skirtas rekomendacijas, ir Belgijos pažanga siekiant nacionalinių tikslų pagal strategiją „Europa 2020“;

               (4)2017 m. balandžio 28 d. Belgija pateikė 2017 m. nacionalinę reformų programą ir 2017 m. stabilumo programą. Siekiant atsižvelgti į jų tarpusavio sąsajas, abi programos vertintos vienu metu;

               (5)į atitinkamas konkrečioms šalims skirtas rekomendacijas atsižvelgta sudarant valstybių narių 2014–2020 m. Europos struktūrinių ir investicijų fondų (ESI fondų) programas. Kaip numatyta ESI fondus reglamentuojančiuose teisės aktuose
                  8
               , Komisija, jei tai būtina atitinkamų konkrečioms šalims skirtų rekomendacijų įgyvendinimui paremti, gali paprašyti valstybes nares peržiūrėti ir pakeisti savo susijusias ESI fondų programas. Komisija pateikė išsamių šių taisyklių taikymo gairių
                  9
               ;

               (6)šiuo metu Belgijai taikoma Stabilumo ir augimo pakto prevencinė dalis ir skolos taisyklė. 2017 m. stabilumo programoje Vyriausybė planuoja laipsnišką nominaliojo balanso pagerėjimą: nuo 2,6 % BVP deficito 2016 m. iki −0,1 % BVP 2020 m. Planuojama, kad vidutinio laikotarpio biudžeto tikslas – struktūriškai subalansuotas biudžetas – bus pasiektas iki 2019 m. Tačiau iš perskaičiuoto
                  10
                struktūrinio balanso matyti, kad 2019 m. vis dar bus 0,3 % deficitas. 2014 m. valdžios sektoriaus skolos ir BVP santykis buvo didžiausias – pasiekė beveik 107 % BVP, 2015 ir 2016 m. sumažėjo iki maždaug 106 % BVP, o pagal stabilumo programą numatoma, kad jis iki 2020 m. sumažės iki 99 %. Makroekonominis scenarijus, kuriuo grindžiamos šios biudžeto projekcijos, yra tikėtinas. Tačiau priemonės, kurių reikia norint pasiekti planuojamus deficito tikslus 2018 m. ir vėliau, nekonkretizuotos, dėl to pagal Komisijos prognozę, darant prielaidą, kad politika nesikeis, 2018 m. struktūrinis balansas pablogės;

               (7)2017 m. gegužės 22 d. Komisija paskelbė ataskaitą pagal SESV 126 straipsnio 3 dalį, kadangi Belgija nepadarė pakankamos pažangos, kad 2016 m. laikytųsi skolos mažinimo kriterijaus. Ataskaitoje, įvertinus visus svarbius veiksnius, padaryta išvada, kad skolos kriterijaus dabar laikomasi. Tačiau 2017 m. būtina imtis papildomų fiskalinių priemonių, kuriomis būtų užtikrinta, kad 2016 ir 2017 m. iš esmės būtų laikomasi koregavimo plano siekiant vidutinio laikotarpio tikslo;

               (8)2017 m. stabilumo programoje nurodyta, kad išskirtinio atvykstančių pabėgėlių srauto ir saugumo priemonių 2016 ir 2017 m. poveikis biudžetui yra didelis, ir pateikta tinkamų šių papildomų biudžeto išlaidų apimties ir pobūdžio įrodymų. Komisijos nuomone, reikalavimus atitinkančios papildomos išlaidos 2016 m. sudarė 0,08 % BVP dėl išskirtinio atvykstančių pabėgėlių srauto ir 0,05 % BVP dėl saugumo priemonių. Papildomas saugumo priemonių poveikis 2017 m., palyginti su 2016 m., dabar vertinamas 0,01 % BVP. Pagal Reglamento (EB) Nr. 1466/97 5 straipsnio 1 dalies ir 6 straipsnio 3 dalies nuostatas šios papildomos išlaidos yra priimtinos, atsižvelgiant į tai, kad atvykstančių pabėgėlių srautas, kaip ir terorizmo grėsmės mastas, yra neįprasti įvykiai, jų poveikis Belgijos viešiesiems finansams yra reikšmingas, o tvarumas nebūtų pažeistas leidžiant laikinai nukrypti nuo koregavimo plano siekiant vidutinio laikotarpio biudžeto tikslo. Todėl 2016 m. reikiamas koregavimas siekiant vidutinio laikotarpio biudžeto tikslo buvo sumažintas norint atsižvelgti į papildomas su pabėgėliais ir saugumu susijusias išlaidas. Galutinis su 2017 m. susijęs vertinimas, į kurį bus įtrauktos reikalavimus atitinkančios sumos, bus atliktas 2018 m. pavasarį, remiantis Belgijos valdžios institucijų pateiktais stebėjimų duomenimis;

               (9)2016 m. liepos 12 d. Taryba rekomendavo Belgijai 2017 m. užtikrinti bent 0,6 % BVP metinį fiskalinį koregavimą siekiant vidutinio laikotarpio biudžeto tikslo. Remiantis Komisijos 2017 m. pavasario prognoze, esama rizikos, kad 2017 m. nuo to reikalavimo bus kiek nukrypta. Tačiau vis dar yra rizika, kad 2016 ir 2017 m. bus labai nukrypta nuo rekomenduojamo koregavimo plano siekiant vidutinio laikotarpio biudžeto tikslo. Ši išvada nepasikeistų, jeigu nebūtų reikalaujama įtraukti išskirtinio pabėgėlių srauto ir saugumo priemonių poveikio biudžetui;

               (10)atsižvelgiant į Belgijos fiskalinę padėtį ir visų pirma jos skolą, numatoma, kad 2018 m. šalis toliau vykdys koregavimą siekdama vidutinio laikotarpio biudžeto tikslo – struktūriškai subalansuoto biudžeto. Pagal bendrai sutartą koregavimo matricą taikant Stabilumo ir augimo paktą, tas koregavimas būtinas, kad grynųjų pirminių valdžios sektoriaus išlaidų
                  11
                nominalus augimas 2018 m. neviršytų 1,6 %. Tai atitiktų bent 0,6 % BVP metinį struktūrinį koregavimą. Jeigu politika nesikeis, esama rizikos, kad 2018 m. nuo to reikalavimo bus labai nukrypta. Prognozuojama, kad 2017 ir 2018 m. Belgija prima facie nesilaikys skolos taisyklės. Apskritai Taryba mano, kad nuo 2017 m. reikės papildomų priemonių siekiant užtikrinti, kad būtų laikomasi Stabilumo ir augimo pakto nuostatų. Tačiau, kaip numatyta Reglamente (EB) Nr. 1466/97, vertinant biudžeto planus ir rezultatus, reikėtų atsižvelgti į valstybės narės biudžeto balansą pagal ciklo sąlygas. Kaip primenama Komisijos komunikate, kuris pridedamas prie šių konkrečioms šalims skirtų rekomendacijų, vertinant 2018 m. biudžeto planų projektus, o vėliau – 2018 m. biudžeto rezultatus, reikės tinkamai atsižvelgti į tikslą siekti fiskalinės krypties, kuri padeda ir stiprinti vykstantį atsigavimą, ir užtikrinti Belgijos viešųjų finansų tvarumą. Atsižvelgdama į tai ir į Belgijos ciklinę padėtį, Komisija ketina pasinaudoti taikytina diskrecijos riba;

               (11)veiksmingas biudžeto koordinavimas yra labai svarbus tokioje federalinėje valstybėje narėje kaip Belgija, kurioje atsakomybė už didžiąją dalį išlaidų perduota subnacionalinio lygmens valdžios institucijoms. Siekdamos pagerinti vidaus koordinavimą ir į nacionalinę teisę perkelti Sutartį dėl stabilumo, koordinavimo ir valdysenos ekonominėje ir pinigų sąjungoje (fiskalinį susitarimą), federalinė vyriausybė ir regionų bei bendruomenių vyriausybės 2013 m. sudarė bendradarbiavimo susitarimą, kuriuo siekiama nustatyti bendrus ir individualius daugiamečius fiskalinius planus, kurių vykdymą turi kontroliuoti Vyriausioji finansų taryba. Tačiau šis procesas nebuvo sėkmingas ir oficialaus susitarimo dėl fiskalinių krypčių pasiekti nepavyko, taip pat nenustatyta pakankamai apsaugos priemonių, susijusių su Vyriausiosios finansų tarybos kontrolės funkcija. Kadangi nesitariama, kaip pasidalinti pastangas, mažėja šalies perspektyvos laikytis bendros krypties siekiant vidutinės trukmės tikslo, kaip numatyta stabilumo programoje;

               (12)nepaisant turimo potencialo skatinti augimą ilguoju laikotarpiu, viešosios investicijos, palyginti su Europos standartais, yra labai nedidelės, ypač palyginus bendras viešąsias išlaidas. Viešasis kapitalas nedidelis, bet taip pat suprastėjo viešosios infrastruktūros kokybė. Atsižvelgiant į labai didelius biudžeto apribojimus visais valdžios sektoriaus lygmenimis, siekis užtikrinti pakankamai investicijų priklauso nuo visų viešųjų išlaidų sudėties restruktūrizavimo gerinant viešųjų paslaugų efektyvumą bei politiką ir pažabojant spartų tam tikrų išlaidų augimą;

               (13)Belgija padarė reikšmingą pažangą reformuodama darbo užmokesčio nustatymo sistemą. 1996 m. Įstatymo, reglamentuojančio derybas dėl darbo užmokesčio, persvarstymu siekiama išsaugoti sąnaudų konkurencingumą, kuris pasiektas naujausiomis darbo užmokesčio mažinimo pastangomis. Atsargesnės pagrindinės prognozės ir įtvirtintos ankstesnės koregavimo priemonės apskaičiuojant darbo užmokesčio normą rodo, kad reformuota sistema daug daroma siekiant pagerinti Belgijos sąnaudų konkurencingumą, palyginti su pagrindiniais prekybos partneriais euro zonoje. Be to, reforma suteikia daugiau garantijų, kad Vyriausybės priemonės, kuriomis siekiama sumažinti su darbo užmokesčiu nesusijusias darbo sąnaudas, veiksmingai padidins sąnaudų konkurencingumą, taip pat išplečia Vyriausybės vaidmenį užkertant kelią dėl per didelės infliacijos galinčioms atsirasti sąnaudų konkurencingumą mažinančioms tendencijoms. Kolektyvinių derybų sistema socialinių partnerių organizacijoms, atstovaujamoms Centrinėje ekonomikos taryboje, padeda atidžiai stebėti darbo užmokesčio ir našumo tendencijas ir kitus su sąnaudomis susijusius ir nesusijusius konkurencingumo veiksnius. Kadangi daugelyje sektorių vis dar plačiai paplitusi praktika darbo užmokesčio pokyčius sieti su infliacija, o Belgijos ir kaimyninių šalių infliacijos atotrūkis didėja, vienetui tenkančių darbo sąnaudų pokyčiai ir toliau bus atidžiai stebimi įgyvendinant Europos semestrą;

               (14)padaryta tam tikra pažanga, susijusi su darbo rinkos veikimu. Ilgesnis pensinis amžius ir kiti priešpensinio amžiaus apribojimai skatina vyresnio amžiaus žmones likti darbo rinkoje arba į ją grįžti. Palaipsniui sumažintas mokesčių pleištas padėjo padidinti užimtumo lygį. Darbo vietų kūrimas buvo spartus, jį skatino ekonomikos augimas ir didesnis sąnaudų konkurencingumas. Tai taip pat atspindi sumažintus darbo jėgos mokesčius ir darbo užmokesčio augimo ribojimą, kurie padidino Belgijos bendrovių darbo sąnaudų konkurencingumą. Vis dėlto keli struktūriniai trūkumai išlieka. Perėjimo nuo nedarbo ar neveiklumo prie užimtumo rodikliai žemi, o bendrą užimtumo lygį vis dar mažina prasti tam tikrų grupių rezultatai. Tai, be kita ko, žemos kvalifikacijos darbuotojų, jaunimo, vyresnio amžiaus darbuotojų ir migrantų kilmės asmenų, kaip antai ne ES gimusių darbuotojų, bet ir antrosios kartos migrantų rezultatai. Migrantų kilmės asmenų užimtumo rezultatai, net ir pakoregavus pagal kitas individualias charakteristikas, yra vieni iš blogiausių ES. Visų pirma, ne ES gimusių asmenų užimtumo atotrūkis yra didžiausias ES: tokių asmenų 20–64 m. grupės užimtumo lygis 2015 m. buvo 49,1 %, palyginti su 70,2 % asmenų, gimusių šalyje, o ne ES gimusių moterų (39,1 %) užimtumas buvo dar mažesnis. 2015 m. ne ES gimusių gyventojų skurdo ir socialinės atskirties rizika buvo 50,7 %, palyginti su 17 % gimusių šalyje. Šie dideli skirtingų gyventojų grupių užimtumo rodiklių skirtumai toliau lemia tai, kad nuolat neišnaudojama darbo jėga. Nors šiuo metu vykdomomis regioninėmis užimtumo skatinimo sistemų reformomis siekiama racionalizuoti ir pritaikyti sistemą, pasirinktos politikos ekonominį efektyvumą reikėtų stebėti reguliariai. Kai kurios tikslinės grupės politikos savybės gali turėti nenumatytą poveikį ir sąlygoti vienų darbuotojų pakeitimą kitais. Kad tikslinga politika būtų veiksminga, taip pat labai svarbu, kad skirtingų lygmenų valdžios atstovai tarpusavyje ir viduje derintų veiksmus ir komunikuotų. Mokesčiai, įskaitant socialines įmokas, kurios nustatomos mažesniam darbo užmokesčiui, ir socialinių išmokų panaikinimas patekus į darbo rinką arba darbo valandų skaičiaus didinimas gali paspęsti neveiklumo ir mažo darbo užmokesčio spąstus;

               (15)padaryta tam tikra pažanga vykdant švietimo ir mokymo reformas, kuriomis siekiama gerinti teisingumo, pagrindinių gebėjimų ir švietimo kokybę. Tačiau, nepaisant, palyginti su kitomis valstybėmis, vidutiniškai gerų rezultatų, šioje srityje geriausių rezultatų pasiekusių penkiolikmečių moksleivių dalis sumažėjo, o prastai besimokančiųjų procentinė dalis padidėjo. Be to, nelygybė švietimo srityje, susijusi su socialine ir ekonomine padėtimi, yra didesnė už ES ir EBPO vidurkius. Migrantų kilmės asmenų rezultatų atotrūkis taip pat didelis, o antrosios kartos migrantų rezultatai tik šiek tiek geresni nei pirmosios, net ir atsižvelgus į socialinę ir ekonominę padėtį. Todėl nelygybei švietimo srityje šalinti reikės plataus masto politinių priemonių ne tik švietimo sistemoje. Teisingumą bus dar sunkiau užtikrinti dėl labai išaugusio mokinių, ypač migrantų kilmės, skaičiaus (jų dalis padidėjo nuo 15,1 % 2012 m. iki 17,7 % 2015 m.). Be to, Belgijai trūksta kvalifikuotų mokytojų. Pagrindinės to priežastys – sunku pritraukti tinkamiausių studentų ir kandidatų mokytis profesijos, labai daug pradedančiųjų mokytojų palieka mokytojo darbą, taip pat mokytojų mokymui trūksta dalies mokytojų. Be to, pradinio mokytojų mokymo trukmė šiuo metu Belgijoje – 3 metai, t. y. santykinai trumpa. Švietimo ir mokymo reformos yra svarbios, siekiant padidinti žemos kvalifikacijos jaunimo dalyvavimą darbo rinkoje ir paremti perėjimą prie žinioms imlios ekonomikos;

               (16)dar reikia gerinti su sąnaudomis nesusijusius konkurencingumo aspektus. Dėl to labai svarbu didinti našumą ir daugiau investuoti į žinių kapitalą, visų pirma dėl skaitmeninių technologijų pritaikymo. Nors viešosios mokslinių tyrimų sistemos yra aukštos kokybės, dėl geresnių rezultatų inovacijų srityje reikėtų didinti žinių sklaidą ne tokiuose našiuose sektoriuose. Šį poreikį pripažįsta visi federacijos subjektai ir pastaraisiais metais jie priėmė įvairių strategijų ir priemonių inovacijoms skatinti. Tačiau, norint paskatinti tokius pokyčius, būtų galima nuveikti daugiau ir pagerinti pagrindines inovacijų sąlygas. Be to, panašu, jog Belgijoje yra galimybių didinti mokslinių tyrimų ir inovacijų srities viešosios paramos veiksmingumą ir efektyvumą, visų pirma vertinant galimą privačių investuotojų išstūmimo poveikį ir dar labiau paprastinant visą sistemą;

               (17)nedidelė pažanga padaryta siekiant pašalinti mažmenininkams taikomus veiklos ir įsisteigimo apribojimus. Po reformos, per kurią kompetencija, susijusi su mažmenininkų įsisteigimu, perduota regionams, naujais regioniniais įstatymais supaprastinta administracinė leidimų išdavimo procedūra. Vis dėlto tam tikras nuostatas galima aiškinti plačiai ir dėl to kyla nepagrįstų kliūčių patekti į rinką pavojus. Vartotojų kainos tebėra aukštesnės nei kaimyninėse valstybėse narėse ir viršija didesnėmis darbo sąnaudomis paaiškinamą lygį. Šiems klausimams spręsti reikėtų parengti visa apimančią strategiją, kad būtų užtikrinta nauda vartotojams dėl konkurencingos rinkos ir mažesnių kainų;

               (18)konkurenciją Belgijoje riboja didelis tinklų pramonės šakų ir tam tikrų profesinių paslaugų, be kita ko, nekilnojamojo turto agentų, architektų ir apskaitininkų, reguliavimas. Kliūtimis, be kitų reikalavimų, laikytini architektams taikomi akcijų valdymo ir bendrovės formos apribojimai; nesuderinamumo taisyklės, pagal kurias visų rūšių apskaitos specialistams draudžiama tuo pačiu metu vykdyti bet kokią kitą ekonominę veiklą; apribojimai nekilnojamojo turto agentams užsiimti profesija; akcijų valdymo ir balsavimo teisių apribojimai. Tokias kliūtis sumažinus, padidėtų konkurencija, o dėl to daugiau įmonių patektų į rinką ir tai būtų naudinga vartotojams, nes sumažėtų kainos. 2017 m. sausio mėn. Europos Komisija pateikė priemonių rinkinį, kuriuo būtų šalinamos kliūtys paslaugų rinkose
                  12
               . Šiame rinkinyje numatyta įvairių Belgijai skirtų reformų rekomendacijų, kaip šias problemas spręsti;

               (19)bene labiausiai investicijų trūksta transporto tinkle. Vis aštrėja eismo spūsčių piko valandomis problema, dėl kurios mažėja šalies patrauklumas užsienio investuotojams, patiriama didelių ekonominių nuostolių ir daroma žala aplinkai. Taip pat numatoma, kad Belgija nepasieks tikslo sumažinti šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekį iki 2020 m., be to, šalis turi didelių su oro užterštumu susijusių problemų. Skubiausi uždaviniai yra modernizuoti pagrindinę geležinkelių ir kelių transporto infrastruktūrą ir sukurti trūkstamas jungtis tarp svarbiausių ekonominės veiklos centrų. Be to, svarbu spręsti spūsčių piko valandomis problemą gerinant viešojo transporto paslaugas, optimizuojant eismo valdymą ir šalinant rinkos iškraipymą ir neigiamą poveikį turinčias mokesčių paskatas, tokias kaip palankios sąlygos bendrovėms priklausantiems automobiliams. Kitas uždavinys susijęs su šalyje pagaminamos energijos adekvatumu ir apskritai su energijos tiekimo saugumu. Dėl neplanuoto keleto branduolinės energetikos objektų atjungimo kilo susirūpinimas, kaip suderinti elektros energijos paklausą ir pasiūlą, o tai, kad branduolinės energetikos objektų veiklos laipsniško nutraukimo grafikas buvo ne kartą peržiūrimas, toliau prisideda prie ilgalaikio investavimo sprendimams priimti nepalankios aplinkos. Nors trumpalaikė su tiekimu susijusi rizika sumažėjo, visų pirma dėl to, kad buvo padidintas strateginis rezervas, ir padaryta tam tikra pažanga didinant jungčių skaičių, ilgalaikių investicijų poreikis tebėra didelis. Be tolesnio energetikos tinklų jungčių skaičiaus didinimo, paklausos valdymui plėtoti reikalingi pažangieji elektros energijos tinklai. Atsižvelgiant į tai, kad projektų energetikos sektoriuje rengimo laikotarpis yra labai ilgas ir kad artimiausią dešimtmetį bus didelis poreikis keisti pajėgumus, reikės skubiai imtis veiksmų, visų pirma parengti tinkamą teisinę sistemą, kuri taip pat skatintų lanksčių pajėgumų (t. y. energijos gamybos, saugojimo ir paklausos valdymo) didinimą;

               (20)Belgija padarė tam tikrą pažangą reformuodama mokesčių sistemą, visų pirma perkeldama mokesčių naštą nuo darbo jėgos į kitas mokesčių bazes, o tai palaipsniui sumažins darbo jėgos mokesčių pleištą. Darbo jėgos mokesčiai, įskaitant socialines įmokas, 2016–2020 m. mažinami keliais etapais. Šiuo metu pradeda ryškėti vykdomos mokesčių reformos poveikis. Nepaisant to, mokesčių sistema tebėra sudėtinga, mokesčių bazės siaurėja dėl konkrečių išimčių, atskaitų ir lengvatinių tarifų. Dėl kai kurių iš jų prarandamos pajamos, iškraipoma ekonomika ir atsiranda didelė administracinė našta. Mokesčių perkėlimo poveikis biudžetui neatrodo neutralus, nes darbo jėgos mokesčių sumažinimas tik iš dalies kompensuojamas kitų mokesčių, visų pirma vartojimo, padidinimu. Reikia dar daug ką nuveikti gerinant mokesčių sistemos sandarą – toliau plėsti mokesčių bazes siekiant mažesnių teisės aktais nustatytų tarifų ir mažesnių iškraipymų. Taip pat yra nemažai galimybių pereiti prie aplinkosaugos mokesčių dėl, be kita ko, palankių mokestinių sąlygų bendrovėms priklausantiems automobiliams ir kuro kortelių, kurios toliau trukdo siekti pažangos sprendžiant spūsčių, oro taršos ir išmetamų šiltnamio efektą sukeliančių dujų klausimą. Vyriausybė numato bendrovėms priklausančių automobilių sistemos pakeitimų, tačiau šios reformos nauda aplinkai greičiausiai bus ribota;

               (21)atsižvelgdama į Europos semestrą, Komisija atliko išsamią Belgijos ekonominės politikos analizę ir ją paskelbė 2017 m. šalies ataskaitoje. Be to, ji įvertino stabilumo programą ir nacionalinę reformų programą, taip pat veiksmus, kurių Belgija ėmėsi atsižvelgdama į ankstesniais metais jai skirtas rekomendacijas. Komisija įvertino ne tik jų svarbą tvariai fiskalinei ir socialinei bei ekonominei Belgijos politikai, bet ir tai, kaip jais laikomasi ES taisyklių ir gairių, nes ES lygio priemonėmis prisidedant prie būsimų nacionalinių sprendimų būtina stiprinti bendrą ES ekonomikos valdymą;

               (22)atsižvelgdama į šį vertinimą, Taryba išnagrinėjo stabilumo programą, o jos nuomonė
                  13
                pateikta visų pirma toliau išdėstytoje 1 rekomendacijoje,

               REKOMENDUOJA Belgijai 2017–2018 m. imtis šių veiksmų:

               1.Tęsti fiskalinę politiką vadovaujantis Stabilumo ir augimo pakto prevencinės dalies reikalavimais, t. y. 2018 m. įdėti daug fiskalinių pastangų. Imantis politikos veiksmų, laikytis fiskalinės krypties, kuri padeda ir stiprinti vykstantį Belgijos atsigavimą, ir užtikrinti jos viešųjų finansų tvarumą. Susitarti dėl vykdytino fiskalinių tikslų paskirstymo visiems valdžios lygmenims ir užtikrinti nepriklausomą fiskalinę stebėseną. Pašalinti iškraipomąjį poveikį turinčias mokesčių išlaidas. Gerinti viešųjų išlaidų sudėtį, kad būtų galima investuoti į infrastruktūrą, įskaitant transporto infrastruktūrą.

               2.Užtikrinti, kad nepalankiausias sąlygas turinčios grupės, be kita ko, migrantų kilmės asmenys, turėtų vienodas kokybiško švietimo, profesinio mokymo ir darbo rinkos galimybes.

               3.Skatinti investicijas į žinių kapitalą, visų pirma priimti priemones, kuriomis būtų didinamas skaitmeninių technologijų pritaikymas ir inovacijų sklaida. Padidinti konkurenciją profesinių paslaugų rinkose ir mažmeninėje prekyboje, taip pat stiprinti tinklų pramonės šakų rinkos mechanizmus.

               Priimta Briuselyje

                     Tarybos vardu

                     Pirmininkas

                     (1)
                  OL L 209, 1997 8 2, p. 1.

                     (2)
                  COM(2017) 501 final.

                     (3)
                  P8_ TA(2017)0038, P8_ TA(2017)0039 ir P8_ TA(2017)0040.

                     (4)
                  COM(2016) 725 final.

                     (5)
                  COM(2016) 728 final.

                     (6)
                  OL C92/01, 2017 3 24, p. 1.

                     (7)
                  SWD(2017) 67 final.

                     (8)
                  2013 m. gruodžio 17 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1303/2013, kuriuo nustatomos Europos regioninės plėtros fondui, Europos socialiniam fondui, Sanglaudos fondui, Europos žemės ūkio fondui kaimo plėtrai ir Europos jūros reikalų ir žuvininkystės fondui bendros nuostatos ir Europos regioninės plėtros fondui, Europos socialiniam fondui, Sanglaudos fondui ir Europos jūros reikalų ir žuvininkystės fondui taikytinos bendrosios nuostatos ir panaikinamas Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1083/2006 (OL L 347, 2013 12 20, p. 320), 23 straipsnis.

                     (9)
                  COM(2014) 494 final.

                     (10)
                  Pagal ciklą pakoreguotas balansas atėmus vienkartines ir laikinąsias priemones, Komisijos tarnybų perskaičiuotas taikant bendrai sutartą metodiką.

                     (11)
                  Grynąsias valdžios sektoriaus išlaidas sudaro visos valdžios sektoriaus išlaidos atmetus palūkanų išlaidas, Sąjungos fondų pajamomis visiškai kompensuojamas išlaidas Sąjungos programoms ir išlaidų nedarbo išmokoms nediskrecinius pokyčius. Nacionaliniu lygmeniu finansuojamas bendrojo pagrindinio kapitalo formavimas išlyginamas per 4 metų laikotarpį. Diskrecinės pajamų priemonės ar teisės aktais nustatytas pajamų didinimas įskaičiuotas. Vienkartinės tiek pajamų, tiek išlaidų priemonės pasidengia tarpusavyje.

                     (12)
                  COM (2016) 820 final, COM (2016) 821 final, COM (2016) 822 final, COM (2016) 823 final, COM (2016) 824 final.

                     (13)
                  Pagal Tarybos reglamento (EB) Nr. 1466/97 5 straipsnio 2 dalį.


               EUROPOS KOMISIJA
            Briuselis, 2015 05 13
            COM(2015) 256 final
            Rekomendacija
            TARYBOS REKOMENDACIJA
            dėl 2015 m. Vokietijos nacionalinės reformų programossu Tarybos nuomone dėl 2015 m. Vokietijos stabilumo programos

               Rekomendacija

               TARYBOS REKOMENDACIJA

               dėl 2015 m. Vokietijos nacionalinės reformų programos

                  su Tarybos nuomone dėl 2015 m. Vokietijos stabilumo programos

               EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,

               atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 121 straipsnio 2 dalį ir 148 straipsnio 4 dalį,

               atsižvelgdama į 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei koordinavimo
                  1
               , ypač į jo 5 straipsnio 2 dalį,

               atsižvelgdama į 2011 m. lapkričio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 1176/2011 dėl makroekonominių disbalansų prevencijos ir naikinimo
                  2
               , ypač į jo 6 straipsnio 1 dalį,

               atsižvelgdama į Europos Komisijos rekomendaciją
                  3
               ,

               atsižvelgdama į Europos Parlamento rezoliucijas
                  4
               ,

               atsižvelgdama į Europos Vadovų Tarybos išvadas,

               atsižvelgdama į Užimtumo komiteto nuomonę,

               atsižvelgdama į Ekonomikos ir finansų komiteto nuomonę,

               atsižvelgdama į Socialinės apsaugos komiteto nuomonę,

               atsižvelgdama į Ekonominės politikos komiteto nuomonę,

               kadangi:

               (1)2010 m. kovo 26 d. Europos Vadovų Taryba pritarė Komisijos pasiūlymui įgyvendinti naują augimo ir darbo vietų kūrimo strategiją „Europa 2020“, grindžiamą geresniu ekonominės politikos koordinavimu. Strategija yra orientuota į tas svarbias sritis, kuriose reikia imtis veiksmų, kad būtų stiprinamas Europos tvaraus augimo ir konkurencingumo potencialas;

               (2)remdamasi Komisijos pasiūlymais, 2010 m. liepos 13 d. Taryba priėmė rekomendaciją dėl valstybių narių ir Sąjungos bendrų ekonominės politikos gairių (2010–2014 m.), o 2010 m. spalio 21 d. – sprendimą dėl valstybių narių užimtumo politikos gairių. Abejos gairės kartu sudaro integruotas gaires, ir į jas valstybių narių buvo paprašyta atsižvelgti formuojant nacionalinę ekonominę ir užimtumo politiką;

               (3)2014 m. liepos 8 d. Taryba priėmė rekomendaciją dėl 2014 m. Vokietijos nacionalinės reformų programos ir pateikė nuomonę dėl atnaujintos 2014 m. Vokietijos stabilumo programos. 2014 m. lapkričio 28 d. pagal Reglamentą (ES) Nr. 473/2013
                  5
                Komisija pateikė nuomonę dėl Vokietijos 2015 m. biudžeto plano projekto
                  6
               ;

               (4)2014 m. lapkričio 28 d. Komisija priėmė metinę augimo apžvalgą
                  7
               , kuria pradedamas 2015 m. Europos ekonominės politikos koordinavimo semestras. Tą pačią dieną Komisija pagal Reglamentą (ES) Nr. 1176/2011 priėmė Įspėjimo mechanizmo ataskaitą
                  8
               , kurioje nurodė, kad Vokietija yra viena iš valstybių narių, dėl kurios reikės parengti nuodugnią apžvalgą;

               (5)2014 m. gruodžio 18 d. Europos Vadovų Taryba patvirtino prioritetus, pagal kuriuos reikia skatinti investuoti, spartinti struktūrines reformas ir vykdyti atsakingą ekonomikos augimui palankų fiskalinį konsolidavimą;

               (6)2015 m. vasario 26 d. Komisija paskelbė 2015 m. Vokietijos ataskaitą
                  9
               . Joje įvertinta Vokietijos pažanga įgyvendinant 2014 m. liepos 8 d. priimtas šaliai skirtas rekomendacijas. Į šalies ataskaitą įtraukti ir nuodugnios apžvalgos pagal Reglamento (ES) Nr. 1176/2011 5 straipsnį rezultatai. Komisijai atlikus analizę galima daryti išvadą, kad Vokietijoje yra susidaręs makroekonominis disbalansas, dėl kurio reikia imtis ryžtingų politikos veiksmų ir kurį reikia stebėti. Rizika auga, nes privatusis ir viešasis sektoriai vis dar nepakankamai investuoja, todėl lėtėja ekonomikos augimas – savo ruožtu ši tendencija dar labiau didina ir taip labai didelį einamosios sąskaitos perviršį, taigi šiuos dalykus reikia ir toliau atidžiai stebėti. Ypač svarbu imtis veiksmų, kad būtų sumažinta neigiamų padarinių Vokietijos ekonomikai rizika ir, atsižvelgiant į šalies ekonomikos dydį, neigiamo poveikio visai ekonominei ir pinigų sąjungai rizika;

               (7)2015 m. balandžio 28 d. Vokietija pateikė 2015 m. nacionalinę reformų programą, o 2015 m. balandžio 16 d. – 2015 m. stabilumo programą. Siekiant atsižvelgti į tarpusavio sąsajas, abi programos vertintos vienu metu;

               (8)šiuo metu Vokietijai taikoma Stabilumo ir augimo pakto prevencinė dalis ir skolos taisyklė. 2015 m. stabilumo programoje vyriausybė planuoja išlaikyti biudžeto perteklių. Vidutinio laikotarpio tikslo, t. y. 0,5 % BVP struktūrinio deficito, bus laikomasi visą programos laikotarpį. Valdžios sektoriaus skolos santykis su BVP, manoma, laipsniškai mažės iki 61,5 % 2019 m. Makroekonominiame scenarijuje, kuriuo grindžiamos biudžeto projekcijos ir kurio nepatvirtino nepriklausoma įstaiga, pateikiamos apdairios ekonomikos augimo prielaidos. Remiantis Komisijos 2015 m. pavasario prognoze, struktūrinis balansas turėtų viršyti vidutinio laikotarpio tikslą. Prognozuojama, kad bendroji skola toliau užtikrintai mažės sparčiau, nei reikalaujama pagal skolos taisyklę. Tai sukuria fiskalinio manevravimo galimybių skatinti investuoti. Remdamasi stabilumo programos vertinimu ir atsižvelgdama į Komisijos 2015 m. pavasario prognozę, Taryba mano, kad, kaip tikimasi, Vokietija laikysis Stabilumo ir augimo pakto nuostatų;

               (9)federalinė vyriausybė padidino švietimo ir mokslinių tyrimų srities išlaidas, tačiau švietimui skirtų viešųjų išlaidų suma, išreikšta procentine BVP dalimi, vis dar nesiekia ES vidurkio, be to, visos švietimo ir mokslinių tyrimų srities išlaidos 2015 m. gali nesiekti 10 % BVP nacionalinio tikslo. Vokietija planuoja iki 2018 m. didinti valstybės investicijas, įskaitant papildomą 10 mlrd. EUR sumą infrastruktūrai ir 5 mlrd. EUR sumą finansiškai silpnų savivaldybių investicijoms remti. Tačiau šie teigiami poslinkiai, regis, nėra pakankami, kad būtų išspręsta bendro susidariusio investicijų trūkumo problema. Pasinaudojusi fiskalinio manevravimo galimybėmis, Vokietija galėtų investuoti į ekonomikos augimo ateityje potencialą ir išspręsti susidariusio valstybės investicijų trūkumo problemą, ypač akivaizdžią infrastruktūros srityje ir savivaldybių lygmeniu. Vokietija nepadarė pažangos didindama mokesčių sistemos veiksmingumą. Apskritai, galimybės perorientuoti mokesčius į labiau augimą skatinančius pajamų šaltinius, regis, neišnaudojamos. Pajamos, gaunamos iš periodinių turto mokesčių, išlieka palyginti mažos (0,5 % BVP 2012 m., palyginti su 1,5 % BVP ES 28 vidurkiu), o turto vertinimo duomenys yra pasenę, nes vakarinėse žemėse (Länder) naudojamos 1963–1964 m. rinkos vertės, o rytinėse žemėse – 1935 m. vertės. Nors savivaldybių nekilnojamojo turto mokesčio (Grundsteuer) reforma buvo įtraukta į koalicijos susitarimą ir paskelbta 2014 ir 2015 m. nacionalinėse reformų programose, iki šiol jokių konkrečių veiksmų nesiimta. Užuot labiau persiorientavus į mažiau iškreipiančius periodinius turto mokesčius, toliau ryškėjo tendencija didinti nekilnojamojo turto perdavimo mokesčius. Vietos prekybos mokestis (Gewerbesteuer) nebuvo peržiūrėtas. Dėl to, kad į mokesčio bazę įtraukti ne pelno elementai, mokestis taikomas neveiksmingai. Įmonėms tenkanti su mokesčiai susijusi administracinė našta ir mokesčių surinkimo išlaidos Vokietijoje išlieka palyginti didelės – gyventojų pajamų mokesčio ir pelno mokesčio deklaracijos elektroniniu būdu teikiamos rečiau nei ES vidurkis. Vykdoma federacijos, žemių ir savivaldybių fiskalinių santykių peržiūra suteikia galimybę stiprinti tvarios fiskalinės politikos pagrindus, be kita ko, užtikrinant tinkamas valstybės investicijas visais valdžios lygmenimis. Be to, ši peržiūra sudaro sąlygas patobulinti pajamų ir išlaidų paskirstymo kompetenciją ir padidinti horizontalaus finansinio subalansavimo sistemos ir mokesčių administravimo veiksmingumą;

               (10)nenurodyta jokių priemonių, kuriomis būtų didinamos paskatos į pensiją išeiti vėliau, nors, atsižvelgiant į prognozuojamą smarkų Vokietijos darbingo amžiaus gyventojų skaičiaus mažėjimą ir galimą kvalifikuotų darbuotojų trūkumą vidutiniu laikotarpiu, šios priemonės būtinos. Nuo 2001 m. beveik nesikeičia darbuotojų, uždirbančių 50–67 % vidutinio darbo užmokesčio, mokesčių pleištas, kuris yra vienas didžiausių ES. Dėl neseniai įvykdytų socialinio draudimo sistemų reformų įmokos greičiausiai dar didės ir mokesčių pleištą padidins dar labiau. Tai gali padaryti neigiamą įtaką darbo jėgos aktyvumo lygiui ir disponuojamosioms pajamoms. Šiuo metu fiskalinio stabdžio poveikį švelnina maža infliacija. Tačiau dėl dinaminio darbo užmokesčio augimo ir šiek tiek didesnių infliacijos rodiklių ateinančiais metais fiskalinis stabdys galėtų lemti smarkų nediskrecinį mokesčių padidėjimą. Tai savo ruožtu taip pat paveiktų disponuojamąsias pajamas. Nedidelė pažanga padaryta gerinant palankių sąlygų neturinčių asmenų išsilavinimą. Migrantų kilmės jaunuoliai mokyklos nebaigia dukart dažniau. Fiskalinės paskatos nedirbti greičiausiai yra svarbus veiksnys, atgrasantis antruosius šeimoje uždirbančius asmenis nuo įsidarbinimo ar darbo ilgesnę darbo dieną. Dėl to yra susidariusi tokia padėtis, kad visą darbo dieną dirba maža moterų dalis, o moterų vidutiniškai per dieną išdirbtų valandų skaičius yra mažiausias ES. Be to, kadangi smulkūs darbai yra atleisti nuo gyventojų pajamų mokesčio ir daugeliu atveju nuo visų darbuotojų mokamų socialinių įmokų, darbuotojai nenori pereiti į darbus, kuriuose darbo užmokestis viršytų smulkaus darbo užmokesčio ribą, t. y. 450 EUR per mėnesį;

               (11)politikos veiksmai siekiant skatinti konkurenciją paslaugų, ypač profesinių paslaugų, sektoriuose yra riboti. Jau daugiau kaip dešimtmetį profesinių paslaugų darbo našumo augimo rodikliai Vokietijoje yra neigiami arba beveik lygūs nuliui. Be to, Vokietija yra tarp tų ES valstybių narių, kuriose reglamentavimas yra mažiausiai palankus konkurencijai profesinių paslaugų sektoriuje. Apribojimai apima profesinės kvalifikacijos reikalavimus, teisinės formos ir akcijų turėjimo reikalavimus. Kalbant apie pastaruosius reikalavimus, kai kuriose žemėse vykdomi nedideli pakeitimai, tačiau visuotiniu mastu šie apribojimai neperžiūrimi. Vokietija dalyvauja tarpusavio vertinimo procese, kuris yra numatytas direktyvoje, kuria iš dalies keičiama Direktyva dėl profesinių kvalifikacijų pripažinimo, tačiau dėl šios peržiūros jokių priemonių kol kas nesiėmė. Nuo praėjusių metų Vokietijos geležinkelių rinkos konkurencinė padėtis mažai pasikeitė. Visų pirma tolimojo susisiekimo keleivinio geležinkelių transporto segmente susiklosčiusi sudėtinga konkurencinė aplinka atbaido naujus rinkos dalyvius. Mokesčiai už naudojimąsi tolimojo susisiekimo keleivinio geležinkelių transporto keliais yra vieni didžiausių ES. Tolimojo susisiekimo keleivinio geležinkelių transporto rinkos naujų dalyvių dalis nesiekia 1 % ir mažėja;

               (12)atsižvelgdama į Europos semestrą, Komisija atliko išsamią Vokietijos ekonominės politikos analizę ir ją paskelbė 2015 m. šalies ataskaitoje. Be to, ji įvertino stabilumo programą ir nacionalinę reformų programą, taip pat įvertino veiksmus, kurių Vokietija ėmėsi atsižvelgdama į ankstesniais metais jai skirtas rekomendacijas. Komisija įvertino ne tik jų svarbą tvariai fiskalinei ir socialinei bei ekonominei Vokietijos politikai, bet ir tai, kaip laikomasi ES taisyklių ir gairių, nes ES priemonėmis prisidedant prie būsimų nacionalinių sprendimų būtina stiprinti bendrą Europos Sąjungos ekonomikos valdymą. Jos rekomendacijos atsižvelgiant į Europos semestrą pateiktos toliau išdėstytose 1–3 rekomendacijose;

               (13)atsižvelgdama į šį vertinimą, Taryba išnagrinėjo Vokietijos stabilumo programą ir mano
                  10
               , kad Vokietija laikosi Stabilumo ir augimo pakto;

               (14)atsižvelgdama į Komisijos nuodugnios apžvalgos ir šio vertinimo rezultatus, Taryba išnagrinėjo nacionalinę reformų programą ir stabilumo programą. Jos rekomendacijos pagal Reglamento (ES) Nr. 1176/2011 6 straipsnį pateiktos toliau išdėstytose 1–3 rekomendacijose;

               (15)atsižvelgdama į Europos semestrą, Komisija taip pat atliko visos euro zonos ekonominės politikos analizę. Remdamasi šia analize, Taryba pateikė konkrečias rekomendacijas valstybėms narėms, kurių valiuta yra euro. Vokietija taip pat turėtų užtikrinti, kad tos rekomendacijos būtų įgyvendintos visiškai ir laiku,

               REKOMENDUOJA Vokietijai 2015–2016 m. imtis šių veiksmų:

               1.Toliau didinti valstybės investicijas į infrastruktūrą, švietimą ir mokslinius tyrimus, be kita ko, pasinaudojant turimomis fiskalinio manevravimo galimybėmis. Skatinti privačias investicijas, imtis priemonių mokesčių sistemos veiksmingumui didinti, visų pirma, peržiūrint vietos prekybos mokestį ir įmonių apmokestinimą bei modernizuojant mokesčių administravimą. Siekiant tobulinti federacijos, žemių ir savivaldybių fiskalinių santykių modelį, ypač siekiant užtikrinti tinkamas viešąsias investicijas visais valdžios lygmenimis, pasinaudoti vykdomos peržiūros teikiamomis galimybėmis.

               2.Didinti paskatas vėliau išeiti į pensiją. Imtis priemonių dideliems darbo mokesčiams ir socialinio draudimo įmokoms mažinti, ypač mažiausiai uždirbantiems asmenims, ir spręsti fiskalinio stabdžio poveikio problemą. Peržiūrėti smulkiems darbams taikomą fiskalinę tvarką siekiant palengvinti perėjimą į kitų formų darbo vietas.

               3.Imtis platesnio masto priemonių siekiant skatinti konkurenciją paslaugų sektoriuje, visų pirma profesinių paslaugų sektoriuje, panaikinant nepagrįstus apribojimus, kaip antai teisinės formos ir akcijų turėjimo reikalavimus bei fiksuotus tarifus. Tam užbaigti vykdomą šių kliūčių vidaus peržiūrą ir imtis atitinkamų priemonių. Pašalinti likusias kliūtis konkurencijai geležinkelių rinkose, ypač tolimojo susisiekimo keleivinio geležinkelių transporto segmente.

               Priimta Briuselyje

                     Tarybos vardu

                     Pirmininkas

                     (1)
                  OL L 209, 1997 8 2, p. 1.

                     (2)
                  OL L 306, 2011 11 23, p. 25.

                     (3)
                  COM(2015) 256.

                     (4)
                  P8_TA(2015)0067, P8_TA(2015)0068, P8_TA(2015)0069.

                     (5)
                  OL L 140, 2013 5 27, p. 11.

                     (6)
                  C(2014) 8801 final.

                     (7)
                  COM(2014) 902.

                     (8)
                  COM(2014) 904 final.

                     (9)
                  SWD(2015) 25 final.

                     (10)
                  Pagal Tarybos reglamento (EB) Nr. 1466/97 5 straipsnio 2 dalį.


               EUROPOS KOMISIJA
            Briuselis, 2015 10 21
            COM(2015) 601 final
            Rekomendacija
            TARYBOS REKOMENDACIJA
            dėl nacionalinių konkurencingumo valdybų įsteigimo euro zonoje

               Rekomendacija

               TARYBOS REKOMENDACIJA

               dėl nacionalinių konkurencingumo valdybų įsteigimo euro zonoje

               EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,

               atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 292 straipsnį kartu su 121 straipsnio 2 dalimi ir 136 straipsniu,

               atsižvelgdama į Europos Komisijos rekomendaciją,

               kadangi:

               (1)nors būtina geriau koordinuoti ir stebėti konkurencingumo pokyčius Sąjungoje, pastarojo meto krizė parodė, kad valstybėse narėse, kurių valiuta yra euro (toliau – euro zonos valstybės narės), ypač gali susidaryti ir būti greitai pašalinti makroekonominiai disbalansai, kurie gali išplisti į kitas euro zonos valstybes nares. Kai nėra lanksčių nominaliųjų valiutos kursų, valstybės taip pat turi turėti tinkamus koregavimo mechanizmus konkrečios šalies patiriamiems sukrėtimams įveikti. Konkurencingumo dinamika yra svarbi tiek makroekonominių disbalansų (pvz., prekybos ir einamosios sąskaitos deficito, sukauptų vidaus ir išorės įsipareigojimų) didėjimui, tiek jų koregavimui, taip pat veiksmingam prisitaikymui prie asimetrinių sukrėtimų. Konkurencingumo mažėjimas taip pat gali lemti mažesnį potencialų augimą, dėl kurio sunkiau grąžinti didelę skolą. Politikos koordinavimas, turintis įtakos konkurencingumo dinamikai, padėtų užtikrinti, kad konkurencingumo pokyčiai atitiktų sklandaus ekonominės ir pinigų sąjungos (EPS) veikimo tikslą. Nors ši rekomendacija skirta euro zonos valstybėms narėms, kitos valstybės narės taip pat skatinamos įsteigti panašias įstaigas;

               (2)Europos semestru, visų pirma makroekonominio disbalanso procedūra, nustatyta Reglamente (ES) Nr. 1176/2011 ir Reglamente (ES) Nr. 1174/2011, užtikrinama integruotos ekonominės politikos koordinavimo ir priežiūros sistema. Norint, kad konkurencingumo srityje struktūrinių reformų pažanga būtų spartesnė, šie esami mechanizmai turi būti pagrįsti didesne nacionaline atsakomybe už reformų darbotvarkes. Tikslinga kaupti nepriklausomą politikos kompetenciją nacionaliniu lygmeniu ir stiprinti dialogą politikos klausimais tarp Sąjungos ir euro zonos valstybių narių;

               (3)nacionalinių konkurencijos valdybų, atsakingų už konkurencingumo srities veiklos stebėjimą ir politiką, įsteigimas turėtų padėti didinti atsakomybę už reikalingas politikos priemones ir reformas nacionaliniu lygmeniu ir gerinti Sąjungos ekonominės politikos koordinavimo konkurencingumo srityje žinių bazę. Šios valdybos turėtų vertinti konkurencingumo pokyčius ir politiką, tačiau kartu teikti politines rekomendacijas dėl reformų įgyvendinimo, atsižvelgdamos į valstybių narių ypatumus ir nusistovėjusią praktiką;

               (4)konkurencingumo valdybų intervencinių veiksmų aprėptis turėtų visapusiškai apimti konkurencingumo sąvoką. Į šių valdybų kompetencijos sritį turėtų patekti darbo užmokesčio kitimas, taip pat su darbo užmokesčiu nesusiję faktoriai ir našumo veiksniai, kintantys parametrai, susiję su investavimu, inovacijomis ir ekonomikos patrauklumu įmonėms;

               (5)konkurencingumo valdyboms turėtų būti pavesta užtikrinti aukštos kokybės ekonominę analizę, kaip jų patariamojo vaidmens pagrindą;

               (6)konkurencingumo valdybos turėtų būti nepriklausomos nuo ministerijų ar valdžios institucijų, kurios nagrinėja su konkurencingumu susijusius klausimus. Konkurencingumo valdybos taip pat turėtų būti nešališkos, t. y. jos neturėtų perteikti vien tik arba daugiausia konkrečių suinteresuotųjų šalių grupių nuomonės. Tokiais nepriklausomumo ir nešališkumo reikalavimais siekiama užtikrinti, kad konkurencingumo valdybų patariamasis vaidmuo tinkamai atspindėtų ekspertų nuomonę, suformuluotą atsižvelgiant į bendruosius interesus;

               (7)konkurencingumo valdybų požymiai turėtų atitikti Sutarties 152 straipsnį, taip pat turėtų būti atsižvelgiama į nacionalinę darbo užmokesčio nustatymo praktiką ir už tai atsakingų institucijų darbą. Pagal Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 28 straipsnį konkurencingumo valdybų veikla neturėtų būti daromas poveikis darbuotojų ir darbdavių arba jų atitinkamų organizacijų teisei derėtis dėl kolektyvinių sutarčių ir jas sudaryti atitinkamu lygiu arba imtis kolektyvinių veiksmų pagal Sąjungos teisę ir nacionalinę teisę ir praktiką;

               (8)siekdama skatinti įgyvendinti visos euro zonos tikslus ir atsižvelgti į konkurencingumo valdybų sistemos informaciją koordinuojant Sąjungos ekonominę politiką, Komisija turėtų koordinuoti konkurencingumo valdybų veiklą;

               (9)konkurencingumo valdybos turėtų parengti analizę ir rekomendacijas ir jas paskelbti metinėje ataskaitoje. Siekiant užtikrinti, kad valdybų darbe būtų atsižvelgiama į euro zonos ir Sąjungos tikslus, rengiant šias ataskaitas ir vykdant faktų nustatymo misijas į valstybes nares, Komisija ir valdybos turėtų konsultuotis. Ataskaitose Komisija bus informuojama apie analizę, atliktą įgyvendinant Europos semestrą ir makroekonominio disbalanso procedūrą;

               (10)siekiant palengvinti koordinavimą viršnacionaliniu lygmeniu, kiekvienoje valstybėje narėje turėtų būti viena pripažinta konkurencingumo valdyba. Tačiau kad galėtų tinkamai vykdyti veiklą, konkurencingumo valdybos savo ruožtu galėtų pasikliauti įvairiomis atskiromis esamomis įstaigomis, jei šios atitinka pirmiau nurodytus bendruosius principus;

               (11)konkrečiai šaliai skirtų rekomendacijų (ŠSR) įgyvendinimo stebėjimas ir užtikrinimas turėtų ir toliau būti vykdomi Sąjungos lygmeniu, įgyvendinant Europos semestrą ir taikant makroekonominio disbalanso procedūrą, kaip nustatyta Reglamente (ES) Nr. 1176/2011,

               PRIĖMĖ ŠIĄ REKOMENDACIJĄ:

               I. Tikslai ir taikymo sritis

               1.Šios rekomendacijos tikslas – įsteigti nacionalines konkurencingumo valdybas, atsakingas už konkurencingumo srities veiklos stebėjimą ir politiką, ir taip padėti skatinti tvarią ekonominę konvergenciją ir didinti atsakomybę už reikalingas reformas nacionaliniu lygmeniu.

               2.Ši rekomendacija skirta euro zonos valstybėms narėms. Kitos valstybės narės taip pat raginamos įsteigti panašias įstaigas.

               II. Konkurencingumo valdybų įsteigimas

               3.Kiekvienoje valstybėje narėje turėtų būti konkurencingumo valdyba, kuriai būtų pavestos šios užduotys:

               a)
                     stebėti konkurencingumo srities pokyčius atitinkamoje valstybėje narėje, atsižvelgiant į veiksnius, kurie gali turėti įtakos prekių ir paslaugų kainoms ir kokybei, palyginti su pasauliniais konkurentais, trumpuoju laikotarpiu (įskaitant darbo sąnaudas), taip pat į ilgalaikius veiksnius, pavyzdžiui, našumą ir gebėjimą diegti inovacijas, kurie yra svarbūs ne tik siekiant atitinkamų ekonominės veiklos rezultatų, bet ir jos augimo potencialui ir gebėjimui pritraukti investicijų, įmonių ir žmogiškojo kapitalo;

               b)
                     teikiant atitinkamą informaciją, prisidėti prie darbo užmokesčio nustatymo nacionaliniu lygmeniu;

               c)
                     stebėti su konkurencingumu susijusias politikos sritis atitinkamoje valstybėje narėje, taip pat prisidėti prie ex post politikos vertinimo;

               d)
                     vertinti politikos uždavinius ir teikti konkurencingumo srities politines rekomendacijas. Teikdamos rekomendacijas konkurencingumo valdybos turėtų atsižvelgti į platesnio masto euro zonos ir Sąjungos aspektą. Valdybos turėtų, inter alia, teikti rekomendacijas, kaip įgyvendinti konkrečioms šalims skirtas rekomendacijas, kurias atitinkamai valstybei narei parengė Taryba, įgyvendinant Europos semestrą.

               4.Kiekviena valstybė narė turėtų nurodyti vieną konkurencingumo valdybą, kuri savo ruožtu galėtų pasikliauti įvairiomis esamomis įstaigomis.

               5.Konkurencingumo valdybos turėtų vykdyti savo veiklą nuolat. Metinėje ataskaitoje jos turėtų skelbti analizes ir rekomendacijas. Siekdamos suderinti nuomones, jos turėtų palaikyti ryšius su Komisija ir kitų valstybių narių konkurencingumo valdybomis.

               III. Konkurencingumo valdybų požymiai

               6.Konkurencingumo valdybos turėtų būti struktūriškai nepriklausomos arba joms turėtų būti suteikta funkcinė autonomija valstybės narės valdžios institucijos, kuri nagrinėja su konkurencingumu susijusius klausimus (visų pirma ministerijų, administracijų, viešųjų institutų, viešųjų agentūrų), atžvilgiu. Jų veikla turėtų būti pagrįsta nacionalinės teisės nuostatomis, užtikrinančiomis aukštą funkcinės autonomijos ir atskaitomybės lygį, įskaitant:

               (a)įstatymais nustatytą tvarką, įtvirtintą nacionaliniuose įstatymuose, reglamentuose ar teisiškai privalomose administracinėse nuostatose;

               (b)draudimą vadovautis bet kokių valdžios institucijų, kurios nagrinėja su konkurencingumu susijusius klausimus, nurodymais;

               (c)
                     galimybę viešai ir laiku komunikuoti;

               (d)narių skyrimo, remiantis jų patirtimi ir kompetencija, procedūras;

               (e)pakankamus išteklius ir tinkamą prieigą prie informacijos, kad galėtų naudotis jiems suteiktais įgaliojimais.

               7.Konkurencingumo valdybos turėtų pasikonsultuoti su atitinkamomis suinteresuotosiomis šalimis (pvz., nacionaliniais subjektais ar subjektų grupėmis, įskaitant socialinius partnerius, kurie reguliariai dalyvauja valstybių narių ekonominiame ir socialiniame dialoge), bet neturėtų perteikti vien tik arba daugiausia tam tikros suinteresuotųjų šalių grupės nuomonės ir atspindėti jos interesų.

               8.Konkurencingumo valdybos turėtų turėti galimybę atlikti aukštos kokybės ekonominę ir statistinę analizę, kuri pripažinta akademinės bendruomenės.

               IV. Suderinimas su Europos semestru

               9.Komisija turėtų padėti nacionalinėms konkurencingumo valdyboms lengviau tarpusavyje derinti veiklą ir keistis su jomis nuomonėmis, visų pirma siekdama užtikrinti, kad valdybų darbe būtų atsižvelgiama į euro zonos ir ES tikslus. Reikėtų numatyti palaikyti ryšius prieš rengiant valdybų metines ataskaitas ir vykdant faktų nustatymo misijas į valstybes nares.

               10.Tų valdybų nepriklausoma informacija, teikiama taip pat ir rengiant metines ataskaitas, bus remiamasi rengiant valstybių narių ir Komisijos analizę įgyvendinant Europos semestrą ir makroekonominio disbalanso procedūrą.

               V. Atskaitomybė ir skaidrumas

               11.Paprastai tų valdybų parengtos analizės turėtų būti skelbiamos viešai.

               VI. Baigiamosios nuostatos

               12.Valstybės narės raginamos įgyvendinti šioje rekomendacijoje išdėstytus principus iki [šios rekomendacijos priėmimo data + 6 mėnesiai].

               13.Iki [šios rekomendacijos priėmimo data + 12 mėnesių] Komisijos prašoma parengti pažangos ataskaitą, remiantis iš valstybių narių gauta atitinkama informacija, apie šios rekomendacijos įgyvendinimą ir tinkamumą, taip pat dėl to, ar būtina priimti privalomas nuostatas.

               Priimta Briuselyje

                     Tarybos vardu

                     Pirmininkas