title: Tarybos rekomendacija 2020 m. liepos 20 d. dėl 2020 m. Ispanijos nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2020 m. Ispanijos stabilumo programos 2020/C 282/09

text:
               26.8.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 282/54

      TARYBOS REKOMENDACIJA
      2020 m. liepos 20 d.
      dėl 2020 m. Ispanijos nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2020 m. Ispanijos stabilumo programos
      (2020/C 282/09)
      EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
      atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 121 straipsnio 2 dalį ir 148 straipsnio 4 dalį,
      atsižvelgdama į 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei koordinavimo (1), ypač į jo 5 straipsnio 2 dalį,
      atsižvelgdama į 2011 m. lapkričio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 1176/2011 dėl makroekonominių disbalansų prevencijos ir naikinimo (2), ypač į jo 6 straipsnio 1 dalį,
      atsižvelgdama į Europos Komisijos rekomendaciją,
      atsižvelgdama į Europos Parlamento rezoliucijas,
      atsižvelgdama į Europos Vadovų Tarybos išvadas,
      atsižvelgdama į Užimtumo komiteto nuomonę,
      atsižvelgdama į Ekonomikos ir finansų komiteto nuomonę,
      atsižvelgdama į Socialinės apsaugos komiteto nuomonę,
      atsižvelgdama į Ekonominės politikos komiteto nuomonę,
      kadangi:

                  (1)

                  2019 m. gruodžio 17 d. Komisija priėmė metinę tvaraus augimo strategiją, kuria pradedamas 2020 m. Europos ekonominės politikos koordinavimo semestras. Joje tinkamai atsižvelgta į 2017 m. lapkričio 17 d. Europos Parlamento, Tarybos ir Komisijos paskelbtą Europos socialinių teisių ramstį. 2019 m. gruodžio 17 d. Komisija pagal Reglamentą (ES) Nr. 1176/2011 priėmė ir įspėjimo mechanizmo ataskaitą – joje Ispanija nurodyta kaip viena iš valstybių narių, dėl kurių reikės parengti nuodugnią apžvalgą. Tą pačią dieną Komisija taip pat priėmė rekomendaciją dėl Tarybos rekomendacijos dėl euro zonos ekonominės politikos;

                  (2)

                  2020 m. vasario 26 d. paskelbta 2020 m. Ispanijai skirta ataskaita. Joje įvertinta Ispanijos pažanga, padaryta įgyvendinant 2019 m. liepos 9 d. Tarybos priimtas šaliai skirtas rekomendacijas (3) (toliau – 2019 m. šaliai skirtos rekomendacijos), veiksmai, kurių šalis ėmėsi atsižvelgdama į ankstesniais metais priimtas šaliai skirtas rekomendacijas, ir Ispanijos pažanga siekiant nacionalinių tikslų pagal strategiją „Europa 2020“. Į ją įtraukti ir nuodugnios apžvalgos pagal Reglamento (ES) Nr. 1176/2011 5 straipsnį rezultatai, kurie taip pat buvo paskelbti 2020 m. vasario 26 d. Remdamasi savo analize, Komisija padarė išvadą, kad Ispanijoje yra susidaręs makroekonominis disbalansas. Didelė išorės ir vidaus (viešojo ir privačiojo sektorių) skola toliau lemia pažeidžiamumą vis dar didelio nedarbo kontekste ir turi tarpvalstybinių pasekmių;

                  (3)

                  2020 m. kovo 11 d. Pasaulio sveikatos organizacija COVID-19 protrūkį oficialiai paskelbė pasauline pandemija. Dėl pandemijos piliečiai, šalių visuomenė ir ekonomika pateko į ekstremaliąją didelio pavojaus visuomenės sveikatai situaciją. Ji daro didžiulį spaudimą nacionalinėms sveikatos sistemoms, trikdo pasaulines tiekimo grandines, kelia nestabilumą finansų rinkose, lemia vartotojų paklausos sukrėtimus ir daro neigiamą poveikį įvairiems sektoriams. Ji kelia grėsmę žmonių darbo vietoms ir pajamoms, taip pat įmonių verslui. Jos sukeltas didelis ekonominis sukrėtimas jau turi skaudžių pasekmių Sąjungoje. 2020 m. kovo 13 d. Komisija priėmė komunikatą, kuriuo raginama užtikrinti suderintą ekonominį atsaką į krizę, įtraukiant visus nacionalinio ir Sąjungos lygmens suinteresuotuosius subjektus;

                  (4)

                  kelios valstybės narės paskelbė nepaprastąją padėtį arba ėmėsi neatidėliotinų priemonių. Visos neatidėliotinos priemonės turėtų būti griežtai proporcingos, būtinos, ribotos trukmės ir atitikti Europos bei tarptautinius standartus. Joms turėtų būti taikoma demokratinė priežiūra ir nepriklausoma teisminė peržiūra;

                  (5)

                  2020 m. kovo 20 d. Komisija priėmė komunikatą dėl Stabilumo ir augimo pakte nustatytos bendrosios išvengimo sąlygos taikymo. Pagal Reglamento (EB) Nr. 1466/97 5 straipsnio 1 dalyje, 6 straipsnio 3 dalyje, 9 straipsnio 1 dalyje bei 10 straipsnio 3 dalyje ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 1467/97 (4) 3 straipsnio 5 dalyje bei 5 straipsnio 2 dalyje nustatytą bendrąją nukrypti leidžiančią išlygą sudaromos palankesnės sąlygos koordinuoti biudžeto politiką esant dideliam ekonomikos nuosmukiui. 2020 m. kovo 20 d. komunikate Komisija laikėsi nuomonės, kad, atsižvelgiant į numatomą didelį ekonomikos nuosmukį dėl COVID-19 pandemijos, bendrosios nukrypti leidžiančios išlygos taikymo sąlygos yra tenkinamos, ir paprašė Tarybos šią išvadą patvirtinti. 2020 m. kovo 23 d. valstybių narių finansų ministrai pritarė Komisijos vertinimui. Jie sutiko, kad dėl didelio ekonomikos nuosmukio reikia ryžtingo, ambicingo ir suderinto atsako. Pradėjus taikyti bendrąją nukrypti leidžiančią išlygą leidžiama laikinai nukrypti nuo vidutinės trukmės biudžeto tikslui pasiekti numatyto koregavimo plano, jei tai nekelia pavojaus fiskaliniam tvarumui vidutinės trukmės laikotarpiu. Kalbant apie korekcinę dalį, Taryba taip pat gali nuspręsti, remdamasi Komisijos rekomendacija, priimti patikslintą fiskalinę trajektoriją. Taikant bendrąją nukrypti leidžiančią išlygą Stabilumo ir augimo pakto procedūros nesustabdomos. Ji suteikia valstybėms narėms galimybę nukrypti nuo paprastai taikomų biudžetinių reikalavimų, o Komisijai ir Tarybai – imtis būtinų politikos koordinavimo priemonių laikantis Pakto;

                  (6)

                  siekiant apriboti ir kontroliuoti COVID-19 pandemijos plitimą, padidinti nacionalinių sveikatos sistemų atsparumą, įmonėms bei namų ūkiams teikiamomis paramos priemonėmis sušvelninti socialinius bei ekonominius pandemijos padarinius ir užtikrinti tinkamas sveikatos ir saugos sąlygas darbo vietoje, kad būtų galima atnaujinti ekonominę veiklą, reikia nuolatinių veiksmų. Kad paremtų valstybių narių pastangas tose srityse, Sąjunga turėtų visapusiškai išnaudoti įvairias turimas priemones. Be to, valstybės narės ir Sąjunga turėtų bendradarbiaudamos parengti priemones, kurios yra būtinos, kad galėtume grįžti prie įprasto mūsų šalių visuomenės ir ekonomikos veikimo ir tvaraus augimo, įtraukdamos, inter alia, žaliąją pertvarką bei skaitmeninę transformaciją ir pasinaudodamos krizės metu įgyta patirtimi;

                  (7)

                  dėl COVID-19 krizės išryškėjo vidaus rinkos gebėjimas lanksčiai prisitaikyti prie išskirtinių aplinkybių. Vis dėlto, siekiant užtikrinti greitą ir sklandų perėjimą prie atsigavimo etapo ir laisvo prekių, paslaugų bei darbuotojų judėjimo, išskirtinės priemonės, neleidžiančios įprastai veikti vidaus rinkai, turėtų būti panaikintos iškart, kai tik jos nebebus būtinos. Dabartinė krizė parodė, kad sveikatos sektoriuje reikia pasirengimo krizėms planų. Vieni iš esminių platesnių pasirengimo krizėms planų rengimo elementų yra geresnės pirkimo strategijos, diversifikuotos tiekimo grandinės ir strateginiai būtiniausių prekių rezervai;

                  (8)

                  kad visus nenaudojamus Europos struktūrinių ir investicijų fondų išteklius valstybės narės galėtų sutelkti išskirtiniam COVID-19 pandemijos poveikiui sušvelninti, Sąjungos teisės aktų leidėjas jau iš dalies pakeitė atitinkamus teisės aktus Europos Parlamento ir Tarybos reglamentais (ES) 2020/460 (5) ir (ES) 2020/558 (6). Tais pakeitimais bus suteikta papildomo lankstumo ir nustatytos supaprastintos bei racionalizuotos procedūros. Siekiant sumažinti spaudimą pinigų srautams, valstybėms narėms taip pat suteikta galimybė 2020–2021 finansiniais metais pasinaudoti 100 % bendru finansavimu iš Sąjungos biudžeto. Ispanija raginama visapusiškai pasinaudoti tomis galimybėmis, kad padėtų labiausiai paveiktiems asmenims ir sektoriams;

                  (9)

                  dėl skirtingų specializacijos modelių tikėtina, kad įvairiuose Ispanijos regionuose socialiniai ir ekonominiai COVID-19 pandemijos padariniai bus nevienodi. Padarinius ypač pajaus, pavyzdžiui, regionai, kurie labiausiai priklauso nuo turizmo, kaip antai Viduržemio jūros pakrantė, Andalūzija arba Balearų ir Kanarų salos, kur daugiau kaip ketvirtadalis darbo vietų yra susijusios su turizmo sektoriumi. Todėl kyla didelė rizika, kad skirtumai tarp Ispanijos regionų didės. Atsižvelgiant į riziką, kad laikinai sutriks valstybių narių tarpusavio konvergencijos procesas, dabartinėmis aplinkybėmis reikia tikslinių atsakomųjų politikos priemonių;

                  (10)

                  2020 m. gegužės 1 d. Ispanija pateikė 2020 m. nacionalinę reformų programą ir 2020 m. stabilumo programą. Siekiant atsižvelgti į jų tarpusavio sąsajas, abi programos vertintos vienu metu;

                  (11)

                  šiuo metu Ispanijai taikoma Stabilumo ir augimo pakto prevencinė dalis ir pereinamojo laikotarpio skolos taisyklė;

                  (12)

                  2018 m. liepos 13 d. Taryba rekomendavo Ispanijai užtikrinti, kad 2019 m. grynųjų pirminių valdžios sektoriaus išlaidų (7) nominalusis augimas neviršytų 0,6 % – tai atitiktų 0,65 % bendrojo vidaus produkto (BVP) metinį struktūrinį koregavimą. Bendras Komisijos vertinimas patvirtina, kad 2019 m. buvo labai nukrypta nuo rekomenduojamo koregavimo plano, kuriuo siekiama vidutinio laikotarpio biudžeto tikslo. Tai svarbus veiksnys Komisijos pranešime, parengtame pagal Sutarties 126 straipsnio 3 dalį, kuriame įvertinama, kaip Ispanija 2019 m. laikėsi skolos kriterijaus;

                  (13)

                  2020 m. stabilumo programoje Vyriausybė numato nominaliojo balanso pablogėjimą nuo 2,8 % BVP deficito 2019 m. iki 10,3 % BVP deficito 2020 m. 2020 m. stabilumo programoje numatoma, kad iki 95,5 % BVP 2019 m. sumažėjęs valdžios sektoriaus skolos santykis su BVP 2020 m. išaugs iki 115,5 % BVP. Makroekonominę ir fiskalinę perspektyvą veikia didelis neapibrėžtumas dėl COVID-19 pandemijos;

                  (14)

                  reaguodama į COVID-19 pandemiją ir laikydamasi suderinto Sąjungos požiūrio, Ispanija ėmėsi savalaikių biudžeto priemonių, kad padidintų savo sveikatos sistemos pajėgumą, suvaldytų pandemiją ir suteiktų pagalbą labiausiai nukentėjusiems asmenims ir sektoriams. Pagal 2020 m. stabilumo programą tos biudžetinės priemonės sudarė 3,2 % BVP. Atsižvelgus į nevienodą išlaidų dėl automatinių stabilizavimo priemonių vertinimą, deficitą didinančių priemonių dydis apskritai atitinka Komisijos skaičiavimus. Šios priemonės apima sveikatos priežiūros paslaugų stiprinimą, darbuotojų, dirbančių pagal sutrumpinto darbo laiko tvarką, pajamų rėmimą, tikslinį atleidimą nuo socialinio draudimo įmokų mokėjimo ir specialią išmoką veiklos nutraukimo atveju, mokamą savarankiškai dirbantiems asmenims, kurių veikla buvo sustabdyta arba kurių pajamos labai sumažėjo. Be to, Ispanija paskelbė apie priemones, kurios, nors ir nedaro tiesioginio poveikio biudžetui, padės teikti likvidumo paramą įmonėms; 2020 m. stabilumo programoje įvertinta, kad jos sudarys 9,2 % BVP. Tos priemonės visų pirma apima paskolų garantijas (8,8 % BVP). Apskritai priemonės, kurių Ispanija ėmėsi, atitinka 2020 m. kovo 13 d. Komisijos komunikate išdėstytas gaires. Visiškas neatidėliotinų priemonių ir fiskalinių paramos priemonių įgyvendinimas, o vėliau, kai leis ekonominės sąlygos, fiskalinės politikos perorientavimas siekiant užtikrinti apdairią vidutinės trukmės laikotarpio fiskalinę būklę padės išsaugoti fiskalinį tvarumą vidutinės trukmės laikotarpiu;

                  (15)

                  remiantis Komisijos 2020 m. pavasario prognoze, grindžiama nesikeičiančios politikos scenarijumi, Ispanijos valdžios sektoriaus balansas sudarys –10,1 % BVP 2020 m. ir –6,7 % BVP 2021 m. Prognozuojama, kad valdžios sektoriaus skolos ir BVP santykis 2020 m. pasieks 115,6 % BVP, o 2021 m. – 113,7 % BVP;

                  (16)

                  reaguodama į tai, kad 2019 m. Ispanija nesilaikė skolos taisyklės, ir į 2020 m. planuojamą 3 % BVP deficito ribos viršijimą, 2020 m. gegužės 20 d. Komisija paskelbė pranešimą, parengtą pagal Sutarties 126 straipsnio 3 dalį. Apskritai iš Komisijos analizės galima spręsti, kad Sutartyje ir Reglamente (EB) Nr. 1467/97 apibrėžtas deficito ir skolos kriterijus nėra įvykdytas;

                  (17)

                  priemonės, kurių imtasi siekiant sustabdyti ligą COVID-19 sukėlusio viruso plitimą, turi reikšmingą poveikį ekonomikai ir dėl jų BVP šiais metais gali sumažėti 9,4 %. Poveikis užimtumui, nors šiame etape jį ir sunku įvertinti, taip pat bus didelis. Nuo COVID-19 krizės pradžios, vasario–gegužės mėn. laikotarpiu, darbo neteko beveik 700 000 žmonių. Poveikį užimtumui šiuo metu švelnina tai, kad beveik 3,5 mln. darbuotojų dirba pagal sutrumpinto darbo laiko tvarką ir tai iki šiol užkirto kelią tiesioginiam darbo praradimui. COVID-19 pandemijos pasekmes Ispanijoje dar labiau paaštrins tai, kad didelė darbuotojų dalis dirba mažosiose ir vidutinėse įmonėse (MVĮ), kad ypač nukentėję ir, tikėtina, lėčiau atsigausiantys sektoriai, tarp kurių – turizmo ir mažmeninės prekybos sektoriai, yra labai svarbūs ir kad daug darbuotojų (2019 m. –26,3 %) dirba pagal laikinas sutartis. Dėl visų šių veiksnių gali būti prarasta daug darbo vietų ir padidėti sukrėtimo mastas. Remiantis Komisijos 2020 m. pavasario prognoze, nedarbo lygis 2020 m. išaugs iki 18,9 % (2020 m. vasario mėn. jis buvo 13,6 %), o 2021 m. sumažės iki 17 %;

                  (18)

                  Ispanijos valdžios institucijos siekė sušvelninti COVID-19 pandemijos ir izoliavimo laikotarpio poveikį įvairiais priemonių rinkiniais, kurių bendra vertė – 145 mlrd. EUR. Kovodamos su liga COVID-19, valdžios institucijos padidino išlaidas sveikatos priežiūros ir socialinėms tarnyboms. Siekiant išlaikyti žmones darbo rinkoje ir remti namų ūkių pajamas, jos taip pat sudarė palankesnes sąlygas taikyti sutrumpinto darbo laiko tvarką. Darbuotojai, kurie dirba pagal sutrumpinto darbo laiko tvarką, gauna 70 % jų socialinio draudimo įmokų bazės dydžio išmoką (mažiausia ir didžiausia suma yra atitinkamai 502 EUR ir 1 402 EUR). Darbo santykiai sutrumpinto darbo laiko tvarkos taikymo laikotarpiu išlieka nepakitę, o ir galimybė taikyti šią teisinę priemonę dėl su COVID-19 siejamų force majeure priežasčių neseniai buvo pratęsta bent jau iki 2020 m. birželio 30 d. Įmonės, taikančios sutrumpinto darbo laiko tvarką, atleidžiamos nuo labai didelės socialinio draudimo įmokų dalies mokėjimo už darbuotojus, kuriems taikoma ta tvarka, su sąlyga, kad jos išlaikys jų darbo vietas bent šešis mėnesius po to, kai bus atnaujinta veikla. Šios priemonės (mokesčių mokėjimo atidėjimas, socialinio draudimo įmokų sumažinimas ir valstybės garantijos) neatsiejamos nuo specialios pagalbos MVĮ ir savarankiškai dirbantiems asmenims, kurie yra Ispanijos ekonomikos pagrindas, ir jomis siekiama padėti jiems išvengti bankroto, o pasibaigus COVID-19 krizei – greitai atnaujinti veiklą. Taip pat patvirtintos priemonės siekiant laikinai garantuoti pajamų rėmimą savarankiškai dirbantiems asmenims, nestandartinių užimtumo formų darbuotojams ir pažeidžiamiems darbuotojams, kurie įprastomis aplinkybėmis neturėtų galimybės naudotis socialine apsauga;

                  (19)

                  nepaisant palyginti žemo investicijų lygio, Ispanijos sveikatos sistemos rezultatai geri. Tačiau COVID-19 pandemija sukėlė precedento neturintį spaudimą sistemai ir atskleidė jos pažeidžiamumą sukrėtimams. Neatidėliotinais veiksmais daugiausia siekiama stiprinti pajėgumus sveikatos priežiūros darbuotojų, ypatingos svarbos medicinos reikmenų ir infrastruktūros srityse, kad pandemijos metu būtų išgelbėtos gyvybės ir ligoniai pasveiktų. Per COVID-19 krizę itin pažeidžiami buvo neįgalieji ir stacionariosios globos įstaigose gyvenantys vyresnio amžiaus asmenys. Jiems reikia užtikrinti nuolatines galimybes naudotis medicininės ir socialinės priežiūros paslaugomis, įskaitant skubiosios pagalbos ir intensyviosios terapijos paslaugas. Vėliau pastangos turėtų būti sutelktos į sveikatos sistemos atsparumo didinimą, kad ji galėtų kuo greičiau vėl pradėti veikti optimaliai ir geriau susidoroti su naujais sukrėtimais. COVID-19 pandemija atskleidė esamas struktūrines problemas, iš kurių kai kurios kyla dėl tam tikra prasme trūkstamų investicijų į fizinę infrastruktūrą ir spragų sveikatos priežiūros darbuotojų įdarbinimo bei darbo sąlygų srityse. Esama regioninių skirtumų, susijusių su išlaidomis, fiziniais ištekliais ir personalu, o įvairių valdžios lygmenų veiklos koordinavimas ne visada veiksmingas. Vidutinės trukmės laikotarpiu teikiant sveikatos priežiūros paslaugas būtų galima geriau reaguoti į iššūkius, susijusius su senėjimu, dažnėjančiomis lėtinėmis ligomis ir negalia. Šiuo atžvilgiu itin svarbi pirminė sveikatos priežiūra ir e. sveikatos sistemos plėtra. Vidutinės trukmės laikotarpiu bus svarbu užtikrinti, kad galimas išteklių sumažėjimas dėl ekonomikos nuosmukio nedarytų poveikio gyventojų sveikatos priežiūros paslaugų aprėpčiai ir nelemtų nevienodų galimybių naudotis sveikatos priežiūros paslaugomis;

                  (20)

                  nepaisant to, kad per kelerius metus buvo sukurta daug darbo vietų, Ispanijos darbo rinkoje ir iki COVID-19 protrūkio vis dar buvo aukštas nedarbo lygis ir buvo juntama darbo rinkos segmentacija. Preliminarūs duomenys rodo, kad dėl COVID-19 krizės Ispanijoje labai išaugo nedarbo lygis, o tai turės neigiamos įtakos jau ir taip ribotiems užimtumo tarnybų pajėgumams remti darbuotojus ir darbdavius ir socialinėms tarnyboms. Vidutinės trukmės laikotarpiu ekonomikos gaivinimas turėtų būti grindžiamas užimtumo rėmimo priemonėmis, kurių turėtų būti imamasi konsultuojantis su socialiniais partneriais, pavyzdžiui, laipsniškai panaikinant sutrumpinto darbo laiko tvarką, peržiūrint įdarbinimo paskatų sistemą siekiant labiau skatinti tvarias užimtumo formas, ypač kalbant apie jaunus darbuotojus, taip pat užtikrinant darbo sąlygų lankstumą. Didinant gamtos mokslus ir skaitmenines technologijas studijuojančiųjų dalį, didinant profesinio rengimo ir mokymo patrauklumą ir užtikrinant lanksčias kvalifikacijos kėlimo ir perkvalifikavimo galimybes, būtų galima patenkinti augančią techninių įgūdžių, reikalingų siekiant žaliosios ir skaitmeninės pertvarkos, neatsiejamos su ekonomikos gaivinimu, paklausą. Apskritai švietimo ir profesinio orientavimo gerinimas ir tinkamos paramos palankių sąlygų neturintiems studentams ir atsiliekantiems regionams teikimas galėtų prisidėti prie geresnių mokymosi rezultatų. Priemonių, kurias būtų galima patvirtinti siekiant šių tikslų, sėkmė labai priklausys nuo to, ar bus skirta pakankamai laiko plačiam ir ilgalaikiam socialiniam ir politiniam sutarimui dėl reformų pasiekti;

                  (21)

                  dėl COVID-19 pandemijos poveikio darbo rinkai atsirado neatidėliotinas poreikis remti nuo COVID-19 krizės nukentėjusių namų ūkių pajamas. Labai svarbus veiksnys šiose pastangose buvo sutrumpinto darbo laiko tvarkos taikymo palengvinimas. Tačiau pagal labai trumpas darbo sutartis dirbantys laikinieji darbuotojai, kurie sudaro didžiąją dalį naujų bedarbių ir tarp kurių yra daug jaunų darbuotojų, dažnai neturi teisės į standartinę apsaugą nuo nedarbo. Siekiant remti tvarų atsigavimą ir socialinę sanglaudą, būtina užtikrinti, kad visi darbuotojai, įskaitant laikinuosius darbuotojus ir savarankiškai dirbančius asmenis, galėtų naudotis ne tik neatidėliotinomis priemonėmis, kurių jau ėmėsi Vyriausybė, bet ir tinkama socialine apsauga ir aktyvia darbo rinkos politika;

                  (22)

                  tikėtina, kad COVID-19 krizė padidins jau ir taip didelį skurdą ar socialinę atskirtį Ispanijoje, ypač kalbant apie vaikų turinčias šeimas. 2019 m. Ispanija buvo ta valstybė narė, kurioje išmokų šeimai už vaiką vidurkis buvo mažiausias. Mažas ir vidutines pajamas gaunančios šeimos neturi teisės į išmokas vaikams, skiriamas pagal griežtas šalyje nustatytas sąlygas, o mokesčių atskaita joms duoda tik nedidelės naudos. Socialinės apsaugos išlaidos tebėra iš esmės orientuotos į vyresnio amžiaus žmonėms, o tuo atveju, jei paskelbti nukrypimai nuo 2013 m. pensijų reformos taptų nuolatiniai ir nebūtų imtasi tinkamų kompensacinių priemonių, išlaidų pensijoms lygis vidutinės trukmės ir ilguoju laikotarpiu turėtų gerokai padidėti. Tačiau dėl sudėtingų dėl COVID-19 pandemijos susidariusių ekonominių ir socialinių aplinkybių reikalingas kartų solidarumas, orientuojantis į jaunesnes kartas. Pagalba, skiriama ilgalaikiams bedarbiams ir darbo netekusiems darbuotojams, neturintiems teisės pasinaudoti įmokinėmis schemomis, šiuo metu yra išskaidyta į įvairias schemas, todėl jos aprėptis yra maža. Dėl didelių regioninių aprėpties, trukmės, prieigos sąlygų ir adekvatumo skirtumų esamos regioninės minimalių pajamų garantavimo schemos šalyje pasiekia tik 20 % potencialių paramos gavėjų. Reaguojant į dabartines neatidėliotino atsako reikalaujančias aplinkybes neseniai buvo patvirtinta nuolatinė nacionalinė pajamų rėmimo schema, tikėtina, pasieksianti daugiau kaip du milijonus paramos gavėjų; šią schemą dar turi ratifikuoti Parlamentas ir ji bus papildyta esamomis regioninėmis minimalių pajamų schemomis. Šiame etape dar neįmanoma įvertinti jos poveikio skurdo mažinimui ir jos tvarumo trumpuoju ir vidutinės trukmės laikotarpiu;

                  (23)

                  dar vienas veiksnys, sunkinantis COVID-19 pandemijos krizę Ispanijoje, yra tai, kad didelę dalį darbo vietų sukuria daugybė MVĮ. Siekiant užkirsti kelią bankrotams, kurių galima išvengti, buvo skubiai patvirtintos tam tikros priemonės, kuriomis įmonėms teikiama likvidumo parama (paskolomis ir garantijomis), daugiausia orientuojantis į MVĮ ir sektorius, kuriuos COVID-19 krizė paveiks labiau ir ilgiau, pavyzdžiui, į turizmo sektorių (2019 m. šis sektorius Ispanijoje sukūrė 12 % BVP). Kad šios priemonės duotų rezultatų, finansų tarpininkai jas turėtų veiksmingai ir greitai įgyvendinti. Pagerinti MVĮ pinigų srautus taip pat padės mokesčių bei socialinių įmokų mokėjimo atidėjimas ir viešųjų institucijų sutartinių mokėjimų paspartinimas. Rengiant ir įgyvendinant šias priemones reikia atsižvelgti į bankų sektoriaus atsparumą. Siekiant užtikrinti šių priemonių veiksmingumą, svarbu toliau stengtis mažinti administracinę naštą ir teikti veiksmingas skaitmenines viešąsias paslaugas. Parama įmonėms nuo COVID-19 krizės labiausiai nukentėjusiuose sektoriuose, eksporto bendrovių konkurencingumo užtikrinimas ir tarptautinimo kaip įmonių atsparumo didinimo priemonės skatinimas yra labai svarbūs sėkmingam ekonomikos atsigavimui;

                  (24)

                  siekiant skatinti ekonomikos atsigavimą, bus svarbu paankstinti brandžių viešųjų investicinių projektų įgyvendinimą ir skatinti privačiąsias investicijas, be kita ko, imantis atitinkamų reformų. Ispanijos atsigavimo perspektyvos priklausys nuo jos gebėjimo didinti našumą ir skatinti inovacijas, be kita ko, vykdant skaitmeninę ir žaliąją pertvarką. Ispanijos inovacijų diegimo rezultatai visuose regionuose yra prastesni už Sąjungos vidurkį. Ispanija atsilieka tokiose srityse, kaip įmonių gebėjimas diegti inovacijas, investuoti į materialųjį ir nematerialųjį turtą ir kuo geriau išnaudoti savo gyventojų įgūdžius, o tai gali mažinti jų konkurencingumą žinių ekonomikoje. COVID-19 krizė išryškino skaitmeninimo svarbą siekiant užtikrinti galimybes naudotis valdžios paslaugomis ir gauti švietimo bei mokymo paslaugas, taip pat siekiant išsaugoti darbo vietas ir ekonominę veiklą. Iki izoliacijos laikotarpio pradžios tik pusė Ispanijos mokyklų buvo įdiegusios tinkamas skaitmeninio mokymosi platformas, o padėtis skirtinguose regionuose labai skyrėsi. Staigus perėjimas prie skaitmeninio mokymosi taip pat buvo ypatingas iššūkis pažeidžiamiems mokiniams, kurie namuose neturėjo prieigos prie skaitmeninių sprendimų. Ispanija turėtų užtikrinti, kad visi mokiniai, įskaitant tuos, kurie gyvena kaimo vietovėse ir kurie kilę iš pažeidžiamų namų ūkių, turėtų prieigą prie skaitmeninio mokymosi išteklių. Remiant įmonių skaitmeninimą taip pat būtų skatinamas Ispanijos įmonių konkurencingumas pasaulinėse vertės grandinėse ir didinami jų, visų pirma MVĮ ir labai mažų įmonių, eksporto pajėgumai. Skaitmeninių technologijų, įskaitant pažangias skaitmenines technologijas, naudojimas ir skaitmeninės atskirties tarp miesto ir kaimo vietovių mažinimas pagerintų Ispanijos ekonomikos pajėgumus diegti inovacijas. Be to, mokslinių tyrimų ir inovacijų valdymo stiprinimas visais lygmenimis, mokslinių tyrimų kokybės gerinimas atliekant sistemingus vertinimus ir mokslinių tyrimų organizacijų skatinimas bendradarbiauti su privačiuoju sektoriumi galėtų padidinti mokslinių tyrimų ir inovacijų politikos veiksmingumą ir paspartinti inovacijų sklaidą siekiant padėti ekonomikai atsigauti;

                  (25)

                  kad Ispanija galėtų pereiti prie neutralaus poveikio klimatui ekonomikos, ilgą laikotarpį reikės didelių investicijų į, be kita ko, atsinaujinančiuosius energijos išteklius, tvarią energetikos infrastruktūrą, energijos vartojimo efektyvumą ir darnųjį transportą. Investicijos turėtų būti paankstintos siekiant padėti atlikti žaliąją pertvarką ekonomikos gaivinimo kontekste, kaip numatyta Ispanijos nacionaliniame energetikos ir klimato srities veiksmų plane. Skatinant taikyti integruotą energetikos sistemą būtų palengvinta atsinaujinančiųjų energijos išteklių skvarba. Energijos suvartojimo privačiuose ir viešuosiuose pastatuose mažinimas vykdant didelio masto renovaciją ir pažangiųjų elektros energijos tinklų bei atsinaujinančiosios elektros energijos kaupimo pajėgumų plėtojimas padėtų geriau valdyti energijos paklausą ir kartu remti darbo vietų kūrimą atsigaunant ekonomikai. Tolesnės investicijos į energetikos infrastruktūrą, įskaitant elektros energijos jungtis su likusia Sąjungos dalimi, padėtų padidinti Sąjungos energijos vidaus rinkos integraciją, kartu augtų konkurencija ir atsirastų daugiau galimybių plėtoti atsinaujinančiųjų išteklių energiją. Papildomomis pastangomis taip pat turėtų būti skatinamas darnusis ir veiksmingas transportas, įskaitant viešojo transporto paslaugų stiprinimą ir alternatyviųjų degalų infrastruktūros, visų pirma skirtos elektra varomoms transporto priemonėms, diegimą. Investicijų taip pat reikės tam, kad būtų galima daugiau naudoti geležinkelius kroviniams vežti, įskaitant tarpvalstybines jungtis su Prancūzija ir Portugalija ir jungtis su uostais bei logistikos centrais; Be to, kai kurios Ispanijos vietovės yra tarp tų Europos vietovių, kurios patiria didžiausią klimato kaitos poveikį. Vandens išteklių trūksta, o vandens ir atliekų tvarkymo infrastruktūra visoje šalyje yra netolygi. Žaliosios investicijos gali prisidėti prie miškų išsaugojimo ir padėti kovoti su neigiamu klimato kaitos poveikiu, pavyzdžiui, su karščio bangomis, sausromis, potvyniais ir miškų gaisrais, pagerinti oro kokybę, taip pat vandens ir atliekų tvarkymą ir plėtoti žiedinės ekonomikos potencialą. Įveikti kai kuriuos dėl perėjimo prie neutralaus poveikio klimatui ekonomikos kylančius iššūkius, visų pirma 2020 m. šalies ataskaitos D priede nurodytose teritorijose, Ispanijai galėtų padėti Teisingos pertvarkos fondo, kuris yra Komisijos pasiūlymo objektas, 2021–2027 m. laikotarpio programavimas. Tai suteiktų Ispanijai galimybę kuo geriau pasinaudoti tuo fondu;

                  (26)

                  dėl Ispanijos reglamentavimo susiskaidymo ir kliūčių įmonės negali pasinaudoti masto ekonomija ir tai daro neigiamą poveikį našumui. Siekiant skatinti geresnį reglamentavimą ir konkurenciją ekonomikos gaivinimo laikotarpiu, reikėtų aktyviau taikyti Įstatymą dėl rinkos bendrumo, kurio vykdymą jau užtikrina teismai ir konkurencijos institucijos. Šiame kontekste, pasibaigus ekstremaliajai situacijai turėtų būti iškart panaikinti griežti nuosavybės ir rinkos apribojimai, kuriais buvo siekiama užtikrinti strateginių prekių ir paslaugų teikimą per COVID-19 pandemijos sukeltą krizę. Apskritai tvirtesnis ir ilgalaikis įvairių valdžios lygmenų veiklos koordinavimas galėtų užtikrinti, kad politika, kuria sudaromos palankesnės sąlygos ekonomikai atsigauti, būtų veiksmingesnė. Taip pat labai svarbu užtikrinti, kad valdymo struktūra, kuri jau sukurta įstatymais, kuriais įgyvendinamos 2014 m. viešųjų pirkimų direktyvos, galėtų kuo greičiau veikti visu pajėgumu, kad būtų užtikrintas veiksmingas viešųjų investicijų, kuriomis gali būti remiamas ekonomikos atsigavimas, panaudojimas. Glaudžiai bendradarbiaujant su visų valdžios lygmenų (centrinio, regioninio ir vietos) atstovais Bendradarbiavimo komitete turėtų būti paspartintas darbas, susijęs su išsamia nacionaline viešųjų pirkimų strategija;

                  (27)

                  nors šioje Rekomendacijoje išdėstytose šaliai skirtose rekomendacijose (toliau – 2020 m. šaliai skirtos rekomendacijos) dėmesys sutelktas į COVID-19 pandemijos socialinio ir ekonominio poveikio švelninimą ir palankesnių sąlygų ekonomikai atsigauti sudarymą, 2019 m. šaliai skirtose rekomendacijose taip pat aptartos reformos, būtinos siekiant reaguoti į vidutinės trukmės laikotarpio ir ilgalaikius struktūrinius iššūkius. 2019 m. šaliai skirtos rekomendacijos tebėra aktualios, o jų įgyvendinimas bus toliau stebimas per visą kitų metų Europos semestrą. Tai apima ir 2019 m. šaliai skirtas rekomendacijas dėl ekonominės politikos, susijusios su investicijomis. Į visas 2019 m. šaliai skirtas rekomendacijas turėtų būti atsižvelgta sanglaudos politikos finansavimo po 2020 m. strateginio programavimo procese, be kita ko, rengiant dabartinės krizės poveikio švelninimo priemones ir išėjimo iš jos strategijas;

                  (28)

                  nemokumo bylų išnagrinėjimas laiku taip pat bus labai svarbus užtikrinant bendrovių likvidumą ir veiksmingą išteklių perskirstymą, taip pat skatinant verslumą ir didinant finansų sektoriaus stabilumą. Labai svarbu užtikrinti teisingumo sistemos pajėgumus veiksmingai nagrinėti nemokumo bylas. Tai ypač svarbu, nes dabartinis teismų veiklos sustabdymas ir numatomas bylinėjimosi masto padidėjimas dėl COVID-19 pandemijos sukelto nuosmukio gali dar labiau paaštrinti jau esamus iššūkius, nes bylos nagrinėjamos vis ilgiau ir kaupiasi vis daugiau neišnagrinėtų bylų;

                  (29)

                  Europos semestras yra nuolatinio Sąjungos ekonominės ir užimtumo politikos koordinavimo sistema, galinti prisidėti prie ekonomikos tvarumo. Savo 2020 m. nacionalinėse reformų programose valstybės narės įvertino pažangą, padarytą įgyvendinant Jungtinių Tautų darnaus vystymosi tikslus (DVT). Užtikrindama, kad 2020 m. šaliai skirtos rekomendacijos būtų visapusiškai įgyvendintos, Ispanija prisidės prie pažangos siekiant DVT ir prie bendrų pastangų užtikrinti konkurencingą tvarumą Sąjungoje;

                  (30)

                  siekiant greitai atsigauti nuo ekonominio COVID-19 pandemijos poveikio, labai svarbu glaudžiai koordinuoti ekonominės ir pinigų sąjungos šalių ekonomiką. Kaip valstybė narė, kurios valiuta yra euro, Ispanija turėtų užtikrinti, kad jos politika ir toliau atitiktų 2020 m. rekomendacijas euro zonai ir būtų koordinuojama su kitų valstybių narių, kurių valiuta yra euro, politika, kartu atsižvelgdama į euro grupės politines gaires;

                  (31)

                  2020 m. Europos semestro kontekste Komisija atliko išsamią Ispanijos ekonominės politikos analizę ir ją paskelbė 2020 m. šaliai skirtoje ataskaitoje. Be to, ji įvertino 2020 m. stabilumo programą, 2020 m. nacionalinę reformų programą, taip pat veiksmus, kurių Ispanija ėmėsi atsižvelgdamas į ankstesniais metais jai skirtas rekomendacijas. Komisija įvertino ne tik jų svarbą tvariai fiskalinei ir socialinei bei ekonominei Ispanijos politikai, bet ir tai, kaip jie atitinka Sąjungos taisykles ir gaires, nes būtina stiprinti bendrą Sąjungos ekonomikos valdymą Sąjungos lygmens priemonėmis prisidedant prie būsimų nacionalinių sprendimų;

                  (32)

                  atsižvelgdama į šį vertinimą, Taryba išnagrinėjo 2020 m. stabilumo programą, o jos nuomonė (8) pateikta visų pirma toliau išdėstytoje 1 rekomendacijoje,

                  (33)

                  atsižvelgdama į Komisijos nuodugnios apžvalgos ir šio vertinimo rezultatus, Taryba išnagrinėjo 2020 m. nacionalinę reformų programą ir 2020 m. stabilumo programą. 2020 m. šaliai skirtose rekomendacijose atsižvelgiama į poreikį kovoti su COVID-19 pandemija ir sudaryti palankesnes sąlygas ekonomikai atsigauti, nes tai pirmas būtinas žingsnis, kuris leistų koreguoti disbalansą. 2020 m. šaliai skirtos rekomendacijos, kuriomis tiesiogiai mažinamas Komisijos pagal Reglamento (ES) Nr. 1176/2011 6 straipsnį nustatytas makroekonominis disbalansas, atspindėtos 1, 2 ir 4 rekomendacijose,

            REKOMENDUOJA Ispanijai 2020 ir 2021 m. imtis šių veiksmų:

                  1.

                  laikantis bendrosios nukrypti leidžiančios išlygos pagal Stabilumo ir augimo paktą, imtis visų būtinų priemonių, kad būtų veiksmingai kovojama su COVID-19 pandemija, palaikoma ekonomika ir remiamas būsimas atsigavimas. Kai leis ekonominės sąlygos, vykdyti fiskalinę politiką, kuria siekiama užtikrinti apdairią vidutinės trukmės laikotarpio fiskalinę būklę ir skolos tvarumą, kartu didinant investicijas. Didinti sveikatos sistemos atsparumą ir pajėgumus, kiek tai susiję su sveikatos priežiūros darbuotojais, ypatingos svarbos medicinos reikmenimis ir infrastruktūra.

                  2.

                  Remti užimtumą sudarant susitarimus dėl darbo vietų išsaugojimo, taikant veiksmingas įdarbinimo paskatas ir ugdant įgūdžius. Stiprinti apsaugą nuo nedarbo, ypač kalbant apie netipinius darbuotojus. Gerinti minimalių pajamų garantavimo schemų ir paramos šeimai aprėptį ir adekvatumą, taip pat prieigą prie skaitmeninio mokymosi išteklių.

                  3.

                  Užtikrinti veiksmingą priemonių, kuriomis siekiama užtikrinti likvidumą MVĮ ir savarankiškai dirbantiems asmenims, įgyvendinimą, be kita ko, vengiant vėluoti atlikti mokėjimus. Siekiant remti ekonomikos atsigavimą, paankstinti brandžių viešųjų investicinių projektų įgyvendinimą ir skatinti privačiąsias investicijas. Investicijas sutelkti į žaliąją ir skaitmeninę pertvarką, visų pirma į mokslinių tyrimų ir inovacijų skatinimą, švarią ir efektyvią energijos gamybą bei vartojimą, energetikos infrastruktūrą, vandentvarką ir atliekų tvarkymą ir darnųjį transportą.

                  4.

                  Gerinti įvairių valdžios lygmenų veiklos koordinavimą ir stiprinti viešųjų pirkimų sistemą, kad būtų veiksmingai remiamas ekonomikos atsigavimas.

         Priimta Briuselyje 2020 m. liepos 20 d.

               Tarybos vardu

               Pirmininkė

            J. KLOECKNER

         (1)  OL L 209, 1997 8 2, p. 1.

         (2)  OL L 306, 2011 11 23, p. 25.

         (3)  OL C 301, 2019 9 5, p. 48.

         (4)  1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1467/97 dėl perviršinio deficito procedūros įgyvendinimo paspartinimo ir paaiškinimo (OL L 209, 1997 8 2, p. 6).

         (5)  2020 m. kovo 30 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) 2020/460, kuriuo dėl konkrečių priemonių investicijoms į valstybių narių sveikatos priežiūros sistemas ir kitus jų ekonomikos sektorius sutelkti reaguojant į COVID-19 protrūkį iš dalies keičiami reglamentai (ES) Nr. 1301/2013, (ES) Nr. 1303/2013 ir (ES) Nr. 508/2014 (Atsako į koronaviruso grėsmę investicijų iniciatyva) (OL L 99, 2020 3 31, p. 5).

         (6)  2020 m. balandžio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) 2020/558, kuriuo iš dalies keičiami reglamentai (ES) Nr. 1301/2013 ir (ES) Nr. 1303/2013, kiek tai susiję su konkrečiomis priemonėmis, kuriomis sudaromos išskirtinės lanksčios sąlygos naudoti Europos struktūrinių ir investicijų fondų lėšas reaguojant į COVID-19 protrūkį (OL L 130, 2020 4 24, p. 1).

         (7)  Grynąsias pirmines valdžios sektoriaus išlaidas sudaro visos valdžios sektoriaus išlaidos atėmus palūkanų išlaidas, Sąjungos fondų pajamomis visiškai kompensuojamas išlaidas Sąjungos programoms ir išlaidų nedarbo išmokoms nediskrecinius pokyčius. Nacionaliniu lygmeniu finansuojamas bendrojo pagrindinio kapitalo formavimas išlyginamas per ketverių metų laikotarpį. Įskaičiuojamos diskrecinės su pajamomis susijusios priemonės arba įstatymais nustatytas pajamų padidėjimas. Vienkartinės priemonės, susijusios tiek su pajamomis, tiek su išlaidomis, neįskaičiuojamos;

         (8)  Pagal Reglamento (EB) Nr. 1466/97 5 straipsnio 2 dalį.


title: Tarybos rekomendacija 2020 m. liepos 20 d. dėl 2020 m. Prancūzijos nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2020 m. Prancūzijos stabilumo programos 2020/C 282/10

text:
               26.8.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 282/62

      TARYBOS REKOMENDACIJA
      2020 m. liepos 20 d.
      dėl 2020 m. Prancūzijos nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2020 m. Prancūzijos stabilumo programos
      (2020/C 282/10)
      EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
      atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 121 straipsnio 2 dalį ir 148 straipsnio 4 dalį,
      atsižvelgdama į 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei koordinavimo (1), ypač į jo 5 straipsnio 2 dalį,
      atsižvelgdama į 2011 m. lapkričio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 1176/2011 dėl makroekonominių disbalansų prevencijos ir naikinimo (2), ypač į jo 6 straipsnio 1 dalį,
      atsižvelgdama į Europos Komisijos rekomendaciją,
      atsižvelgdama į Europos Parlamento rezoliucijas,
      atsižvelgdama į Europos Vadovų Tarybos išvadas,
      atsižvelgdama į Užimtumo komiteto nuomonę,
      atsižvelgdama į Ekonomikos ir finansų komiteto nuomonę,
      atsižvelgdama į Socialinės apsaugos komiteto nuomonę,
      atsižvelgdama į Ekonominės politikos komiteto nuomonę,
      kadangi:

                  (1)

                  2019 m. gruodžio 17 d. Komisija priėmė metinę tvaraus augimo strategiją, kuria pradedamas 2020 m. Europos ekonominės politikos koordinavimo semestras. Joje tinkamai atsižvelgta į 2017 m. lapkričio 17 d. Europos Parlamento, Tarybos ir Komisijos paskelbtą Europos socialinių teisių ramstį. 2019 m. gruodžio 17 d. Komisija pagal Reglamentą (ES) Nr. 1176/2011 taip pat priėmė įspėjimo mechanizmo ataskaitą – joje Prancūzija nurodyta kaip viena iš valstybių narių, dėl kurių reikės parengti nuodugnią apžvalgą. Tą pačią dieną Komisija taip pat priėmė rekomendaciją dėl Tarybos rekomendacijos dėl euro zonos ekonominės politikos;

                  (2)

                  2020 m. vasario 26 d. paskelbta 2020 m. Prancūzijai skirta ataskaita. Joje įvertinta Prancūzijos pažanga, padaryta įgyvendinant 2019 m. liepos 9 d. Tarybos priimtas šaliai skirtas rekomendacijas (3) (toliau – 2019 m. šaliai skirtos rekomendacijos), veiksmai, kurių šalis ėmėsi atsižvelgdama į ankstesniais metais priimtas šaliai skirtas rekomendacijas, ir Prancūzijos pažanga siekiant nacionalinių tikslų pagal strategiją „Europa 2020“. Į ją įtraukti ir nuodugnios apžvalgos pagal Reglamento (ES) Nr. 1176/2011 5 straipsnį rezultatai, kurie taip pat buvo paskelbti 2020 m. vasario 26 d. Remdamasi savo analize, Komisija padarė išvadą, kad Prancūzijoje yra susidaręs makroekonominis disbalansas. Visų pirma šis disbalansas buvo susiję su didele valdžios sektoriaus skola ir lėta konkurencingumo raida mažo našumo augimo sąlygomis, o tai turi tarpvalstybinių pasekmių;

                  (3)

                  2020 m. kovo 11 d. Pasaulio sveikatos organizacija COVID-19 protrūkį oficialiai paskelbė pasauline pandemija. Dėl pandemijos piliečiai, šalių visuomenė ir ekonomika pateko į ekstremaliąją didelio pavojaus visuomenės sveikatai situaciją. Ji daro didžiulį spaudimą nacionalinėms sveikatos sistemoms, trikdo pasaulines tiekimo grandines, kelia nestabilumą finansų rinkose, lemia vartotojų paklausos sukrėtimus ir daro neigiamą poveikį įvairiems sektoriams. Ji kelia grėsmę žmonių darbo vietoms ir pajamoms, taip pat įmonių verslui. Jos sukeltas didelis ekonominis sukrėtimas jau turi skaudžių pasekmių Sąjungoje. 2020 m. kovo 13 d. Komisija priėmė komunikatą, kuriuo raginama užtikrinti suderintą ekonominį atsaką į krizę, įtraukiant visus nacionalinio ir Sąjungos lygmens suinteresuotuosius subjektus;

                  (4)

                  kelios valstybės narės paskelbė nepaprastąją padėtį arba ėmėsi neatidėliotinų priemonių. Visos neatidėliotinos priemonės turėtų būti griežtai proporcingos, būtinos, ribotos trukmės ir atitikti Europos bei tarptautinius standartus. Joms turėtų būti taikoma demokratinė priežiūra ir nepriklausoma teisminė peržiūra;

                  (5)

                  2020 m. kovo 20 d. Komisija priėmė komunikatą dėl Stabilumo ir augimo pakte nustatytos bendrosios išvengimo sąlygos taikymo. Pagal Reglamento (EB) Nr. 1466/97 5 straipsnio 1 dalyje, 6 straipsnio 3 dalyje, 9 straipsnio 1 dalyje bei 10 straipsnio 3 dalyje ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 1467/97 (4) 3 straipsnio 5 dalyje bei 5 straipsnio 2 dalyje nustatytą bendrąją nukrypti leidžiančią išlygą sudaromos palankesnės sąlygos koordinuoti biudžeto politiką esant dideliam ekonomikos nuosmukiui. 2020 m. kovo 20 d. komunikate Komisija laikėsi nuomonės, kad, atsižvelgiant į numatomą didelį ekonomikos nuosmukį dėl COVID-19 pandemijos, bendrosios nukrypti leidžiančios išlygos taikymo sąlygos yra tenkinamos, ir paprašė Tarybos šią išvadą patvirtinti. 2020 m. kovo 23 d. valstybių narių finansų ministrai pritarė Komisijos vertinimui. Jie sutiko, kad dėl didelio ekonomikos nuosmukio reikia ryžtingo, ambicingo ir suderinto atsako. Pradėjus taikyti bendrąją nukrypti leidžiančią išlygą leidžiama laikinai nukrypti nuo vidutinės trukmės biudžeto tikslui pasiekti numatyto koregavimo plano, jei tai nekelia pavojaus fiskaliniam tvarumui vidutinės trukmės laikotarpiu. Kalbant apie korekcinę dalį, Taryba taip pat gali nuspręsti, remdamasi Komisijos rekomendacija, priimti patikslintą fiskalinę trajektoriją. Taikant bendrąją nukrypti leidžiančią išlygą Stabilumo ir augimo pakto procedūros nesustabdomos. Ji suteikia valstybėms narėms galimybę nukrypti nuo paprastai taikomų biudžetinių reikalavimų, o Komisijai ir Tarybai – imtis būtinų politikos koordinavimo priemonių laikantis Pakto;

                  (6)

                  siekiant apriboti ir kontroliuoti COVID-19 pandemijos plitimą, padidinti nacionalinių sveikatos sistemų atsparumą, įmonėms bei namų ūkiams teikiamomis paramos priemonėmis sušvelninti socialinius bei ekonominius pandemijos padarinius ir užtikrinti tinkamas sveikatos ir saugos sąlygas darbo vietoje, kad būtų galima atnaujinti ekonominę veiklą, reikia nuolatinių veiksmų. Kad paremtų valstybių narių pastangas tose srityse, Sąjunga turėtų visapusiškai išnaudoti įvairias turimas priemones. Be to, valstybės narės ir Sąjunga turėtų bendradarbiaudamos parengti priemones, kurios yra būtinos, kad galėtume grįžti prie įprasto mūsų šalių visuomenės ir ekonomikos veikimo ir tvaraus augimo, įtraukdamos, inter alia, žaliąją pertvarką bei skaitmeninę transformaciją ir pasinaudodamos krizės metu įgyta patirtimi;

                  (7)

                  dėl COVID-19 krizės išryškėjo vidaus rinkos gebėjimas lanksčiai prisitaikyti prie išskirtinių aplinkybių. Vis dėlto, siekiant užtikrinti greitą ir sklandų perėjimą prie atsigavimo etapo ir laisvo prekių, paslaugų bei darbuotojų judėjimo, išskirtinės priemonės, neleidžiančios įprastai veikti vidaus rinkai, turėtų būti panaikintos iškart, kai tik jos nebebus būtinos. Dabartinė krizė parodė, kad sveikatos sektoriuje reikia pasirengimo krizėms planų. Vieni iš esminių platesnių pasirengimo krizėms planų rengimo elementų yra geresnės pirkimo strategijos, diversifikuotos tiekimo grandinės ir strateginiai būtiniausių prekių rezervai;

                  (8)

                  kad visus nenaudojamus Europos struktūrinių ir investicijų fondų išteklius valstybės narės galėtų sutelkti išskirtiniam COVID-19 pandemijos poveikiui sušvelninti, Sąjungos teisės aktų leidėjas jau iš dalies pakeitė atitinkamus teisės aktus Europos Parlamento ir Tarybos reglamentais (ES) 2020/460 (5) ir (ES) 2020/558 (6). Tais pakeitimais bus suteikta papildomo lankstumo ir nustatytos supaprastintos bei racionalizuotos procedūros. Siekiant sumažinti spaudimą pinigų srautams, valstybėms narėms taip pat suteikta galimybė 2020–2021 finansiniais metais pasinaudoti 100 % bendru finansavimu iš Sąjungos biudžeto. Prancūzija raginama visapusiškai pasinaudoti tomis galimybėmis, kad padėtų labiausiai paveiktiems asmenims ir sektoriams;

                  (9)

                  dėl skirtingų specializacijos modelių tikėtina, kad įvairiuose regionuose, visų pirma regionuose, kurie labai priklauso nuo turizmo (pavyzdžiui, atokiausiuose regionuose) ir apskritai nuo verslo modelio, kai su klientais bendraujama tiesiogiai, socialiniai ir ekonominiai COVID-19 pandemijos padariniai bus nevienodi. Dėl to kyla didelė rizika, kad Prancūzijoje didės regioniniai ir teritoriniai skirtumai, o dėl to dar labiau stiprės jau pastebėta lėto skirtumų tarp sostinės regiono, didelių miestų ir likusios šalies dalies, tarp miesto ir kaimo vietovių, tarp metropolio ir atokiausių regionų didėjimo tendencija. Atsižvelgiant į riziką, kad laikinai sutriks valstybių narių tarpusavio konvergencijos procesas, dabartinėmis aplinkybėmis reikia tikslinių atsakomųjų politikos priemonių;

                  (10)

                  2020 m. nacionalinę reformų programą Prancūzija pateikė 2020 m. gegužės 7 d., o 2020 m. stabilumo programą – 2020 m. balandžio 30 d. Siekiant atsižvelgti į jų tarpusavio sąsajas, abi programos vertintos vienu metu;

                  (11)

                  šiuo metu Prancūzijai taikoma Stabilumo ir augimo pakto prevencinė dalis ir pereinamojo laikotarpio skolos taisyklė. 2018 m. liepos 13 d. Taryba rekomendavo Prancūzijai užtikrinti, kad 2019 m. grynųjų pirminių valdžios sektoriaus išlaidų (7) nominalusis augimas neviršytų 1,4 % – tai atitiktų 0,6 % bendrojo vidaus produkto (BVP) metinį struktūrinį koregavimą. Bendras Komisijos vertinimas patvirtina, kad 2019 m. ir 2018 ir 2019 m. (vertinant kartu) buvo labai nukrypta nuo rekomenduojamo koregavimo plano, kuriuo siekiama vidutinės trukmės biudžeto tikslo. Tai svarbus veiksnys pagal Sutarties 126 straipsnio 3 dalį Komisijos parengtame pranešime, kuriame vertinama, kaip 2019 m. Prancūzija laikėsi skolos kriterijaus;

                  (12)

                  2020 m. stabilumo programoje Vyriausybė numato, kad nominalusis balansas nuo 2019 m. buvusio 3,0 % BVP deficito blogės ir 2020 m. virs 9,0 % BVP deficitu. 2020 m. stabilumo programoje numatoma, kad 2019 m. stabilizavęsis 98,1 % BVP valdžios sektoriaus skolos santykis su BVP 2020 m. išaugs iki 115,2 % BVP. Makroekonominę ir fiskalinę perspektyvą veikia didelis neapibrėžtumas dėl COVID-19 pandemijos;

                  (13)

                  reaguodama į COVID-19 pandemiją ir laikydamasi suderinto Sąjungos požiūrio, Prancūzija ėmėsi savalaikių biudžeto priemonių, kad padidintų savo sveikatos sistemos pajėgumą, suvaldytų pandemiją ir suteiktų pagalbą labiausiai nukentėjusiems asmenims ir sektoriams. Pagal 2020 m. stabilumo programą tos biudžetinės priemonės sudaro 1,9 % BVP. Tos priemonės, be kita ko, yra: sutrumpinto darbo laiko sistemos finansavimas (1,1 % BVP); 0,4 % BVP papildomos išlaidos sveikatos priežiūros paslaugoms stiprinti, sveikatos draudimo išmokoms ir sveikatos priežiūros darbuotojų atlygiui; solidarumo fondo (0,3 % BVP) sukūrimas siekiant teikti tiesioginę paramą mažosioms ir labai mažoms įmonėms, taip pat savarankiškai dirbantiems asmenims. Be to, Prancūzija paskelbė apie priemones, kurios, nors ir nedaro tiesioginio poveikio biudžetui, padės teikti likvidumo paramą įmonėms; 2020 m. stabilumo programoje įvertinta, kad jos sudarys 17 % BVP. Tos priemonės, be kita ko, yra mokesčių ir socialinių įmokų atidėjimas įmonėms; greitesnis mokesčių ir PVM kredito grąžinimas; specialaus rezervo, kurio paskirtis – tiesiogiai remti strategines įmones investicijomis į nuosavą kapitalą (3,1 % BVP) ir paskolų garantijomis (13,9 % BVP), sukūrimas. Apskritai priemonės, kurių ėmėsi Prancūzija, atitinka 2020 m. kovo 13 d. Komisijos komunikate išdėstytas gaires. Visiškas neatidėliotinų priemonių ir fiskalinių paramos priemonių įgyvendinimas, o vėliau, kai leis ekonominės sąlygos, fiskalinės politikos perorientavimas siekiant užtikrinti apdairią vidutinės trukmės laikotarpio fiskalinę būklę padės išsaugoti fiskalinį tvarumą vidutinės trukmės laikotarpiu;

                  (14)

                  remiantis Komisijos 2020 m. pavasario prognoze, grindžiama nesikeičiančios politikos scenarijumi, Prancūzijos valdžios sektoriaus balansas sudarys -9,9 % BVP 2020 m. ir -4,0 % BVP 2021 m. Numatoma, kad valdžios sektoriaus skolos santykis 2020 m. pasieks 116,5 % BVP, o 2021 m. –111,9 % BVP;

                  (15)

                  dėl to, kad 2019 m. Prancūzija nesilaikė skolos taisyklės, ir dėl 2020 m. planuojamo 3 % BVP deficito ribos viršijimo 2020 m. gegužės 20 d. Komisija paskelbė pranešimą, parengtą pagal Sutarties 126 straipsnio 3 dalį. Apskritai iš Komisijos analizės galima spręsti, kad Sutartyje ir Reglamente (EB) Nr. 1467/97 apibrėžtas deficito ir skolos kriterijus nėra įvykdytas;

                  (16)

                  Prancūzijos sveikatos sistema veiksmingai pasiekia gerų rezultatų. Tačiau per COVID-19 krizę išryškėjo sistemos pasirengimo suvaldyti pandemiją trūkumų. Šie trūkumai, be kita ko, yra: a) sunkumai užtikrinti, kad būtų turima sveikatos priežiūros darbuotojų, būtiniausių reikmenų ir asmeninių apsaugos priemonių; ir b) įsitvirtinusios struktūrinės problemos. Kalbant apie pirmąją problemą, Prancūzija mobilizavo savo medikų ir paramedikų, įskaitant medicinos studentus ir į pensiją išėjusius gydytojus bei slaugytojus, ir medicinos įrangos rezervą. Atsako koordinavimas visuose sveikatos sistemos segmentuose tebėra vienas iš iššūkių. Antroji problema kyla dėl nepakankamų investicijų į fizines infrastruktūras ir žmogiškuosius išteklius, riboto paslaugų organizavimo pritaikymo ir poreikio geriau koordinuoti privačiųjų ir viešųjų subjektų veiksmus. Problemas dar labiau aštrina nuolatiniai regioniniai skirtumai. Pavyzdžiui, nors dirbančių gydytojų dalis yra maždaug lygi Sąjungos vidurkiui, apie 18 % Prancūzijos gyventojų gyvena vietovėse, kuriose galimybės patekti pas bendrosios praktikos gydytoją yra ribotos. Reikia tolesnių ryžtingų pastangų siekiant skaitmeninti sveikatos paslaugas – tai kertinis Vyriausybės sveikatos sistemos pertvarkymo strategijos akmuo. COVID-19 krizės patirtis rodo, kaip svarbu pandemijos metu geriau naudotis e. sveikatos, visų pirma telemedicinos, galimybėmis;

                  (17)

                  COVID-19 krizė turi neigiamą poveikį Prancūzijos darbo rinkai ir socialinėms sąlygoms. Nepaisant priimtų poveikio švelninimo priemonių, remiantis 2020 m. Komisijos pavasario prognoze, numatoma, kad nedarbas padidės iki 10,1 % 2020 m., o 2021 m. vėl sumažės iki 9,7 %. Šios priemonės, be kita ko, yra sutrumpinto darbo laiko tvarkos pakeitimas ir išplėtimas, laikinas darbo ieškančių asmenų teisių išplėtimas, taip pat priemonės, kurių imtasi įmonėms ir darbuotojams remti ir viešųjų paslaugų ir sveikatos sistemos veikimui užtikrinti. Susirūpinimą tebekelia nuolatinė darbo rinkos segmentacija. 2019 m. maždaug du trečdaliai naujų darbuotojų buvo įdarbinti pagal trumpalaikes (mažiau nei mėnesio trukmės) sutartis. Trumpalaikių sutarčių pakeitimo neterminuotomis darbo sutartimis rodiklis yra vienas iš mažiausių Sąjungoje. Naujausia bedarbio pašalpų sistemos (pranc. Unédic) reforma siekta padidinti sistemos finansinį tvarumą ir spręsti segmentacijos problemą. Tačiau tam tikrų su kompensavimo taisyklėmis susijusios reformos dalių įgyvendinimas dėl COVID-19 krizės buvo atidėtas. Atsižvelgiant į pablogėjusią situaciją svarbu užtikrinti, kad bedarbio pašalpas, taip pat aktyvią užimtumo paramą galėtų gauti visi darbo ieškantys asmenys, nepriklausomai nuo jų ankstesnio užimtumo statuso. Siekiant spręsti įgūdžių pasiūlos ir paklausos neatitikties problemą ir didinti darbo rinkos atsparumą, reikėtų toliau stengtis skatinti darbo jėgos perskirstymą visuose sektoriuose. Prieš COVID-19 pandemiją darbdaviai vis dažniau pranešdavo apie sunkumus rasti darbui tinkamų kandidatų, nurodydami poreikį skatinti kvalifikacijos kėlimą ir perkvalifikavimą. Pavyzdžiui, informacinių technologijų sektoriuje ypač trūksta kvalifikuotų darbuotojų, o šios srities absolventai sudaro tik 3,5 % visų aukštųjų mokyklų absolventų;

                  (18)

                  per COVID-19 krizę itin svarbu užtikrinti ypatingos svarbos infrastruktūros veikimą ir laisvą prekių judėjimą visoje bendrojoje rinkoje ir bendradarbiaujant su kaimyninėmis šalimis stebėti tiekimo grandines ir užtikrinti tinkamą jų veikimą. Šiuo tikslu panaikinus per COVID-19 krizę nustatytus tam tikrų medicininių produktų eksporto apribojimus bus galima darniai ir solidariai patenkinti visos Sąjungos piliečių poreikius, išvengti šių prekių trūkumo rizikos ir tiekimo grandinių sutrikdymo ir galiausiai sudaryti sąlygas sėkmingai įgyvendinti Sąjungos suderintą išėjimo iš COVID-19 krizės strategija;

                  (19)

                  Prancūzija patvirtino daug schemų, skirtų įmonių likvidumui remti, be kita ko, pagal laikinąją valstybės pagalbos priemonių, skirtų ekonomikai remti reaguojant į dabartinį COVID-19 protrūkį, sistemą (8). Siekiant užtikrinti, kad tokios schemos būtų naudingos įmonėms, visų pirma mažosioms ir vidutinėms įmonėms (MVĮ), labai svarbu jas veiksmingai ir efektyviai įgyvendinti. Rengiant ir įgyvendinant šias priemones reikia atsižvelgti į bankų sektoriaus atsparumą;

                  (20)

                  bendra Prancūzijos verslo aplinka pagerėjo, tačiau šalis turi toliau stengtis supaprastinti savo mokesčių sistemą ir sumažinti įmonėms tenkančią administracinę naštą, ypač jeigu tai padės užtikrinti veiksmingą ekonomikos atsigavimą vidutinės trukmės laikotarpiu. Pavyzdžiui, remiantis Komisijos vertinimu, kurį patvirtino ir EBPO 2018 m. produktų rinkos reguliavimo rodikliai, nepaisant padarytos pažangos ir kelių priimtų priemonių paslaugų sektoriuje, reglamentavimo apribojimai Prancūzijoje tebėra didesni nei kitose valstybėse narėse, visų pirma verslo paslaugų, kurių daugelį teikia reglamentuojamųjų profesijų atstovai, ir mažmeninės prekybos sektoriuose, atžvilgiu. Vienas iš labiausiai paveiktų sektorių – paslaugų sektorius atliks svarbų vaidmenį išeinant iš COVID-19 krizės ir po jos atsigaunant. Pakeitus prieigos prie paslaugų ir jų teikimo reikalavimus būtų skatinamos inovacijos, konkurencija ir profesinis judumas, o tai turėtų teigiamą bendrą poveikį ekonomikai. Mažmeninės prekybos atsigavimą po COVID-19 pandemijos taip pat galėtų paskatinti reglamentavimo lankstumas.

                  (21)

                  Siekiant skatinti ekonomikos atsigavimą, bus svarbu paankstinti brandžių viešųjų investicinių projektų įgyvendinimą ir skatinti privačiąsias investicijas, be kita ko, imantis atitinkamų reformų. Tai būtų galima nustatyti Europos žaliojo kurso prioritetuose, visų pirma mažo anglies dioksido kiekio transporto iniciatyvų, atsinaujinančiųjų išteklių, energijos ir pastatų renovacijos atvejais. Kartu su ekonomikos skaitmenine transformacija tai galėtų padėti trumpuoju laikotarpiu paskatinti ekonomikos atsigavimą ir duoti rezultatų vidutinės trukmės laikotarpiu po COVID-19 krizės, taip pat padėti Prancūzijai tvariai siekti ilgalaikio neutralaus poveikio klimatui, kartu skatinant pirmavimą technologijų srityje. Atsigavimo priemonių rengimo darbas galėtų būti grindžiamas Prancūzijos nacionaliniu energetikos ir klimato srities veiksmų planu, bendro intereso projektais ir infrastruktūros plėtojimo planais. Papildomos investicijos į energetikos infrastruktūros objektus, įskaitant elektros energijos jungtis, padėtų didinti Sąjungos energijos vidaus rinkos integraciją, kartu stiprinant konkurenciją ir palengvinant naudojimąsi atsinaujinančiųjų išteklių energija. Įveikti kai kuriuos dėl perėjimo prie neutralaus poveikio klimatui ekonomikos kylančius iššūkius, visų pirma 2020 m. šalies ataskaitos D priede nurodytose teritorijose, Prancūzijai turėtų padėti Teisingos pertvarkos fondo, kuris yra Komisijos pasiūlymo objektas, 2021–2027 m. laikotarpio programavimas. Tai suteiktų Prancūzijai galimybę kuo geriau pasinaudoti tuo fondu;

                  (22)

                  izoliavimo priemonių taikymo metu paaiškėjo ypač svarbus skaitmeninimo vaidmuo užtikrinant galimybę naudotis viešosiomis, švietimo ir medicinos paslaugomis, taip pat palaikant ekonominę veiklą pasinaudojant nuotoliniu darbu ir e. prekyba. Vidutinės trukmės laikotarpiu skaitmeninimas suteikia daugiau galimybių įmonėms, visų pirma MVĮ, atsigauti ir augti, nes padeda užmegzti ryšius su didesniu potencialių klientų skaičiumi, didina gamybos procesų veiksmingumą ir suteikia paskatų diegti inovacijas. Investicijos į skaitmeninimą, be kita ko, suteikia galimybę diegti tinkamą infrastruktūrą ir gerinti plačiosios visuomenės, visų pirma dirbančių gyventojų, skaitmeninius įgūdžius. Prancūzijos labai didelės spartos plačiajuosčio ryšio planas (pranc. Plan France Très Haut Débit) sėkmingai įgyvendinamas miestų vietovėse. Tačiau kitose vietovėse tebėra didelių labai didelės spartos ryšio tinklo aprėpties skirtumų;

                  (23)

                  Prancūzija turi tvirtą mokslinių tyrimų bazę ir galimybių imtis konkrečių su moksliniais tyrimais ir inovacijomis susijusių priemonių, skirtų reaguoti į COVID-19 krizę, įskaitant vakcinų ir vaistų kūrimą. Dėl COVID-19 krizės ir jos padarinių reikia stiprinti viešojo ir privačiojo sektorių bendradarbiavimą mokslinių tyrimų ir inovacijų srityje. Kaip nurodė Prancūzijos nacionalinė produktyvumo taryba, vidutinės trukmės laikotarpiu investicijos į mokslinius tyrimus ir inovacijas galėtų paskatinti našumo augimą. Jų taip pat reikia augimą skatinančiuose sektoriuose, kad įmonės galėtų pasinaudoti Europos ekonomikos pertvarkymo teikiamomis galimybėmis;

                  (24)

                  nors šioje Rekomendacijoje išdėstytose šaliai skirtose rekomendacijose (toliau – 2020 m. šaliai skirtos rekomendacijos) dėmesys sutelktas į COVID-19 pandemijos socialinio ir ekonominio poveikio švelninimą ir palankesnių sąlygų ekonomikai atsigauti sudarymą, 2019 m. šaliai skirtose rekomendacijose taip pat aptartos reformos, būtinos siekiant reaguoti į vidutinės trukmės laikotarpio ir ilgalaikius struktūrinius iššūkius. 2019 m. šaliai skirtos rekomendacijos tebėra aktualios, o jų įgyvendinimas bus toliau stebimas per visą kitų metų Europos semestrą. Tai apima ir 2019 m. šaliai skirtas rekomendacijas dėl ekonominės politikos, susijusios su investicijomis. Į visas 2019 m. šaliai skirtas rekomendacijas turėtų būti atsižvelgta sanglaudos politikos finansavimo po 2020 m. strateginio programavimo procese, be kita ko, rengiant dabartinės krizės poveikio švelninimo priemones ir išėjimo iš jos strategijas;

                  (25)

                  Europos semestras yra nuolatinio Sąjungos ekonominės ir užimtumo politikos koordinavimo sistema, galinti prisidėti prie ekonomikos tvarumo. Savo 2020 m. nacionalinėse reformų programose valstybės narės įvertino pažangą, padarytą įgyvendinant Jungtinių Tautų darnaus vystymosi tikslus (DVT). Užtikrindama, kad būtų visapusiškai įgyvendintos 2020 m. šaliai skirtos rekomendacijos, Prancūzija prisidės prie pažangos siekiant DVT ir prie bendrų pastangų užtikrinti konkurencingą tvarumą Sąjungoje;

                  (26)

                  siekiant greitai atsigauti nuo ekonominio COVID-19 pandemijos poveikio, labai svarbu glaudžiai koordinuoti ekonominės ir pinigų sąjungos šalių ekonomiką. Kaip valstybė narė, kurios valiuta yra euro, Prancūzija turėtų užtikrinti, kad jos politika ir toliau atitiktų 2020 m. rekomendacijas euro zonai ir būtų koordinuojama su kitų valstybių narių, kurių valiuta yra euro, politika, atsižvelgdama į euro grupės politines gaires;

                  (27)

                  per 2020 m. Europos semestrą Komisija atliko išsamią Prancūzijos ekonominės politikos analizę ir ją paskelbė 2020 m. šaliai skirtoje ataskaitoje. Be to, ji įvertino 2020 m. stabilumo programą, 2020 m. nacionalinę reformų programą, taip pat veiksmus, kurių Prancūzija ėmėsi atsižvelgdama į ankstesniais metais jai skirtas rekomendacijas. Komisija įvertino ne tik jų svarbą tvariai fiskalinei ir socialinei bei ekonominei Prancūzijos politikai, bet ir tai, kaip jie atitinka Sąjungos taisykles ir gaires, nes būtina stiprinti bendrą Sąjungos ekonomikos valdymą Sąjungos lygmens priemonėmis prisidedant prie būsimų nacionalinių sprendimų;

                  (28)

                  atsižvelgdama į šį vertinimą, Taryba išnagrinėjo 2020 m. stabilumo programą, o jos nuomonė (9) yra pateikta visų pirma toliau išdėstytoje 1 rekomendacijoje;

                  (29)

                  atsižvelgdama į Komisijos nuodugnios apžvalgos ir šio vertinimo rezultatus, Taryba išnagrinėjo 2020 m. nacionalinę reformų programą ir 2020 m. stabilumo programą. 2020 m. šaliai skirtose rekomendacijose atsižvelgiama į poreikį kovoti su COVID-19 pandemija ir sudaryti palankesnes sąlygas ekonomikai atsigauti, nes tai pirmas būtinas žingsnis, kuris leis koreguoti disbalansą. 2020 m. šaliai skirtos rekomendacijos, kuriomis tiesiogiai mažinamas Komisijos pagal Reglamento (ES) Nr. 1176/2011 6 straipsnį nustatytas makroekonominis disbalansas, atspindėtos 1, 3 ir 4 rekomendacijose,

            REKOMENDUOJA Prancūzijai 2020 ir 2021 m. imtis šių veiksmų:

                  1.

                  Laikantis bendrosios nukrypti leidžiančios išlygos pagal Stabilumo ir augimo paktą, imtis visų būtinų priemonių, kad būtų veiksmingai kovojama su COVID-19 pandemija, palaikoma ekonomika ir remiamas būsimas atsigavimas. Kai leis ekonominės sąlygos, vykdyti fiskalinę politiką, kuria siekiama užtikrinti apdairią vidutinės trukmės laikotarpio fiskalinę būklę ir skolos tvarumą, kartu didinant investicijas. Didinti sveikatos sistemos atsparumą užtikrinant tinkamą būtiniausių medicinos reikmenų tiekimą ir subalansuotą sveikatos priežiūros darbuotojų pasiskirstymą, taip pat investuojant į e. sveikatą.

                  2.

                  Mažinti COVID-19 krizės poveikį užimtumui ir socialinį poveikį, be kita ko, skatinant įgūdžių ugdymą ir teikiant aktyvią paramą visiems darbo ieškantiems asmenims.

                  3.

                  Užtikrinti, kad būtų veiksmingai įgyvendinamos priemonės, kuriomis remiamas įmonių, visų pirma MVĮ, likvidumas. Siekiant remti ekonomikos atsigavimą, paankstinti brandžių viešųjų investicinių projektų įgyvendinimą ir skatinti privačiąsias investicijas. Investicijas sutelkti į žaliąją ir skaitmeninę pertvarką, visų pirma į tvarų transportą, švarią ir veiksmingą energijos gamybą ir vartojimą, energetikos ir skaitmeninės infrastruktūros objektus, taip pat mokslinius tyrimus ir inovacijas.

                  4.

                  Toliau gerinti reglamentavimo aplinką, mažinti įmonių administracinę naštą ir supaprastinti mokesčių sistemą.

         Priimta Briuselyje 2020 m. liepos 20 d.

               Tarybos vardu

               Pirmininkė

            J. KLOECKNER

         (1)  OL L 209, 1997 8 2, p. 1.

         (2)  OL L 306, 2011 11 23, p. 25.

         (3)  O L C 301, 2019 9 5, p. 55.

         (4)  1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1467/97 dėl perviršinio deficito procedūros įgyvendinimo paspartinimo ir paaiškinimo (OL L 209, 1997 8 2, p. 6).

         (5)  2020 m. kovo 30 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) 2020/460, kuriuo dėl konkrečių priemonių investicijoms į valstybių narių sveikatos priežiūros sistemas ir kitus jų ekonomikos sektorius sutelkti reaguojant į COVID-19 protrūkį iš dalies keičiami reglamentai (ES) Nr. 1301/2013, (ES) Nr. 1303/2013 ir (ES) Nr. 508/2014 (Atsako į koronaviruso grėsmę investicijų iniciatyva) (OL L 99, 2020 3 31, p. 5).

         (6)  2020 m. balandžio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) 2020/558, kuriuo iš dalies keičiami reglamentai (ES) Nr. 1301/2013 ir (ES) Nr. 1303/2013, kiek tai susiję su konkrečiomis priemonėmis, kuriomis sudaromos išskirtinės lanksčios sąlygos naudoti Europos struktūrinių ir investicijų fondų lėšas reaguojant į COVID-19 protrūkį (OL L 130, 2020 4 24, p. 1).

         (7)  Grynąsias pirmines valdžios sektoriaus išlaidas sudaro visos valdžios sektoriaus išlaidos atėmus palūkanų išlaidas, Sąjungos fondų pajamomis visiškai kompensuojamas išlaidas Sąjungos programoms ir išlaidų nedarbo išmokoms nediskrecinius pokyčius. Nacionaliniu lygmeniu finansuojamas bendrojo pagrindinio kapitalo formavimas išlyginamas per ketverių metų laikotarpį. Įskaičiuojamos diskrecinės su pajamomis susijusios priemonės arba įstatymais nustatytas pajamų padidėjimas. Vienkartinės priemonės, susijusios tiek su pajamomis, tiek su išlaidomis, neįskaičiuojamos;

         (8)  OL C 91I, 2020 3 20, p. 1.

         (9)  Pagal Reglamento (EB) Nr. 1466/97 5 straipsnio 2 dalį.


title: Tarybos rekomendacija 2020 m. liepos 20 d. dėl 2020 m. Kroatijos nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2020 m. Kroatijos konvergencijos programos 2020/C 282/11

text:
               26.8.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 282/68

      TARYBOS REKOMENDACIJA
      2020 m. liepos 20 d.
      dėl 2020 m. Kroatijos nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2020 m. Kroatijos konvergencijos programos
      (2020/C 282/11)
      EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
      atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 121 straipsnio 2 dalį ir 148 straipsnio 4 dalį,
      atsižvelgdama į 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei koordinavimo (1), ypač į jo 9 straipsnio 2 dalį,
      atsižvelgdama į 2011 m. lapkričio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 1176/2011 dėl makroekonominių disbalansų prevencijos ir naikinimo (2), ypač į jo 6 straipsnio 1 dalį,
      atsižvelgdama į Europos Komisijos rekomendaciją,
      atsižvelgdama į Europos Parlamento rezoliucijas,
      atsižvelgdama į Europos Vadovų Tarybos išvadas,
      atsižvelgdama į Užimtumo komiteto nuomonę,
      atsižvelgdama į Ekonomikos ir finansų komiteto nuomonę,
      atsižvelgdama į Socialinės apsaugos komiteto nuomonę,
      atsižvelgdama į Ekonominės politikos komiteto nuomonę,
      kadangi:

                  (1)

                  2019 m. gruodžio 17 d. Komisija priėmė metinę tvaraus augimo strategiją, kuria pradedamas 2020 m. Europos ekonominės politikos koordinavimo semestras. Joje tinkamai atsižvelgta į 2017 m. lapkričio 17 d. Europos Parlamento, Tarybos ir Komisijos paskelbtą Europos socialinių teisių ramstį. 2019 m. gruodžio 17 d. Komisija pagal Reglamentą (ES) Nr. 1176/2011 taip pat priėmė įspėjimo mechanizmo ataskaitą, kurioje Kroatija nurodyta kaip viena iš valstybių narių, dėl kurių reikės parengti nuodugnią apžvalgą;

                  (2)

                  2020 m. vasario 26 d. paskelbta 2020 m. Kroatijai skirta ataskaita. Joje įvertinta Kroatijos pažanga, padaryta įgyvendinant 2019 m. liepos 9 d. Tarybos priimtas šaliai skirtas rekomendacijas (3) (toliau – 2019 m. šaliai skirtos rekomendacijos), veiksmai, kurių šalis ėmėsi atsižvelgdama į ankstesniais metais priimtas šaliai skirtas rekomendacijas, ir Kroatijos pažanga siekiant nacionalinių tikslų pagal strategiją „Europa 2020“. Į ją įtraukti ir nuodugnios apžvalgos pagal Reglamento (ES) Nr. 1176/2011 5 straipsnį rezultatai, kurie taip pat buvo paskelbti 2020 m. vasario 26 d. Atlikusi analizę Komisija padarė išvadą, kad Kroatijoje yra susidaręs makroekonominis disbalansas, siejamas su didele viešojo bei privačiojo sektorių ir išorės skola esant mažam potencialiam augimui;

                  (3)

                  2020 m. kovo 11 d. Pasaulio sveikatos organizacija COVID-19 protrūkį oficialiai paskelbė pasauline pandemija. Dėl pandemijos piliečiai, šalių visuomenė ir ekonomika pateko į ekstremaliąją didelio pavojaus visuomenės sveikatai situaciją. Ji daro didžiulį spaudimą nacionalinėms sveikatos sistemoms, trikdo pasaulines tiekimo grandines, kelia nestabilumą finansų rinkose, lemia vartotojų paklausos sukrėtimus ir daro neigiamą poveikį įvairiems sektoriams. Ji kelia grėsmę žmonių darbo vietoms ir pajamoms, taip pat įmonių verslui. Jos sukeltas didelis ekonominis sukrėtimas jau turi skaudžių pasekmių Sąjungoje. 2020 m. kovo 13 d. Komisija priėmė komunikatą, kuriuo raginama užtikrinti suderintą ekonominį atsaką į krizę, įtraukiant visus nacionalinio ir Sąjungos lygmens suinteresuotuosius subjektus;

                  (4)

                  kelios valstybės narės paskelbė nepaprastąją padėtį arba ėmėsi neatidėliotinų priemonių. Visos neatidėliotinos priemonės turėtų būti griežtai proporcingos, būtinos, ribotos trukmės ir atitikti Europos bei tarptautinius standartus. Joms turėtų būti taikoma demokratinė priežiūra ir nepriklausoma teisminė peržiūra;

                  (5)

                  2020 m. kovo 20 d. Komisija priėmė komunikatą dėl Stabilumo ir augimo pakte nustatytos bendrosios išvengimo sąlygos taikymo. Pagal Reglamento (EB) Nr. 1466/97 5 straipsnio 1 dalyje, 6 straipsnio 3 dalyje, 9 straipsnio 1 dalyje bei 10 straipsnio 3 dalyje ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 1467/97 (4) 3 straipsnio 5 dalyje bei 5 straipsnio 2 dalyje nustatytą bendrąją nukrypti leidžiančią išlygą sudaromos palankesnės sąlygos koordinuoti biudžeto politiką esant dideliam ekonomikos nuosmukiui. 2020 m. kovo 20 d. komunikate Komisija laikėsi nuomonės, kad, atsižvelgiant į numatomą didelį ekonomikos nuosmukį dėl COVID-19 pandemijos, bendrosios nukrypti leidžiančios išlygos taikymo sąlygos yra tenkinamos, ir paprašė Tarybos šią išvadą patvirtinti. 2020 m. kovo 23 d. valstybių narių finansų ministrai pritarė Komisijos vertinimui. Jie sutiko, kad dėl didelio ekonomikos nuosmukio reikia ryžtingo, ambicingo ir suderinto atsako. Pradėjus taikyti bendrąją nukrypti leidžiančią išlygą leidžiama laikinai nukrypti nuo vidutinės trukmės biudžeto tikslui pasiekti numatyto koregavimo plano, jei tai nekelia pavojaus fiskaliniam tvarumui vidutinės trukmės laikotarpiu. Kalbant apie korekcinę dalį, Taryba taip pat gali nuspręsti, remdamasi Komisijos rekomendacija, priimti patikslintą fiskalinę trajektoriją. Taikant bendrąją nukrypti leidžiančią išlygą Stabilumo ir augimo pakto procedūros nesustabdomos. Ji suteikia valstybėms narėms galimybę nukrypti nuo paprastai taikomų biudžetinių reikalavimų, o Komisijai ir Tarybai – imtis būtinų politikos koordinavimo priemonių laikantis Pakto;

                  (6)

                  siekiant apriboti ir kontroliuoti COVID-19 pandemijos plitimą, padidinti nacionalinių sveikatos sistemų atsparumą, įmonėms bei namų ūkiams teikiamomis paramos priemonėmis sušvelninti socialinius bei ekonominius pandemijos padarinius ir užtikrinti tinkamas sveikatos ir saugos sąlygas darbo vietoje, kad būtų galima atnaujinti ekonominę veiklą, reikia nuolatinių veiksmų. Kad paremtų valstybių narių pastangas tose srityse, Sąjunga turėtų visapusiškai išnaudoti įvairias turimas priemones. Be to, valstybės narės ir Sąjunga turėtų bendradarbiaudamos parengti priemones, kurios yra būtinos, kad galėtume grįžti prie įprasto mūsų šalių visuomenės ir ekonomikos veikimo ir tvaraus augimo, įtraukdamos, inter alia, žaliąją pertvarką bei skaitmeninę transformaciją ir pasinaudodamos krizės metu įgyta patirtimi;

                  (7)

                  dėl COVID-19 krizės išryškėjo vidaus rinkos gebėjimas lanksčiai prisitaikyti prie išskirtinių aplinkybių. Vis dėlto, siekiant užtikrinti greitą ir sklandų perėjimą prie atsigavimo etapo ir laisvo prekių, paslaugų bei darbuotojų judėjimo, išskirtinės priemonės, neleidžiančios įprastai veikti vidaus rinkai, turėtų būti panaikintos iškart, kai tik jos nebebus būtinos. Dabartinė krizė parodė, kad sveikatos sektoriuje reikia pasirengimo krizėms planų. Vieni iš esminių platesnių pasirengimo krizėms planų rengimo elementų yra geresnės pirkimo strategijos, diversifikuotos tiekimo grandinės ir strateginiai būtiniausių prekių rezervai;

                  (8)

                  kad visus nenaudojamus Europos struktūrinių ir investicijų fondų (ESI fondai) išteklius valstybės narės galėtų sutelkti išskirtiniam COVID-19 pandemijos poveikiui sušvelninti, Sąjungos teisės aktų leidėjas jau iš dalies pakeitė atitinkamus teisės aktus Europos Parlamento ir Tarybos reglamentais (ES) 2020/460 (5) ir (ES) 2020/558 (6). Tais pakeitimais bus suteikta papildomo lankstumo ir nustatytos supaprastintos bei racionalizuotos procedūros. Siekiant sumažinti spaudimą pinigų srautams, valstybėms narėms taip pat suteikta galimybė 2020–2021 finansiniais metais pasinaudoti 100 % bendru finansavimu iš Sąjungos biudžeto. Kroatija raginama visapusiškai pasinaudoti tomis galimybėmis, kad padėtų labiausiai paveiktiems asmenims ir sektoriams;

                  (9)

                  dėl skirtingų specializacijos modelių tikėtina, kad įvairiuose Kroatijos regionuose socialiniai ir ekonominiai COVID-19 pandemijos padariniai bus dideli ir nevienodi. Ypač nukentės pakrančių regionai ir salos, labai priklausantys nuo turizmo. Todėl dabartinėmis aplinkybėmis reikia tikslinių atsakomųjų politikos priemonių;

                  (10)

                  2020 m. balandžio 30 d. Kroatija pateikė 2020 m. nacionalinę reformų programą ir 2020 m. konvergencijos programą. Siekiant atsižvelgti į jų tarpusavio sąsajas, abi programos vertintos vienu metu;

                  (11)

                  šiuo metu Kroatijai taikoma Stabilumo ir augimo pakto prevencinė dalis ir skolos taisyklė;

                  (12)

                  2020 m. konvergencijos programoje Vyriausybė numato nominaliojo balanso pablogėjimą nuo 0,4 % bendrojo vidaus produkto (BVP) pertekliaus 2019 m. iki 6,8 % BVP deficito 2020 m., o 2021 m. – padidėjimą iki 2,4 % BVP deficito. 2020 m. konvergencijos programoje numatoma, kad iki 73,2 % BVP 2019 m. sumažėjęs valdžios sektoriaus skolos santykis su BVP 2020 m. išaugs iki 86,7 %. Makroekonominę ir fiskalinę perspektyvą veikia didelis neapibrėžtumas dėl COVID-19 pandemijos;

                  (13)

                  reaguodama į COVID-19 pandemiją ir laikydamasi suderinto Sąjungos požiūrio, Kroatija ėmėsi savalaikių biudžeto priemonių, kad padidintų savo sveikatos sistemos pajėgumą, suvaldytų pandemiją ir suteiktų pagalbą labiausiai nukentėjusiems asmenims ir įmonėms. Pagal 2020 m. konvergencijos programą tos biudžeto priemonės sudarė 2,8 % BVP. Dvi pagrindinės priemonės yra subsidija, mokama įmonėms už darbuotojų darbo vietos išlaikymą, ir labiausiai nukentėjusių įmonių atleidimas nuo mokesčių. Be to, Kroatija patvirtino priemones, kurios, nors ir nedaro tiesioginio poveikio biudžetui, padės didinti įmonių likvidumą; 2020 m. konvergencijos programoje įvertinta, kad jos sudarys 1,3 % BVP. Tos priemonės apima gyventojų pajamų ir įmonių pelno mokesčių ir socialinių įmokų atidėjimą. Apskritai priemonės, kurių ėmėsi Kroatija, atitinka 2020 m. kovo 13 d. Komisijos komunikate išdėstytas gaires. Visiškas neatidėliotinų priemonių ir fiskalinių paramos priemonių įgyvendinimas, o vėliau, kai leis ekonominės sąlygos, fiskalinės politikos perorientavimas siekiant užtikrinti apdairią vidutinės trukmės laikotarpio fiskalinę būklę padės išsaugoti fiskalinį tvarumą vidutinės trukmės laikotarpiu;

                  (14)

                  remiantis Komisijos 2020 m. pavasario prognoze, grindžiama nesikeičiančios politikos scenarijumi, Kroatijos valdžios sektoriaus balansas sudarys -7,1 % BVP 2020 m. ir -2,2 % BVP 2021 m. Numatoma, kad valdžios sektoriaus skolos santykis 2020 m. pasieks 88,6 % BVP, o 2021 m. sumažės iki 83,4 % BVP;

                  (15)

                  dėl 2020 m. Kroatijos planuojamo 3 % BVP deficito ribos viršijimo 2020 m. gegužės 20 d. Komisija paskelbė pranešimą, parengtą pagal Sutarties 126 straipsnio 3 dalį. Apskritai iš Komisijos analizės galima spręsti, kad Sutartyje ir Reglamente (EB) Nr. 1467/97 apibrėžtas deficito kriterijus nėra įvykdytas;

                  (16)

                  reaguodama į COVID-19 pandemiją Kroatija skubiai ėmėsi plataus užmojo priemonių, kad apsaugotų savo piliečius ir sustabdytų viruso plitimą. Dėl pandemijos (ir susijusių viruso plitimo valdymo priemonių) labai sutriko verslo veikla ir tai turi neigiamų padarinių darbo rinkai. Numatoma, kad 2020 m. realusis BVP sumažės 9,1 % ir 2021 m. jo augimas turėtų atsigauti 7,5 %, o nedarbo lygis, remiantis 2020 m. Komisijos pavasario prognoze, 2020 m. padidės iki 10,2 %, o 2021 m. sumažės iki 7,4 %. Didelį poveikį pajus turizmo sektorius, sudarantis labai didelę Kroatijos ekonomikos dalį. Tuo pačiu metu Kroatijai taip pat teko šalinti didelio žemės drebėjimo, įvykusio 2020 m. kovo 22 d. Zagrebe, padarinius. Siekdama sušvelninti neigiamą poveikį ekonomikai, Kroatija ėmėsi plataus užmojo priemonių, įskaitant darbo užmokesčio rėmimo priemones, atleidimą nuo mokesčių ir socialinių įmokų mokėjimo bei jų mokėjimo atidėjimą, paramą mažosioms ir vidutinėms įmonėms (MVĮ), papildomas eksporto draudimo garantijas ir paskolų dalių mokėjimo moratoriumus, taip pat konkrečias turizmui ir kitiems itin paveiktiems sektoriams skirtas priemones;

                  (17)

                  COVID-19 protrūkis tapo Kroatijos sveikatos sistemos atsparumo išbandymu. Nors sveikatos priežiūros prieinamumas Kroatijoje apskritai yra geras, dėl atstumo nepatenkinami medicininiai poreikiai yra vieni didžiausių Sąjungoje. Geresnes galimybes pasinaudoti sveikatos priežiūros paslaugomis sudarytų tolygesnis geografinis sveikatos priežiūros darbuotojų ir įstaigų pasiskirstymas. Dar galėtų būti tobulinamas Kroatijos centrinės valdžios ir apskričių valdžios institucijų atsakomybės už sveikatos priežiūros įstaigas pasidalijimas. Centrinė valdžia turi padengti apskritims priklausančių ligoninių skolas, tačiau turi mažai galimybių daryti įtaką jų valdymui. Siekiant užtikrinti būtiniausių medicinos reikmenų tiekimą ir galimybę imtis veiksmų COVID-19 plitimui apriboti, labai svarbu, kad centrinė valdžia ir apskritys glaudžiau bendradarbiautų. Naudojant e. sveikatos priemones galima sumažinti sveikatos priežiūros darbuotojų ir pacientų tiesioginių kontaktų skaičių, taip sumažinama ir infekcijų rizika. Elektroninių receptų naudojimas plačiai paplitęs, tačiau tik labai nedidelė dalis siuntimų ir sveikatos įrašų yra skaitmeniniai;

                  (18)

                  sulėtėjus ekonominei veiklai, darbdaviams sunku mokėti darbo užmokestį, todėl galima tikėtis, kad padidės nedarbo bei skurdo lygiai ir dar labiau išryškės teritoriniai skirtumai. Aktyvios darbo rinkos politikos priemonėmis paprastai naudojamasi vangiai, tačiau dabartinėmis aplinkybėmis tokių programų svarba auga. Siekiant remti darbdavius ir kuo labiau sumažinti atleidžiamų darbuotojų skaičių, reikėtų stiprinti ne tik šias priemones, bet ir kitas ribotos trukmės paramos schemas, visų pirma sutrumpinto darbo laiko tvarką. Trumpuoju laikotarpiu jos padeda išsaugoti darbo vietas, tačiau ir vidutinės trukmės laikotarpiu dar būtų galima geriau numatyti darbo rinkos poreikius ekonomikos atsigavimo etapu. Kroatijos valstybinė užimtumo tarnyba turėtų dėti daugiau pastangų, kad padėtų darbo jėgai ugdyti tinkamus įgūdžius (pvz., skaitmeninius įgūdžius), parengtų neaktyviems gyventojams skirtas informavimo strategijas ir padėtų kovoti su nedeklaruojamu darbu skatindama oficialų įdarbinimą. Bedarbio pašalpa nesuteikia minimalios socialinės apsaugos atleistiems darbuotojams, nes tiek jos aprėptis, tiek adekvatumas yra maži. Galimybės mažinti skurdą skiriant minimalių pajamų išmoką taip pat vertinamos kaip prastos, turint omenyje aukštą skurdo ir socialinės atskirties lygį, teritorinius skirtumus ir rizikos veiksnius, susijusius su amžiumi, lytimi ir negalia;

                  (19)

                  susirūpinimą kelia interneto ryšio patikimumas. Kroatijos namų ūkiuose prieiga prie sparčiojo interneto namuose nėra plačiai paplitusi. Apie 70 % namų ūkių naudojasi fiksuotuoju plačiajuosčiu ryšiu ir tik 6 % naudojasi ne mažiau kaip 100 Mbps spartos fiksuotuoju plačiajuosčiu ryšiu. Ypač kaimo vietovėse tai gali užkirsti kelią nuotoliniam darbui ir nuotoliniam mokymuisi, visų pirma pažeidžiamoms grupėms, pavyzdžiui, moksleiviams ir studentams iš palankių sąlygų neturinčių šeimų arba neįgaliesiems. Kyla pavojus, kad pereinant prie labiau skaitmenizuotos visuomenės šios grupės gali likti nuošalyje. Glaudžiai bendradarbiaujant su socialiniais partneriais reikėtų intensyviau diegti alternatyvią darbo tvarką naudojantis skaitmeninėmis technologijomis, nes nuotoliniu būdu dirbančių darbuotojų dalis (6–7 %) dabar tesiekia pusę Sąjungos vidurkio;

                  (20)

                  kai kuriuos ekonomikos sektorius nuolat neigiamai veikė darbo jėgos trūkumas, daugiausia nulemtas įgūdžių stokos. Darbuotojus skatinant įgyti tinkamų įgūdžių, įskaitant skaitmeninius įgūdžius, pirminio švietimo ir mokymo metu, o vėliau persikvalifikuojant ir keliant kvalifikaciją, būtų galima padidinti našumą ir sumažinti įgūdžių stoką. Švietimo ir mokymo sistemos kokybė bei įtraukumas turi būti gerinami visais lygmenimis, taip pat turi būti tęsiama mokymo programų reforma. COVID-19 krizės metu jau įsitikinta, koks vertingas yra skaitmeninio švietimo įvedimas; reikia toliau plėtoti skaitmeninio švietimo ir mokymo infrastruktūrą ir medžiagą, taip pat ugdyti mokytojų, mokinių ir suaugusiųjų skaitmeninius įgūdžius;

                  (21)

                  Kroatija turėtų remti nuolatinį kreditų ir kito finansavimo (įskaitant ne bankų), skirto perspektyviems skolininkams, kuriuos neigiamai paveikė COVID-19 krizė, srautą. Kroatija patvirtino tam tikras MVĮ skirtas skatinamąsias priemones ir paramos schemas. Kad būtų įveikta krizė ir užtikrintas sklandus ekonomikos atsigavimas, turėtų būti toliau stengiamasi greitai ir nuolat skirti likvidumo paramą įmonėms paskolų ir garantijų, visų pirma valstybės garantijų, forma, daugiausia orientuojantis į MVĮ. Norėdamos patenkinti savo finansavimo poreikius, Kroatijos įmonės labai priklauso nuo bankų paskolų ir pinigų srautų. Bankų sistema turėtų būti remiama garantijomis, kad būtų atverti nauji MVĮ finansavimo šaltiniai ir pagerintos galimybės gauti finansavimą. Rengiant ir įgyvendinant tas priemones reikia atsižvelgti į bankų sektoriaus atsparumą. Didinti įmonių likvidumą taip pat padėjo atleidimas nuo mokesčių bei socialinių įmokų mokėjimo ir leidimas juos atidėti;

                  (22)

                  vėl dedamos pastangos mažinti administracinę naštą ir reglamentavimo apribojimus. Tačiau apskritai įmonių veiklą ir toliau stabdo vis dar didelė reglamentavimo ir administracinė našta, pavyzdžiui, susijusi su leidimais, ataskaitų teikimo reikalavimais ir, tam tikru mastu, apmokestinimo procedūromis. Konsultuojantis su suinteresuotaisiais subjektais ir tam skirtoje interneto svetainėje vis geriau identifikuojama administracinė ir finansinė našta, taip pat diegiamos priemonės, kuriomis siekiama sumažinti apsunkinančias prievoles. Taip pat labai svarbu užtikrinti galimybes be kliūčių padėti profesinę veiklą ir ja verstis, supaprastinant reglamentavimo sistemas ir susijusias administracines procedūras, visų pirma MVĮ ir labai mažoms įmonėms, įskaitant atskirai praktikuojančius specialistus. Buvo atlikta parafiskalinių mokesčių peržiūra ir 2020 m. gegužės mėn. Vyriausybė priėmė pirmąjį veiksmų planą;

                  (23)

                  siekiant skatinti ekonomikos atsigavimą, bus svarbu paankstinti brandžių viešųjų investicinių projektų įgyvendinimą ir skatinti privačiąsias investicijas, be kita ko, imantis atitinkamų reformų. Kroatija turėtų skatinti investicijas į augimą didinančius sektorius, prisidedančius prie žaliosios ir skaitmeninės pertvarkos. Viešojo administravimo įstaigų ir įmonių skaitmeninei transformacijai labai svarbi moderni ir tvirta skaitmeninė infrastruktūra. Skaitmeninės pertvarkos kontekste būtina sąlyga – investicijos į itin didelio pralaidumo tinklus, įskaitant 5G. Investicijos turėtų padėti Kroatijai siekti priklausomybės nuo iškastinio kuro mažinimo ir energetikos pertvarkos tikslų, nustatytų jos nacionaliniame energetikos ir klimato srities veiksmų plane. Kroatijai ypač reikia ir ji turi galimybių investuoti į tvarų miesto ir geležinkelių transportą, energijos vartojimo efektyvumą, atsinaujinančiuosius energijos išteklius ir aplinkos infrastruktūrą. Be to, kalbant apie vandentvarką ir atliekų tvarkymą, Kroatija gerokai atsilieka nuo Sąjungos vidurkio, todėl investicijos būtinos jos ekonominei plėtrai palaikyti. Įveikti kai kuriuos dėl perėjimo prie neutralaus poveikio klimatui ekonomikos kylančius iššūkius, visų pirma 2020 m. šalies ataskaitos D priede nurodytose teritorijose, Kroatijai turėtų padėti Teisingos pertvarkos fondo, kuris yra Komisijos pasiūlymo objektas, 2021–2027 m. laikotarpio programavimas. Tai suteiktų Kroatijai galimybę kuo geriau pasinaudoti tuo fondu;

                  (24)

                  Kroatijos viešojo administravimo įstaigų veiksmingumas yra mažesnis už Sąjungos vidurkį. Veiksmingumą ir spartą mažina menki politikos ir projektų rengimo ir įgyvendinimo gebėjimai, be kita ko, ESI fondų įgyvendinimo atveju, kurie Kroatijai suteikia puikią galimybę sumažinti krizės padarinius ir remti ekonomikos atsigavimą. Nepadaryta pažangos įgyvendinant naują strateginio planavimo sistemą ir paskelbtą Nacionalinę vystymosi strategiją. Be to, esama didelio viešojo administravimo įstaigų teritorinio susiskaidymo ir trūksta vietos lygmens pusiausvyros tarp pareigų ir išteklių. Tai prisideda prie nevienodos visoje šalyje teikiamų viešųjų paslaugų kokybės ir didina administracines išlaidas;

                  (25)

                  verslo aplinkai ir veiksmingam nemokumo bylų sprendimui ir toliau daro poveikį didelis neišnagrinėtų bylų skaičius ir ilgi civilinių ir komercinių teismų procesai, o baudžiamosios teisenos kokybės ir efektyvumo problemos trukdo kovoti su ekonominiais ir finansiniais nusikaltimais. Padaryta pažanga sprendžiant seniausias nebaigtas teismo bylas ir naudojant elektroninį ryšį teismuose, tačiau dar yra ką tobulinti;

                  (26)

                  nors šioje Rekomendacijoje išdėstytose šaliai skirtose rekomendacijose (toliau – 2020 m. šaliai skirtos rekomendacijos) dėmesys sutelktas į COVID-19 pandemijos socialinio ir ekonominio poveikio švelninimą ir palankesnių sąlygų ekonomikai atsigauti sudarymą, 2019 m. šaliai skirtose rekomendacijose taip pat aptartos reformos, būtinos siekiant reaguoti į vidutinės trukmės laikotarpio ir ilgalaikius struktūrinius iššūkius. 2019 m. šaliai skirtos rekomendacijos tebėra aktualios, o jų įgyvendinimas bus toliau stebimas per visą kitų metų Europos semestrą. Tai apima ir 2019 m. šaliai skirtas rekomendacijas dėl ekonominės politikos, susijusios su investicijomis. Į visas 2019 m. šaliai skirtas rekomendacijas turėtų būti atsižvelgta sanglaudos politikos finansavimo po 2020 m. strateginio programavimo procese, be kita ko, rengiant dabartinės krizės poveikio švelninimo priemones ir išėjimo iš jos strategijas;

                  (27)

                  Kroatijos finansų sektorius yra pakankamai kapitalizuotas ir pelningas, o bankų sektoriaus turto kokybė per pastaruosius kelerius metus pagerėjo. Tačiau finansų įstaigos greičiausiai patirs tam tikrą įtampą dėl jų pozicijų sektoriuose, kurie yra labiausiai pažeidžiami dėl COVID-19 protrūkio. Nustatytos priemonės, kuriomis siekiama sumažinti neigiamą viruso plitimo valdymo priemonių poveikį įmonėms. Labai svarbu, kad šios priemonės būtų laikinos, susijusios tik su protrūkiu ir pakankamos, kad padėtų finansinių sunkumų patiriančioms įmonėms atkurti gyvybingumą. Toks požiūris padės įmonėms ir nesumenkins Kroatijos padarytos pažangos didinant finansų sektoriaus stabilumą;

                  (28)

                  labai svarbios tolesnės pastangos stiprinti korupcijos prevencijos ir sankcijų už ją sistemą siekiant užtikrinti ekonomikos atsigavimą po COVID-19 krizės ir pasiekti veiksmingą, atskaitingą ir skaidrų lėšų ir išteklių skyrimą ir paskirstymą. Nepaisant to, kad iš dalies įgyvendinti keli veiksmų planai, įmonėse tebėra daug korupcijos ir interesų konfliktų. Siekiant užtikrinti skaidrų ir veiksmingą viešųjų lėšų panaudojimą, reikia toliau stiprinti korupcijos prevencijos ir sankcijų už ją sistemą. Reikia veiksmingesnių korupcijos prevencijos ir sankcijų už ją taikymo priemonių, ypač vietos lygmeniu. Vis dar reikia stiprinti vietos pareigūnų ir į vietos viešąsias įmones paskirtų asmenų veiklos priežiūros mechanizmus, taip pat užtikrinti, kad savo esminį prevencinį vaidmenį galėtų atlikti Interesų konfliktų prevencijos komisija. Tikimasi, kad 2020 m. bus pradėtos įgyvendinti skaidrumo didinimo iniciatyvos, pavyzdžiui, teisėjų ir prokurorų turto viešinimas;

                  (29)

                  Europos semestras yra nuolatinio Sąjungos ekonominės ir užimtumo politikos koordinavimo sistema, galinti prisidėti prie ekonomikos tvarumo. Savo 2020 m. nacionalinėse reformų programose valstybės narės įvertino pažangą, padarytą įgyvendinant Jungtinių Tautų darnaus vystymosi tikslus (DVT). Užtikrindama, kad būtų visapusiškai įgyvendintos 2020 m. šaliai skirtos rekomendacijos, Kroatija prisidės prie pažangos siekiant DVT ir prie bendrų pastangų užtikrinti konkurencingą tvarumą Sąjungoje;

                  (30)

                  per 2020 m. Europos semestrą Komisija atliko išsamią Kroatijos ekonominės politikos analizę ir ją paskelbė 2020 m. šaliai skirtoje ataskaitoje. Be to, ji įvertino 2020 m. konvergencijos programą, 2020 m. nacionalinę reformų programą, taip pat veiksmus, kurių Kroatija ėmėsi atsižvelgdama į ankstesniais metais jai skirtas rekomendacijas. Komisija įvertino ne tik jų svarbą tvariai fiskalinei ir socialinei bei ekonominei Kroatijos politikai, bet ir tai, kaip jie atitinka Sąjungos taisykles ir gaires, nes būtina stiprinti bendrą Sąjungos ekonomikos valdymą Sąjungos lygmens priemonėmis prisidedant prie būsimų nacionalinių sprendimų;

                  (31)

                  atsižvelgdama į šį vertinimą, Taryba išnagrinėjo 2020 m. konvergencijos programą, o jos nuomonė (7) pateikta visų pirma toliau išdėstytoje 1 rekomendacijoje;

                  (32)

                  atsižvelgdama į Komisijos nuodugnios apžvalgos ir šio vertinimo rezultatus, Taryba išnagrinėjo 2020 m. nacionalinę reformų programą ir 2020 m. konvergencijos programą. 2020 m. šaliai skirtose rekomendacijose atsižvelgiama į poreikį kovoti su COVID-19 pandemija ir sudaryti palankesnes sąlygas ekonomikai atsigauti, nes tai pirmas būtinas žingsnis, kuris leis koreguoti disbalansą. 2020 m. šaliai skirtos rekomendacijos, tiesiogiai susijusios su Komisijos pagal Reglamento (ES) Nr. 1176/2011 6 straipsnį nustatytu makroekonominiu disbalansu, atspindėtos toliau pateikiamose 1, 2, 3 ir 4 rekomendacijose,

            REKOMENDUOJA Kroatijai 2020 ir 2021 m. imtis šių veiksmų:

                  1.

                  Laikantis bendrosios nukrypti leidžiančios išlygos pagal Stabilumo ir augimo paktą, imtis visų būtinų priemonių, kad būtų veiksmingai kovojama su COVID-19 pandemija, palaikoma ekonomika ir remiamas būsimas atsigavimas. Kai leis ekonominės sąlygos, vykdyti fiskalinę politiką, kuria siekiama užtikrinti apdairią vidutinės trukmės laikotarpio fiskalinę būklę ir skolos tvarumą, kartu didinant investicijas. Didinti sveikatos sistemos atsparumą. Skatinti subalansuotą geografinį sveikatos priežiūros darbuotojų ir įstaigų pasiskirstymą, glaudesnį administravimo įstaigų bendradarbiavimą visais lygmenimis ir investicijas į e. sveikatą.

                  2.

                  Stiprinti darbo rinkos priemones bei institucijas ir didinti bedarbio pašalpų ir minimalių pajamų schemų adekvatumą. Gerinti prieigą prie skaitmeninės infrastruktūros ir paslaugų. Skatinti ugdyti įgūdžius.

                  3.

                  Toliau taikyti likvidumo užtikrinimo MVĮ ir savarankiškai dirbantiems asmenims priemones. Toliau mažinti parafiskalinius mokesčius ir prekių bei paslaugų rinkos reguliavimo apribojimus. Siekiant remti ekonomikos atsigavimą, paankstinti brandžių viešųjų investicinių projektų įgyvendinimą ir skatinti privačiąsias investicijas. Investicijas sutelkti į žaliąją ir skaitmeninę pertvarką, visų pirma į aplinkosaugos infrastruktūrą, tvarų miesto ir geležinkelių transportą, švarią ir efektyvią energijos gamybą bei vartojimą ir spartųjį plačiajuostį ryšį.

                  4.

                  Centriniu ir vietos lygmenimis stiprinti viešojo administravimo pajėgumus ir veiksmingumą rengiant ir įgyvendinant viešuosius projektus ir politikos priemones. Didinti teismų sistemos veiksmingumą.

         Priimta Briuselyje 2020 m. liepos 20 d.

               Tarybos vardu

               Pirmininkė

            J. KLOECKNER

         (1)  OL L 209, 1997 8 2, p. 1.

         (2)  OL L 306, 2011 11 23, p. 25.

         (3)  O L C 301, 2019 9 5, p. 64.

         (4)  1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1467/97 dėl perviršinio deficito procedūros įgyvendinimo paspartinimo ir paaiškinimo (OL L 209, 1997 8 2, p. 6).

         (5)  2020 m. kovo 30 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) 2020/460, kuriuo dėl konkrečių priemonių investicijoms į valstybių narių sveikatos priežiūros sistemas ir kitus jų ekonomikos sektorius sutelkti reaguojant į COVID-19 protrūkį iš dalies keičiami reglamentai (ES) Nr. 1301/2013, (ES) Nr. 1303/2013 ir (ES) Nr. 508/2014 (Atsako į koronaviruso grėsmę investicijų iniciatyva) (OL L 99, 2020 3 31, p. 5).

         (6)  2020 m. balandžio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) 2020/558, kuriuo iš dalies keičiami reglamentai (ES) Nr. 1301/2013 ir (ES) Nr. 1303/2013, kiek tai susiję su konkrečiomis priemonėmis, kuriomis sudaromos išskirtinės lanksčios sąlygos naudoti Europos struktūrinių ir investicijų fondų lėšas reaguojant į COVID-19 protrūkį (OL L 130, 2020 4 24, p. 1).

         (7)  Pagal Reglamento (EB) Nr. 1466/97 9 straipsnio 2 dalį.