               EUROPOS KOMISIJA
            Briuselis, 2016 05 18
            COM(2016) 347 final
            Rekomendacija
            TARYBOS REKOMENDACIJA
            dėl 2016 m. Švedijos nacionalinės reformų programossu Tarybos nuomone dėl 2016 m. Švedijos konvergencijos programos

               Rekomendacija

               TARYBOS REKOMENDACIJA

               dėl 2016 m. Švedijos nacionalinės reformų programos

                  su Tarybos nuomone dėl 2016 m. Švedijos konvergencijos programos

               EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,

               atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 121 straipsnio 2 dalį ir 148 straipsnio 4 dalį,

               atsižvelgdama į 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei koordinavimo
                  1
               , ypač į jo 9 straipsnio 2 dalį,

               atsižvelgdama į 2011 m. lapkričio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 1176/2011 dėl makroekonominių disbalansų prevencijos ir naikinimo
                  2
               , ypač į jo 6 straipsnio 1 dalį,

               atsižvelgdama į Europos Komisijos rekomendaciją
                  3
               ,

               atsižvelgdama į Europos Parlamento rezoliucijas
                  4
               ,

               atsižvelgdama į Europos Vadovų Tarybos išvadas,

               atsižvelgdama į Užimtumo komiteto nuomonę,

               atsižvelgdama į Ekonomikos ir finansų komiteto nuomonę,

               atsižvelgdama į Socialinės apsaugos komiteto nuomonę,

               atsižvelgdama į Ekonominės politikos komiteto nuomonę,

               kadangi:

               (1)2015 m. lapkričio 26 d. Komisija priėmė metinę augimo apžvalgą, kuria pradedamas 2016 m. Europos ekonominės politikos koordinavimo semestras. 2016 m. kovo 17–18 d. Europos Vadovų Taryba patvirtino metinėje augimo apžvalgoje nustatytus prioritetus. 2015 m. lapkričio 26 d. Komisija pagal Reglamentą (ES) Nr. 1176/2011 priėmė Įspėjimo mechanizmo ataskaitą, kurioje Švedija nurodyta kaip viena iš valstybių narių, dėl kurių reikės parengti nuodugnią apžvalgą;

               (2)2016 m. Švedijos ataskaita
                  5
                paskelbta 2016 m. vasario 26 d. Ataskaitoje įvertinta Švedijos pažanga, padaryta įgyvendinant 2015 m. liepos 14 d. Tarybos priimtas šaliai skirtas rekomendacijas ir siekiant nacionalinių tikslų pagal strategiją „Europa 2020“. Į ją įtraukta ir nuodugni apžvalga pagal Reglamento (ES) Nr. 1176/2011 5 straipsnį. 2016 m. kovo 8 d. Komisija pateikė nuodugnios apžvalgos rezultatus
                  6
               . Komisijos analizė leidžia daryti išvadą, kad Švedijoje yra susidaręs makroekonominis disbalansas. Visų pirma didelė ir vis didėjanti namų ūkių skola, susijusi su didelėmis ir vis didėjančiomis būsto kainomis, atsižvelgiant į teigiamus kredito srautus, kelia riziką, kad įvyks nevaldomas koregavimas, turėsiantis poveikio realiajai ekonomikai ir bankų sektoriui. Imtasi makroprudencinės politikos priemonių, tačiau jų gali nepakakti. Tebėra politikos spragų sprendžiant su būstu susijusių mokesčių, hipotekos paskolų amortizacijos, būsto pasiūlos reguliavimo ir nuomos rinkos problemas;

               (3)2016 m. balandžio 28 d. Švedija pateikė 2016 m. nacionalinę reformų programą ir 2016 m. konvergencijos programą. Siekiant atsižvelgti į tarpusavio sąsajas, abi programos vertintos vienu metu;

               (4)į atitinkamas konkrečioms šalims skirtas rekomendacijas atsižvelgta sudarant 2014–2020 m. Europos struktūrinių ir investicijų fondų programas. Kaip numatyta Reglamento (ES) Nr. 1303/2013 23 straipsnyje, Komisija, jei tai būtina atitinkamų Tarybos rekomendacijų įgyvendinimui paremti, gali paprašyti valstybės narės peržiūrėti savo partnerystės sutartį ir susijusias programas bei pasiūlyti jų pakeitimų. Kaip naudotųsi šia nuostata, Komisija išsamiau nurodė Priemonių, kuriomis Europos struktūrinių ir investicijų fondų veiksmingumas siejamas su patikimu ekonomikos valdymu, taikymo gairėse
                  7
               ;

               (5)šiuo metu Švedijai taikoma Stabilumo ir augimo pakto prevencinė dalis. 2016 m. konvergencijos programoje Vyriausybė planuoja pasiekti 0,4 % nominalų balansą ir visu programos laikotarpiu toliau laikytis vidutinio laikotarpio biudžeto tikslo – 1 % BVP struktūrinio deficito. Konvergencijos programoje numatoma, kad valdžios sektoriaus skolos santykis su BVP sumažės iki 42,5 % 2016 m. ir toliau mažės iki 39,1 % 2019 m. Makroekonominis scenarijus, kuriuo grindžiamos šios biudžeto projekcijos, iki 2016 m. yra tikėtinas, o vėliau – atsargus. Remiantis Komisijos 2016 m. pavasario prognoze numatoma, kad struktūrinis balansas 2016 m. bus –0,5 %, o 2017 m. –0,9 % BVP, taigi, viršys vidutinio laikotarpio biudžeto tikslą. Galimi nuokrypiai ateityje būtų vertinami atsižvelgiant į reikalavimą išlaikyti vidutinio laikotarpio biudžeto tikslo lygio struktūrinį balansą. Remdamasi konvergencijos programos vertinimu ir atsižvelgdama į Komisijos 2016 m. pavasario prognozę, Taryba mano, kad Švedija turėtų laikytis Stabilumo ir augimo pakto nuostatų;

               (6)Švedijoje namų ūkių skolos lygis yra labai aukštas ir per pastaruosius dešimt metų augo tokiu tempu, kuris vienas sparčiausių ES. Remiantis Švedijos centrinio banko (Riksbank) įverčiais, namų ūkių skolos santykis su metinėmis disponuojamomis pajamomis 2015 m. buvo 175 %, o namų ūkių skolos santykis su BVP – 87 %. Dėl palyginti mažų nekilnojamojo turto mokesčių ir didelio hipotekos palūkanų atskaitymo Švedijoje egzistuoja viena didžiausių ES mokesčių paskatų būsto nuosavybei įgyti. Didelis namų ūkių įsiskolinimas kelia riziką makroekonominiam stabilumui. Vyriausybė ėmėsi tam tikrų veiksmų siekdama sumažinti namų ūkių įsiskolinimą, be kita ko, priimdama teisės aktus, kuriais siekiama nustatyti privalomus naujų hipotekos paskolų amortizacijos reikalavimus; juos Parlamentas priėmė 2016 m. kovo 23 d. Priimti šią pagrindinę priemonę gerokai vėluota dėl kilusių klausimų, susijusių su makroprudencinės politikos institucijos teisiniu įgaliojimu nustatyti tokį reikalavimą. Jei nebus peržiūrėta teisinė sistema, susijusi su makroprudencinės politikos institucijos įgaliojimais, yra rizikos, kad taip pat gali būti vėluojama priimti kitas priemones, reikalingas Švedijos didėjančiam disbalansui spręsti. Galiausiai Vyriausybė nesiėmė jokių veiksmų, kad pakoreguotų fiskalines paskatas, pavyzdžiui, sumažindama hipotekos paskolų palūkanų atskaitymą iš mokėtinų mokesčių arba peržiūrėdama nekilnojamojo turto mokesčius;

               (7)Švedijos būsto rinka lieka potencialiu nestabilumo šaltiniu. Per pastaruosius 20 metų būsto kainos augo beveik nuolat, ypač metropolinėse zonose Stokholme ir Geteborge. Būsto kainos didėja ne tik dėl pagrįstų priežasčių, pavyzdžiui, disponuojamųjų pajamų didėjimo, bet ir dėl būsto rinkos struktūrinių trūkumų. Būsto pasiūlą varžo neveiksmingas esamų būstų naudojimas, griežta nuomos kontrolė, maža konkurencija statybos sektoriuje, žemės, ant kurios galėtų būti vykdoma nauja statyba, trūkumas ir ilgos bei sudėtingos planavimo procedūros. Esama kapitalo prieaugio iš nekilnojamojo turto pardavimo sandorių mokesčio struktūra riboja galimybes veiksmingiau panaudoti esamus būstus. Dėl struktūrinių trūkumų nepakankamai investuojama į būstą, tai lemia didelį būsto stygių ir skatina nuolatinį būsto kainų didėjimą. Būsto už prieinamą kainą trūkumas taip pat riboja darbo rinkos judumą ir yra veiksmingos migrantų integracijos į darbo rinką kliūtis. Vyriausybė ėmėsi tam tikrų priemonių, be kita ko, padidino viešąjį investicijų į būsto sektorių finansavimą ir supaprastino kai kurias planavimo procedūras. 2015 m. gruodžio mėn. atliktame konkurencijos statybos sektoriuje tyrime buvo nurodyta keletas galimų priemonių, pavyzdžiui, didinti viešųjų būsto sutarčių skaidrumą. Tačiau Vyriausybė nepadarė pažangos pertvarkant nuomos mokesčio nustatymo sistemą;

               (8)nepaisant gana gerų investicijų rezultatų Švedija susiduria su sunkumais, kurie ilguoju laikotarpiu gali neigiamai paveikti jos konkurencingumą. Visų pirma struktūriniai trūkumai būsto rinkoje stabdo šios srities investicijas. Atsižvelgiant į būsto stygiaus keliamus apribojimus nepakanka investicijų į infrastruktūrą siekiant pagerinti susisiekimą miestuose ir tarp jų;

               (9)remiantis PISA tyrimo duomenimis per pastarąjį dešimtmetį Švedijoje labiausiai iš visų EBPO šalių suprastėjo 15 metų amžiaus moksleivių mokymosi rezultatai ir dabar tie rezultatai prastesni tiek už ES, tiek už EBPO vidurkį. Prastėjantys mokyklinio ugdymo rezultatai ilguoju laikotarpiu kelia riziką Švedijos konkurencingumui ir inovacijų diegimo gebėjimams. Papildomą problemą švietimo srityje kelia didelis migrantų kilmės ir ne migrantų kilmės moksleivių mokymosi rezultatų skirtumas. Šiam skirtumui būtina skirti ypač daug dėmesio atsižvelgiant į didelį skaičių pastaruoju metu atvykusių jaunų migrantų, kurie turi būti integruoti į švietimo sistemą. Veiksmingai panaudoti išteklius trukdo tai, kad yra neaiškūs mokyklų finansavimo mechanizmai ir sistemingai nestebimas lėšų panaudojimas skirtingais mokyklų sistemos lygmenimis. Vyriausybė skyrė papildomų lėšų mokyklų rezultatams ir lygybei pagerinti ir imasi priemonių integruoti neseniai atvykusius migrantus į švietimo sistemą;

               (10)dėl didelio per praėjusius metus atvykusių pabėgėlių skaičiaus Švedija patiria daug socialinių ir ekonominių pasekmių. Numatoma, kad dėl atvykusių pabėgėlių trumpuoju laikotarpiu padidės viešosios išlaidos ir bus sukurta papildoma vidaus paklausa, padidinant BVP, tačiau poveikis užimtumui ir augimui vidutiniu laikotarpiu priklausys nuo to, ar pabėgėliai bus sėkmingai integruoti į darbo rinką, taip pat nuo jų socialinės integracijos, be kita ko, skiriant paramą švietimui. Tai labai svarbus tiek ES, tiek valstybių narių lygmens politinės darbotvarkės klausimas, kurio sprendimas bus stebimas ir analizuojamas, be kita ko, 2017 m. šalies ataskaitoje;

               (11)atsižvelgdama į Europos semestrą, Komisija atliko išsamią Švedijos ekonominės politikos analizę ir ją paskelbė 2016 m. šalies ataskaitoje. Be to, ji įvertino konvergencijos programą ir nacionalinę reformų programą, taip pat veiksmus, kurių Švedija ėmėsi atsižvelgdama į ankstesniais metais jai skirtas rekomendacijas. Komisija įvertino ne tik jų svarbą tvariai fiskalinei ir socialinei bei ekonominei Švedijos politikai, bet ir tai, kaip laikomasi ES taisyklių ir gairių, nes ES lygio priemonėmis prisidedant prie būsimų nacionalinių sprendimų būtina stiprinti bendrą ES ekonomikos valdymą. Jos rekomendacijos atsižvelgiant į Europos semestrą pateiktos toliau išdėstytoje 1 rekomendacijoje;

               (12)atsižvelgdama į šį vertinimą, Taryba išnagrinėjo konvergencijos programą ir mano
                  8
               , kad Švedija turėtų laikytis Stabilumo ir augimo pakto;

               (13)atsižvelgdama į Komisijos nuodugnios apžvalgos ir šio vertinimo rezultatus, Taryba išnagrinėjo nacionalinę reformų programą ir konvergencijos programą. Jos rekomendacijos pagal Reglamento (ES) Nr. 1176/2011 6 straipsnį pateiktos toliau išdėstytoje 1 rekomendacijoje,

               REKOMENDUOJA Švedijai 2016–2017 m. imtis šių veiksmų:

               1.Spręsti namų ūkių skolos didėjimo problemą: pakoreguoti fiskalines paskatas, visų pirma laipsniškai ribojant hipotekos paskolų palūkanų atskaitymą iš mokėtinų mokesčių arba didinant periodinius nekilnojamojo turto mokesčius. Užtikrinti, kad makroprudencinės politikos institucija turėtų teisinius įgaliojimus laiku įgyvendinti finansinį stabilumą užtikrinančias priemones. Skatinti investicijas į būstą ir didinti būsto rinkos veiksmingumą, be kita ko, užtikrinant daugiau nuomos kainų nustatymo lankstumo ir peržiūrint kapitalo prieaugio mokesčio struktūrą, kad palengvėtų būsto sandorių sudarymas.

               Priimta Briuselyje

                     Tarybos vardu

                     Pirmininkas

                     (1)
                  OL L 209, 1997 8 2, p. 1.

                     (2)
                  OL L 306, 2011 11 23, p. 25.

                     (3)
                  COM(2016) 347 final.

                     (4)
                  P8_TA(2016)0058, P8_TA(2016)0059 ir P8_TA(2016)0060.

                     (5)
                  SWD(2016) 95 final.

                     (6)
                  COM(2016) 95 final.

                     (7)
                  COM(2014) 494 final.

                     (8)
                  Pagal Tarybos reglamento (EB) Nr. 1466/97 9 straipsnio 2 dalį.


               EUROPOS KOMISIJA
            Briuselis, 2015 05 13
            COM(2015) 259 final
            Rekomendacija
            TARYBOS REKOMENDACIJA
            dėl 2015 m. Ispanijos nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2015 m.Ispanijos stabilumo programos

               Rekomendacija

               TARYBOS REKOMENDACIJA

               dėl 2015 m. Ispanijos nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2015 m.

                  Ispanijos stabilumo programos

               EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,

               atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 121 straipsnio 2 dalį ir 148 straipsnio 4 dalį,

               atsižvelgdama į 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei koordinavimo
                  1
               , ypač į jo 5 straipsnio 2 dalį,

               atsižvelgdama į 2011 m. lapkričio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 1176/2011 dėl makroekonominių disbalansų prevencijos ir naikinimo
                  2
               , ypač į jo 6 straipsnio 1 dalį,

               atsižvelgdama į Europos Komisijos rekomendaciją
                  3
               ,

               atsižvelgdama į Europos Parlamento rezoliucijas
                  4
               ,

               atsižvelgdama į Europos Vadovų Tarybos išvadas,

               atsižvelgdama į Užimtumo komiteto nuomonę,

               atsižvelgdama į Ekonomikos ir finansų komiteto nuomonę,

               atsižvelgdama į Socialinės apsaugos komiteto nuomonę,

               atsižvelgdama į Ekonominės politikos komiteto nuomonę,

               kadangi:

               (1)2010 m. kovo 26 d. Europos Vadovų Taryba pritarė Komisijos pasiūlymui įgyvendinti naują augimo ir darbo vietų kūrimo strategiją „Europa 2020“, grindžiamą geresniu ekonominės politikos koordinavimu. Strategija yra orientuota į tas svarbias sritis, kuriose reikia imtis veiksmų, kad būtų stiprinamas Europos tvaraus augimo ir konkurencingumo potencialas;

               (2)remdamasi Komisijos pasiūlymais, 2010 m. liepos 13 d. Taryba priėmė rekomendaciją dėl valstybių narių ir Sąjungos ekonominės politikos bendrų gairių (2010–2014 m.), o 2010 m. spalio 21 d. – sprendimą dėl valstybių narių užimtumo politikos gairių. Abejos gairės kartu sudaro integruotas gaires, ir į jas valstybių narių buvo paprašyta atsižvelgti formuojant nacionalinę ekonominę ir užimtumo politiką;

               (3)2014 m. liepos 8 d. Taryba priėmė rekomendaciją dėl 2014 m. Ispanijos nacionalinės reformų programos ir pateikė nuomonę dėl atnaujintos 2014 m. Ispanijos stabilumo programos. 2014 m. lapkričio 28 d. pagal Reglamentą (ES) Nr. 473/2013
                  5
                Komisija pateikė nuomonę dėl Ispanijos 2015 m. biudžeto plano projekto
                  6
               ;

               (4)2014 m. lapkričio 28 d. Komisija priėmė metinę augimo apžvalgą
                  7
               , kuria pradedamas 2015 m. Europos ekonominės politikos koordinavimo semestras. Tą pačią dieną Komisija pagal Reglamentą (ES) Nr. 1176/2011 priėmė Įspėjimo mechanizmo ataskaitą
                  8
               , kurioje nurodė, kad Ispanija yra viena iš valstybių narių, dėl kurios reikės parengti nuodugnią apžvalgą;

               (5)2014 m. gruodžio 18 d. Europos Vadovų Taryba patvirtino prioritetus, pagal kuriuos reikia skatinti investuoti, spartinti struktūrines reformas ir vykdyti atsakingą ekonomikos augimui palankų fiskalinį konsolidavimą;

               (6)2015 m. vasario 26 d. Komisija paskelbė 2015 m. Ispanijos ataskaitą
                  9
               . Joje įvertinta Ispanijos pažanga įgyvendinant 2014 m. liepos 8 d. priimtas šaliai skirtas rekomendacijas; Į šalies ataskaitą įtraukti ir nuodugnios apžvalgos pagal Reglamento (ES) Nr. 1176/2011 5 straipsnį rezultatai. Komisijai atlikus analizę galima daryti išvadą, kad Ispanijoje yra susidaręs makroekonominis disbalansas, dėl kurio reikia imtis ryžtingų politikos veiksmų ir kurį reikia specialiai stebėti. Visų pirma, nors padaryta tam tikra pažanga subalansuojant einamąją sąskaitą, būtina ir toliau atidžiai stebėti su dideliu privačiojo ir viešojo sektorių įsiskolinimu susijusią riziką ir labai neigiamą grynąją tarptautinių investicijų poziciją šalyje, kurioje yra labai didelis nedarbas. Ypač svarbu imtis veiksmų, kad būtų sumažinta neigiamų padarinių Ispanijos ekonomikai rizika ir, atsižvelgiant į šalies ekonomikos dydį, neigiamo šalutinio poveikio visai ekonominei ir pinigų sąjungai rizika;

               (7)2015 m. balandžio 30 d. Ispanija pateikė 2015 m. nacionalinę reformų programą ir 2015 m. stabilumo programą. Siekiant atsižvelgti į tarpusavio sąsajas, abi programos vertintos vienu metu;

               (8)šiuo metu Ispanijai taikoma Stabilumo ir augimo pakto korekcinė dalis. 2015 m. stabilumo programoje vyriausybė planuoja nominalų deficitą sumažinti iki 4,2 % BVP 2015 m. ir laipsniškai sumažinti iki 2,8 % BVP 2016 m. Vyriausybė planuoja vidutinio laikotarpio tikslą, t. y. struktūriniu požiūriu subalansuotą biudžetą, pasiekti 2019 m. Stabilumo programoje numatoma, kad valdžios sektoriaus skolos santykis su BVP 2015 m. pasieks aukščiausią tašką – 98,9 %, o 2018 m. palaipsniui sumažės iki 93,2 %. Makroekonominis scenarijus, kuriuo grindžiamos šios biudžeto projekcijos, yra tikėtinas 2015 m. ir palankus vėlesniais metais. Remiantis Komisijos 2015 m. pavasario prognoze numatoma, kad 2015 ir 2016 m. deficitas atitinkamai sieks 4,5 % ir 3,5 % BVP. Todėl yra rizika, kad nebus pasiekti 2015 ir 2016 m. nominalaus deficito tikslai. Be to, numatoma, kad prognozuojamos 2013–2016 m. Ispanijos fiskalinės pastangos yra mažesnės už rekomenduotą lygį, ir 2015 bei 2016 m. reikės papildomų struktūrinių priemonių. Remdamasi stabilumo programos vertinimu ir atsižvelgdama į Komisijos 2015 m. pavasario prognozę, Taryba mano, kad yra rizika, jog Ispanija nesilaikys Stabilumo ir augimo pakto nuostatų. Ispanija padarė tam tikrą pažangą naikindama viešojo sektoriaus komercinį įsiskolinimą. 2014 m. Ispanija taip pat padarė tam tikrą pažangą pateikdama pasiūlymų racionalizuoti regionų lygmens sveikatos priežiūros, švietimo ir socialinės apsaugos išlaidas, tačiau galiausiai jie nebuvo patvirtinti. Vis dėlto šiuo metu Parlamente svarstomas teisės akto projektas, kuriame nustatyta regionų lygmens vaistų ir sveikatos priežiūros išlaidų taisyklė;

               (9)pagrindiniame įstatyme dėl biudžeto stabilumo ir finansinio tvarumo numatytų prevencinių, taisomųjų ir vykdymo užtikrinimo priemonių įgyvendinimas vyksta lėtai. Sveikatos priežiūros sektoriaus išlaidų efektyvumas pagerėjo, tačiau vis dar labai svarbu kontroliuoti išlaidų vaistams augimą ir, konkrečiai, stebėti išlaidas vaistams ligoninėse. 2014 m. buvo sėkmingai panaikintas elektros energijos sistemos deficitas ir buvo išspręsta nepelningų mokamų greitkelių problema, taip sumažinant valstybės išlaidas. Tačiau Ispanija neįdiegė būsimų pagrindinių infrastruktūros projektų nepriklausomo vertinimo sistemos;

               (10)tam tikra pažanga padaryta mokesčių srityje – pradedama visapusiška mokesčių reforma, kuria siekiama supaprastinti mokesčių sistemą ir padaryti ją palankesnę ekonomikos augimui ir darbo vietų kūrimui. 2014 m. lapkričio 20 d. buvo priimta gyventojų ir pelno mokesčių reforma, kuri įsigaliojo 2015 m. sausio mėn. Tam tikra pažanga taip pat padaryta kovojant su mokesčių slėpimu, tačiau nebuvo pastebėta jokios pažangos aplinkos mokesčių srityje. Ispanijos bankų, visų pirma tų, kurie gavo valstybės pagalbą, sektoriaus restruktūrizavimas vyksta sklandžiai. Be to, pastaruoju metu taikant priemones, kuriomis siekiama gerinti galimybes gauti ne bankų teikiamą finansavimą, atsirado bent šiek tiek daugiau galimybių įmonėms gauti finansavimą, ypač atsižvelgiant į tai, kad Ispanijos įmonės labai priklausomos nuo bankų teikiamų kreditų. Siekiant padėti perskirstyti išteklius ir paremti šiuo metu vykdomą koregavimą, labai svarbu visiškai įgyvendinti šias reformas. Taip pat reikės išspręsti problemas, kurios liko neišspręstos įgyvendinant pradėtas reformas. Tam tikra pažanga padaryta šalinant likusias įmonių bankroto nagrinėjimo sistemos kliūtis ir 2015 m. vasario 27 d. buvo priimtas įstatymo galią turintis Karališkasis dekretas dėl fizinių asmenų bankroto. Tačiau vis dar reikia tobulinti administracinius ir teisminius gebėjimus nagrinėti bankroto bylas;

               (11)aukštas ilgalaikio nedarbo lygis ir darbo rinkos segmentacija tebestabdo produktyvumo augimą ir daro neigiamą poveikį darbo sąlygoms Ispanijoje. Socialiniai partneriai svarsto galimybę sudaryti išsamų 2015–2017 m. tarpprofesinį susitarimą. Dėl šios priežasties ir atsižvelgiant į labai didelį nedarbo lygį, kai kuriuose sektoriuose ir kai kuriose įmonėse trumpuoju laikotarpiu darbo užmokestį gali tekti didinti ne tiek daug, kiek produktyvumą, siekiant kurti darbo vietas ir dar labiau didinti konkurencingumą. Tikimasi, kad tai gali padėti atkreipti dėmesį į tai, kaip svarbu per sektorių ir įmonių derybas nustatyti principą, kad darbo užmokestis turėtų augti atsižvelgiant į įmonių produktyvumo skirtumus. Nepaisant reguliavimo reformų, laikinai įdarbintų darbuotojų dalis 2014 m. vėl pradėjo augti ir viršijo 24 %. Tai ypač pajuto jaunimas ir žemos kvalifikacijos darbuotojai. Be to, dar nėra išnaudotos visos naujų darbo sutarčių tipų ir paskatų darbdaviams už darbuotojų įdarbinimą pagal neterminuotas sutartis teikiamos galimybės. Ispanijos valdžios institucijos paskelbė, kad iki 2016 m. gegužės mėn. bus atliktas darbdaviams už naujų darbuotojų įdarbinimą siūlomų subsidijų vertinimas. Valstybinės užimtumo tarnybos ir įstaigų, kurioms buvo užsakyta suteikti paslaugas, gebėjimai yra labai svarbus aspektas norint užtikrinti efektyvią ir tikslingą aktyvios darbo rinkos ir aktyvumo skatinimo politiką, įskaitant efektyvų perkvalifikavimą, kad žmonėms būtų sudarytos sąlygos pereiti į tuos sektorius, kuriuose sukuriama daugiau darbo vietų. Ispanijoje nedaug pasistūmėta spartinant valstybinių užimtumo tarnybų modernizavimą ir mažinant regionų skirtumus;

               (12)jaunimo nedarbo lygis Ispanijoje tebėra labai aukštas (daugiau kaip 53 %), o mokyklos nebaigimo rodiklis yra vienas didžiausių ES. Ispanija įgyvendina naujas Įstatyme Nr. 8/2013 dėl švietimo kokybės numatytas švietimo programas, skirtas pradinio ir vidurinio mokslo kokybei gerinti. Nedidelė pažanga padaryta didinant profesinio rengimo ir mokymo aktualumą darbo rinkai, delsiama gerinti aukštojo mokslo įstaigų ir darbdavių bendradarbiavimą. 2015 m. planuojama išplėsti dualinio profesinio mokymo sistemą, tačiau jos įgyvendinimo lygis skirtinguose regionuose vis dar labai skiriasi. Įsteigtas specialus komitetas, kurio užduotis – išnagrinėti švietimo bei mokymo programų aktualumą darbo rinkos poreikiams;

               (13)Ispanija nedaug pasistūmėjo gerindama socialinės apsaugos sistemos efektyvumą. Ji parengė naują aktyvumo skatinimo programą, skirtą ilgalaikiams bedarbiams, pagal kurią būtų remiamos pajamos ir teikiama pagalba ieškant darbo. Vis dėlto dėl riboto užimtumo ir socialinių tarnybų veiklos koordinavimo ir įvairių minimalių pajamų programų nesuderinamumo socialinės paramos programos nebuvo itin efektyvios. Nors Ispanijoje skurdo lygis aukštas, ypač tarp mažas pajamas gaunančių namų ūkių, kuriuose yra vaikų, ji nedaug ką nuveikė tobulindama šeimoms skirtas paramos sistemas ir priežiūros paslaugas;

               (14)struktūrinėse reformose turi būti numatyta, kaip pašalinti kliūtis, trukdančias įmonėms augti, kaip padėti MVĮ plėsti savo rinkas ir skatinti inovacijas, didinti eksporto pajėgumus ir skatinti darbo vietų kūrimą, ir kaip padėti įmonėms veiksmingiau konkuruoti, be kita ko vidaus rinkose, ir pagerinti bendrą produktyvumą. Ispanija pradėjo nagrinėti priežastis, dėl kurių jos ekonomikoje veikia daug mažų ir labai mažų įmonių. Išnagrinėjusi priežastis, kodėl įmonės neaugo, vyriausybė galės pašalinti reguliavimo kliūtis, trukdančias įmonėms augti. Nors įgyvendinant Įstatymą Nr. 20/2013 dėl rinkos bendrumo padaryta tam tikra pažanga, įgyvendinti vis dar vėluojama regionų valdžios lygiu. Ne visi regionai jau įgyvendino Įstatymą dėl aplinkosaugos leidimų reguliavimo. Nepadaryta pažangos, susijusios su profesinių paslaugų ir profesinių asociacijų reformos priėmimu. Ispanijos ekonomikos augimo potencialą toliau riboja mokslinių tyrimų ir inovacijų sistemos struktūriniai trūkumai. Todėl tebėra labai svarbu nustatyti naujus finansavimo šaltinius, užtikrinti veiksmingą ir efektyvų išteklių naudojimą, įsteigti naują mokslinių tyrimų agentūrą ir remti priemones, kuriomis siekiama sukurti inovacijoms palankesnę verslo aplinką;

               (15)padaryta tam tikra pažanga geležinkelių tinklo srityje: imtasi priemonių, kad būtų užtikrinta veiksminga konkurencija krovinių ir keleivių vežimo geležinkeliais paslaugų srityje. 2014 m. liepos 4 d. Ministrų taryba priėmė įstatymo galią turintį Karališkąjį dekretą Nr. 8/2014, kuriuo įsteigiamas fondas, siekiant pagerinti sausumos prieigą prie jūrų uostų;

               (16)Ispanija padarė pažangą įgyvendindama komiteto rekomendacijas dėl visų valdžios lygmenų viešojo administravimo reformos. Vis dėlto reformos poveikis – didesnis veiksmingumas ir sutaupytos lėšos fiskalinėje srityje – iki šiol iš esmės buvo juntamas tik nacionaliniu lygmeniu. Buvo imtasi svarbių veiksmų siekiant pagerinti administracinių sprendimų skaidrumą, tačiau nepadaryta pažangos stiprinant priežiūros sistemas, visų pirma viešųjų pirkimų regionų ir vietos lygmenimis. Nesiimta jokių priemonių, kuriomis būtų stiprinami priežiūros įgaliojimai, susiję su viešaisiais pirkimais ir miestų planavimu. Padaryta nedidelė pažanga, susijusi su teismų reformų, kuriomis siekiama gerinti teisingumo sistemos efektyvumą, priėmimu: 2015 m. vasario 27 d. Parlamentui pateikti Įstatymo dėl teisminių institucijų ir Civilinio proceso įstatymo projektai, kuriuose numatyta keletas reformų; šiuo metu parlamentinė procedūra taikoma Teisinės pagalbos ir Savanoriškosios jurisdikcijos įstatymų projektams. Tam tikra pažanga padaryta įgyvendinant priimtas reformas, įskaitant Oficina Judicial, t. y. reformą, pagal kurią pradedamas teisingumo sistemos skaitmeninimas ir gerinama regionų elektroninių bylų valdymo sistemų sąveika. Turi būti toliau dedamos pastangos šioje srityje;

               (17)atsižvelgdama į Europos semestrą, Komisija atliko išsamią Ispanijos ekonominės politikos analizę ir ją paskelbė 2015 m. šalies ataskaitoje. Be to, ji įvertino stabilumo programą ir nacionalinę reformų programą, taip pat įvertino veiksmus, kurių Ispanija ėmėsi atsižvelgdama į ankstesniais metais jai skirtas rekomendacijas. Komisija įvertino ne tik jų svarbą tvariai fiskalinei ir socialinei bei ekonominei Ispanijos politikai, bet ir tai, kaip laikomasi ES taisyklių ir gairių, nes ES priemonėmis prisidedant prie būsimų nacionalinių sprendimų būtina stiprinti bendrą Europos Sąjungos ekonomikos valdymą. Jos rekomendacijos atsižvelgiant į Europos semestrą pateiktos toliau išdėstytose 1–4 rekomendacijose;

               (18)atsižvelgdama į šį vertinimą, Taryba išnagrinėjo Ispanijos stabilumo programą ir savo nuomonę
                  10
                visų pirma pateikė toliau išdėstytoje 1 rekomendacijoje;

               (19)atsižvelgdama į Komisijos nuodugnios apžvalgos ir šio vertinimo rezultatus, Taryba išnagrinėjo nacionalinę reformų programą ir stabilumo programą. Jos rekomendacijos pagal Reglamento (ES) Nr. 1176/2011 6 straipsnį pateiktos toliau išdėstytose 1–4 rekomendacijose;

               (20)atsižvelgdama į Europos semestrą, Komisija taip pat atliko visos euro zonos ekonominės politikos analizę. Remdamasi šia analize, Taryba pateikė konkrečias rekomendacijas valstybėms narėms, kurių valiuta yra euro. Ispanija taip pat turėtų užtikrinti, kad šios rekomendacijos būtų visiškai ir laiku įgyvendintos,

               REKOMENDUOJA Ispanijai 2015–2016 m. imtis šių veiksmų:

               1.Užtikrinti, kad iki 2016 m. perviršinis deficitas būtų tvariai panaikintas, ir tuo tikslu 2015 ir 2016 m. imtis reikiamų struktūrinių priemonių, o nenumatytą pelną panaudoti deficitui ir skolai greičiau sumažinti. Didinti regionų viešųjų finansų skaidrumą ir atskaitomybę už juos. Didinti sveikatos priežiūros sektoriaus išlaidų efektyvumą ir racionalizuoti išlaidas vaistams ligoninėse.

               2.Užbaigti taupomųjų bankų sektoriaus reformą, be kita ko, pasitelkiant teisėkūros priemones, ir užbaigti valstybės taupomųjų bankų restruktūrizavimą ir privatizavimą.

               3.Konsultuojantis su socialiniais partneriais ir pagal nacionalinę praktiką skatinti derinti darbo užmokestį ir produktyvumą atsižvelgiant į įgūdžių ir vietos darbo rinkos sąlygų skirtumus, taip pat į regionų, sektorių ir įmonių ekonominės veiklos rezultatų skirtumus. Imtis veiksmų darbo paieškos pagalbos ir profesinio orientavimo kokybei ir efektyvumui didinti, be kita ko, sprendžiant jaunimo nedarbo problemą. Racionalizuoti minimalių pajamų ir paramos šeimoms programas ir skatinti judėjimą regionų mastu.

               4.Pašalinti kliūtis, trukdančias įmonėms augti, įskaitant taisykles, taikomas atsižvelgiant į įmonės dydį, priimti planuojamą profesinių paslaugų reformą ir sparčiau įgyvendinti Įstatymą dėl rinkos bendrumo.

               Priimta Briuselyje

                     Tarybos vardu

                     Pirmininkas

                     (1)
                  OL L 209, 1997 8 2, p. 1.

                     (2)
                  OL L 306, 2011 11 23, p. 25.

                     (3)
                  COM(2015) 259.

                     (4)
                  P8_TA(2015)0067, P8_TA(2015)0068, P8_TA(2015)0069.

                     (5)
                  OL L 140, 2013 5 27, p. 11.

                     (6)
                  C(2014) 8804 final.

                     (7)
                  COM(2014) 902.

                     (8)
                  COM(2014) 904.

                     (9)
                  C(2014) 8804 final.

                     (10)
                  Pagal Tarybos reglamento (EB) Nr. 1466/97 5 straipsnio 2 dalį.


               EUROPOS KOMISIJA
            Briuselis, 2016 05 18
            COM(2016) 334 final
            Rekomendacija
            TARYBOS REKOMENDACIJA
            dėl 2016 m. Latvijos nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2016 m. Latvijos stabilumo programos

               Rekomendacija

               TARYBOS REKOMENDACIJA

               dėl 2016 m. Latvijos nacionalinės reformų programos

                  su Tarybos nuomone dėl 2016 m. Latvijos stabilumo programos

               EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,

               atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 121 straipsnio 2 dalį ir 148 straipsnio 4 dalį,

               atsižvelgdama į 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei koordinavimo
                  1
               , ypač į jo 5 straipsnio 2 dalį,

               atsižvelgdama į Europos Komisijos rekomendaciją
                  2
               ,

               atsižvelgdama į Europos Parlamento rezoliucijas
                  3
               ,

               atsižvelgdama į Europos Vadovų Tarybos išvadas,

               atsižvelgdama į Užimtumo komiteto nuomonę,

               atsižvelgdama į Ekonomikos ir finansų komiteto nuomonę,

               atsižvelgdama į Socialinės apsaugos komiteto nuomonę,

               atsižvelgdama į Ekonominės politikos komiteto nuomonę,

               kadangi:

               (1)2015 m. lapkričio 26 d. Komisija priėmė metinę augimo apžvalgą
                  4
               , kuria pradedamas 2016 m. Europos ekonominės politikos koordinavimo semestras. 2016 m. kovo 17–18 d. Europos Vadovų Taryba patvirtino metinėje augimo apžvalgoje nustatytus prioritetus. 2015 m. lapkričio 26 d. Komisija pagal Reglamentą (ES) Nr. 1176/2011 priėmė Įspėjimo mechanizmo ataskaitą
                  5
               , kurioje Latvija nenurodyta kaip viena iš valstybių narių, dėl kurių reikės parengti nuodugnią apžvalgą. Tą pačią dieną Komisija taip pat priėmė rekomendaciją dėl Tarybos rekomendacijos dėl euro zonos ekonominės politikos
                  6
               . Šią rekomendaciją Europos Vadovų Taryba patvirtino 2016 m. vasario 18–19 d., o Taryba ją priėmė 2016 m. kovo 8 d. Kaip šalis, kurios valiuta yra euro, atsižvelgdama į glaudžias ekonominės ir pinigų sąjungos šalių ekonomikos sąsajas, Latvija turėtų užtikrinti, kad ta rekomendacija būtų visiškai ir laiku įgyvendinta;

               (2)2016 m. Latvijos ataskaita
                  7
                paskelbta 2016 m. vasario 26 d. Joje įvertinta Latvijos pažanga, padaryta įgyvendinant 2015 m. liepos 14 d. Tarybos priimtas šaliai skirtas rekomendacijas ir siekiant nacionalinių tikslų pagal strategiją „Europa 2020“;

               (3)2016 m. balandžio 14 d. Latvija pateikė 2016 m. nacionalinę reformų programą ir 2016 m. stabilumo programą. Siekiant atsižvelgti į tarpusavio sąsajas, abi programos vertintos vienu metu;

               (4)į atitinkamas konkrečioms šalims skirtas rekomendacijas atsižvelgta sudarant 2014–2020 m. Europos struktūrinių ir investicijų fondų programas. Kaip numatyta Reglamento (ES) Nr. 1303/2013 23 straipsnyje, Komisija, jei tai būtina atitinkamų Tarybos rekomendacijų įgyvendinimui paremti, gali paprašyti valstybės narės peržiūrėti savo partnerystės sutartį ir susijusias programas bei pasiūlyti jų pakeitimų. Kaip naudotųsi šia nuostata, Komisija išsamiau nurodė Priemonių, kuriomis Europos struktūrinių ir investicijų fondų veiksmingumas siejamas su patikimu ekonomikos valdymu, taikymo gairėse
                  8
               ;

               (5)2016 m. stabilumo programoje Latvija paprašė 2017 m. laikinai 0,5 % BVP nukrypti nuo reikalaujamo koregavimo plano siekiant vidutinio laikotarpio biudžeto tikslo, kad būtų atsižvelgta į svarbias struktūrines reformas, kurios padės pagerinti ilgalaikį viešųjų finansų tvarumą, visų pirma pagal 2014–2020 m. Sveikatos strategiją šiuo metu vykdomą sveikatos priežiūros sektoriaus reformą. Stabilumo programoje pateikiama informacijos apie reformą santrauka. Reforma siekiama iki 2020 m. sveikatos priežiūrai skiriamą valstybės finansavimą padidinti iki 4 % BVP, palyginti su 3 % BVP 2015 m. Tikimasi, kad, visiškai įgyvendinus reformą, iki 2023 m. užimtumas išaugs 0,6 %, o BVP lygis – 2,2 % ir tai turės teigiamą poveikį ilgalaikiam viešųjų finansų tvarumui. Vertinama, kad teigiamas poveikis augimui ir ilgalaikiam viešųjų finansų tvarumui yra tikėtinas. Šiuo metu Latvija vertintina kaip atitinkanti reikalavimus, kad prašomas 2017 m. laikinas nuokrypis būtų laikomas priimtinu, su sąlyga, kad ji tinkamai įgyvendins sutartas reformas – tai bus stebima per Europos semestrą. Tačiau leidžiamo laikino nuokrypio suma priklauso nuo to, kaip bus laikomasi minimalaus kriterijaus (t. y. 1,7 % BVP struktūrinio deficito). Todėl Komisijos 2016 m. pavasario prognozėje nurodoma, kad yra galimybių 2017 m. nuo koregavimo plano laikinai papildomai nukrypti 0,1 % BVP;

               (6)šiuo metu Latvijai taikoma Stabilumo ir augimo pakto prevencinė dalis. 2016 m. stabilumo programoje Vyriausybė numato laipsnišką nominaliojo balanso pagerėjimą, kad 2019 m. jis pasiektų 0,5 % BVP. Numatytame koregavimo plane siekiant vidutinio laikotarpio biudžeto tikslo – 1 % BVP struktūrinio deficito – atsižvelgta į prašomus nuokrypius, susijusius su sistemine pensijų reforma 2017 ir 2018 m. ir į svarbią struktūrinę reformą sveikatos priežiūros sektoriuje 2017–2019 m. Stabilumo programoje numatoma, kad valdžios sektoriaus skolos santykis su BVP pakils iki 40 % 2016 m., o po to sumažės iki 38 % 2018 m. Makroekonominis scenarijus, kuriuo grindžiamos šios biudžeto projekcijos, yra tikėtinas. Tačiau priemonės, kurių reikia norint pasiekti planuojamus deficito tikslus 2017 m. ir vėliau, nepakankamai konkretizuotos. Remiantis Komisijos 2016 m. pavasario prognoze, bendrame vertinime atkreipiamas dėmesys į riziką, kad galimas tam tikras nuokrypis 2016 m., o jeigu politika nesikeis, ir 2016 bei 2017 m. vertinant kartu. Remdamasi stabilumo programos vertinimu ir atsižvelgdama į Komisijos 2016 m. pavasario prognozę, Taryba mano, kad Latvija iš esmės turėtų laikytis Stabilumo ir augimo pakto nuostatų. Vis dėlto siekiant užtikrinti, kad 2016 m. būtų laikomasi nuostatų, reikės papildomų priemonių;

               (7)darbo jėgos pasiūlą riboja darbingo amžiaus gyventojų skaičiaus mažėjimas, o darbo užmokestis didėja greičiau nei našumas, todėl kyla grėsmė sąnaudų konkurencingumui. Todėl siekiant paremti konkurencingumą reikia priemonių, kuriomis didinamos galimybės įsidarbinti ir gerinamas žmogiškasis kapitalas;

               (8)Latvijos skurdo grėsmės ir socialinės atskirties rodikliai yra vieni didžiausių ES. Vykdomas parengiamasis darbas siekiant įvesti minimalių pajamų lygį, tačiau dėl jo taikymo yra netikrumo, o jo visuotinio taikymo mastas dėl poveikio biudžetui yra mažinamas. Be to, nuo 2009 m. nepadidintas šalpos išmokų adekvatumas, o tai kliudo veiksmingai mažinti skurdą. Minimalaus pajamų lygio reforma turėtų sumažinti dabartinę socialinės paramos fragmentaciją ir paskatinti užimtumą;

               (9)aktyvumo skatinimo priemonių aprėptis tebėra maža, visų pirma ilgalaikių bedarbių atžvilgiu.  Tai, kartu su prasta sveikatos priežiūra ir nepakankamomis socialinėmis paslaugomis, trukdo veiksmingai reintegruotis darbo rinką. Padidinus aktyvumo skatinimo priemonių naudojimą būtų paskatintas užimtumas;

               (10)dėl nedidelio sveikatos priežiūrai skiriamo viešojo finansavimo, susijusių struktūrinių trūkumų, didelių mokėjimų savo lėšomis ir neoptimalaus išlaidų efektyvumo didelės gyventojų dalies sveikatos priežiūros poreikiai lieka nepatenkinti. Nors galimybėms gauti sveikatos priežiūros paslaugas kritiniais medicininiais atvejais teikiamas prioritetas, finansiniai suvaržymai riboja paslaugų teikimą apskritai;

               (11)Latvija padarė pažangą vykdydama aukštojo mokslo sistemos reformą, visų pirma numatė paskatas už kokybę ir sukūrė nepriklausomą akreditavimo sistemą, tačiau būtina gerinti profesinį rengimą ir mokymą, konkrečiai – pertvarkyti mokymo programas ir sukurti pameistrystės programų reguliavimo sistemą, kad būtų pagerinta jų kokybė ir prieinamumas. Rengiant pameistrystės programas svarbus socialinių partnerių vaidmuo, kaip nurodyta Profesinio mokymo įstatyme;

               (12)investicijas stabdo su inovacijomis susijusios problemos, verslo aplinkos trūkumai ir darbo jėgos mažėjimas. Menkos inovacijų paskatos ir susiskaidžiusi mokslinių tyrimų bazė trukdo Latvijai greitai ir veiksmingai pereiti prie didesnės pridėtinės vertės ir žinioms imlesnės veiklos. Investuoti dar labiau trukdo žemas investuotojų apsaugos lygis taikant nemokumo sistemą, taip pat viešojo administravimo neveiksmingumo apraiškos;

               (13)Vyriausybė ėmėsi priemonių, kad sumažintų esamą viešųjų mokslinių tyrimų bazės susiskaidymą, pagerintų jos kokybę ir sustiprintų verslo sektoriaus inovacijų gebėjimus. Nepaisant pažangos, ir viešosios, ir verslo investicijos į mokslinius tyrimus ir inovacijas tebėra labai menkos, palyginti su ES vidurkiu. Reikia toliau konsoliduoti mokslinių tyrimų bazę, kartu didinant tyrėjų skaičių ir gerinant tyrimų kokybę. Visiškai įgyvendinus pažangiosios specializacijos strategija grindžiamas reformas ir visapusiškai naudojant visas esamas politikos priemones būtų paskatintos privačios investicijos į inovacijas;

               (14)nemokumo režimą verslo įmonės suvokia kaip kliūtį investicijoms, atsižvelgiant į tai, kad turto susigrąžinimo rodikliai yra žemi, o bankroto administratoriai prižiūrimi nedaug;

               (15)Latvija pradėjo kelias sėkmingas iniciatyvas, kad padidintų teisingumo sistemos veiksmingumą ir kokybę. Vis dėlto, nors valstybės pareigūnams taikoma interesų konfliktų prevencijos tvarka yra išsami, ji yra sudėtinga ir nelanksti, ja daugiausia dėmesio skiriama ne atskirų atvejų nagrinėjimui iš esmės, bet formaliam atitikties užtikrinimui. Be to, Korupcijos prevencijos tarnybą susilpnino vidaus įtampa, todėl ji tapo nestabili, sumažėjo visuomenės pasitikėjimas jos veikla ir pačios tarnybos noras pirmenybę skirti didelio atgarsio byloms;

               (16)bendras viešojo administravimo neveiksmingumas, kurį iš esmės lemia didelė darbuotojų kaita, vėlavimas įgyvendinti viešosios tarnybos reformą ir silpnas projektų valdymas, nepadeda užtikrinti palankios investavimo aplinkos. Viešojo sektoriaus atlyginimai nėra tinkamai susieti su atsakomybe;

               (17)atsižvelgdama į Europos semestrą, Komisija atliko išsamią Latvijos ekonominės politikos analizę ir ją paskelbė 2016 m. šalies ataskaitoje. Be to, ji įvertino stabilumo programą ir nacionalinę reformų programą, taip pat veiksmus, kurių Latvija ėmėsi atsižvelgdama į ankstesniais metais jai skirtas rekomendacijas. Komisija įvertino ne tik jų svarbą tvariai fiskalinei ir socialinei bei ekonominei Latvijos politikai, bet ir tai, kaip laikomasi ES taisyklių ir gairių, nes ES lygio priemonėmis prisidedant prie būsimų nacionalinių sprendimų būtina stiprinti bendrą ES ekonomikos valdymą. Jos rekomendacijos atsižvelgiant į Europos semestrą pateiktos toliau išdėstytose 1–3 rekomendacijose;

               (18)atsižvelgdama į šį vertinimą, Taryba išnagrinėjo stabilumo programą, o jos nuomonė
                  9
                visų pirma pateikta toliau išdėstytoje 1 rekomendacijoje,

               REKOMENDUOJA Latvijai 2016–2017 m. imtis šių veiksmų:

               1.Užtikrinti, kad nuokrypis nuo koregavimo plano siekiant vidutinio laikotarpio biudžeto tikslo 2016 m. ir 2017 m. neviršytų leidžiamos ribos, siejamos su sistemine pensijų reforma ir esmine sveikatos priežiūros sektoriaus struktūrine reforma. Sumažinti mokesčių pleištą mažas pajamas gaunantiems asmenims: perorientuoti apmokestinimą pereinant prie augimui palankių aplinkosaugos ir nekilnojamojo turto mokesčių ir gerinti mokestinių prievolių vykdymą.

               2.Padidinti šalpos išmokų adekvatumą ir sustiprinti išmokų gavėjų paramos ieškant darbo ir jį išlaikant priemones, be kita ko, padidinant aktyvumo skatinimo priemonių aprėptį. Paspartinti profesinio mokymo programų reformą, dalyvaujant socialiniams partneriams nustatyti pameistrystės programų reguliavimo sistemą ir padidinti jų pasiūlą. Pagerinti sveikatos priežiūros sistemos prieinamumą, kokybę ir išlaidų efektyvumą.

               3.Tęsti mokslo tiriamųjų įstaigų konsolidavimą ir skatinti privačias investicijas į inovacijas. Sustiprinti interesų konfliktų prevencijos tvarką ir nustatyti visiems viešojo sektoriaus darbuotojams taikomą bendrą teisinę sistemą. Padidinti bankroto administratorių atskaitomybę ir viešąją priežiūrą.

               Priimta Briuselyje

                     Tarybos vardu

                     Pirmininkas

                     (1)
                  OL L 209, 1997 8 2, p. 1.

                     (2)
                  COM(2016) 334 final.

                     (3)
                  P8_TA(2016)0058, P8_TA(2016)0059 ir P8_TA(2016)0060.

                     (4)
                  COM(2015) 690 final.

                     (5)
                  COM(2015) 691 final.

                     (6)
                  COM(2015) 692 final.

                     (7)
                  SWD(2016) 82 final.

                     (8)
                  COM(2014) 494 final.

                     (9)
                  Pagal Tarybos reglamento (EB) Nr. 1466/97 5 straipsnio 2 dalį.


               EUROPOS KOMISIJA
            Briuselis, 2016 05 18
            COM(2016) 329 final
            Rekomendacija
            TARYBOS REKOMENDACIJA
            dėl 2016 m. Ispanijos nacionalinės reformų programossu Tarybos nuomone dėl 2016 m. Ispanijos stabilumo programos

               Rekomendacija

               TARYBOS REKOMENDACIJA

               dėl 2016 m. Ispanijos nacionalinės reformų programos

                  su Tarybos nuomone dėl 2016 m. Ispanijos stabilumo programos

               EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,

               atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 121 straipsnio 2 dalį ir 148 straipsnio 4 dalį,

               atsižvelgdama į 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei koordinavimo
                  1
               , ypač į jo 5 straipsnio 2 dalį,

               atsižvelgdama į 2011 m. lapkričio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 1176/2011 dėl makroekonominių disbalansų prevencijos ir naikinimo
                  2
               , ypač į jo 6 straipsnio 1 dalį,

               atsižvelgdama į Europos Komisijos rekomendaciją
                  3
               ,

               atsižvelgdama į Europos Parlamento rezoliucijas
                  4
               ,

               atsižvelgdama į Europos Vadovų Tarybos išvadas,

               atsižvelgdama į Užimtumo komiteto nuomonę,

               atsižvelgdama į Ekonomikos ir finansų komiteto nuomonę,

               atsižvelgdama į Socialinės apsaugos komiteto nuomonę,

               atsižvelgdama į Ekonominės politikos komiteto nuomonę,

               kadangi:

               (1)2015 m. lapkričio 26 d. Komisija priėmė metinę augimo apžvalgą
                  5
               , kuria pradedamas 2016 m. Europos ekonominės politikos koordinavimo semestras. 2016 m. kovo 17–18 d. Europos Vadovų Taryba patvirtino metinėje augimo apžvalgoje nustatytus prioritetus. 2015 m. lapkričio 26 d. Komisija pagal Reglamentą (ES) Nr. 1176/2011 priėmė Įspėjimo mechanizmo ataskaitą
                  6
               , kurioje Ispanija nurodyta kaip viena iš valstybių narių, dėl kurių reikės parengti nuodugnią apžvalgą. Tą pačią dieną Komisija taip pat priėmė rekomendaciją dėl Tarybos rekomendacijos dėl euro zonos ekonominės politikos
                  7
               . Šią rekomendaciją Europos Vadovų Taryba patvirtino 2016 m. vasario 18–19 d., o Taryba ją priėmė 2016 m. kovo 8 d. Kaip šalis, kurios valiuta yra euro, atsižvelgdama į glaudžias ekonominės ir pinigų sąjungos šalių ekonomikos sąsajas, Ispanija turėtų užtikrinti, kad ta rekomendacija būtų visiškai ir laiku įgyvendinta;

               (2)2016 m. Ispanijos ataskaita
                  8
                paskelbta 2016 m. vasario 26 d. Ataskaitoje įvertinta Ispanijos pažanga, padaryta įgyvendinant 2015 m. liepos 14 d. Tarybos priimtas šaliai skirtas rekomendacijas ir siekiant nacionalinių tikslų pagal strategiją „Europa 2020“. Į ją įtraukta ir nuodugni apžvalga pagal Reglamento (ES) Nr. 1176/2011 5 straipsnį. 2016 m. kovo 8 d. Komisija pateikė nuodugnios apžvalgos rezultatus
                  9
               . Komisijos analizė leidžia daryti išvadą, kad Ispanijoje yra susidaręs makroekonominis disbalansas. Visų pirma didelė ir viešojo, ir privačiojo sektorių išorės ir vidaus skola toliau lemia pažeidžiamumą esant dideliam nedarbui. Ypač svarbu imtis veiksmų, kad būtų sumažinta neigiamų padarinių Ispanijos ekonomikai rizika ir, atsižvelgiant į šalies ekonomikos dydį, neigiamo šalutinio poveikio visai ekonomikos ir pinigų sąjungai rizika. Nepaisant pagerėjusio einamosios sąskaitos balanso, nenumatoma, kad grynieji išorės įsipareigojimai trumpuoju laikotarpiu pasieks priimtiną lygį. Privačiojo sektoriaus finansinis įsiskolinimas mažinamas tinkamai, iš dalies tam padeda palankios ekonomikos augimo sąlygos, tačiau finansinio įsiskolinimo mažinimo poreikiai tebėra dideli, o valstybės skola išlieka didelė. Finansų sektoriuje ir įmonių bei fizinių asmenų bankroto srityje imtasi priemonių, tačiau reikalingi tolesni su inovacijomis bei įgūdžiais ir atitiktimi Stabilumo ir augimo paktui susiję veiksmai;

               (3)2016 m. balandžio 29 d. Ispanija pateikė 2016 m. nacionalinę reformų programą, o 2016 m. balandžio 30 d. – 2016 m. stabilumo programą. Siekiant atsižvelgti į tarpusavio sąsajas, abi programos vertintos vienu metu;

               (4)į atitinkamas konkrečioms šalims skirtas rekomendacijas atsižvelgta sudarant 2014–2020 m. Europos struktūrinių ir investicijų fondų programas. Kaip numatyta Reglamento (ES) Nr. 1303/2013 23 straipsnyje, Komisija, jei tai būtina atitinkamų Tarybos rekomendacijų įgyvendinimui paremti, gali paprašyti valstybės narės peržiūrėti savo partnerystės sutartį ir susijusias programas bei pasiūlyti jų pakeitimų. Kaip naudotųsi šia nuostata, Komisija išsamiau nurodė Priemonių, kuriomis Europos struktūrinių ir investicijų fondų veiksmingumas siejamas su patikimu ekonomikos valdymu, taikymo gairėse
                  10
               ;

               (5)šiuo metu Ispanijai taikoma Stabilumo ir augimo pakto korekcinė dalis. 2016 m. stabilumo programoje Ispanija planuoja pasiekti nominalaus deficito tikslus – 3,6 % BVP 2016 m. ir 2,9 % BVP 2017 m. Taigi planuojama, kad perviršinis deficitas bus panaikintas metais vėliau, nei šiuo metu rekomenduoja Taryba, atsižvelgiant į tai, kad 2014 ir 2015 m. fiskalinių pastangų ir nominalaus deficito tikslai buvo nepasiekti. Kad šie tikslai būtų pasiekti, būtina visiškai užtikrinti 0,4 % BVP ilgalaikį išlaidų sumažinimą centrinės ir regioninės valdžios lygmenimis, apie kurį paskelbta atsižvelgiant į 2016 m. kovo 9 d. atskirą Komisijos rekomendaciją. Planuojama, kad vėliau deficitas toliau mažės ir 2019 m. sieks 1,6 % BVP. Tačiau vidutinio laikotarpio tikslo – struktūriniu požiūriu subalansuoto biudžeto – per stabilumo programos laikotarpį pasiekti neplanuojama. Visų pirma numatoma, kad perskaičiuotas struktūrinis balansas pagerės tik labai nedaug 2016 m. ir iki maždaug -2½ % BVP 2017 m., o vėliau lėtai mažės ir 2019 m. sieks -2¾ % BVP. Valdžios sektoriaus skolos santykis su BVP 2015 m. sumažėjo labai nedaug – tik iki 99,2 % BVP, ir numatoma, kad 2016 ir 2017 m. sumažės šiek tiek, o per kitus dvejus metus bus mažinamas ryžtingiau iki 96 % BVP 2019 m., kai pirminis balansas taps perteklinis. Makroekonominis scenarijus, kuriuo grindžiamos šios biudžeto projekcijos, yra tikėtinas 2016 ir 2017 m., o vėliau palankus. Jį patvirtino Ispanijos nepriklausoma fiskalinė įstaiga (AIReF). Komisijos 2016 m. pavasario prognozėje numatoma, kad 2016 m. deficitas sudarys 3,9 % BVP, o 2017 m. – 3,1 % BVP ir viršys stabilumo programoje nustatytus nominaliuosius tikslus. Todėl numatoma, kad Ispanija iki Tarybos rekomenduoto termino (2016 m.) perviršinio deficito nepanaikins. Rizika programoje numatytiems deficito tikslams daugiausia kyla dėl netikrumo, susijusio su lėšų mažinimu įgyvendinant 2016 m. kovo–balandžio mėn. priemones. Numatoma, kad struktūrinis deficitas abejais metais šiek tiek padidės, todėl fiskalinės pastangos neatitinka Stabilumo ir augimo pakto reikalavimų. Remdamasi stabilumo programos vertinimu ir atsižvelgdama į Komisijos 2016 m. pavasario prognozę, Taryba mano, kad esama rizikos, jog Ispanija nesilaikys Stabilumo ir augimo pakto nuostatų. Todėl 2016 ir 2017 m. siekiant užtikrinti, kad būtų laikomasi nuostatų, reikės papildomų priemonių;

               (6)Pagal Reglamento (EB) Nr. 1467/97 10 straipsnio 1 dalį Komisija reguliariai stebės, kaip įgyvendinamos priemonės, kurių Ispanija imsis atsižvelgdama į naujausią Tarybos rekomendaciją pagal SESV 126 straipsnio 7 dalį; todėl Komisija rekomenduos Tarybai atitinkamus veiksmus, kurių reikia imtis pagal perviršinio deficito procedūrą;

               (7)nuo 2012 m. Ispanijos fiskalinė sistema buvo sustiprinta, be kita ko, siekiant užkirsti kelią nuokrypiams ir užtikrinti atitinkamų deficito, skolos ir išlaidų tikslų laikymąsi visais valdžios lygmenimis. Be to, siekiant riboti išlaidų sveikatos priežiūrai ir vaistams augimą, 2015 m. viduryje buvo patvirtinta regionų lygmeniu (savanoriškai) taikoma taisyklė, o 2015 m. lapkričio mėn. buvo pasirašytas Vyriausybės ir farmacijos pramonės atstovų susitarimas, kuriuo siekiama padėti racionalizuoti išlaidas vaistams. Nepaisant to, 2015 m. dauguma regionų ir socialinės apsaugos sektorius toli gražu nepasiekė nacionalinių fiskalinių tikslų. Stabilumo įstatyme nustatytos išlaidų taisyklės nesilaikė centrinės, regionų ir vietos valdžios subsektoriai, o išlaidos vaistams, ypač ligoninėse, toliau didėjo, net neskaičiuojant naujų hepatito C gydymo būdų poveikio;

               (8)viešųjų pirkimų srityje Ispanijos rodikliai geri, kiek tai susiję su teisės aktų kokybe ir galimybe taikyti peržiūros procedūras. Stengtasi racionalizuoti viešuosius pirkimus, visų pirma taikant bendro pirkimo mechanizmus. Tačiau esama skirtumų, susijusių su tuo, kaip valdžios institucijos vykdo viešuosius pirkimus, o nepakankamos kontrolės priemonės trukdo tinkamai taikyti viešųjų pirkimų taisykles. Pastaraisiais metais buvo palyginti didelis galimų ES viešųjų pirkimų teisės aktų pažeidimų, apie kuriuos pranešta Komisijai, skaičius. Be to, Ispanijos audito rūmai nurodė keletą trūkumų, tokių kaip dažnai taikoma derybų procedūra be išankstinio skelbimo apie pirkimą, ne kartą keičiamos sutartys, sutarčių skaidymas į smulkesnes sutartis ir nepakankamai tikslūs ir aiškūs kai kurie konkurso dokumentai ir administraciniai sprendimai;

               (9)Ispanija padarė esminę pažangą restruktūrizuodama finansų sektorių. Įgyvendintas įstatymas dėl taupomųjų bankų, kuriuo siekiama sustiprinti jų valdymą ir sumažinti bankų fondų turimus kontrolinius akcijų paketus. Valstybės pagalbą gavusių bankų restruktūrizavimo planų įgyvendinimas gerokai pasistūmėjo į priekį. Ispanijos bankas pakeitė esamą kredito įstaigų apskaitos tvarką ir priėmė naują sistemą, skirtą Ispanijos turto valdymo bendrovei SAREB. Pagal naują sistemą SAREB galės tinkamai tvarkyti vertės sumažėjimo atvejus ir pritaikyti savo finansinio įsiskolinimo mažinimo politiką, atsižvelgdama į patikimas rinkos prielaidas;

               (10)dėl pastaraisiais metais vykdytų darbo rinkos reformų užimtumas labiau reaguoja į augimą, vėl kuriamos darbo vietos ir šiuos procesus skatina didesnis lankstumas ir tolesnis darbo užmokesčio augimo ribojimas. Kolektyvinės sutartys ir 2015 m. birželio mėn. pasirašytas tarpprofesinis susitarimas prisidėjo prie šios tendencijos. Pastaruoju metu išaugusį bendrą užimtumo lygį daugiausia lėmė laikinosios darbo sutartys, nors naujai sudarytų neterminuotųjų darbo sutarčių skaičius pamažu didėja. Tačiau vis dar menkai domimasi paskatomis įdarbinti nuolatinius darbuotojus ir laikinųjų darbuotojų dalis išlieka viena didžiausių ES, o galimybių laikiniesiems darbuotojams pradėti dirbti pagal neterminuotąją darbo sutartį yra nedaug.  Trumpalaikės laikinosios darbo sutartys neskatina investuoti į žmogiškąjį kapitalą ir kartu trukdo našumo augimui. Nors ir sparčiai mažėja, nedarbo lygis, ypač jaunimo, išlieka labai didelis ir jo vidutinė trukmė ilgėja. Nuolatos aukštas ilgalaikio nedarbo lygis reiškia, kad nedarbo rizika įsitvirtina ir daro neigiamą poveikį darbo ir socialinėms sąlygoms. Beveik 60 % ilgalaikių bedarbių yra žemos kvalifikacijos asmenys, todėl reikalinga tinkama aktyvi ir pasyvi darbo rinkos ir mokymo politika, kad būtų išspręsta didėjančios gebėjimų paklausos ir pasiūlos neatitikties problema ir užkirstas kelias įgūdžių nuvertėjimui šioje grupėje. Rengiant mokymo programas darbdaviai dalyvauja neaktyviai;

               (11)aktyvumo skatinimo ir aktyvių darbo rinkos priemonių rezultatyvumas didžia dalimi priklauso nuo užimtumo tarnybų gebėjimo parengti ir pasiūlyti individualizuotą paramą paramos gavėjams. Naujausios aktyvios darbo rinkos politikos reformos įgyvendinamos lėtai, o valstybinių užimtumo tarnybų gebėjimas teikti veiksmingas ir individualizuotas konsultacijas ir pagalbą ieškant darbo vis dar yra menkas. Regioninių valstybinių užimtumo tarnybų ir privačių įdarbinimo agentūrų bendradarbiavimas tebėra ribotas. Be to, užimtumo ir socialinių tarnybų bendradarbiavimas nevienodas skirtinguose regionuose, o tai trukdo teikti koordinuotą pagalbą darbo rinkos nuošalyje esantiems asmenims, visų pirma minimalias pajamas gaunantiems asmenims. Yra didelių pajamų rėmimo schemų įgyvendinimo skirtumų tarp regionų, pavyzdžiui, skiriasi susitarimai dėl pristatymo, tinkamumo reikalavimai, aprėptis ir adekvatumas, o sunkumai perkeliant socialines išmokas trukdo tarpregioniniam profesiniam judumui. Be to, yra tik nedaug informacijos apie įsidarbinimą po dalyvavimo minimalių pajamų sistemose. Šiuo metu Ispanija rengia nacionalinių ir regioninių pajamų rėmimo sistemų žemėlapį, apimsiantį nacionalinį ir regionų lygmenis. Nors pradėtos taikyti kelios priemonės, išmokų šeimai ir pašalpų būstui efektyvumas tebėra nedidelis, o kokybiškų ir prieinamų vaikų priežiūros ir ilgalaikės priežiūros paslaugų trūkumas neskatina, ypač moterų, pradėti dirbti;

               (12)nuo 2008 m. Ispanijoje sparčiai keitėsi užimtumo pagal sektorius sudėtis ir didėjo gebėjimų paklausos ir pasiūlos neatitiktis. Apskritai žemas įgūdžių lygis riboja perėjimą prie didesnės pridėtinės vertės veiklos ir trukdo našumo augimui. Nepaisant to, kad tretinį išsilavinimą turinčių asmenų dalis yra didelė, gebėjimų pasiūla nepakankamai atitinka darbo rinkos poreikius, o mokslus neseniai baigusių absolventų įsidarbinimo rodikliai yra vieni žemiausių Europoje ir didelė dalis jų dirba darbą, kuriam nereikalingas universitetinis išsilavinimas. Be to, nepaisant per pastaruosius penkerius metus nežymiai pagerėjusios padėties, kurią iš dalies lėmė iniciatyvos, kuriomis siekiama padidinti verslo atstovų skaičių universitetų valdybose, universitetų ir įmonių bendradarbiavimas išlieka silpnas. Ribotas mokslininkų judumas, universitetų valdymo sistemos nelankstumas ir administracinės kliūtys, su kuriomis susiduria mokslinių tyrimų rezultatų perdavimo biurai (isp. Oficinas de transferencia de resultados de investigación), trukdo artimesniam bendradarbiavimui;

               (13)Ispanijos mokslinių tyrimų ir inovacijų politikos srityje kyla kelios problemos.  Viešųjų ir privačiųjų mokslinių tyrimų sąveika yra silpna. Ispanijos mokslinių tyrimų ir technologinės plėtros (MTTP) intensyvumas (išlaidos MTTP, palyginti su BVP) ir inovacijų veiklos rezultatai vis prastėja dėl palyginti mažo novatoriškų įmonių skaičiaus ir ribotų paskatų viešosioms mokslo tiriamosioms įstaigoms ir įmonėms bendradarbiauti. Dauguma Ispanijos verslo inovacijų rodiklių yra prasti. Išlaidų MTTP intensyvumo atotrūkis, palyginti su visos ES rodikliu, yra itin didelis privačiojo sektoriaus investicijų į MTTP atveju – 0,6 % Ispanijoje, palyginti su 1,3 % visoje ES. Rizikos kapitalas vis dar nėra plačiai naudojamas Ispanijoje, ypač parengiamajame etape. Dėl silpno mokslinių tyrimų ir inovacijų (MTI) politikos koordinavimo Ispanijoje regionuose veikia įvairiausios įstaigos ir programos, skirtos inovacijų veiklai ir mokslo įstaigų ir verslo bendradarbiavimui skatinti, todėl įmonėms, ypač mažesnėms, kyla nemažų problemų. Žemas verslo atstovų dalyvavimo inovacijų veikloje lygis galėtų reikšti, kad trūksta inovacijoms palankių pagrindinių sąlygų ir paskatų. Kaip akcentuota 2014 m. Europos mokslinių tyrimų erdvės komiteto (EMTEK) atliktame Ispanijos mokslinių tyrimų ir inovacijų sistemos tarpusavio vertinime, dauguma viešųjų mokslinių tyrimų sistemų yra sėkmingos, kai vertinimo ir atsakomybės lygis yra aukštesnis negu Ispanijoje. Šiomis aplinkybėmis viešojo finansavimo MTTP veiklai universitetuose ir viešosiose mokslo tiriamosiose įstaigose skyrimas paprastai nėra grindžiamas veiklos rezultatais, todėl sumažėja paskatų gerinti mokslinių rezultatų kokybę ir aktualumą;

               (14)mažas vidutinis Ispanijos įmonių dydis padeda paaiškinti, kodėl nedidėja ekonomikos našumas. Įmonių augimas, žmogiškojo kapitalo, inovacijų ir technologijų pagerinimas, galimybės gauti finansavimą ir veiksminga teisingumo sistema galėtų padidinti bendrą našumą. 2015 m. padaugėjo verslo investicijų, kurias lėmė dinamiškos paklausos sąlygos, mažos skolinimosi išlaidos ir šiuo metu įmonių sektoriaus ir namų ūkių vykdomas balanso tvarkymas. Ispanija ėmėsi įvairių priemonių, kad sudarytų palankias sąlygas verslui augti. Pavyzdžiui, tikimasi, kad neseniai priimtas įstatymas dėl verslo finansavimo suteiks daugiau galimybių gauti finansavimą mažosioms ir vidutinėms įmonėms (MVĮ).  Be to, dabar privaloma iš anksto įvertinti galimą naujų teisės aktų poveikį MVĮ. Tačiau laikas ir leidimų, reikalingų norint įsteigti įmonę ir pradėti vykdyti tam tikrą ekonominę veiklą, skaičius tebėra palyginti didelis;

               (15)dideli reguliavimo praktikos skirtumai tarp Ispanijos regionų, įskaitant verslo leidimų išdavimo skirtumus, gali riboti įmonių augimo pajėgumą. Įstatymu dėl rinkos bendrumo siekiama sumažinti kliūtis pradėti ekonominę veiklą ir ja užsiimti įvairiuose Ispanijos regionuose, taip pat pagerinti reguliavimą. Tai galėtų turėti reikšmingą poveikį šalinant kliūtis investavimui ir sudaryti palankias sąlygas verslo leidimų išdavimui, verslo operacijoms ir įmonių augimui. Tačiau, nors jis taikomas jau trečius metus, regioninė valdžia jį įgyvendina lėtai. Panašiai ir 2014 m. mažmeninės prekybos sektoriaus reformos nauda priklauso nuo to, ar regioninė valdžia priims reikiamus įgyvendinimo aktus. Be to, tikėtina, kad pašalinus kliūtis patekti į profesinių paslaugų sektorių pagerės kitų sektorių, kurie jomis naudojasi, našumas. Be Paslaugų direktyvos perkėlimo į Ispanijos teisę, nepadaryta jokios pažangos įgyvendinant reglamentuojamųjų profesijų ir profesinių asociacijų reguliavimo sistemos horizontalią reformą, išskyrus profesionalios valdybos atliekamo projektų sertifikavimo srityje. Reforma, planuota keliose nacionalinėse reformų programose iš eilės, priimta nebuvo. Šios reformos tikslas – nustatyti profesijas, kurių atstovams privaloma registruotis profesinėje organizacijoje, užtikrinti profesinių įstaigų skaidrumą ir atskaitomybę, panaikinti apribojimus nepagrįstai ribojamoms veiklos sritims ir apsaugoti rinkos vientisumą Ispanijoje profesinių paslaugų naudojimo ir teikimo srityje;

               (16)atsižvelgdama į Europos semestrą, Komisija atliko Ispanijos ekonominės politikos analizę ir ją paskelbė 2016 m. šalies ataskaitoje. Be to, ji įvertino stabilumo programą ir nacionalinę reformų programą, taip pat veiksmus, kurių Ispanija ėmėsi atsižvelgdama į ankstesniais metais jai skirtas rekomendacijas. Komisija įvertino ne tik jų svarbą tvariai fiskalinei ir socialinei bei ekonominei Ispanijos politikai, bet ir tai, kaip laikomasi ES taisyklių ir gairių, nes ES priemonėmis prisidedant prie būsimų nacionalinių sprendimų būtina stiprinti bendrą ES ekonomikos valdymą. Jos rekomendacijos atsižvelgiant į Europos semestrą pateiktos toliau išdėstytose 1–4 rekomendacijose;

               (17)atsižvelgdama į šį vertinimą, Taryba išnagrinėjo stabilumo programą ir savo nuomonę
                  11
                visų pirma pateikė toliau išdėstytoje 1 rekomendacijoje;

               (18)atsižvelgdama į Komisijos nuodugnios apžvalgos ir šio vertinimo rezultatus, Taryba išnagrinėjo nacionalinę reformų programą ir stabilumo programą. Jos rekomendacijos pagal Reglamento (ES) Nr. 1176/2011 6 straipsnį pateiktos toliau išdėstytose 1–4 rekomendacijose,

               REKOMENDUOJA Ispanijai 2016–2017 m. imtis šių veiksmų:

               (1)Užtikrinti, kad iki 2017 m. perviršinis deficitas būtų tvariai panaikintas, ir tuo tikslu valdžios sektoriaus deficitą sumažinti iki 3,7 % BVP 2016 m. ir iki 2,5 % BVP 2017 m., imantis reikiamų struktūrinių priemonių ir visas nenumatytas pajamas panaudojant deficitui ir skolai mažinti. Šie rodikliai atitinka struktūrinio balanso pagerėjimą 0,25 % BVP 2016 m. ir 0,5 % BVP 2017 m. Visais valdžios lygmenimis įgyvendinti fiskalinės sistemos įstatyme nustatytas priemones. Sustiprinti viešųjų pirkimų kontrolės priemones ir pagerinti pirkimų politikos koordinavimą tarp skirtingų valdžios lygmenų.

               (2)Imtis tolesnių priemonių, skirtų darbo rinkos integracijai didinti, daugiausia dėmesio skiriant inividualizuotai paramai ir didinant mokymo priemonių veiksmingumą. Didinti regioninių užimtumo tarnybų pajėgumą ir sustiprinti jų ir socialinių tarnybų veiklos koordinavimą. Šalinti minimalių pajamų sistemų spragas bei skirtumus ir tobulinti paramos šeimoms programas, be kita ko, suteikiant galimybių naudotis kokybiškomis vaikų ir ilgalaikės priežiūros paslaugomis.

               (3)Imtis tolesnių priemonių, skirtų tretinio išsilavinimo aktualumui darbo rinkai didinti, skatinant universitetus, įmones ir mokslinių tyrimų įstaigas bendradarbiauti. Didinti veiklos rezultatais grindžiamą viešųjų mokslo tiriamųjų įstaigų ir universitetų finansavimą ir skatinti privačiojo sektoriaus investicijas į MTI.

               (4)Regionų lygmeniu sparčiau įgyvendinti Įstatymą dėl rinkos bendrumo. Užtikrinti, kad autonominiai regionai įgyvendintų reformos priemones, skirtas mažmeninės prekybos sektoriui. Patvirtinti planuojamą profesinių paslaugų ir asociacijų reformą.

               Priimta Briuselyje

                     Tarybos vardu

                     Pirmininkas

                     (1)
                  OL L 209, 1997 8 2, p. 1.

                     (2)
                  OL L 306, 2011 11 23, p. 25.

                     (3)
                  COM(2016) 329 final.

                     (4)
                  P8_TA(2016)0058, P8_TA(2016)0059 ir P8_TA(2016)0060.

                     (5)
                  COM(2015) 690 final.

                     (6)
                  COM(2015) 691 final.

                     (7)
                  COM(2015) 692 final.

                     (8)
                  SWD(2016) 78 final.

                     (9)
                  COM(2016) 95 final.

                     (10)
                  COM(2014) 494 final.

                     (11)
                  Pagal Tarybos reglamento (EB) Nr. 1466/97 5 straipsnio 2 dalį.


               EUROPOS KOMISIJA
            Briuselis, 2016 05 18
            COM(2016) 333 final
            Rekomendacija
            TARYBOS REKOMENDACIJA
            dėl 2016 m. Kipro nacionalinės reformų programossu Tarybos nuomone dėl 2016 m. Kipro stabilumo programos

               Rekomendacija

               TARYBOS REKOMENDACIJA

               dėl 2016 m. Kipro nacionalinės reformų programos

                  su Tarybos nuomone dėl 2016 m. Kipro stabilumo programos

               EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,

               atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 121 straipsnio 2 dalį ir 148 straipsnio 4 dalį,

               atsižvelgdama į 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei koordinavimo
                  1
               , ypač į jo 5 straipsnio 2 dalį,

               atsižvelgdama į 2011 m. lapkričio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 1176/2011 dėl makroekonominių disbalansų prevencijos ir naikinimo
                  2
               , ypač į jo 6 straipsnio 1 dalį,

               atsižvelgdama į Europos Komisijos rekomendaciją
                  3
               ,

               atsižvelgdama į Europos Parlamento rezoliucijas
                  4
               ,

               atsižvelgdama į Europos Vadovų Tarybos išvadas,

               atsižvelgdama į Užimtumo komiteto nuomonę,

               atsižvelgdama į Ekonomikos ir finansų komiteto nuomonę,

               atsižvelgdama į Socialinės apsaugos komiteto nuomonę,

               atsižvelgdama į Ekonominės politikos komiteto nuomonę,

               kadangi:

               (1)iki 2016 m. kovo 31 d. pagal Tarybos įgyvendinimo sprendimo 2013/463/ES
                  5
                1 straipsnio 2 dalį Kiprui buvo taikoma makroekonominio koregavimo programa. Pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 472/2013
                  6
                12 straipsnį, tos programos taikymo laikotarpiu Kiprui buvo netaikoma Europos ekonominės politikos koordinavimo semestro stebėsena ir vertinimas. Nustojus taikyti Kiprui programą, jis dabar yra vėl visapusiškai įtrauktas į Europos semestrą;

               (2)2015 m. lapkričio 26 d. Komisija priėmė metinę augimo apžvalgą
                  7
               , kuria pradedamas 2016 m. Europos ekonominės politikos koordinavimo semestras. 2016 m. kovo 17–18 d. Europos Vadovų Taryba patvirtino metinėje augimo apžvalgoje nustatytus prioritetus. 2015 m. lapkričio 26 d., remdamasi Reglamentu (ES) Nr. 1176/2011, Komisija priėmė Įspėjimo mechanizmo ataskaitą
                  8
               , kurioje nurodė, kad Kipro padėtis bus įvertinta vykdant makroekonominio disbalanso procedūrą, užbaigus makroekonominio koregavimo programą. Tą pačią dieną Komisija taip pat priėmė rekomendaciją dėl Tarybos rekomendacijos dėl euro zonos ekonominės politikos
                  9
               . Šią rekomendaciją Europos Vadovų Taryba patvirtino 2016 m. vasario 18–19 d., o Taryba ją priėmė 2016 m. kovo 8 d. Kaip šalis, kurios valiuta yra euro, atsižvelgdamas į glaudžias ekonominės ir pinigų sąjungos šalių ekonomikos sąsajas, Kipras turėtų užtikrinti, kad ta rekomendacija būtų visiškai ir laiku įgyvendinta;

               (3)2016 m. balandžio 7 d. paskelbta 2016 m. Kipro ataskaita
                  10
                Joje įvertinta Kipro ekonominė ir socialinė padėtis ir uždaviniai, kurie iškils 2016 m. kovo 31 d. nustojus taikyti makroekonominio koregavimo programą, ir Kipro padaryta pažanga siekiant nacionalinių tikslų pagal strategiją „Europa 2020“. Į ją įtraukta ir nuodugni apžvalga pagal Reglamento (ES) Nr. 1176/2011 5 straipsnį. 2016 m. balandžio 7 d. Komisija pateikė nuodugnios apžvalgos rezultatus.
                  11
                Komisijos analizė leidžia daryti išvadą, kad Kipre yra susidaręs perviršinis makroekonominis disbalansas. Visų pirma labai svarbu, kad šalis mažintų susidariusį didelį disbalansą privačiojo sektoriaus, valstybės ir išorės įsiskolinimo forma ir aukštą neveiksnių paskolų lygį;

               (4)2016 m. balandžio 28 d. Kipras pateikė 2016 m. nacionalinę reformų programą, o 2016 m. gegužės 13 d., pasibaigus terminui, – 2016 m. stabilumo programą. Siekiant atsižvelgti į tarpusavio sąsajas, abi programos vertintos vienu metu;

               (5)į atitinkamas konkrečioms šalims skirtas rekomendacijas atsižvelgta sudarant 2014–2020 m. Europos struktūrinių ir investicijų fondų programas. Kaip numatyta Reglamento (ES) Nr. 1303/2013 23 straipsnyje, Komisija, jei tai būtina atitinkamų Tarybos rekomendacijų įgyvendinimui paremti, gali paprašyti valstybės narės peržiūrėti savo partnerystės sutartį ir susijusias programas bei pasiūlyti jų pakeitimų. Kaip naudotųsi šia nuostata, Komisija išsamiau nurodė Priemonių, kuriomis Europos struktūrinių ir investicijų fondų veiksmingumas siejamas su patikimu ekonomikos valdymu, taikymo gairėse
                  12
               ;

               (6)[Nutraukus perviršinio deficito procedūrą, Kiprui taikoma Stabilumo ir augimo pakto prevencinė dalis ir pereinamojo laikotarpio skolos taisyklė.] Remiantis Komisijos 2016 m. pavasario prognoze vidutinės trukmės laikotarpio tikslas turėtų būti pasiektas 2016 m. Tačiau jei politika nesikeis, esama rizikos, kad 2017 m. bus kiek nukrypta nuo vidutinio laikotarpio biudžeto tikslo. Numatoma, kad Kipro struktūrinis balansas pablogės daugiau, nei leidžiama pagal pereinamojo laikotarpio skolos taisyklę. Remdamasi stabilumo programos vertinimu ir atsižvelgdama į Komisijos 2016 m. pavasario prognozę, Taryba mano, kad esama rizikos, jog Kipras nesilaikys Stabilumo ir augimo pakto nuostatų. Todėl siekiant užtikrinti nuostatų laikymąsi 2017 m. reikės papildomų priemonių;

               (7)Kipras įgyvendino svarbias fiskalines struktūrines reformas pagal makroekonominio koregavimo programą. Dar turi būti priimti tam tikri antrinės teisės aktai dėl biudžeto rengimo procedūrų, biudžeto koregavimų per metus reikalavimų ir įsipareigojimų kontrolės pareigūnų atsakomybės. Viešajam sektoriui vis dar būdingas neveiksmingumas. Visų pirma, viešasis administravimas pasižymi vienomis iš didžiausių darbo užmokesčio išlaidų (kaip procentinė BVP dalis) euro zonoje, o veiksmingumo rodikliai išlieka vidutiniai ir tai galima susieti su judumo ir veiklos paskatų stoka. Valstybės teikiamos komunalinės paslaugos (telekomunikacijos, energija) pasižymi didelėmis kainomis ir tebėra santykinai apsaugotos nuo konkurencijos. Pagal programą Kipras yra įsipareigojęs priimti privalomą mechanizmą, skirtą valstybės tarnautojų darbo užmokesčio didinimui apriboti, kaip ilgalaikio viešųjų finansų tvarumo garantijos priemonę. Nors įstatymo projektas yra parengtas ir pateiktas Atstovų Rūmams, jis vis dar nepriimtas. Siekiant padidinti viešojo sektoriaus veiksmingumą, pagal programą buvo parengta horizontali viešojo administravimo reforma, vietos valdžios reformų planas ir naujas įstatymas dėl valstybinių subjektų valdymo, tačiau jie dar nepriimti;

               (8)privačiojo sektoriaus skola Kipre tebėra pernelyg didelė. Nors nuosavybės teisės netekimo ir nemokumo sistemų pertvarkymas yra svarbus žingsnis siekiant subalansuoti skolininkų ir kreditorių teises, yra galimybių toliau didinti jų veiksmingumą ir plačiau jas naudoti. Keli šių sistemų veikimo trūkumai trukdo tvariai mažinti privačiojo sektoriaus įsiskolinimą ir sparčiau mažinti neveiksnių skolų mastą. Jie taip pat mažina galimybes suteikti verslininkams antrą šansą. Taip pat išlieka keletas privačiojo sektoriaus skolos restruktūrizavimo sprendimų veikimo trūkumų. Be to, tam, kad nemokumo teisės aktai būtų įgyvendinami veiksmingai, svarbu priimti visus reikalingus procedūrinius reglamentus ir taisykles. Kad Nemokumo tarnyba galėtų veikti visu pajėgumu, jai reikia pakankamai darbuotojų, IT infrastruktūros ir pakankamo tinkamai parengtų ir licencijuotų nemokumo specialistų skaičiaus. Be to, siekiant išvengti vėlavimų ir suteikti pirkėjams apsaugos priemones, užtikrinančias tinkamą nuosavybės teisių nustatymą ir padedančias susigrąžinti pasitikėjimą būsto rinka, būtinos patikimos ir greitos nuosavybės dokumentų išdavimo ir nuosavybės teisių perdavimo sistemos;

               (9)Kipras taip pat turi rimtų problemų, susijusių su teismų sistemos veikimu. Dėl neveiksmingų teismų procedūrų ir ribotų pajėgumų gerokai vėluojama nagrinėti bylas, o tai trukdo veikti nuosavybės teisės netekimo ir nemokumo sistemoms ir apskritai blogina verslo aplinką. Neįvykdžius civilinio proceso kodekso reformos, teismo sprendimų priėmimas ir vykdymo užtikrinimas ir neišnagrinėtų bylų skaičiaus mažinimas tebevyksta lėtai;

               (10)buvo padaryta reikšminga pažanga vykdant programą, skirtą Kipro finansinei sistemai restruktūrizuoti ir pasitikėjimui ja susigrąžinti. Tačiau Kiprui vis dar sunku atkurti normalias skolinimo ekonomikai sąlygas ir sumažinti neveiksnių paskolų dalį, kuri sudaro apie 55 % visų paskolų, išduotų namų ūkiams ir ne finansų bendrovėms. Didelė įmonių skola mažina jų konkurencingumą ir investavimo bei augimo galimybes. Bankų pastangos restruktūrizuoti perspektyvių skolininkų skolą kol kas nedavė apčiuopiamų rezultatų, o jų neveiksnių paskolų rizikos atidėjiniai tebėra santykinai nuosaikūs. Dėl sutarčių vykdymo užtikrinimo ir skolų grąžinimo disciplinos trūkumų mažėja gebėjimas spręsti strateginius įsipareigojimų nevykdymo klausimus ir valdyti neveiksnių paskolų atsiradimą. Bankai taip pat turi ribotą prieigą prie informacijos apie skolininkų pajamas ir turtą, nepaisant to, kad sukurtas kreditų registras;

               (11)Kipras nemažai nuveikė, kad pakeltų ekonomiką iš nuosmukio, tačiau investuojama kol kas vangiai, o ekonomikos augimo potencialas tebėra menkas. Pagal programą Kipras priėmė ekonomikos augimo veiksmų planą, kuriuo siekiama didinti konkurenciją, stiprinti inovacijų paskatas ir palengvinti investavimą sukuriant skaidresnę ir veiksmingesnę aplinką verslui vykdyti ir supaprastinant licencijų ir leidimų išdavimo tvarką. Įgyvendinant privatizavimo planą ir stiprinant nacionalines reguliavimo institucijas siekiama pritraukti produktyvumą skatinančių užsienio investicijų. Pradedančiųjų įmonių ir MVĮ galimybės gauti finansavimą šiuo metu yra labai ribotos, nes bankų kreditavimo sąlygos yra griežtos, o alternatyvių finansavimo šaltinių nepakanka. Galimybes gauti finansavimą taip pat mažina tai, kad trūksta koordinavimo valdant tokias ES priemones kaip Europos struktūriniai ir investicijų fondai, Europos strateginių investicijų fondas ir ES konkurencinės programos;

               (12)darbo rinka 2015 m. pradėjo atsigauti, tačiau nedarbo lygis išlieka aukštas. Ypač nerimą kelia jaunimo ir ilgalaikis nedarbas. Buvo imtasi tam tikrų priemonių aktyvios darbo rinkos politikos ir valstybės užimtumo tarnybų paslaugų srityse. Tačiau pastarojoje vis dar trūksta pajėgumų, kad būtų tenkinama paklausa, teikiama kokybiška pagalba ir konsultacijos ieškant darbo ir informuojami neregistruoti bedarbiai. Planai stiprinti valstybės užimtumo tarnybų administracinius pajėgumus, įskaitant tiesiogiai klientų poreikius tenkinančių patarėjų specializaciją ir jų skaičiaus didinimą, buvo atidėti. Aktyvios darbo rinkos politikos veiksmingumą riboja nepakankamai efektyvi dabartinių programų kokybės stebėsena;

               (13)jaunuolių dalyvavimas profesiniame rengime ir mokyme išlieka vangus, darbdaviai nepakankamai dalyvauja studentų mokyme. Tačiau šiuo metu įgyvendinamos priemonės atitinka profesinio rengimo ir mokymo strategiją;

               (14)Kiprui trūksta visuotinio sveikatos priežiūros draudimo ir jo sveikatos priežiūros sistema nepajėgia užtikrinti pakankamai galimybių lengvai gauti priežiūrą. Kadangi viešasis sveikatos priežiūros finansavimas yra mažas, nepatenkinti poreikiai – dėl kainos ir dėl mokėjimų iš savo kišenės – yra gerokai didesni nei kitose ES šalyse. Dar yra galimybių didinti išteklių panaudojimo efektyvumą. Tarp priemonių, kurios buvo laikomos svarbiomis, kad būtų padidintas Kipro sveikatos sistemos tinkamumas ir išlaidų efektyvumas, tačiau kol kas nepriimtos – didesnė valstybės ligoninių autonomija ir nacionalinės sveikatos sistemos sukūrimas;

               (15)atsižvelgdama į Europos semestrą, Komisija atliko išsamią Kipro ekonominės politikos analizę ir ją paskelbė 2016 m. šalies ataskaitoje. Ji taip pat įvertino Kipro stabilumo programą ir nacionalinę reformų programą. Komisija įvertino ne tik jų svarbą tvariai fiskalinei ir socialinei bei ekonominei Kipro politikai, bet ir tai, kaip laikomasi ES taisyklių ir gairių, nes būtina stiprinti bendrą ES ekonomikos valdymą ES lygio priemonėmis prisidedant prie būsimų nacionalinių sprendimų. Jos rekomendacijos atsižvelgiant į Europos semestrą pateiktos toliau išdėstytose 1–5 rekomendacijose;

               (16)atsižvelgdama į šį vertinimą, Taryba išnagrinėjo stabilumo programą ir savo nuomonę
                  13
                visų pirma pateikė toliau išdėstytoje 1 rekomendacijoje;

               (17)atsižvelgdama į Komisijos nuodugnios apžvalgos ir šio vertinimo rezultatus, Taryba išnagrinėjo nacionalinę reformų programą ir stabilumo programą. Jos rekomendacijos pagal Reglamento (ES) Nr. 1176/2011 6 straipsnį pateiktos toliau išdėstytose 1–5 rekomendacijose,

               REKOMENDUOJA Kiprui 2016–2017 m. imtis šių veiksmų:

               1.Panaikinus perviršinį deficitą, 2016 ir 2017 m. laikytis vidutinės trukmės biudžeto tikslo. Iki 2016 m. pabaigos priimti privalomą mechanizmą, kuris apribotų valstybės tarnautojų darbo užmokesčio augimo tempą. Iki 2016 m. pabaigos priimti horizontalią viešojo administravimo reformą ir įstatymą dėl valstybinių subjektų valdymo ir įgyvendinti vietos valdžios reformą. Iki 2016 m. pabaigos priimti antrinės teisės aktus, kuriais būtų papildyta naujoji biudžeto sistema.

               2.Iki 2017 m. birželio mėn. panaikinti kliūtis visiškai įgyvendinti nemokumo ir nuosavybės teisės netekimo sistemas ir užtikrinti pakankamus Nemokumo tarnybos išteklius. Užtikrinti patikimas ir greitas nuosavybės dokumentų išdavimo ir nekilnojamojo turto teisių perdavimo sistemas. Padidinti teismų sistemos veiksmingumą ir pajėgumą. Pertvarkyti civilinio proceso kodeksą.

               3.Iki 2016 m. pabaigos imtis priemonių, kad būtų užtikrintas neveiksnių paskolų mažėjimas ir tikslus užstatų vertinimas atidėjimo tikslais. Padidinti kreditoriams prieinamos informacijos aprėptį, kad visapusiškai veiktų kreditų registras.

               4.Pašalinti investavimo kliūtis, visų pirma įgyvendinant ekonomikos augimo veiksmų planą, laikantis privatizavimo plano ir stiprinant nacionalines reguliavimo institucijas. Imtis priemonių mažųjų ir vidutinių įmonių galimybėms gauti finansavimą didinti.

               5.Didinti valstybinių užimtumo tarnybų pajėgumą ir plėsti jų paslaugas, teikiamas ilgalaikiams bedarbiams; gerinti neregistruotų bedarbių informavimą. Priimti teisės aktą dėl ligoninių reformos ir padaryti pažangą įvedant numatytą visuotinį sveikatos priežiūros draudimą.

               Priimta Briuselyje

                     Tarybos vardu

                     Pirmininkas

                     (1)
                  OL L 209, 1997 8 2, p. 1.

                     (2)
                  OL L 306, 2011 11 23, p. 25.

                     (3)
                  COM(2016) 333 final.

                     (4)
                  P8_TA(2016)0058, P8_TA(2016)0059 ir P8_TA(2016)0060.

                     (5)
                  2013 m. rugsėjo 13 d. Tarybos įgyvendinimo sprendimas 2013/463/ES dėl Kiprui skirtos makroekonominio koregavimo programos patvirtinimo, kuriuo panaikinamas Sprendimas 2013/236/ES (OL L 250, 2013 9 20, p. 40).

                     (6)
                  2013 m. gegužės 21 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 472/2013 dėl euro zonos valstybių narių, kurios turi didelių finansinio stabilumo sunkumų arba kurioms tokie sunkumai gresia, ekonominės ir biudžeto priežiūros griežtinimo (OL L 140, 2013 5 27, p. 1);

                     (7)
                  COM(2015) 690 final.

                     (8)
                  COM(2015) 691 final.

                     (9)
                  COM(2015) 692 final.

                     (10)
                  SWD(2016) 120 final.

                     (11)
                  COM(2016) 95 final.

                     (12)
                  COM(2014) 494 final.

                     (13)
                  Pagal Tarybos reglamento (EB) Nr. 1466/97 5 straipsnio 2 dalį.