               2021 1 21

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 23/152

      P8_TA(2019)0187
      Veiksmai, kurių ėmėsi EIVT, praėjus dvejiems metams po to, kai buvo priimtas EP pranešimas dėl ES strateginės komunikacijos, siekiant neutralizuoti prieš ją nukreiptą trečiųjų šalių propagandą
      2019 m. kovo 13 d. Europos Parlamento rekomendacija Tarybai, Komisijai ir Komisijos pirmininko pavaduotojai ir Sąjungos vyriausiajai įgaliotinei užsienio reikalams ir saugumo politikai dėl veiksmų, kurių ėmėsi EIVT, praėjus dvejiems metams po to, kai buvo priimtas EP pranešimas dėl ES strateginės komunikacijos, siekiant neutralizuoti prieš ją nukreiptą trečiųjų šalių propagandą, apžvalgos (2018/2115(INI))
      (2021/C 23/24)

         Europos Parlamentas,

                  —

                  atsižvelgdamas į 2018 m. birželio 28 d. ir spalio 18 d. Europos Vadovų Tarybos išvadas,

                  —

                  atsižvelgdamas į 2018 m. balandžio 26 d. Komisijos komunikatą „Europos kova su internetine dezinformacija“ (COM(2018)0236),

                  —

                  atsižvelgdamas į 2018 m. rugsėjo 26 d. paskelbtą ES kovos su dezinformacija kodeksą,

                  —

                  atsižvelgdamas į savo 2016 m. lapkričio 23 d. rezoliuciją dėl ES strateginės komunikacijos, siekiant neutralizuoti prieš ją nukreiptą trečiųjų šalių propagandą (1),

                  —

                  atsižvelgdamas į 2016 m. balandžio 6 d. bendrą Komisijos ir Sąjungos vyriausiosios įgaliotinės užsienio reikalams ir saugumo politikai komunikatą „Bendra kovos su mišriomis grėsmėmis sistema. Europos Sąjungos atsakas“ (JOIN(2016)0018),

                  —

                  atsižvelgdamas į 2016 m. balandžio 20 d. Komisijos komunikatą „Europos saugumo darbotvarkės įgyvendinimas siekiant kovoti su terorizmu ir sukurti tikrą veiksmingą saugumo sąjungą“ (COM(2016)0230),

                  —

                  atsižvelgdamas į Europos demokratijos fondo galimybių studiją dėl žiniasklaidos iniciatyvų rusų kalba Rytų partnerystės šalyse ir už jų ribų, pavadintą „Pliuralizmo ir pusiausvyros užtikrinimas žiniasklaidos rusų kalba erdvėje“,

                  —

                  atsižvelgdamas į 2015 m. gegužės 18 d. Komisijos pirmininko pavaduotojos ir Sąjungos vyriausiosios įgaliotinės užsienio reikalams ir saugumo politikai pranešimą „Europos Sąjunga kintančioje pasaulinėje aplinkoje. Labiau tarpusavyje sujungtas, prieštaringesnis ir sudėtingesnis pasaulis“ ir į vykstantį darbą, susijusį su ES visuotine saugumo strategija,

                  —

                  atsižvelgdamas į savo 2017 m. lapkričio 15 d. rekomendaciją Tarybai, Komisijai ir Europos išorės veiksmų tarnybai (EIVT) dėl Rytų partnerystės, rengiantis 2017 m. lapkričio mėn. aukščiausiojo lygio susitikimui (2),

                  —

                  atsižvelgdamas į 2017 m. rugsėjo 13 d. bendrą Komisijos ir Sąjungos vyriausiosios įgaliotinės užsienio reikalams ir saugumo politikai komunikatą Europos Parlamentui ir Tarybai „Atsparumas, atgrasymas ir gynyba: ES kibernetinio saugumo didinimas“ (JOIN(2017)0450),

                  —

                  atsižvelgdamas į 2017 m. birželio 7 d. bendrą Komisijos ir Sąjungos vyriausiosios įgaliotinės užsienio reikalams ir saugumo politikai komunikatą Europos Parlamentui ir Tarybai „Strateginis požiūris į atsparumą ES išorės veiksmų srityje“ (JOIN(2017)0021),

                  —

                  atsižvelgdamas į Visuotinės žmogaus teisių deklaracijos 19 straipsnį, kuriuo saugoma kiekvieno asmens teisė turėti savo nuomonę ir ieškoti informacijos bei idėjų, jas gauti ir skleisti visokiomis priemonėmis ir nepaisant valstybės sienų,

                  —

                  atsižvelgdamas į 2018 m. liepos 10 d. bendrą deklaraciją dėl ES ir NATO bendradarbiavimo,

                  —

                  atsižvelgdamas į 2017 m. kovo 3 d. pateiktą Jungtinių Tautų (JT) specialiojo pranešėjo nuomonės ir saviraiškos laisvės skatinimo ir apsaugos klausimais, Europos saugumo ir bendradarbiavimo organizacijos (ESBO) atstovo žiniasklaidos laisvės klausimais, Amerikos valstybių organizacijos (OAS) specialiojo pranešėjo saviraiškos laisvės klausimais ir Afrikos žmogaus ir tautų teisių komisijos specialiojo pranešėjo saviraiškos laisvės ir teisės gauti informaciją klausimais bendrą pareiškimą dėl saviraiškos laisvės ir melagingų žinių, dezinformacijos ir propagandos,

                  —

                  atsižvelgdamas į 2018 m. balandžio 6 d. JT specialiojo pranešėjo pranešimą dėl žmogaus teisių ir pagrindinių laisvių skatinimo ir apsaugos,

                  —

                  atsižvelgdamas į 2018 m. lapkričio 29 d. Europos Parlamento rekomendaciją Tarybai, Komisijai ir Komisijos pirmininko pavaduotojai ir Sąjungos vyriausiajai įgaliotinei užsienio reikalams ir saugumo politikai dėl akademinės laisvės gynybos ES išorės veiksmų srityje (3),

                  —

                  atsižvelgdamas į naujausią 2018 m. Europolo ataskaitą „Terorizmo padėties ES ir tendencijų ataskaita“, kurioje atkreiptas dėmesys į vis aktyvesnę teroristinių grupių veiklą kibernetinėje erdvėje ir galimą jų konvergenciją su kitomis nusikalstamomis grupėmis,

                  —

                  atsižvelgdamas į 2018 m. gruodžio 5 d. bendrą Komisijos ir Sąjungos vyriausiosios įgaliotinės užsienio reikalams ir saugumo politikai komunikatą Europos Parlamentui, Europos Vadovų Tarybai, Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komitetui ir Regionų komitetui „Kovos su dezinformacija veiksmų planas“ (JOIN(2018)0036) ir tos pačios dienos Komisijos ataskaitą dėl komunikato „Europos kova su internetine dezinformacija“ įgyvendinimo (COM(2018)0794),

                  —

                  atsižvelgdamas į Transatlantinės sąžiningų rinkimų komisijos atliekamą darbą,

                  —

                  atsižvelgdamas į „Santa Clara“ turinio ribojimo praktikos skaidrumo ir atskaitomybės principus,

                  —

                  atsižvelgdamas į 2015 m. birželio 22 d. ES veiksmų planą dėl strateginės komunikacijos,

                  —

                  atsižvelgdamas į Europos Parlamento Darbo tvarkos taisyklių 113 straipsnį,

                  —

                  atsižvelgdamas į Užsienio reikalų komiteto pranešimą (A8-0031/2019),

                  1.

                  rekomenduoja Tarybai, Komisijai ir Komisijos pirmininko pavaduotojai ir Sąjungos vyriausiajai įgaliotinei užsienio reikalams ir saugumo politikai:

            Padėtis 2018 m. Hibridinio karo problemos sprendimas

                  a)

                  pabrėžti, kad žodžio ir saviraiškos laisvė bei žiniasklaidos pliuralizmas yra atsparios demokratinės visuomenės pagrindas ir suteikia geriausią apsaugą nuo dezinformacijos kampanijų ir priešiškos propagandos; reiškia susirūpinimą dėl mažėjančios žiniasklaidos laisvės ir išpuolių prieš žurnalistus atvejų; pažymi, kad reikia imtis papildomų veiksmų su atitinkamais suinteresuotaisiais subjektais, kad būtų užtikrintas žiniasklaidos nuosavybės skaidrumas ir žiniasklaidos pliuralizmas netaikant cenzūravimo sistemos, ir saugoti veiksmingą aplinką, skirtą įvairiai informacijai, idėjoms, įvairioms žiniasklaidos priemonėms ir pilietinei visuomenei, taip pat dėti pastangas, kuriomis būtų siekiama didinti informuotumą apie dezinformaciją ir propagandą; į šiuos procesus įtraukti visus susijusius suinteresuotuosius subjektus, įskaitant pagrindines spaudos, žurnalistų ir žiniasklaidos asociacijas; pabrėžia, kad svarbi veikianti visuomeninio transliavimo sistema, kuria būtų nustatomas standartas, kaip teikti nešališką ir objektyvią informaciją, laikantis geriausios žurnalistikos patirties ir etikos;

                  b)

                  apsvarstyti galimybę sukurti teisinę sistemą, taikytiną tiek ES, tiek tarptautiniu lygmeniu, siekiant kovoti su hibridinėmis grėsmėmis, įskaitant kibernetinį ir informacinį karą, kuri suteiktų galimybę Sąjungai duoti tvirtą atsaką, taip pat apimant tikslines sankcijas, skirtas už šių kampanijų rengimą ir įgyvendinimą atsakingiems subjektams, nes, visų pirma, priešiški valstybinių ir nevalstybinių subjektų veiksmai šiose srityse parodė, kad tokia sistema būtina;

                  c)

                  atsižvelgti į tai, kad „Da'esh“ keičia savo taktiką ir pereina nuo interneto svetainių prie tarp islamistų grupių populiarių šifruotų pranešimų perdavimo paslaugos;

                  d)

                  remti ne tik gausėjančias valstybines institucijas, ekspertų grupes ir NVO, dirbančias kovos su propaganda ir dezinformacija srityje, bet ir visuomeninę kibernetinę veiklą; ragina Komisijos pirmininko pavaduotoją ir vyriausiąją įgaliotinę ir Komisiją aktyviau dalyvauti šioje veikloje parengiant išsamų naujų reglamentų, kaip apsaugos nuo kenkėjiško socialinių platformų naudojimo priemonių, įskaitant Bendrąjį duomenų apsaugos reglamentą ir būsimą E. privatumo reglamentą, vertinimą; užtikrinti, kad ES strateginė komunikacija taptų svarbiu Europos darbotvarkės prioritetu ir kad ES institucijos ir valstybės narės glaudžiai bendradarbiautų užkirsdamos kelią tokiems reiškiniams, atsižvelgdamos į tai, kad dezinformacija ir propaganda klesti poliarizuotoje aplinkoje, kurioje mažėja pasitikėjimas žiniasklaida;

                  e)

                  primygtinai raginti valstybes nares, kurios ir toliau neigia, kad Europoje egzistuoja dezinformacija ir priešiška propaganda, pagrindiniai dezinformacijos šaltiniai ir kad dezinformacija ir propaganda daro poveikį viešajai nuomonei, šiuos reiškinius pripažinti ir skatinti šias valstybes nares imtis aktyvių priemonių, kaip su tokia propaganda kovoti ir ją demaskuoti, įskaitant įrodytus trečiųjų šalių šnipinėjimo atvejus; paraginti visas valstybes nares įvertinti jų teritorijoje susidariusią padėtį ir atlikti atitinkamas investicijas į savo gebėjimą užkirsti kelią priešiškų trečiųjų šalių strateginei komunikacijai ir didinti piliečių gebėjimą nustatyti dezinformaciją, taip pat skatinti valstybes nares užtikrinti veiksmingą keitimąsi informacija šiuo klausimu; raginti Europos lyderius, kurie vis dar neskyrė pakankamai dėmesio šiai grėsmei, pripažinti, kad skubiai reikalingas strateginis pabudimas siekiant kovoti su priešišku informaciniu karu;

                  f)

                  primygtinai raginti valstybes nares aktyviai investuoti į švietimo priemones, kuriomis išaiškinami skirtingi dezinformacijos kūrimo ir platinimo būdai, kad būtų pagerintas piliečių gebėjimas nustatyti dezinformaciją ir į ją reaguoti;

                  g)

                  skatinti valstybes nares užtikrinti veiksmingą visų jų susijusių valdžios institucijų keitimąsi informacija kovos su propaganda, manipuliacija ir dezinformacija, įskaitant kibernetinį ir informacinį karą, reikmėms;

                  h)

                  didinti informuotumą apie Rusijos dezinformacijos kampanijas, nes tai – pagrindinis dezinformacijos šaltinis Europoje;

            Klaidingos informacijos, dezinformacijos ir propagandos, nukreiptos prieš ES ir jos kaimynines šalis, rūšys

                  i)

                  pripažinti įvairiais lygmenimis atliktą darbą siekiant nustatyti įtakos ir priemonių, naudojamų prieš ES ir jos kaimynines šalis, tipus; didinti informuotumą apie vykdomas dezinformacijos kampanijas ir atkreipti dėmesį į jų poveikio ir veiksmingumo išsamią analizę ir mokslinius tyrimus, siekiant parengti priemones, kuriomis būtų kovojama su jomis iniciatyviai ir sparčiai; skatinti valstybes nares sukurti nuolatines struktūras, nustatyti dezinformaciją ir kitą priešišką veiklą, užkirsti jai kelią ir su ja kovoti; pabrėžia, kad dezinformacijos kampanijos yra platesnės strategijos dalis ir jas paprastai lydi kita priešiška veikla ir kad, visų pirma, reikėtų rimtai atsižvelgti į informacinį karą, vykstantį kartu su karinėmis atakomis, ir su juo ryžtingai, vieningai ir tvirtai kovoti;

                  j)

                  įspėti apie dirbtinio intelekto poveikį ir sparčią jo plėtrą skleidžiant melagingas žinias, taip pat susirūpinęs pažymi, kad dirbtinis intelektas artimiausiu metu galės savarankiškai kurti papildomus dirbtinio intelekto pajėgumus; įsipareigoti skirti didelį finansavimą moksliniams tyrimams ir plėtrai dirbtinio intelekto ir informacinio karo sankirtos srityje, atsižvelgiant į sparčiai didėjančius dirbtinio intelekto pajėgumus propagandos ir dezinformacijos skleidimo srityje, be kita ko, naudojant sintetinės vaizdakaitos vaizdo įrašus;

                  k)

                  sutelkti dėmesį į tai, kad autoritariniai subjektai, pvz., Iranas, vis dar naudoja dezinformaciją ir jų platinamomis melagingomis naujienomis skatinama ir kurstoma tolesnė įtampa nepastoviose konflikto zonose ir kartu, siekiant nuslėpti nusikalstamus ketinimus, sutelkia dėmesį į Europos gyventojus; primygtinai raginti valstybes nares kovoti su tokiais veiksmais didinant bendradarbiavimą ir pasinaudojant bendraminčių šalių ir NVO išmoktomis pamokomis;

                  l)

                  sutelkti dėmesį ir pritaikyti ES ir valstybių narių reagavimą į nuolat didėjantį netikrų naujienų sklaidai naudojamų priemonių sudėtingumą, įskaitant naujus propagandos skleidimo būdus naudojant kelias antrines interneto svetaines, privačių pranešimų siuntimo taikomąsias programas, paieškos sistemos optimizavimą, pakeistą garsą, atvaizdus ar vaizdo įrašus, dirbtinį intelektą, internetinius portalus ir televizijos stotis, kad jie skleistų pagrindinius visų pirma politikų ir valstybės kontroliuojamų ar finansuojamų institucijų naratyvus, kai šios institucijos skleidžia autoritariniams subjektams patrauklius pagrindinius pranešimus ir naratyvus; šiomis aplinkybėmis griežtai smerkia vis agresyvesnius Rusijos, Kinijos, Irano, Šiaurės Korėjos ir kitų šalių veiksmus, kuriais siekiama susilpninti arba panaikinti norminius pamatus ir Europos demokratijos principus bei Rytų partnerystės šalių suverenumą, taip pat daryti įtaką rinkimams ir remti ekstremistinius judėjimus, atsižvelgiant į tai, kad kibernetinių išpuolių mastas nuolat didėja;

                  m)

                  ypatingą dėmesį skirti pranešimams ir turiniui, kuriuo atvirai siekiama skatinti smurtą, rasizmą, savižudžių išpuolius, „užsienio kovotojų“ įdarbinimą, įvairius nusikaltimus ir vieną ar daugiau iš šių veiksmų;

            Pramonė ir socialinė žiniasklaida

                  n)

                  pripažįstant, kad socialinės žiniasklaidos bendrovės ėmėsi naujų pastangų kovoti su dezinformacija, ypač daug dėmesio skirti veiksmingam ES dezinformacijos praktikos kodekso įgyvendinimui, taip pat raginant ES kaimynines šalis ir šalis partneres prisijungti prie ES dezinformacijos praktikos kodekso, ir atkreipti ypatingą dėmesį į keitimosi šifruotais pranešimais paslaugas ir socialinę žiniasklaidą, kuri, nepaisant savo pastangų priešinga linkme, yra laikoma labiausiai paplitusia dezinformacijos, priešiškos propagandos ir turinio, kuriuo kurstoma neapykanta ir smurtas, sklaidos priemone;

                  o)

                  kartu su valstybėmis narėmis reglamentuoti socialinės žiniasklaidos bendrovių, pranešimų siuntimo paslaugų ir paieškos sistemos tiekėjų veiksmus ir užtikrinti visapusišką jų skaidrumą ir ypač atskaitomybę, laikantis ES lygmens požiūrio ir suteikiant galimybę atskleisti ne tik autorių, bet ir pateikto politinio turinio užsakovų tapatybę ir vietą, taip pat reikalauti, kad įmonės būtų atsakingos už automatinių rekomendavimo sistemų, kuriomis skatinama dezinformacija, socialinį poveikį pabrėžiant, kad socialinės žiniasklaidos įmonės atsakingos už spartų sistemingų melagingų naujienų šalinimą; primygtinai ragina valstybes nares, šalis kandidates ir asocijuotąsias šalis priimti veiksmingus ir aiškius teisės aktus, kuriais būtų užtikrintas žiniasklaidos nuosavybės skaidrumas; ypatingą dėmesį skirti NVO, kurios yra susijusios su autoritarinėmis valstybėmis, veikiančiomis ES ir jos šalyse partnerėse, finansavimui, skaidrumui ir tikslams;

                  p)

                  užtikrinti, kad pramonė ir internetinės platformos laikytųsi prisiimtų Kovos su dezinformacija kodekso įsipareigojimų ir veiksmingai kovotų su dezinformacijos problema: i) užtikrindamos politinių reklamų, pagrįstų veiksmingais deramais užsakovų tapatybės patikrinimais, skaidrumą, ii) imdamosi ryžtingų veiksmų dėl jų paslaugomis besinaudojančių netikrų paskyrų, iii) nustatydamos netinkamą automatinių robotų naudojimą ir iv) veiksmingai bendradarbiaudamos su nepriklausomais faktų tikrintojais;

                  q)

                  primygtinai raginti socialinės žiniasklaidos bendroves ir pranešimų siuntimo paslaugų teikėjus užtikrinti visišką ES duomenų apsaugos teisės akto ir kitų reglamentų laikymąsi ir realiu laiku reaguoti bei glaudžiai bendradarbiauti su valstybės institucijomis atliekant visus tyrimus dėl įtariamo jų platformų naudojimo priešiškais tikslais, taip pat atlikti skaidrų subjektų, kurie, kaip buvo nustatyta, skleidžia dezinformaciją ir propagandą, auditą; ragina technologijų įmones daugiau investuoti į propagandos nustatymo priemones, atskaitomybės internete gerinimą ir užtikrinti geresnį vartotojų tapatybės tikrinimą prieš jiems prisijungiant prie atitinkamos platformos, siekiant pašalinti botnetus, taip pat mažinti finansines paskatas tiems, kurie gauna naudos iš dezinformacijos; primygtinai paraginti žiniasklaidos įmones skubiai reaguoti, kai vykdoma įtartino politinio turinio sklaida, ypač jeigu juo skatinama neapykanta ar nusikaltimai;

                  r)

                  atsižvelgti į tai, kad įtartinų paskyrų uždraudimas gali būti laikomas cenzūra, todėl užtikrinti, kad tokie veiksmai būtų pagrįsti, jeigu jie yra nustatyti įstatymu, ir būtų vykdomi skaidriai, bendradarbiaujant su kompetentingomis valdžios institucijomis ir pilietine visuomene valstybėse narėse ir šalyse partnerėse, taip pat visapusiškai suvokiant to priežastis, be kita ko, raginant socialinės žiniasklaidos bendroves pateikti visiems naudotojams aiškų pranešimą apie tai, kokių rūšių turinys yra draudžiamas, ir aiškų pranešimą kiekvienam susijusiam naudotojui apie jo turinio pašalinimo ar jo paskyros galiojimo sustabdymo priežastis; ragina suderinti vartotojams skirtą socialinės žiniasklaidos vidaus struktūrą su šalies, kurioje jie vykdo veiklą, teisine tvarka;

            Geriausia praktika

                  s)

                  toliau didinti atsparumą grėsmėms, remiantis visų vyriausybių ir visos visuomenės požiūriu, ir gebėjimą reaguoti į grėsmes realiuoju laiku, plėtoti prevencines ir proaktyvias priemones ir apmąstyti vieną žingsnį į priekį, o ne tik reaguoti į kibernetinėje ir informacijos srityje jau įvykdytus išpuolius ir juos analizuoti; atkreipti dėmesį į technikos pažangą šioje srityje ir dalytis geriausios praktikos pavyzdžiais, taikant priemones, kurių jau ėmėsi atskiros valstybės narės, įskaitant valstybių narių nustatytų nacionalinių metodų veikimo peržiūrą, kartu plėtojant glaudaus bendradarbiavimo su Jungtine Karalyste po „Brexit’o“ skatinimo būdus ir bendradarbiaujant su žvalgybos bendruomene ir sąjungininkais, pavyzdžiui, su JAV ir Kanada, NATO ir ES žvalgybos ir situacijų centru (INTCEN);

                  t)

                  atkreipti ypatingą dėmesį į pastangų didinimą tiriant vykstantį užsakomosios propagandos procesą ir į priešiškų trečiųjų šalių naudojamų galios didinimo priemonių rinkinį, taip pat į tai, kad svarbu ne tik demaskuoti, atskleisti ir didinti priskyrimo pajėgumus, bet ir užtikrinti, kad būtų aiškiai nurodyta, kas atsakingas už tokius išpuolius, ir, be kita ko, viešai įvardyti nusikaltimo vykdytojus, jų užsakovus ir jų siektinus tikslus, taip pat įvertinti šių išpuolių poveikį tikslinei auditorijai; viešai skelbti visus atskleistus priešiškos propagandos atvejus ir kartu pateikti išsamią informacijos suvestinę, siekiant įspėti visuomenę taip, kad būtų pasiekta auditorija, kuriai skirta ta priešiška propaganda;

                  u)

                  toliau stiprinant priemones, kuriomis siekiama patikrinti faktus ir atskleisti dezinformaciją, plėtoti mokslinius tyrimus, įskaitant išsamius tyrimus ir sociologinius mokslinius tyrimus, ir efektyviau analizuoti manipuliavimą informacija, remti ir įtraukti pilietinę visuomenę, ekspertų bendruomenę, privačias institucijas, akademinę bendruomenę, visuomeninius kibernetinius aktyvistus, pagrindinius spaudos atstovus, žurnalistus ir žiniasklaidos asociacijas, taip pat vis daugiau subjektų, kuriems propaganda skiriama ir daro poveikį; remti profesionalią žurnalistiką, tiriamuosius projektus, kuriais siekiama atskleisti dezinformaciją, ir aukštųjų technologijų startuolius, kurie kuria skaitmenines priemones, apsaugančias visuomenę nuo dezinformacijos išpuolių; pabrėžti finansavimo ir švietimo svarbą ir poreikį, įskaitant seminarus ir mokymo kursus bendradarbiaujant su valstybėmis narėmis ir pilietine visuomene, pavyzdžiui, internetinę žiniasklaidos priemonių naudojimo raštingumo biblioteką ir mokymosi centrą, skirtus sąmoningumui ugdyti ir kovai su dezinformacija, taip pat žiniasklaidos priemonių naudojimo raštingumui didinti;

                  v)

                  palankiai vertinti NATO priimtą priemonių rinkinį, kuriuo siekiama kovoti su naujomis hibridinių grėsmių rūšimis, ir bendrą komunikatą dėl ES ir NATO bendradarbiavimo šiuo klausimu; ragina ES užtikrinti veiksmingą ir spartų šių rekomendacijų įgyvendinimą, taip pat ir bendros saugumo ir gynybos politikos (BSGP) lygmeniu;

            Europos strategija

                  w)

                  palankiai vertinti naujų EIVT strateginės komunikacijos darbo grupių, kurias sudaro deramus kalbinius gebėjimus ir tinkamas žinias turintys ekspertai, būtent Vakarų Balkanų darbo grupės, Artimųjų Rytų, Šiaurės Afrikos ir Persijos įlankos regiono šalių pietinės darbo grupės, kurioms pavesta užtikrinti suderintą ir nuoseklią ES komunikaciją regionuose ir kovoti su prieš ES nukreipta dezinformacija ir propaganda, sukūrimą;

                  x)

                  pripažinti konkrečius Strateginės komunikacijos Rytų kaimynystės šalyse darbo grupės pasiektus rezultatus, įskaitant svetainės „euvsdisinfo.eu“ ir „@EUmythbuster Twitter“ tinklo paskyros kūrimą; pabrėžia, kad ji nuo pat sukūrimo demaskavo daugiau kaip 4 000 dezinformacijos įvairiomis temomis kampanijų; remti Komisijos ir EIVT, taip pat ES Strateginės komunikacijos Rytų kaimynystės šalyse darbo grupės, bendras pastangas išanalizavus jos stiprybes, trūkumus ir reikiamus patobulinimus, įskaitant jos pajėgumų nustatyti, analizuoti ir atskleisti dezinformaciją didinimą, suteikiant EIVT strateginės komunikacijos darbo grupėms ir ES delegacijoms kaimyninėse šalyse naujų darbuotojų, priemonių ir įgūdžių, įskaitant naujas duomenų analizės priemones, įdarbinant papildomus duomenų mokslininkus ir dezinformacijos ekspertus, taip pat įtraukiant daugiau šaltinių ir prieinamų kalbų dezinformacijos poveikio ir aprėpties srityje;

                  y)

                  nedelsiant suteikti Strateginės komunikacijos Rytų kaimynystės šalyse darbo grupei visateisio skyriaus ar netgi didesnės EIVT struktūros statusą ir skiriant būsimą Europos Parlamento finansavimą remti visas tris EIVT strateginės komunikacijos darbo grupes skiriant joms pakankamai finansinių ir personalo išteklių, kurių vis dar trūksta ir kuriais siekiama gerokai padidinti jų galimybes, efektyvumą, profesionalumą, institucinį tęstinumą ir darbo kokybę, taip pat apsaugant jas nuo Rusijos dezinformaciją palaikančių pareigūnų ir šalių kišimosi;

                  z)

                  pašalinti esamus Strateginės komunikacijos Rytų kaimynystės šalyse darbo grupės trūkumus, įskaitant regioninių ekspertinių žinių trūkumą, didelę darbuotojų kaitą ir institucinio tęstinumo nebuvimą, taip pat užtikrinti tinkamus finansinius išteklius ir tinkamą organizacinę struktūrą, nes tai vienintelis būdas užtikrinti visapusišką profesionalumą, veiksmingumą ir rezultatus;

                  aa)

                  paraginti valstybes nares, kurios to dar nepadarė, į tris strateginės komunikacijos darbo grupes paskirti savo deleguotuosius nacionalinius ekspertus, užtikrinant, kad ES pasitelkiami ekspertai, dalyvaujantys kovoje su dezinformacija, nebūtų politiškai šališki ar aktyvūs vidaus politikos ginčų, susijusių su atitinkamos šalies vidaus politiniais ginčais, dalyviai; taip pat paraginti artimas šalis partneres konsultuoti darbo grupę bendrų valstybinių ir nevalstybinių priešininkų naudojamos taktikos klausimais ir pripažinti geresnio koordinavimo Europos Sąjungoje svarbą ir būtinybę;

                  ab)

                  stiprinti Strateginės komunikacijos Rytų kaimynystės šalyse darbo grupės ir visų ES institucijų, valstybių narių ir bendraminčių partnerių bendradarbiavimą; raginti ES atstovybes ES viduje ir ES delegacijas už ES ribų, kad ir jos paremtų Strateginės komunikacijos Rytų kaimynystės šalyse darbo grupės, Pietinės darbo grupės ir Vakarų Balkanų darbo grupės veiklą, be kita ko, dalindamosi tarptautine patirtimi ir gerosios praktikos pavyzdžiais ir teikdamos jų publikacijų vertimo į vietines kalbas paslaugas; skatina, kad daugiau darbuotojų dirbtų strateginės komunikacijos srityje, ypač ES delegacijose Rytų ir Pietų kaimynystės ir Vakarų Balkanų šalyse;

                  ac)

                  sutelkti dėmesį į ES kaimyninių šalių ir ES kaimynystės šalių partnerius, padedant jiems kovoti su priešiška propaganda ir dezinformavimo veikla, taip pat įtraukti trečiųjų šalių, esančių ES kaimynystėje, kurioms gresia tokie patys pavojai, ekspertus, taip pat teikti pirmenybę ilgalaikio strateginio požiūrio plėtojimui ir visų pirma užmegzti ryšius su Rytų partnerystės šalimis; stiprinti ES delegacijų užsienyje, Komisijos atstovybių ir Europos Parlamento ryšių tarnybų galimybes vystyti vietos pajėgumus nustatyti ir atskleisti dezinformaciją ir veiksmingai skleisti ES vertybes ir politiką ir išplėsti kampanija grindžiamą komunikaciją ir geriau koordinuoti ir didinti teigiamus naratyvus visose ES institucijose ir valstybėse narėse; atsižvelgti į dabartinį dezinformacijos, kuria siekiama grasinti visų Rytų partnerystės šalių nepriklausomybei, suverenumui ir teritoriniam vientisumui jų tarptautinių lygmeniu pripažįstamose ribose, platinimą ir būsimas grėsmes; visų pirma teikti pirmenybę ilgalaikio strateginio požiūrio kūrimui ir Rytų partnerystės šalių informavimui, sutelkiant dėmesį į žmonių tarpusavio ryšius ir bendradarbiaujant su esamais pilietinės visuomenės tinklais, kurie jau yra bendruomenės pasipriešinimo šaltinis;

                  ad)

                  teikti pirmenybę neutralizuojančios strateginės komunikacijos priemonėms ir periodiškai persvarstyti ES politiką šiuo klausimu; toliau remti Europos demokratijos fondą (angl. EED), kad būtų rasti praktiniai sprendimai, kaip remti ir stiprinti demokratišką, nepriklausomą ir įvairią žiniasklaidą rusų kalba Rytų partnerystės šalyse ir už jų ribų; ragina Komisiją ir visas valstybes nares bei bendramintes šalis geranoriškai bendradarbiauti šiame projekte ir jį remti; atkreipti dėmesį į bet kurį tarptautinį veikėją, kuris šiuo metu vykdo panašią veiklą;

                  ae)

                  pasiūlyti Europos Vadovų Tarybai, kad kovai su dezinformacija ir priešiška propaganda būtų skiriamas prioritetas skiriant pakankamai išteklių ir priemonių siekiant užtikrinti objektyvų informacijos pateikimą ir skleidimą;

                  af)

                  sujungti esamus nacionalinius ir vietos specializuotus centrus, naujienų žiniasklaidą, ekspertų grupes, nevyriausybines organizacijas ir kitus subjektus bei institucijas, ypač NATO, kurių veikla susijusi su kova su hibridiniu karu, į ES tinklą, kuris padėtų koordinuoti jų veiksmus ir kaupti jų nustatytus faktus; skirti pakankamai išteklių šiai veiklai; pabrėžia, kad šis tinklas turėtų būti atviras bendraminčiams ES partneriams, kurie galėtų dalytis savo patirtimi, susijusia su prieš juos nukreipta dezinformacija ir priešiška propaganda ir kova su jomis; užtikrinti veiksmingą ir greitą ES ir NATO rekomendacijų dėl kovos su naujų tipų hibridinėmis grėsmėmis įgyvendinimą, taip pat BSGP lygmeniu, ir įtraukti kovos su strategine propaganda klausimą į Europos saugumo ir gynybos koledžo ir jo tinklo mokymo programą;

            Rinkimų apsauga nuo priešiškos propagandos

                  ag)

                  griežtai pasmerkti bet kokių trečiųjų šalių, įskaitant privačias bendroves, kišimąsi į rinkimus ir referendumus ir robotų, algoritmų, dirbtinio intelekto, vadinamųjų trolių, sintetinės vaizdakaitos ir netikrų paskyrų piktybinį naudojimą vykdant politines kampanijas ir raginti paveiktas valstybes nares nedelsiant atlikti išsamius šių priešiškų kampanijų tyrimus; yra susirūpinęs dėl pastarojo meto įvykių, susijusių su didelių socialinių tinklų algoritmais ir jų galimu žalingu vaidmeniu atkreipiant dėmesį į turinį, kuriame yra klaidingos informacijos ar neapykantą kurstančių kalbų; pabrėžti nepriklausomos demokratinės visuomenės gebėjimą savarankiškai priimti teisėtus politinius sprendimus;

                  ah)

                  raginti valstybes nares ir bendramintes šalis dalytis duomenimis apie bet kokį užsienio šalių ar vidinį kišimąsi į rinkimų procesus ir keistis geriausia tokio kišimosi neutralizavimo praktika siekiant padidinti atsparumą tokiam kišimuisi;

                  ai)

                  raginti valstybes nares užtikrinti, kad rinkimų įstatymuose būtų atsižvelgiama į galimas grėsmes, kylančias dėl dezinformacijos kampanijų, kibernetinių išpuolių, kibernetinių nusikaltimų ir žodžio laisvės pažeidimų vykstant balsavimui, ir pabrėžti, kad šie įstatymai turėtų būti atitinkamai iš dalies pakeisti, kad valstybėms narėms būtų sudarytos galimybės veiksmingai ir proaktyviai kovoti su tokiomis grėsmėmis; šiuo atžvilgiu palankiai vertina tokias iniciatyvas, kaip Švedijos civilinės saugos agentūra; remti ES asocijuotąsias šalis ir Vakarų Balkanus, teikiant geriausią patirtį ir žmogiškuosius išteklius bei technologiją, kad būtų užtikrinta tvirta jų rinkimų procesų gynyba nuo kibernetinės, dezinformacijos ir propagandos kenkimo veiklos, kurią vykdo Rusija ir kiti priešiški veikėjai;

                  aj)

                  paraginti valstybes nares pakoreguoti savo su rinkimais susijusias kampanijų internete taisykles ir stebėti bei vertinti politinės reklamos skaidrumo užtikrinimą interneto platformose;

                  ak)

                  siūlyti teisės aktus, kuriais būtų sprendžiamas duomenų naudojimo klausimas rinkimų kampanijose po to, kai buvo atskleistas netinkamas „Cambridge Analytica“ duomenų naudojimas 2016 m. Jungtinės Karalystės referendumo kampanijoje, kad būsimos rinkimų kampanijos būtų toliau saugomos nuo netinkamos įtakos;

                  al)

                  atsižvelgti į tokias iniciatyvas, kaip dviejų partijų Transatlantinė sąžiningų rinkimų komisija, kurioje suburti politikos, technologijų, žiniasklaidos ir verslo atstovai siekiant rinkimų procesą apsaugoti nuo užsienio šalių kišimosi;

                  2.

                  paveda Pirmininkui perduoti šią rezoliuciją Tarybai, Komisijai ir Europos Komisijos pirmininko pavaduotojai ir Sąjungos vyriausiajai įgaliotinei užsienio reikalams ir saugumo politikai ir susipažinti – EIVT, NATO, taip pat Rusijos prezidentui, vyriausybei ir parlamentui.

         (1)  OL C 224, 2018 6 27, p. 58.

         (2)  OL C 356, 2018 10 4, p. 130.

         (3)  Priimti tekstai, P8_TA(2018)0483.


               2021 1 21

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 23/159

      P8_TA(2019)0188
      ES ir Monako, Andoros ir San Marino asociacijos susitarimas
      2019 m. kovo 13 d. Europos Parlamento rekomendacija Tarybai, Komisijai ir Komisijos pirmininko pavaduotojai ir Sąjungos vyriausiajai įgaliotinei užsienio reikalams ir saugumo politikai dėl ES ir Monako, Andoros ir San Marino asociacijos susitarimo (2018/2246(INI))
      (2021/C 23/25)

         Europos Parlamentas,

                  —

                  atsižvelgdamas į 2014 m. gruodžio 22 d. Tarybos sprendimą (ES) 2014/…, kuriuo Komisijai suteikiami įgaliojimai valstybių narių vardu vesti derybas dėl vieno ar kelių asociacijos susitarimų su Andoros Kunigaikštyste, Monako Kunigaikštyste ir San Marino Respublika nuostatų, kurios priklauso valstybių narių kompetencijai,

                  —

                  atsižvelgdamas į Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 218 straipsnį,

                  —

                  atsižvelgdamas į Europos Sąjungos sutarties 8 straipsnį ir Deklaraciją dėl Europos Sąjungos sutarties 8 straipsnio, kurioje teigiama, kad Sąjunga atsižvelgs į ypatingą mažų šalių, kurios su ja palaiko ypatingus kaimynystės santykius, padėtį,

                  —

                  atsižvelgdamas į 2012 m. lapkričio 20 d. Komisijos komunikatą „ES santykiai su Andoros Kunigaikštyste, Monako Kunigaikštyste ir San Marino Respublika. Didesnio integravimosi į Europos Sąjungą galimybės“ (COM(2012)0680),

                  —

                  atsižvelgdamas į 2012 m. lapkričio 20 d. Komisijos tarnybų darbinį dokumentą dėl kliūčių, trukdančių Andorai, Monakui ir San Marinui patekti į ES vidaus rinką, ir bendradarbiavimo kitose srityse (SWD(2012)0388),

                  —

                  atsižvelgdamas į 2013 m. lapkričio 18 d. Komisijos ataskaitą „ES santykiai su Andoros Kunigaikštyste, Monako Kunigaikštyste ir San Marino Respublika. Jų dalyvavimo vidaus rinkoje galimybės“ (COM(2013)0793),

                  —

                  atsižvelgdamas į 2018 m. gruodžio 11 d. Tarybos išvadas dėl homogeniškos išplėstos vidaus rinkos ir ES santykių su ES nepriklausančiomis Vakarų Europos šalimis,

                  —

                  atsižvelgdamas į Darbo tvarkos taisyklių 113 straipsnį,

                  —

                  atsižvelgdamas į Užsienio reikalų komiteto pranešimą (A8-0074/2019),

                  A.

                  kadangi Andoros Kunigaikštystė (Andora), Monako Kunigaikštystė (Monakas) ir San Marino Respublika (San Marinas) yra ilgą valstybingumo istoriją turinčio šalys; kadangi jos nuolat atliko esminį vaidmenį Europos istorijoje ir palaiko tvirtus ir ilgalaikius politinius, ekonominius, socialinius bei kultūrinius santykius su valstybėmis narėmis, kurios yra jų kaimynės, ir su visa ES; kadangi ES partnerystė su šiomis šalimis grindžiama mūsų bendromis politinėmis ir kultūrinėmis vertybėmis;

                  B.

                  kadangi Andora, Monakas ir San Marinas pademonstravo, kad tvirtai orientuojasi į Europą politiniu, ekonominiu ir kultūriniu požiūriais ir labai trokšta palaikyti glaudesnius politinius, ekonominius ir kultūrinius ryšius su Europos Sąjunga; kadangi siekiant užtikrinti, viena vertus, Andoros, Monako ir San Marino, ir, kita vertus, ES interesus svarbu teigiamai ir laiku reaguoti į šį siekį ir greitai baigti derybas dėl naujojo asociacijos susitarimo, kuris bus naujas ES ir šių šalių santykių pagrindas;

                  C.

                  kadangi valstybės narės, kurios tradiciškai palaiko glaudžius istorinius, politinius ir ekonominius santykius su Andora, Monaku ir San Marinu, taip pat suinteresuotos tuo, kad būtų skatinama stiprinti ir konkretizuoti šių valstybių santykius su visa Europos Sąjunga; kadangi, visų pirma, siekiant užtikrinti teisinį tikrumą labai svarbu, kad būtų atsižvelgta į konkrečius dvišalius santykius, kuriuos minėtos valstybės narės jau palaiko su Andora, Monaku ir San Marinu;

                  D.

                  kadangi susiformavo ilgalaikė praktika, kad Andora, Monakas ir San Marinas remia Europos Sąjungos politines pozicijas Jungtinėse Tautose;

                  E.

                  kadangi Andora, Monakas ir San Marinas savo ruožtu yra svarbūs ekonominiai valstybių narių, kurios yra jų artimiausios kaimynės, partneriai ir suteikia užimtumo galimybių dideliam skaičiui ES piliečių; kadangi glaudesnė Andoros, Monako bei San Marino ir ES sąsaja suteiktų visoms šalims svarbią tolesnio ekonominio vystymosi galimybę, o tai darytų teigiamą ekonominį šalutinį poveikį valstybių narių regionams, kurie yra jų artimiausioje kaimynystėje, be kita ko, suteikiant papildomų užimtumo galimybių ir skatinant tarptautinius profesinius įgūdžius;

                  F.

                  kadangi vykdant derybas dėl asociacijos susitarimo svarbu visapusiškai atsižvelgti į Andoros, Monako ir San Marino, kaip mažų valstybių, ypatumus remiantis Deklaracija Nr. 3 dėl Europos Sąjungos sutarties 8 straipsnio; kadangi dėl to svarbu pripažinti Andoros, Monako ir San Marino mažą teritoriją ir nedidelį gyventojų skaičių bei atitinkamas to pasekmes tokių valstybių piliečiams tinkamų socialinių ir ekonominių galimybių bei įtraukties išsaugojimo požiūriu; kadangi tokios galimybės ir įtrauktis yra nepaprastai svarbios siekiant išsaugoti trims bendruomenėms būdingą kultūrą, tradicijas ir vertybes; kadangi nesant tokių specialių galimybių ir įtraukties užtikrinimo mechanizmų kai kuriems piliečiams gali būti sunku rasti lėšų, kurių reikia siekiant gyventi jų kilmės šalyje; kadangi dėl to būtina išsaugoti, be kita ko, įtraukiant tinkamas asociacijos susitarimo nuostatas, Andoros, Monako ir San Marino politinę, socialinę ir ekonominę, kultūros ir identiteto struktūrą ir pritaikyti minėtas nuostatas prie integracijos į Europos Sąjungą realijų;

                  G.

                  kadangi Andora, Monakas ir San Marinas yra su atitinkamomis savo kaimyninėmis šalimis sudarę ilgalaikius dvišalius susitarimus, kuriuose reglamentuojami abiems šalims svarbūs klausimai, atsižvelgiama į šių trijų šalių ypatumus ir pažeidžiamumą ir atspindima būtinybė užtikrinti tolesnį šių valstybių gyvybingumą; kadangi tokius ypatumus ir pažeidžiamumą pripažino Europos Tarybos Parlamentinė Asamblėja;

                  H.

                  kadangi Andora, Monakas ir San Marinas savo ruožtu vykdė svarbias reformas ir reguliavimo priemonių suderinimą su ES, ypač daug dėmesio skirdami bankininkystės ir finansų sektoriaus reguliavimui;

                  I.

                  kadangi 2018 m. gruodžio 4 d. posėdyje Taryba nusprendė iš 2017 m. gruodžio 5 d. Tarybos išvadų II priedo išbraukti Andorą ir San Mariną, taip patvirtindama, kad jie įvykdė visus likusius įsipareigojimus, susijusius su skaidrumu, sąžiningu apmokestinimu ir kovos su mokesčių bazės erozija ir pelno perkėlimu (BEPS) priemonėmis; kadangi Monakas niekada nebuvo įtrauktas į šį priedą ir Taryba 2017 m. gruodžio 5 d. konstatavo, kad Monakas visiškai įvykdė šiuos įsipareigojimus; kadangi per 2018 m. balandžio ir liepos mėn. įvykusius posėdžius EBPO pasaulinis skaidrumo ir keitimosi informacija mokesčių tikslais forumas paskelbė, kad Andora, Monakas ir San Marinas atitinka tarptautinį standartą dėl keitimosi informacija gavus prašymą;

                  J.

                  kadangi Andorą reikėtų pagirti už tai, kad ji vykdo svarbias reformas ir progresyviai derina savo teisės aktus su ES teisės aktais finansų reguliavimo srityje; kadangi ES ir Andora pasiekė vertingą susitarimą dėl tabako ir kadangi Andora dabar galės toliau aktyviau vykdyti ekonomikos įvairinimą; kadangi šio ilgalaikio proceso metu reikės įveikti atitinkamus iššūkius, todėl Andoroje dirbantiems darbuotojams bus reikalinga tinkama apsauga, nes Andora imasi aktyvesnių ekonomikos įvairinimo veiksmų; kadangi, užtikrinus daugiau galimybių patekti į vidaus rinką, ilgainiui bus remiamas ekonominis vystymasis ir atsiras naujų ekonominių ir užimtumo galimybių Andoroje;

                  K.

                  kadangi šiuo metu San Marinas susiduria su sunkumais eksportuodamas į valstybes nares, išskyrus Italiją, dėl papildomų reikalaujamų PVM dokumentų (T2); kadangi asociacijos susitarimu turėtų būti sudaryta vienodų sąlygų visoje ES galimybė, kuri būtų labai vertinga San Marino eksportuotojams; kadangi asociacijos susitarimas turėtų suteikti Andoros ir San Marino bankams galimybę visapusiškai naudotis ES leidimų išdavimo bankams ir finansinių paslaugų bendrovėms sistema;

                  L.

                  kadangi Monako piliečiai sudaro mažumą jų pačių šalyje, o būsto ir užimtumo rinkos yra tokios, kad aktyvi parama Monako piliečiams yra labai svarbi siekiant išsaugoti jų pajėgumą toliau gyventi šalyje; kadangi nuostatos dėl geresnės galimybės įsidarbinti vienodai galioja Monako piliečiams ir miestų, esančių šalia Monako, gyventojams; kadangi 92 proc. Monako darbuotojų yra ES piliečiai;

                  M.

                  kadangi asociacijos susitarimas su ES suteikia galimybę plėtoti bendradarbiavimą bendrų interesų srityse ir dalyvauti kai kuriose ES horizontaliosios politikos srityse, tokiose, kaip antai, moksliniai tyrimai, aplinka ir švietimas („Erasmus+“);

                  N.

                  kadangi, kad įsigaliotų asociacijos susitarimas, reikia Parlamento pritarimo;

                  1.

                  rekomenduoja Tarybai, Komisijai ir Komisijos pirmininko pavaduotojai ir Sąjungos vyriausiajai įgaliotinei užsienio reikalams ir saugumo politikai:

                              a)

                              pasinaudoti derybų dėl asociacijos susitarimo suteikta galimybe ir parodyti glaudesnių santykių ir integracijos į ES vertę, atsižvelgiant į viešąją nuomonę tiek Andoroje, Monake ir San Marine, tiek ES, ir dar kartą patvirtinti įsitraukimo į ES organus ir politiką tokioms šalims svarbą ilgesniuoju laikotarpiu;

                              b)

                              užkirsti kelią pavojui, kad asociacijos susitarimas bus atmestas pasibaigus deryboms, ir vėl stengtis tiems Andoros, Monako ir San Marino visuomenės nariams, kurie jaučiasi labiau pažeidžiami, teikti informaciją apie asociacijos susitarimą ir visiškai skaidriai bei bendradarbiaujant su trijų valstybių institucijomis jiems paaiškinti susitarimo taikymo sritį ir pranašumus bei galimus trūkumus, siekiant politinės vienybės ir kuo didesnės visuomenės paramos kiekvienoje iš trijų valstybių; skatinti Andorą, Monaką ir San Mariną daryti tą patį ir remti tokias jų pastangas;

                              c)

                              visapusiškai atsižvelgti į Andoros, Monako ir San Marino santykinai nedidelę teritoriją ir ribotus administracinius išteklius ir derybų procese atitinkamai pritaikyti reikiamą acquis communautaire priėmimą ir įgyvendinimą, kad būtų galima kuo labiau sumažinti pernelyg didelį spaudimą biudžetui, nes tai savo ruožtu turėtų neigiamą poveikį viešajai nuomonei ir turimiems biudžeto ištekliams; prireikus teikti Andorai, Monakui ir San Marinui pagalbą užtikrinant reikiamus jų administracinius gebėjimus, kad būtų garantuotas spartus, dinamiškas ir vienodas acquis communautaire perkėlimas į nacionalinę teisę;

                              d)

                              raginti kiekvienoje iš trijų valstybių sukurti nuoseklią, veiksmingą ir efektyvią institucinę sistemą, kurią pasitelkiant būtų įgyvendinamas asociacijos susitarimas, kad būtų užtikrintas dinamiškas trijų šalių vykdomas acquis communautaire perkėlimas į nacionalinę teisę, taip pat vienodas susitarimo nuostatų taikymas ir nuoseklus aiškinimas; ši sistema turi apimti konsultacijų forumą ir ginčų sprendimo mechanizmą;

                              e)

                              atkreipti Andoros, Monako ir San Marino dėmesį į bendro vidaus rinkos vientisumo ir homogeniškumo bei pagarbos pagrindiniams visų keturių su vidaus rinka susijusių laisvių aspektams svarbą; primena visapusiškos prieigos, taip pat produktų ir paslaugų, prie vidaus rinkos pranašumus ir ekonominę naudą bei poreikį vidaus rinkoje užtikrinti vienodas sąlygas ir stiprius, atsparius ir veiksmingus institucinius pagrindus, kurie būtų naudingi visiems;

                              f)

                              teikti tinkamą ES paramą Andorai, Monakui ir San Marinui, susijusią su jų pajėgumu visapusiškai priimti ir įgyvendinti acquis communautaire ilguoju laikotarpiu, be kita ko, užtikrinant glaudesnį institucijų bendradarbiavimą su kaimyninėmis valstybėmis narėmis; suteikti galimybę gauti ES finansavimą tiksliniams projektams ir galimybę remtis veikiančiomis valstybių narių administracinėmis institucijomis, kurios įgyvendina acquis communautaire;

                              g)

                              skatinti didesnius pajėgumus tinkamai priimti ir įgyvendinti acquis communautaire, deleguojant Andoros, Monako ir San Marino valdžios institucijų pareigūnus į atitinkamas ES ir jos valstybių narių institucijas ir įstaigas;

                              h)

                              atsižvelgiant į poreikį suderinti pagal asociacijos susitarimą numatytą įsisteigimo laisvę ir Andoros, Monako ir San Marino nacionalines nuostatas, kuriomis siekiama išsaugoti socialinę ir ekonominę jų piliečių įtrauktį, apsvarstyti galimybę nustatyti laikinas leidžiančias nukrypti nuostatas, grindžiamas šių trijų valstybių realių poreikių vertinimu, kurioms būtų taikomos nuostatos dėl peržiūros, pritaikytos prie kiekvienos besiderančios valstybės konkrečių socialinių ir ekonominių kriterijų ir laikotarpio, kurio reikia siekiant kiekvienoje valstybėje palaipsniui užtikrinti tikrai vienodas sąlygas ir pakankamus konkurencinius darbuotojų ir įmonių pajėgumus; atkreipti dėmesį į tai, kad šios šalys yra labai mažos, todėl suderėtų ir laikinų leidžiančių nukrypti nuostatų poveikis acquis communautaire būtų nežymus;

                              i)

                              pasinaudoti asociacijos susitarimo teikiama galimybe toliau bendradarbiauti su Andora, Monaku ir San Marinu įgyvendinant 2015 m. gegužės 20 d. Direktyvą (ES) 2015/849 dėl finansų sistemos naudojimo pinigų plovimui ar teroristų finansavimui prevencijos (1);

                              j)

                              suderinti reikalavimus, susijusius su statistinių duomenų teikimu pagal asociacijos susitarimą, atsižvelgiant į Andoros, Monako ir San Marino dydį;

                              k)

                              išnagrinėti galimybę ir pagrįstumą, kol vedamos derybos dėl asociacijos susitarimo, užtikrinti Andorai ir San Marinui prieigą prie Eurosistemos likvidumo, siekiant didinti jų atitinkamų nacionalinių bankininkystės sistemų atsparumo pajėgumą ir stabilumą vidaus arba išorės sisteminio sukrėtimo atveju, tuo pačiu metu užtikrinant tinkamą Europos Centrinio Banko priežiūrą; skatinti Andorą ir Monaką tapti Tarptautinio valiutos fondo nariais ir prireikus teikti jiems techninę pagalbą siekiant minėto tikslo; skatinti Andorą, Monaką ir San Mariną toliau taip pat pagirtinai stengtis siekti konvergencijos su ES finansų reguliavimo, mokesčių valdymo ir kovos su pinigų plovimu srityse;

                              l)

                              paskubinti derybas dėl asociacijos susitarimo su Andora, Monaku ir San Marinu, o derybų šalims laiku suteikti visą būtiną institucinę ir politinę paramą, įskaitant kompetentingų Komisijos generalinių direktoratų vertinimus ir ekspertines žinias, kad kuo greičiau ir ne ilgiau kaip per ateinančius dvejus metus derybas būtų galima užbaigti;

                              m)

                              iki dabartinės kadencijos pabaigos su Andora, Monaku ir San Marinu padaryti bendrą politinę deklaraciją dėl asociacijos susitarimo sistemos, siekiant įvertinti iki šiol per derybas pasiektą pažangą ir ją išsaugoti, kad naujoji Komisija ir Europos išorės veiksmų tarnyba galėtų įvertinti ir toliau plėtoti šį bendrą sutarimą ir daryti tolesnę pažangą derybų srityje;

                              n)

                              derybas dėl asociacijos susitarimo traktuoti kaip galimybę imtis priemonių, skirtų bendroms investicijoms į bendro intereso infrastruktūros objektus, taip pat priemones, kuriomis siekiama skatinti bendrus akademinius Andoros, Monako, San Marino ir ES valstybių narių mokslinius tyrimus;

                  2.

                  mano, kad kita Europos Parlamento kadencija galėtų būti vertinga galimybė įsteigti naują tarpparlamentinę delegaciją, kuri būtų skirta tarpparlamentiniam dialogui ir bendradarbiavimui su Andora, Monaku ir San Marinu; be to, mano, kad Parlamentas turėtų siekti glaudaus savo tarnybų ir atitinkamų Andoros, Monako ir San Marino parlamentų tarnybų bendradarbiavimo ir reguliariai priimti šių trijų šalių jaunus politikos, verslo ir pilietinės visuomenės lyderius, kad būtų sustiprintas teigiamas naratyvas apie glaudesnę politinę, ekonominę ir politikos priemonių sąsają su ES vykdant derybas dėl asociacijos susitarimo; mano, kad Parlamentas turėtų skatinti, kad periodiškai per visą derybų procesą būtų organizuojamas keitimasis nuomonėmis su nacionalinėmis Andoros, Monako ir San Marino parlamentinėmis delegacijomis; mano, kad Europos Parlamentui ir Andoros, Monako ir San Marino nacionalinėms parlamentinėms delegacijoms keičiantis nuomonėmis taip pat turėtų būti aptariami Parlamento nagrinėjami klausimai, kurie galėtų turėti tiesioginį poveikį šių šalių ekonomikai, jų santykiams su ES arba asociacijos susitarimo veiksmingumui;

                  3.

                  paveda Pirmininkui perduoti šią rekomendaciją Tarybai, Komisijai, Komisijos pirmininko pavaduotojai ir Sąjungos vyriausiajai įgaliotinei užsienio reikalams ir saugumo politikai, Andoros valdytojams, vyriausybei ir Generalinei Tarybai, Monako kunigaikščiui, valstybės ministrui ir Nacionalinei Tarybai ir San Marino kapitonams regentams, Valstybiniam Kongresui ir Didžiajai Generalinei Tarybai.

         (1)  OL L 141, 2015 6 5, p. 73.


title: Komisijos rekomendacija (ES) 2020/518 2020 m. balandžio 8 d. dėl bendro Sąjungos priemonių rinkinio technologijoms ir duomenims, visų pirma mobiliosioms programėlėms ir anonimintiems judumo duomenims, naudoti kovojant su COVID-19 krize ir siekiant ją įveikti

text:
               14.4.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 114/7

      KOMISIJOS REKOMENDACIJA (ES) 2020/518
      2020 m. balandžio 8 d.
      dėl bendro Sąjungos priemonių rinkinio technologijoms ir duomenims, visų pirma mobiliosioms programėlėms ir anonimintiems judumo duomenims, naudoti kovojant su COVID-19 krize ir siekiant ją įveikti
      EUROPOS KOMISIJA,
      atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 292 straipsnį,
      kadangi:

                  (1)

                  dėl dabartinės COVID-19 pandemijos sukeltos visuomenės sveikatos krizės (toliau – COVID-19 krizė) Sąjunga ir valstybės narės susiduria su precedento neturinčiu iššūkiu savo sveikatos priežiūros sistemoms, gyvenimo būdui, ekonominiam stabilumui ir vertybėms. Nė viena valstybė narė negali viena sėkmingai įveikti COVID-19 krizės. Išskirtinė tokio masto krizė reikalauja, kad visos valstybės narės ir ES institucijos bei įstaigos, kartu veikdamos iš tiesų solidariai, imtųsi ryžtingų veiksmų;

                  (2)

                  atsižvelgiant į tai, kad daugelis žmonių Europoje yra prisijungę prie interneto mobiliaisiais įrenginiais, skaitmeninės technologijos ir duomenys atlieka svarbų vaidmenį kovojant su COVID-19 krize. Tos technologijos ir duomenys gali būti svarbi visuomenės informavimo ir pagalbos atitinkamoms valdžios institucijoms priemonė siekiant sustabdyti viruso plitimą arba sudaryti sąlygas sveikatos priežiūros įstaigoms keistis sveikatos duomenimis. Tačiau nesant nuoseklios ir koordinuotos strategijos kyla pavojus, kad sumažės priemonių, kuriomis siekiama kovoti su COVID-19 krize, veiksmingumas, ir kartu gali būti padaryta didelė žala bendrajai rinkai ir pagrindinėms teisėms bei laisvėms;

                  (3)

                  todėl būtina parengti bendrą skaitmeninių technologijų ir duomenų naudojimo reaguojant į dabartinę krizę strategiją. Taikant tą strategiją, kompetentingoms nacionalinėms institucijoms, visų pirma sveikatos institucijoms ir politikos formuotojams, turėtų būti užtikrinama veiksminga parama jiems teikiant pakankamus ir tikslius duomenis, kad jie suprastų COVID-19 viruso raidą ir plitimą bei jo poveikį. Analogiškai, šios technologijos gali padėti piliečiams imtis veiksmingų ir tikslingesnių socialinių kontaktų ribojimo priemonių. Siūloma strategija kartu siekiama išsaugoti bendrosios rinkos vientisumą ir apsaugoti pagrindines teises ir laisves, visų pirma teisę į privatumą ir asmens duomenų apsaugą;

                  (4)

                  padėti sveikatos institucijoms nacionaliniu ir ES lygmeniu stebėti ir sustabdyti besitęsiančią COVID-19 pandemiją gali mobiliosios programėlės. Jomis naudojantis gali būti teikiamos rekomendacijos piliečiams ir sudarytos palankesnės sąlygos organizuoti tolesnę pacientų medicininę priežiūrą. Įspėjimo ir sekimo programėlės gali atlikti svarbų vaidmenį išaiškinant sąlytį turėjusius asmenis, ribojant ligos plitimą ir nutraukiant viruso perdavimo grandines. Todėl kartu su tinkamomis testavimo strategijomis ir sąlytį turėjusių asmenų išaiškinimu programėlės gali būti ypač svarbios teikiant informaciją apie viruso paplitimo lygį, vertinant socialinių kontaktų ribojimo ir izoliavimo priemonių veiksmingumą ir teikiant informaciją apie deeskalacijos strategijas;

                  (5)

                  Europos Parlamento ir Tarybos sprendime Nr. 1082/2013/ES (1) nustatytos konkrečios didelių tarpvalstybinio pobūdžio grėsmių sveikatai epidemiologinės priežiūros, stebėsenos, išankstinio įspėjimo apie jas ir kovos su jomis taisyklės. Sprendimo 2 straipsnio 5 dalyje nustatytas reikalavimas Komisijai, palaikant ryšius su valstybėmis narėmis, užtikrinti pagal tą sprendimą nustatytų mechanizmų bei struktūrų ir panašių Sąjungos lygmeniu arba pagal Euratomo sutartį nustatytų mechanizmų bei struktūrų, kurių veikla yra susijusi su parengtimi didelėms tarpvalstybinio pobūdžio grėsmėms sveikatai ir reagavimo į jas planavimu, stebėsena, išankstiniu įspėjimu apie jas bei kova su šiomis grėsmėmis, veikimo koordinavimą ir keitimąsi informacija tarpusavyje. Didelių tarpvalstybinio pobūdžio grėsmių sveikatai atveju pastangų koordinavimo forumas yra Sveikatos saugumo komitetas, įsteigtas pagal minėto sprendimo 17 straipsnį. Be to, pagal sprendimo 6 straipsnio 1 dalį sukurtas užkrečiamųjų ligų epidemiologinės priežiūros tinklas, kurio veiklą vykdo ir koordinuoja Europos ligų kontrolės centras (ECDC);

                  (6)

                  Europos Parlamento ir Tarybos direktyvoje 2011/24/ES dėl pacientų teisių į tarpvalstybines sveikatos priežiūros paslaugas įgyvendinimo (2) nustatytas reikalavimas E. sveikatos tinklui siekti užtikrinti Europos e. sveikatos sistemų ir paslaugų bei sąveikių programėlių tvarią ekonominę ir socialinę naudą, kad būtų pasiektas aukštas patikimumo ir saugumo lygis, gerinamas sveikatos priežiūros tęstinumas ir užtikrinta galimybė naudotis saugiomis ir aukštos kokybės sveikatos priežiūros paslaugomis;

                  (7)

                  Europos Parlamento ir Tarybos reglamente (ES) 2016/679 dėl fizinių asmenų apsaugos tvarkant asmens duomenis ir dėl laisvo tokių duomenų judėjimo (3) nustatytos asmens duomenų, įskaitant asmens sveikatos duomenis, tvarkymo sąlygos. Tokie duomenys gali būti tvarkomi, inter alia, kai duomenų subjektas duoda aiškų sutikimą arba kai duomenų tvarkymas atitinka valstybės narės arba Sąjungos teisėje nurodytą viešąjį interesą, visų pirma stebėsenos ir įspėjimo, užkrečiamųjų ligų ir kitų didelių grėsmių sveikatai prevencijos ar kontrolės tikslais;

                  (8)

                  kelios valstybės narės yra priėmusios specialiųjų teisės aktų, kuriais joms leidžiama tvarkyti sveikatos duomenis viešojo intereso labui (Reglamento (ES) 2016/679 6 straipsnio 1 dalies c arba e punktas ir 9 straipsnio 2 dalies i punktas). Bet kuriuo atveju turėtų būti aiškiai ir konkrečiai nurodyti duomenų tvarkymo tikslai bei būdai ir tai, kokie duomenys gali būti tvarkomi ir kas juos gali tvarkyti;

                  (9)

                  pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2018/1725 (4) 42 straipsnį ir Reglamento (ES) 2016/679 70 straipsnį Komisija gali konsultuotis su Europos duomenų apsaugos priežiūros pareigūnu ir Europos duomenų apsaugos valdyba;

                  (10)

                  Europos Parlamento ir Tarybos direktyvoje 2002/58/EB (5) nustatytos taisyklės, taikomos srauto ir buvimo vietos duomenims, informacijos saugojimui ir prieigos prie informacijos, saugomos naudotojo ar abonento galiniame įrenginyje, pavyzdžiui, mobiliajame įrenginyje, suteikimui. Pagal direktyvos 5 straipsnio 3 dalį toks saugojimas ar prieigos suteikimas leidžiamas tik griežtai apibrėžtomis aplinkybėmis arba gavus naudotojo ar abonento sutikimą po to, kai jam pateikta aiški ir išsami Reglamento (ES) 2016/679 reikalavimus atitinkanti informacija. Be to, pagal direktyvos 15 straipsnio 1 dalį valstybėms narėms leidžiama priimti teisėkūros priemones, kuriomis apribojamas tam tikrų direktyvoje nustatytų teisių ir pareigų, įskaitant 5 straipsnyje nustatytas teises ir pareigas, mastas, kai toks apribojimas yra demokratinėje visuomenėje būtina, tinkama ir proporcinga priemonė tam tikriems tikslams pasiekti;

                  (11)

                  Komunikate „Europos duomenų strategija“ (6) Europos Komisija paskelbė, kad ES sukurs bendrąją rinką, kurioje duomenys galės visų labui judėti visoje ES ir iš vienų sektorių į kitus, kurioje bus visapusiškai paisoma Europos taisyklių, visų pirma privatumo ir duomenų apsaugos, taip pat konkurencijos teisės, ir kurioje prieigos prie duomenų ir jų naudojimo taisyklės bus sąžiningos, praktiškos ir aiškios. Visų pirma Komisija pareiškė, kad ji įvertins, ar reikia imtis teisėkūros veiksmų siekiant skatinti verslo subjektų dalijimąsi duomenimis su valdžios institucijomis viešojo intereso tikslais;

                  (12)

                  nuo COVID-19 krizės pradžios sukurta įvairių mobiliųjų programėlių – kai kurias iš jų sukūrė valdžios institucijos, – o valstybės narės ir privatusis sektorius ragino koordinuoti veiksmus Sąjungos lygmeniu, be kita ko, spręsti kibernetinio bei fizinio saugumo ir privatumo problemas. Šios programėlės paprastai atlieka tris bendrąsias funkcijas: i) teikia piliečiams informaciją ir rekomendacijas, taip pat sudaro palankesnes sąlygas organizuoti asmenų, kuriems pasireiškė simptomai, medicininę priežiūrą, dažnai kartu su savidiagnostikos klausimynu; ii) įspėja asmenis, kurie buvo arti užsikrėtusio asmens, siekiant nutraukti infekcijos plitimo grandines ir užkirsti kelią pakartotiniam infekcijos protrūkiui veiklos atnaujinimo etape pasibaigus karantinui; iii) padeda atlikti užsikrėtusių asmenų karantino stebėseną ir vykdymo užtikrinimą, prireikus kartu su jų sveikatos būklės karantino laikotarpiu vertinimo elementais. Kai kurios programėlės yra prieinamos plačiajai visuomenei, o kitos yra skirtos tik uždaroms naudotojų grupėms ir jų tikslas – atsekti sąlyti turėjusius asmenis darbo vietoje. Šių programėlių veiksmingumas iš esmės nebuvo vertintas. Informavimo ir simptomų pasitikrinimo programėlės gali būti naudingos didinant piliečių informuotumą. Tačiau, ekspertų nuomone, programėlės, skirtos informuoti ir įspėti naudotojus, gali būti perspektyviausia priemonė siekiant užkirsti kelią viruso plitimui, taip pat atsižvelgiant į mažesnį jų poveikį privatumui, ir šiuo metu kelios valstybės narės vertina galimybę jas naudoti;

                  (13)

                  tais atvejais, kai gamintojas numato kai kurias iš tų mobiliųjų programėlių naudoti, inter alia, ligos diagnostikai, prevencijai, stebėsenai, numatymui, prognozavimui, gydymui ar palengvinimui, jos galėtų būti laikomos medicinos priemonėmis, todėl joms būtų taikomas Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) 2017/745 (7) arba Tarybos direktyva 93/42/EEB (8). Savidiagnostikos ir simptomų pasitikrinimo atveju, kai tos programėlės suteikia informacijos, susijusios su diagnostika, prevencija, stebėsena, numatymu ar prognozavimu, turėtų būti įvertinta, ar jos gali būti laikomos medicinos priemonėmis pagal medicinos priemones reglamentuojančius teisės aktus (Direktyvą 93/42/EEB arba Reglamentą (ES) 2017/745);

                  (14)

                  šių mobiliųjų programėlių veiksmingumas priklauso nuo daugelio veiksnių. Vienas tokių veiksnių yra naudotojų skverbtis, t. y. gyventojų, naudojančių mobilųjį įrenginį, procentinė dalis ir iš jų – gyventojų, kurie parsisiuntė programėlę ir davė sutikimą, kad būtų tvarkomi su jais susiję asmens duomenys, ir tokio sutikimo neatšaukė, procentinė dalis. Kiti svarbūs veiksniai yra: visuomenės pasitikėjimas, kad duomenys bus apsaugoti tinkamomis saugumo priemonėmis ir bus naudojami tik asmenims, kurie galėjo užsikrėsti virusu, įspėti; visuomenės sveikatos institucijų teikiamas jų tinkamumo naudoti patvirtinimas; sveikatos priežiūros institucijų gebėjimas imtis veiksmų remiantis duomenimis, gautais naudojant programėlę; integravimas į kitas sistemas ir programėles ir dalijimasis duomenimis su jomis; tarpvalstybinis ir tarpregioninis sąveikumas su kitomis sistemomis;

                  (15)

                  įspėjimo ir sekimo programėlės yra naudingos valstybėms narėms sąlytį turėjusių asmenų išaiškinimo tikslais ir esant deeskalacijos scenarijui gali atlikti svarbų vaidmenį plitimo suvaldymo atveju. Jos taip pat gali būti vertinga priemonė piliečiams, kad jie veiksmingai ir tikslingiau laikytųsi socialinių kontaktų ribojimo reikalavimo. Jų poveikis gali būti stipresnis taikant strategiją, kuria remiamas platesnio masto testavimas. Sąlytį turėjusių asmenų išaiškinimas reiškia, kad visuomenės sveikatos institucijos greitai nustato visus su pacientu, kuriam patvirtinta COVID-19 diagnozė, sąlytį turėjusius asmenis, paprašo jų izoliuotis ir pasireiškus simptomams juos greitai ištiria bei izoliuoja. Be to, bendruomeninių ir socialinių kontaktų ribojimo priemonių veiksmingumui įvertinti kartu su informacija apie ligos paplitimą galėtų būti naudojami anoniminti ir apibendrinti duomenys, gauti iš tokių programėlių. Nors šios programėlės yra akivaizdžiai naudingos valstybėms narėms, jos taip pat gali suteikti pridėtinės vertės Europos ligų prevencijos ir kontrolės centro (ECDC) darbui;

                  (16)

                  savidiagnostikos ir simptomų pasitikrinimo programėlės galėtų suteikti svarbios informacijos apie asmenų, kuriems pasireiškė COVID-19 būdingi simptomai, skaičių, suskirstytos pagal amžių ir savaites ir gautos aiškiai apibrėžtose vietovėse, kuriose tos programėlės plačiai naudojamos. Jei pavyktų, nacionalinės visuomenės sveikatos institucijos gali nuspręsti naudoti programėlių duomenis COVID-19 stebėti pirminės sveikatos priežiūros grandyje. Šie duomenys kas savaitę galėtų būti teikiami Europos ligų prevencijos ir kontrolės centrui kaip apibendrinti duomenys (pvz., į gripą panašių susirgimų (ILI) arba ūminės kvėpavimo takų infekcijos (ARI) atvejų skaičius per savaitę pagal amžiaus grupes visoje kontrolinių gydytojų tiriamoje gyventojų populiacijoje). Taip nacionalinės valdžios institucijos ir Europos ligų prevencijos ir kontrolės centras galėtų įvertinti prognozinę teigiamojo respiracinių simptomų testo vertę tam tikroje bendruomenėje ir turėtų informacijos apie viruso išplitimo lygį, grindžiamos programėlių duomenimis;

                  (17)

                  dėl išmaniųjų telefonų programėlių naudojimo pirmiau apibūdintoms funkcijoms gali nukentėti tam tikros pagrindinės teisės, pavyzdžiui, teisė į privatų ir šeimos gyvenimą. Kadangi bet koks šių teisių suvaržymas turėtų atitikti teisės aktus, valstybių narių įstatymai, kuriais būtų nustatyti arba leidžiami naudojimosi tam tikromis pagrindinėmis teisėmis apribojimai, turėtų atitikti bendruosius Sąjungos teisės principus, įtvirtintus Europos Sąjungos sutarties 6 straipsnyje, jų konstitucines tradicijas ir įsipareigojimus pagal tarptautinę teisę;

                  (18)

                  kad įvairių rūšių programėlės (ir susijusios infekcijų plitimo grandinių informacinės sistemos) būtų priimtinos ir atitiktų deklaruojamą epidemiologinės priežiūros tikslą, atsakingos nacionalinės sveikatos apsaugos institucijos turi suderinti ir koordinuotai įgyvendinti pagrindinę politiką, reikalavimus ir kontrolės priemones. Kelių valstybių narių, pradėjusių diegti sąlytį turėjusių asmenų atsekimo programėles, patirtis rodo, kad, siekiant didinti priimtinumą, rengiant ir įgyvendinant priemones naudingas integruotas valdymas, į kurį įsitrauktų ne tik sveikatos priežiūros, bet ir kitos institucijos (įskaitant duomenų apsaugos institucijas), taip pat privatusis sektorius, ekspertai, akademinė bendruomenė ir suinteresuotieji subjektai, pavyzdžiui, pacientų grupės. Kad programėlėmis būtų naudojamasi ir kad jos sulauktų pasisekimo, taip pat labai svarbu plačiai informuoti apie jas;

                  (19)

                  siekiant nustatyti netoliese esančius sąlytį turėjusių asmenų atsekimo programėlių naudotojus (labiausiai tikėtina, kad tai atsitiks asmenims keliaujant per nacionalines ir (arba) regionines sienas), turėtų būti numatytas programėlių sąveikumas. Infekcijų plitimo grandines stebinčios nacionalinės sveikatos priežiūros institucijos turėtų turėti galimybę sąveikia informacija apie naudotojus, kurių testo rezultatai teigiami, keistis su kitomis valstybėmis narėmis ar regionais, kad galėtų spręsti su tarpvalstybinio plitimo grandinėmis susijusius klausimus;

                  (20)

                  tam tikros įmonės, įskaitant telekomunikacijų paslaugų teikėjus ir dideles technologijų platformas, paskelbė arba valdžios institucijoms pateikė anonimintus ir apibendrintus buvimo vietos duomenis. Tokie duomenys reikalingi moksliniams tyrimams, kuriais siekiama kovoti su virusu, modeliuojant viruso plitimą ir ekonominius krizės padarinius. Visų pirma šie duomenys padės suprasti bei modeliuoti epidemijos erdvinę dinamiką ir įvertinti socialinių kontaktų ribojimo priemonių (kelionių apribojimų, nebūtinosios veiklos nutraukimo, visiško izoliavimo ir kt.) poveikį judumui. Tai labai svarbu, pirma, siekiant suvaldyti viruso poveikį ir įvertinti, kiek reikės asmeninių apsaugos priemonių ir intensyviosios terapijos skyrių, ir, antra, paremti išeities iš krizės strategiją duomenimis grindžiamais modeliais, kurie rodytų galimą socialinių kontaktų ribojimo priemonių sušvelninimo poveikį;

                  (21)

                  dabartinė krizė parodė, kad visuomenės sveikatos institucijoms ir mokslo tiriamosioms įstaigoms būtų naudinga geresnė prieiga prie svarbiausios informacijos viruso raidai analizuoti ir visuomenės sveikatos priemonių veiksmingumui įvertinti;

                  (22)

                  kai kurios valstybės narės ėmėsi priemonių prieigai prie reikiamų duomenų supaprastinti. Tačiau ES bendromis pastangomis kovoti su virusu trukdo tai, kad šiuo metu nėra bendros strategijos;

                  (23)

                  bendra Sąjungos strategija dėl COVID-19 krizės būtina ir dėl to, kad dėl priemonių, kurių imtasi tam tikrose šalyse, pavyzdžiui, geografinės vietos nustatymu grindžiamo asmenų sekimo, technologijų naudojimo asmens sveikatai kylančiam pavojui įvertinti ir neskelbtinų duomenų centralizavimo, kyla klausimų dėl kelių ES teisės sistemos užtikrinamų pagrindinių teisių ir laisvių, įskaitant teisę į privatumą ir teisę į asmens duomenų apsaugą. Bet kuriuo atveju pagal Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartiją naudojimosi joje įtvirtintomis pagrindinėmis teisėmis ir laisvėmis apribojimai turi būti pagrįsti ir proporcingi. Tokie apribojimai visų pirma turėtų būti laikini, t. y. griežtai apsiriboti tuo, kas būtina krizei įveikti, ir be tinkamo pagrindimo nebebūti taikomi pasibaigus krizei;

                  (24)

                  be to, Pasaulio sveikatos organizacija ir kitos organizacijos įspėjo apie pavojų, kad programėlės ir netikslūs duomenys gali lemti tai, kad dėl numanomo ryšio su liga bus stigmatizuojami asmenys, kuriems būdingos tam tikros savybės;

                  (25)

                  pagal duomenų kiekio mažinimo principą visuomenės sveikatos institucijos ir mokslo tiriamosios įstaigos turėtų tvarkyti asmens duomenis tik tada, kai tai tinkama, aktualu ir ne daugiau, nei būtina, ir juos tinkamai apsaugoti, pavyzdžiui, pseudoniminimo, agregavimo, šifravimo ir decentralizavimo priemonėmis;

                  (26)

                  duomenų prieinamumui, autentiškumui, vientisumui ir konfidencialumui užtikrinti būtinos veiksmingos kibernetinio saugumo ir duomenų saugumo priemonės;

                  (27)

                  siekiant užtikrinti, kad asmens duomenys būtų tvarkomi teisėtai ir nebūtų pažeidžiamos susijusių asmenų teisės, labai svarbu konsultuotis su duomenų apsaugos institucijomis pagal Sąjungos teisės aktuose dėl asmens duomenų apsaugos nustatytus reikalavimus;

                  (28)

                  pagal Direktyvos 2011/24/ES 14 straipsnį Sąjunga remia valstybių narių bendradarbiavimą ir keitimąsi informacija už e. sveikatą atsakingas nacionalines institucijas, kurias paskyrė valstybės narės, vienijančiame savanoriškame tinkle (E. sveikatos tinklas) ir tam sudaro palankias sąlygas. Vienas iš tinklo tikslų – siekti užtikrinti Europos e. sveikatos sistemų bei paslaugų ir sąveikių programėlių tvarią ekonominę ir socialinę naudą, kad būtų užtikrintas aukštas patikimumo ir saugumo lygis, gerinamas priežiūros tęstinumas ir užtikrinta galimybė naudotis saugiomis ir aukštos kokybės sveikatos priežiūros paslaugomis. E. sveikatos tinklo sukūrimo, valdymo ir skaidraus veikimo taisyklės nustatytos Komisijos įgyvendinimo sprendime (ES) 2019/1765 (9). Dėl savo sudėties ir kompetencijos srities E. sveikatos tinklas turėtų būti pagrindinis forumas, kuriame vyktų diskusijos apie visuomenės sveikatos institucijų ir mokslo tiriamųjų įstaigų duomenų poreikius ir taip pat dalyvautų nacionalinių ryšių reguliavimo tarnybų, už skaitmenines technologijas atsakingų ministerijų ir duomenų apsaugos institucijų pareigūnai;

                  (29)

                  E. sveikatos tinklas ir Komisija turėtų glaudžiai bendradarbiauti ir su kitomis įstaigomis ir tinklais, kurie gali prisidėti prie šios rekomendacijos įgyvendinimo, įskaitant Sveikatos saugumo komitetą, Užkrečiamųjų ligų epidemiologinės priežiūros tinklą, Europos ligų prevencijos ir kontrolės centrą, Europos duomenų apsaugos valdybą, Europos elektroninių ryšių reguliuotojų instituciją ir Bendradarbiavimo tinklų ir informacinių sistemų srityje grupę;

                  (30)

                  siekiant užsitikrinti visuomenės pasitikėjimą kovojant su COVID-19 krize, itin svarbus skaidrumas ir aiški bei reguliari komunikacija, taip pat labiausiai nukentėjusių asmenų ir bendruomenių įsitraukimas;

                  (31)

                  atsižvelgiant į tai, kad dėl COVID-19 krizės susidariusi padėtis įvairiose valstybėse narėse sparčiai keičiasi, labai svarbu, kad kol krizė tęsis, valstybės narės greitai ir reguliariai teiktų informaciją ir Komisija peržiūrėtų šioje rekomendacijoje išdėstytą požiūrį;

                  (32)

                  prireikus ši rekomendacija turėtų būti papildyta papildomomis Komisijos gairėmis, kuriose, be kitų klausimų, būtų aptariamas perspėjimo ir prevencijos mobiliųjų programėlių naudojimo poveikis duomenų apsaugai ir privatumui,

            PRIĖMĖ ŠIĄ REKOMENDACIJĄ:

         REKOMENDACIJOS TIKSLAS

                  (1)

                  Šia rekomendacija nustatomas bendros skaitmeninių priemonių naudojimo kovai su krize strategijos, vadinamos priemonių rinkiniu, rengimo procesas. Priemonių rinkinį sudarys praktinės veiksmingo technologijų ir duomenų naudojimo priemonės, kuriomis koncentruojamasi į dvi sritis:

                              (1)

                              bendrą europinę mobiliųjų programėlių naudojimo strategiją, koordinuojamą Sąjungos lygmeniu, siekiant įgalinti piliečius imtis veiksmingų ir tikslingesnių socialinių kontaktų ribojimo priemonių ir perspėti, užkirsti kelią ir išaiškinti sąlytį turėjusius asmenis, kad būtų galima sumažinti COVID-19 ligos plitimą. Tai apims šių programėlių veiksmingumo, sąveikumo bei tarpvalstybinio poveikio, taip pat saugumo, privatumo ir duomenų apsaugos užtikrinimo jas naudojant metodišką stebėseną ir bendrą vertinimą;

                              (2)

                              bendrą anonimintų ir apibendrintų duomenų apie gyventojų judumą naudojimo sistemą, siekiant i) modeliuoti ir numatyti ligos raidą, ii) stebėti valstybių narių valdžios institucijų priimtų sprendimų dėl socialinių kontaktų ribojimo ir izoliavimo priemonių veiksmingumą ir iii) parengti suderintą išeities iš COVID-19 krizės strategiją.

                  2)

                  Valstybės narės turėtų imtis šių veiksmų skubiai ir glaudžiai koordinuodamos veiksmus su kitomis valstybėmis narėmis, Komisija ir kitais susijusiais suinteresuotaisiais subjektais, nedarant poveikio valstybių narių kompetencijai visuomenės sveikatos srityje. Jos turėtų užtikrinti, kad visų veiksmų būtų imamasi laikantis Sąjungos teisės, visų pirma teisės aktų dėl medicinos priemonių ir paisant teisės į privatumą ir asmens duomenų apsaugą, taip pat kitų Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijoje įtvirtintų teisių ir laisvių. Priemonių rinkinį papildys Komisijos gairės, įskaitant gaires dėl mobiliųjų įspėjimo ir prevencijos programėlių naudojimo poveikio duomenų apsaugai ir privatumui.

         APIBRĖŽTYS

                  (3)

                  Šioje rekomendacijoje vartojamų terminų apibrėžtys:

                              (a)

                              mobiliosios programėlės – išmaniuosiuose įrenginiuose, visų pirma išmaniuosiuose telefonuose, veikiančios taikomosios programos, kurios paprastai yra suprojektuotos įvairiai ir tikslingai sąveikai su interneto ištekliais užtikrinti, kuriomis apdorojami daugelio bet kuriame išmaniajame įrenginyje esančių jutiklių surinkti artumo duomenys ir kita kontekstinė informacija ir kurios per daugelį tinklo sąsajų gali keistis informacija su kitais prie tinklo prijungtais įrenginiais;

                              (b)

                              E. sveikatos tinklas – remiantis Direktyvos 2011/24/ES 14 straipsniu įsteigtas tinklas, kurio užduotys nustatytos Įgyvendinimo sprendimu (ES) 2019/1765;

                              (c)

                              Sveikatos saugumo komitetas – iš valstybių narių atstovų sudarytas organas, įsteigtas pagal Sprendimo Nr. 1082/2013/ES 17 straipsnį;

                              (d)

                              Epidemiologinės priežiūros tinklas – pagal Sprendimo Nr. 1082/2013/ES 6 straipsnį sukurtas užkrečiamųjų ligų ir susijusių specifinių sveikatos problemų epidemiologinės priežiūros tinklas, kurio veiklą vykdo ir koordinuoja Europos ligų prevencijos ir kontrolės centras ir kuriame nuolat ryšius palaiko Komisija, Europos ligų prevencijos ir kontrolės centras ir už nacionalinę epidemiologinę priežiūrą atsakingos kompetentingos institucijos.

         TECHNOLOGIJŲ IR DUOMENŲ NAUDOJIMO PRIEMONIŲ RINKINIO RENGIMO PROCESAS

                  (4)

                  Šis procesas turėtų padėti valstybėms narėms ir Komisijai skubiai parengti ir priimti praktinių priemonių rinkinį, apimantį europinę COVID-19 mobiliųjų programėlių ir judumo duomenų naudojimo viruso raidai modeliuoti ir prognozuoti strategiją.

                  (5)

                  Siekdamos sukurti priemonių rinkinį valstybės narės, turinčios savo atstovus E. sveikatos tinkle, turėtų nedelsdamos susitikti ir po to dažnai rengti susitikimus su Komisijos ir Europos ligų prevencijos ir kontrolės centro atstovais. Jos turėtų dalytis nuomonėmis apie tai, kaip geriausia naudoti įvairių šaltinių duomenis siekiant įveikti COVID-19 krizę ir kartu užtikrinti didelį pasitikėjimą ir saugumą taip, kad tai būtų suderinama su Sąjungos teise, visų pirma su asmens duomenų ir privatumo apsaugos srities nuostatomis, taip pat keistis geriausios praktikos pavyzdžiais ir ieškoti bendrų veiklos modelių šioje srityje.

                  (6)

                  E. sveikatos tinklas turėtų nedelsdamas surengti susitikimą, skirtą šiai rekomendacijai įgyvendinti.

                  (7)

                  Valstybės narės, turinčios savo atstovus E. sveikatos tinkle, įgyvendindamos šią rekomendaciją turėtų atitinkamai informuoti Sveikatos saugumo komitetą, Europos elektroninių ryšių reguliuotojų instituciją (BEREC), TIS bendradarbiavimo grupę ir atitinkamas Komisijos agentūras, įskaitant ENISA ir Europolą, taip pat Tarybos darbo grupes, ir prašyti jų indėlio.

                  (8)

                  Į šį procesą taip reikėtų aktyviai įtraukti Europos duomenų apsaugos valdybą ir Europos duomenų apsaugos priežiūros pareigūną siekiant užtikrinti, kad į priemonių rinkinį būtų integruoti duomenų apsaugos ir integruotosios privatumo apsaugos principai.

                  (9)

                  Valstybių narių valdžios institucijos ir Komisija turėtų užtikrinti, kad visuomenė būtų reguliariai, aiškiai ir išsamiai informuojama apie veiksmus, kurių imtasi pagal šią rekomendaciją, ir suteikti visuomenei galimybių sąveikauti ir dalyvauti diskusijose.

                  (10)

                  Itin svarbu, kad viso proceso metu būti gerbiamos visos pagrindinės teisės, visų pirma teisė į privatumą ir duomenų apsaugą, ir užkertamas kelias sekimui ir stigmatizavimui. Todėl šiais konkrečiais aspektais priemonių rinkiniu turėtų būti:

                              (1)

                              asmens duomenų tvarkymas griežtai apribotas kovos su COVID-19 krize tikslais ir užtikrinama, kad asmens duomenys nebūtų naudojami jokiais kitais, pavyzdžiui, teisėsaugos ar komerciniais, tikslais;

                              (2)

                              užtikrinama, kad būtų reguliariai peržiūrima, ar tebėra poreikis tvarkyti asmens duomenis siekiant kovoti su COVID-19 krize, ir nustatytos atitinkamos laikino galiojimo sąlygos, siekiant užtikrinti, kad duomenų tvarkymas neviršytų to, kas tikrai būtina tiems tikslams pasiekti;

                              (3)

                              numatytos priemonės, kuriomis užtikrinama, kad, kai duomenų tvarkyti nebėra griežtai būtina, duomenų tvarkymas būtų faktiškai nutrauktas ir atitinkami asmens duomenys būtų negrįžtamai sunaikinti, išskyrus atvejus, kai, etikos tarybų ir duomenų apsaugos institucijų nuomone, jų mokslinė vertė siekiant viešojo intereso yra didesnė už poveikį atitinkamoms teisėms, tačiau tokiu atveju turi būti taikomos tinkamos apsaugos priemonės.

                  11)

                  Priemonių rinkinys turėtų būti kuriamas palaipsniui, diskutuojant su visais suinteresuotaisiais subjektais, stebint padėtį, atsižvelgiantį į geriausią praktiką ir į problemas, susijusias su duomenų, kurie būtini ir prieinami visuomenės sveikatos institucijoms ir visuomenės sveikatos mokslinių tyrimų institucijoms kovojant su COVID-19 pandemija, šaltiniais ir rūšimis, bei į tų problemų sprendimus.

                  (12)

                  Priemonių rinkiniu turėtų būti dalijamasi su Europos Sąjungos tarptautiniais partneriais, kad būtų keičiamasi geriausia praktika ir padedama kovoti su viruso plitimu visame pasaulyje.

         EUROPINĖ COVID-19 MOBILIŲJŲ PROGRAMĖLIŲ STRATEGIJA

                  (13)

                  Pirmas priemonių rinkinio prioritetas turėtų būti europinė COVID-19 mobiliųjų programėlių strategija, kurią iki 2020 m. balandžio 15 d. turi parengti valstybės narės kartu su Komisija, konsultuodamosi su Europos duomenų apsaugos valdyba. Šiame procese taip pat dalyvaus Europos duomenų apsaugos valdyba ir Europos duomenų apsaugos priežiūros pareigūnas. Ši strategija turėtų apimti:

                              (1)

                              specifikacijas, skirtas užtikrinti judumo informacijos, įspėjimo ir sekimo taikomųjų programėlių, skirtų kovai su COVID-19, naudingumui medicininiu ir techniniu požiūriu;

                              (2)

                              priemones, kuriomis užkertamas kelias su Sąjungos teise nesuderinamų programėlių plitimui, palaikomi prieinamumo neįgaliesiems ir sąveikumo reikalavimai, skatinama ieškoti bendrų sprendimų, neatmetant galimybės sukurti europinio masto programėlę;

                              (3)

                              valdymo mechanizmus, kuriuos naudotų visuomenės sveikatos institucijos, ir bendradarbiavimą su Europos ligų prevencijos ir kontrolės centru;

                              (4)

                              gerosios patirties ir mechanizmų, kaip geriausia keistis informacija apie taikomųjų programėlių veikimą, nustatymą;

                              (5)

                              dalijimąsi duomenimis su atitinkamomis epidemiologijos srities viešosiomis įstaigomis ir visuomenės sveikatos mokslinių tyrimų institucijomis, įskaitant apibendrintų duomenų teikimą Europos ligų prevencijos ir kontrolės centrui.

                  (14)

                  Valstybių narių valdžios institucijos, turinčios savo atstovus E. sveikatos tinkle, turėtų nustatyti keitimosi informacija ir programėlių sąveikumo užtikrinimo procesą tarpvalstybiniais atvejais.

         PRIVATUMO IR DUOMENŲ APSAUGOS ASPEKTAI NAUDOJANTIS MOBILIOSIOMIS PROGRAMĖLĖMIS

                  (15)

                  Rengiant priemonių rinkinį turėtų būti vadovaujamasi privatumo ir duomenų apsaugos principais.

                  (16)

                  Naudojantis COVID-19 mobiliosiomis įspėjimo ir prevencijos programėlėmis visų pirma turėtų būti laikomasi šių principų:

                              (1)

                              būtinos apsaugos priemonės, kuriomis užtikrinamas pagrindinių teisių paisymas ir užkertamas kelias stigmatizavimui, visų pirma taikytinos asmens duomenų apsaugos ir ryšių konfidencialumo taisyklės;

                              (2)

                              teikiama pirmenybė mažiausiai intervencinėms, bet veiksmingoms priemonėms, įskaitant artumo duomenų naudojimą ir vengimą tvarkyti duomenis apie asmenų buvimo vietą ar judėjimą, taip pat, kai įmanoma, naudotini anoniminti ir apibendrinti duomenys;

                              (3)

                              turi būti nustatyti techniniai reikalavimai dėl atitinkamų technologijų (pvz., mažai energijos naudojanti „Bluetooth“ technologija), skirtų nustatyti įrenginių artumui, šifravimui, duomenų saugumui, duomenų saugojimui mobiliajame prietaise, galimai sveikatos priežiūros institucijų prieigai ir duomenų saugojimui;

                              (4)

                              turi būti nustatyti veiksmingi kibernetinio saugumo reikalavimai siekiant užtikrinti duomenų prieinamumą, autentiškumą, vientisumą ir konfidencialumą;

                              (5)

                              turi būti numatyta priemonių, kurių imtasi, galiojimo pabaiga ir šiomis priemonėmis gautų asmens duomenų ištrynimas vėliausiai tuomet, kai paskelbiama, kad pandemija yra kontroliuojama;

                              (6)

                              artumo duomenų įkėlimas infekcijos patvirtinimo atveju ir atitinkami asmenų, kurie turėjo glaudų sąlytį su užsikrėtusiu asmeniu, įspėjimo būdai išlaikant užsikrėtusiojo anonimiškumą; taip pat

                              (7)

                              turi būti patvirtinti privatumo nuostačiams taikomi skaidrumo reikalavimai, siekiant užtikrinti pasitikėjimą taikomosiomis programėlėmis.

                  (17)

                  Komisija paskelbs gaires, kuriose bus išsamiau išdėstyti privatumo ir duomenų apsaugos principai, atsižvelgiant į praktinius priemonių rinkinio rengimo ir įgyvendinimo aspektus.

         JUDUMO DUOMENŲ NAUDOJIMAS PRIEMONĖMS IR IŠEITIES IŠ KRIZĖS STRATEGIJAI PAGRĮSTI

                  (18)

                  Antrasis priemonių rinkinio prioritetas turėtų būti bendra strategija, kaip turi būti naudojamasi anonimintais ir apibendrintais judumo duomenimis, kurių reikia:

                              (1)

                              modeliavimui siekiant nustatyti ir prognozuoti ligos plitimą bei poveikį valstybių narių sveikatos priežiūros sistemoms, pavyzdžiui, susijusį su ligoninių intensyviosios terapijos skyriais, asmeninėmis apsaugos priemonėmis ir kt.; taip pat

                              (2)

                              optimizuoti COVID-19 viruso plitimo sustabdymo priemonių ir jo poveikio mažinimo priemonių, kaip antai izoliavimo (ir izoliavimo nutraukimo), efektyvumą ir gauti bei naudoti tuos duomenis.

                  19)

                  Kurdamos šią strategiją valstybės narės (turinčios savo atstovus E. sveikatos tinkle, kuris koordinuos veiksmus su Sveikatos saugumo komitetu, Epidemiologinės priežiūros tinklu, ir Europos ligų prevencijos ir kontrolės centru ir prireikus su ENISA) turėtų keistis geriausia judumo duomenų naudojimo patirtimi, dalytis viruso plitimo modeliavimo rezultatais ir prognozėmis ir juos tarpusavyje lyginti, taip pat stebėti viruso plitimo ribojimo priemonių poveikį.

                  20)

                  Šio darbo rezultatas turėtų apimti:

                              (1)

                              tinkamą anonimintų ir apibendrintų judumo duomenų naudojimą viruso plitimui ir krizės ekonominiam poveikiui modeliuoti;

                              (2)

                              patarimus valdžios institucijoms dėl kreipimosi į duomenų teikėjus, kad jie pateiktų duomenų anoniminimo metodiką, ir dėl taikytos metodikos patikimumo patikrinimo;

                              (3)

                              apsaugos priemones, kurios turi būti įdiegtos siekiant užkirsti kelią duomenų išanoniminimui ir asmenų reidentifikavimui, įskaitant tinkamo duomenų ir IT saugumo lygio garantijas, taip pat reidentifikavimo rizikos (kai anoniminti duomenys sugretinami su kitais duomenimis) įvertinimą;

                              (4)

                              skubų ir negrįžtamą visų atsitiktinai tvarkytų duomenų, pagal kuriuos galima identifikuoti asmenis, ištrynimą ir pranešimą duomenų teikėjams ir kompetentingoms institucijoms apie atsitiktinai tvarkytus ir ištrintus duomenis;

                              (5)

                              duomenų ištrynimą paprastai po 90 dienų arba bet kuriuo atveju ne vėliau, nei paskelbiama, kad pandemija yra kontroliuojama; taip pat

                              (6)

                              duomenų tvarkymo apribojimą tik pirmiau nurodytais tikslais ir duomenų neteikimą jokiai trečiajai šaliai.

         ATASKAITOS IR PERŽIŪRA

                  21)

                  Europinė COVID-19 mobiliųjų programėlių strategija bus paskelbta balandžio 15 d. ir ji bus papildyta Komisijos gairėmis dėl privatumo ir duomenų apsaugos.

                  22)

                  Iki 2020 m. gegužės 31 d. valstybės narės turėtų pateikti Komisijai veiksmų, kurių imtasi pagal šią rekomendaciją, ataskaitą. Tokios ataskaitos turėtų būti reguliariai teikiamos tol, kol tęsis COVID-19 krizė.

                  23)

                  Nuo 2020 m. balandžio 8 d. valstybės narės užtikrina, kad šioje rekomendacijoje aptariamose srityse taikomos priemonės būtų prieinamos kitoms valstybėms narėms ir Komisijai tarpusavio vertinimo tikslais. Per vieną savaitę valstybės narės ir Komisija gali pateikti pastabų dėl šių priemonių. Atitinkama valstybė narė turėtų kiek įmanydama atsižvelgti į tokias pastabas.

                  24)

                  Nuo 2020 m. birželio mėn. Komisija, remdamasi šiomis valstybių narių ataskaitomis, įvertins padarytą pažangą ir šios rekomendacijos poveikį. Komisija gali valstybėms narėms pateikti papildomų rekomendacijų, be kita ko, dėl šioje rekomendacijoje aptariamose srityse taikytinų priemonių taikymo laiko.

         Priimta Briuselyje 2020 m. balandžio 8 d.

               Komisijos vardu

            Thierry BRETON

               Komisijos narys

         (1)  2013 m. spalio 22 d. Europos Parlamento ir Tarybos sprendimas Nr. 1082/2013/ES dėl didelių tarpvalstybinio pobūdžio grėsmių sveikatai, kuriuo panaikinamas Sprendimas Nr. 2119/98/EB (OL L 293, 2013 11 5, p. 1).

         (2)  2011 m. kovo 9 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2011/24/ES dėl pacientų teisių į tarpvalstybines sveikatos priežiūros paslaugas įgyvendinimo (OL L 88, 2011 4 4, p. 45).

         (3)  2016 m. balandžio 27 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) 2016/679 dėl fizinių asmenų apsaugos tvarkant asmens duomenis ir dėl laisvo tokių duomenų judėjimo ir kuriuo panaikinama Direktyva 95/46/EB (Bendrasis duomenų apsaugos reglamentas) (OL L 119, 2016 5 4, p. 1).

         (4)  2018 m. spalio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) 2018/1725 dėl fizinių asmenų apsaugos Sąjungos institucijoms, organams, tarnyboms ir agentūroms tvarkant asmens duomenis ir dėl laisvo tokių duomenų judėjimo, kuriuo panaikinamas Reglamentas (EB) Nr. 45/2001 ir Sprendimas Nr. 1247/2002/EB (OL L 295, 2018 11 21, p. 39).

         (5)  2002 m. liepos 12 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2002/58/EB dėl asmens duomenų tvarkymo ir privatumo apsaugos elektroninių ryšių sektoriuje (Direktyva dėl privatumo ir elektroninių ryšių) (OL L 201, 2002 7 31, p. 37).

         (6)  Komisijos komunikatas Europos Parlamentui, Tarybai, Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komitetui ir Regionų komitetui „Europos duomenų strategija“ (COM(2020) 66 final).

         (7)  2017 m. balandžio 5 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) 2017/745 dėl medicinos priemonių, kuriuo iš dalies keičiama Direktyva 2001/83/EB, Reglamentas (EB) Nr. 178/2002 ir Reglamentas (EB) Nr. 1223/2009, ir kuriuo panaikinamos Tarybos direktyvos 90/385/EEB ir 93/42/EEB (OL L 117, 2017 5 5, p. 1).

         (8)  1993 m. birželio 14 d. Tarybos direktyva 93/42/EEB dėl medicinos prietaisų (OL L 169, 1993 7 12, p. 1).

         (9)  2019 m. spalio 22 d. Komisijos įgyvendinimo sprendimas (ES) 2019/1765, kuriuo nustatomos už e. sveikatą atsakingų nacionalinių institucijų tinklo sukūrimo, valdymo ir veikimo taisyklės ir panaikinamas Įgyvendinimo sprendimas 2011/890/ES (OL L 270, 2019 10 24, p. 83).


title: Tarybos rekomendacija (ES) 2020/1186 2020 m. rugpjūčio 7 d. kuria iš dalies keičiama Tarybos rekomendacija (ES) 2020/912 dėl laikino nebūtinų kelionių į ES apribojimo ir galimo tokio apribojimo panaikinimo

text:
                  2020 8 11

                  LT

                  Europos Sąjungos oficialusis leidinys

                  L 261/83

         TARYBOS REKOMENDACIJA (ES) 2020/1186
         2020 m. rugpjūčio 7 d.
         kuria iš dalies keičiama Tarybos rekomendacija (ES) 2020/912 dėl laikino nebūtinų kelionių į ES apribojimo ir galimo tokio apribojimo panaikinimo
         EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
         atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 77 straipsnio 2 dalies b ir e punktus ir 292 straipsnio pirmą ir antrą sakinius,
         kadangi:

                     (1)

                     2020 m. birželio 30 d. Taryba priėmė Rekomendaciją dėl laikino nebūtinų kelionių į ES apribojimo ir galimo tokio apribojimo panaikinimo (1) (toliau – Tarybos rekomendacija). 2020 m. liepos 16 d. Taryba priėmė 2020 m. liepos 16 d. Rekomendaciją (ES) 2020/1052, kuria iš dalies keičiama Tarybos rekomendacija (ES) 2020/912 dėl laikino nebūtinų kelionių į ES apribojimo ir galimo tokio apribojimo panaikinimo (2); 2020 m. liepos 30 d. Taryba priėmė 2020 m. liepos 30 d. Rekomendaciją (ES) 2020/1144, kuria iš dalies keičiama Tarybos rekomendacija (ES) 2020/912 dėl laikino nebūtinų kelionių į ES apribojimo ir galimo tokio apribojimo panaikinimo (3);

                     (2)

                     Tarybos rekomendacijoje nustatyta, kad valstybės narės turėtų koordinuotai nuo 2020 m. liepos 1 d. laipsniškai panaikinti laikiną nebūtinų kelionių į ES apribojimą tos Tarybos rekomendacijos I priede išvardytų trečiųjų šalių gyventojų atžvilgiu. Taryba, glaudžiai konsultuodamasi su Komisija ir atitinkamomis ES agentūromis bei tarnybomis, kas dvi savaites turėtų peržiūrėti ir atitinkamais atvejais atnaujinti I priede nurodytų trečiųjų šalių sąrašą remdamasi bendru įvertinimu, grindžiamu Tarybos rekomendacijoje nurodyta metodika, kriterijais ir informacija;

                     (3)

                     nuo to laiko Taryboje vyko diskusijos, glaudžiai konsultuojantis su Komisija ir atitinkamomis ES agentūromis bei tarnybomis, dėl Tarybos rekomendacijos I priede pateikto trečiųjų šalių sąrašo peržiūros, taikant Tarybos rekomendacijoje nustatytus kriterijus bei metodiką. Atsižvelgiant į šių diskusijų rezultatus, turėtų būti iš dalies pakeistas I priede pateiktas trečiųjų šalių sąrašas. Visų pirma iš sąrašo turėtų būti išbrauktas Marokas;

                     (4)

                     sienų kontrole yra suinteresuota ne tik valstybė narė, prie kurios išorės sienų ji vykdoma, bet ir visos valstybės narės, kurios panaikino vidaus sienų kontrolę. Todėl valstybės narės turėtų užtikrinti, kad priemonės, kurių imtasi prie išorės sienų, būtų koordinuojamos siekiant užtikrinti tinkamą Šengeno erdvės veikimą. Tuo tikslu valstybės narės turėtų koordinuotai nuo 2020 m. rugpjūčio 8 d. toliau naikinti laikiną nebūtinų kelionių į ES apribojimą Tarybos rekomendacijos, kuri iš dalies keičiama šia rekomendacija, I priede išvardytų trečiųjų šalių gyventojų atžvilgiu;

                     (5)

                     pagal prie Europos Sąjungos sutarties ir SESV pridėto Protokolo Nr. 22 dėl Danijos pozicijos 1 ir 2 straipsnius Danija nedalyvauja priimant šią rekomendaciją ir ji nėra jai privaloma ar taikoma. Kadangi ši rekomendacija grindžiama Šengeno acquis, remdamasi minėto Protokolo 4 straipsniu, per šešis mėnesius po to, kai Taryba nusprendžia dėl šios rekomendacijos, Danija turi nuspręsti, ar jį ją įgyvendins;

                     (6)

                     šia rekomendacija plėtojamos Šengeno acquis nuostatos, kurias įgyvendinant Airija nedalyvauja pagal Tarybos sprendimą 2002/192/EB (4). Todėl Airija nedalyvauja priimant šią rekomendaciją ir ji nėra jai privaloma ar taikoma;

                     (7)

                     Islandijos ir Norvegijos atžvilgiu šia rekomendacija plėtojamos Šengeno acquis nuostatos, kaip apibrėžta Europos Sąjungos Tarybos ir Islandijos Respublikos bei Norvegijos Karalystės susitarime dėl pastarųjų asociacijos įgyvendinant, taikant ir plėtojant Šengeno acquis, kurios patenka į Tarybos sprendimo 1999/437/EB (5) 1 straipsnio A punkte nurodytą sritį;

                     (8)

                     Šveicarijos atžvilgiu šia rekomendacija plėtojamos Šengeno acquis nuostatos, kaip apibrėžta Europos Sąjungos, Europos bendrijos ir Šveicarijos Konfederacijos susitarime dėl Šveicarijos Konfederacijos asociacijos įgyvendinant, taikant ir plėtojant Šengeno acquis, kurios patenka į Tarybos sprendimo 1999/437/EB (6) 1 straipsnio A punkte nurodytą sritį, minėtą sprendimą taikant kartu su Tarybos sprendimo 2008/146/EB (7) 3 straipsniu;

                     (9)

                     Lichtenšteino atžvilgiu šia rekomendacija plėtojamos Šengeno acquis nuostatos, kaip apibrėžta Europos Sąjungos, Europos bendrijos, Šveicarijos Konfederacijos ir Lichtenšteino Kunigaikštystės protokole dėl Lichtenšteino Kunigaikštystės prisijungimo prie Europos Sąjungos, Europos bendrijos ir Šveicarijos Konfederacijos susitarimo dėl Šveicarijos Konfederacijos asociacijos įgyvendinant, taikant ir plėtojant Šengeno acquis, kurios patenka į Sprendimo 1999/437/EB (8) 1 straipsnio A punkte nurodytą sritį, minėtą sprendimą taikant kartu su Tarybos sprendimo 2011/350/ES (9) 3 straipsniu,

               PRIĖMĖ ŠIĄ REKOMENDACIJĄ:
         Tarybos rekomendacija (ES) 2020/912 dėl laikino nebūtinų kelionių į ES apribojimo ir galimo tokio apribojimo panaikinimo su pakeitimais, padarytais Rekomendacija (ES) 2020/1052 ir Rekomendacija (ES) 2020/1144, iš dalies keičiama taip:

                     1)

                     Tarybos rekomendacijos 1 punkto pirma pastraipa pakeičiama taip:

                                 „1.

                                 Nuo 2020 m. rugpjūčio 8 d. valstybės narės turėtų koordinuotai laipsniškai panaikinti laikiną nebūtinų kelionių į ES apribojimą I priede išvardytų trečiųjų šalių gyventojų atžvilgiu.“;

                     2)

                     rekomendacijos I priedas pakeičiamas taip:

                           „I PRIEDAS
                           Trečiosios šalys, kurių gyventojams laikinas išorės sienų kirtimo apribojimas nebūtinų kelionių į ES tikslais turėtų būti netaikomas

                                       1.

                                       AUSTRALIJA

                                       2.

                                       KANADA

                                       3.

                                       GRUZIJA

                                       4.

                                       JAPONIJA

                                       5.

                                       NAUJOJI ZELANDIJA

                                       6.

                                       RUANDA

                                       7.

                                       PIETŲ KORĖJA

                                       8.

                                       TAILANDAS

                                       9.

                                       TUNISAS

                                       10.

                                       URUGVAJUS

                                       11.

                                       KINIJA (*1)

                        (*1)  Su sąlyga, kad patvirtinamas abipusiškumo principas."

            Priimta Briuselyje 2020 m. rugpjūčio 7 d.

                  Tarybos vardu

                  Pirmininkas

               M. ROTH

            (1)  OL L 208 I, 2020 7 1, p. 1.

            (2)  OL L 230, 2020 7 17, p. 26.

            (3)  OL L 248, 2020 7 31, p. 26.

            (4)  2002 m. vasario 28 d. Tarybos sprendimas 2002/192/EB dėl Airijos prašymo dalyvauti įgyvendinant kai kurias Šengeno acquis nuostatas (OL L 64, 2002 3 7, p. 20).

            (5)  OL L 176, 1999 7 10, p. 36.

            (6)  OL L 53, 2008 2 27, p. 52.

            (7)  2008 m. sausio 28 d. Tarybos sprendimas 2008/146/EB dėl Europos Sąjungos, Europos bendrijos ir Šveicarijos Konfederacijos susitarimo dėl Šveicarijos Konfederacijos asociacijos įgyvendinant, taikant ir plėtojant Šengeno acquis sudarymo Europos bendrijos vardu (OL L 53, 2008 2 27, p. 1).

            (8)  OL L 160, 2011 6 18, p. 21.

            (9)  2011 m. kovo 7 d. Tarybos sprendimas 2011/350/ES dėl Europos Sąjungos, Europos bendrijos, Šveicarijos Konfederacijos ir Lichtenšteino Kunigaikštystės protokolo dėl Lichtenšteino Kunigaikštystės prisijungimo prie Europos Sąjungos, Europos bendrijos ir Šveicarijos Konfederacijos susitarimo dėl Šveicarijos Konfederacijos asociacijos įgyvendinant, taikant ir plėtojant Šengeno acquis sudarymo Europos Sąjungos vardu, kiek tai susiję su patikrinimų prie vidaus sienų panaikinimu ir asmenų judėjimu (OL L 160, 2011 6 18, p. 19).