title: 2011/644/ES: 2011 m. vasario 15 d. Tarybos rekomendacija dėl patvirtinimo, kad Komisija įvykdė Europos plėtros fondo (dešimtojo EPF) 2009 finansinių metų operacijas

text:
               1.10.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 255/12

         TARYBOS REKOMENDACIJA
   2011 m. vasario 15 d.
   dėl patvirtinimo, kad Komisija įvykdė Europos plėtros fondo (dešimtojo EPF) 2009 finansinių metų operacijas
   (2011/644/ES)
   EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
   atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,
   atsižvelgdama į Afrikos, Karibų jūros bei Ramiojo vandenyno grupės valstybių ir Europos bendrijos bei jos valstybių narių partnerystės susitarimą, pasirašytą 2000 m. birželio 23 d. Kotonu (1), su pakeitimais, padarytais 2005 m. birželio 25 d. Liuksemburge pasirašytu susitarimu (2),
   atsižvelgdama į Taryboje posėdžiavusių valstybių narių Vyriausybių atstovų vidinį susitarimą dėl Bendrijos pagalbos finansavimo pagal 2008–2013 m. daugiametę finansavimo programą vadovaujantis AKR ir EB partnerystės susitarimu ir dėl finansinės pagalbos skyrimo užjūrio šalims ir teritorijoms, kurioms taikoma EB sutarties ketvirta dalis (3) (toliau – Vidinis susitarimas), be kita ko, įsteigiantį dešimtąjį Europos plėtros fondą (dešimtasis EPF), ypač į jo 11 straipsnio 8 dalį,
   atsižvelgdama į 2008 m. vasario 18 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 215/2008 dėl finansinio reglamento, taikomo 10-ajam Europos plėtros fondui (4), ypač į jo 142–144 straipsnius,
   išnagrinėjusi su dešimtojo EPF operacijomis susijusius 2009 m. gruodžio 31 d. pajamų ir išlaidų ataskaitą bei balansą, taip pat Audito Rūmų 2009 finansinių metų metinę iš aštuntojo, devintojo ir dešimtojo Europos plėtros fondų (EPF) finansuojamos veiklos ataskaitą su Komisijos atsakymais (5),
   kadangi:

               (1)

               pagal Vidinio susitarimo 11 straipsnio 8 dalį patvirtinimą, kad Komisija dešimtojo EPF finansinio valdymo užduotis įvykdė, teikia Europos Parlamentas, remdamasis Tarybos rekomendacija;

               (2)

               Komisija dešimtojo EPF 2009 finansinių metų operacijas įvykdė iš esmės tinkamai,

         REKOMENDUOJA Europos Parlamentui patvirtinti, kad Komisija įvykdė dešimtojo EPF 2009 finansinių metų operacijas.

      Priimta Briuselyje 2011 m. vasario 15 d.

            Tarybos vardu

            Pirmininkas

         MATOLCSY Gy.

      (1)  OL L 317, 2000 12 15, p. 3.

      (2)  OL L 287, 2005 10 28, p. 4.

      (3)  OL L 247, 2006 9 9, p. 32.

      (4)  OL L 78, 2008 3 19, p. 1.

      (5)  OL C 303, 2010 11 9, p. 243.


title: 2016 m. liepos 12 d. Tarybos rekomendacija dėl 2016 m. Maltos nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2016 m. Maltos stabilumo programos

text:
               18.8.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 299/105

         TARYBOS REKOMENDACIJA
   2016 m. liepos 12 d.
   dėl 2016 m. Maltos nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2016 m. Maltos stabilumo programos
   (2016/C 299/25)
   EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
   atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 121 straipsnio 2 dalį ir 148 straipsnio 4 dalį,
   atsižvelgdama į 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei koordinavimo (1), ypač į jo 5 straipsnio 2 dalį,
   atsižvelgdama į Europos Komisijos rekomendaciją,
   atsižvelgdama į Europos Parlamento rezoliucijas,
   atsižvelgdama į Europos Vadovų Tarybos išvadas,
   atsižvelgdama į Užimtumo komiteto nuomonę,
   atsižvelgdama į Ekonomikos ir finansų komiteto nuomonę,
   atsižvelgdama į Socialinės apsaugos komiteto nuomonę,
   atsižvelgdama į Ekonominės politikos komiteto nuomonę,
   kadangi:

               (1)

               2015 m. lapkričio 26 d. Komisija priėmė metinę augimo apžvalgą, kuria pradedamas 2016 m. Europos ekonominės politikos koordinavimo semestras. 2016 m. kovo 17–18 d. Europos Vadovų Taryba patvirtino metinėje augimo apžvalgoje nustatytus prioritetus. 2015 m. lapkričio 26 d. Komisija pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 1176/2011 (2) priėmė Įspėjimo mechanizmo ataskaitą, kurioje Malta nenurodyta kaip viena iš valstybių narių, dėl kurių reikės parengti nuodugnią apžvalgą. Tą pačią dieną Komisija taip pat priėmė rekomendaciją dėl Tarybos rekomendacijos dėl euro zonos ekonominės politikos. Tą rekomendaciją Europos Vadovų Taryba patvirtino 2016 m. vasario 18–19 d., o Taryba ją priėmė 2016 m. kovo 8 d. (3) Kaip šalis, kurios valiuta yra euro, atsižvelgdama į glaudžias ekonominės ir pinigų sąjungos šalių ekonomikos sąsajas, Malta turėtų užtikrinti, kad ta rekomendacija būtų visiškai ir laiku įgyvendinta;

               (2)

               2016 m. Maltos ataskaita paskelbta 2016 m. vasario 26 d. Joje įvertinta Maltos pažanga, padaryta įgyvendinant 2015 m. liepos 14 d. Tarybos priimtas šaliai skirtas rekomendacijas ir siekiant nacionalinių tikslų pagal strategiją „Europa 2020“;

               (3)

               2016 m. balandžio 15 d. Malta pateikė 2016 m. nacionalinę reformų programą ir 2016 m. stabilumo programą. Siekiant atsižvelgti į jų tarpusavio sąsajas, abi programos vertintos vienu metu;

               (4)

               į atitinkamas konkrečioms šalims skirtas rekomendacijas atsižvelgta sudarant 2014–2020 m. Europos struktūrinių ir investicijų fondų programas. Kaip numatyta Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1303/2013 23 straipsnyje (4), Komisija, jei tai būtina siekiant remti atitinkamų Tarybos rekomendacijų įgyvendinimą, gali paprašyti valstybės narės peržiūrėti savo partnerystės sutartį ir susijusias programas bei pasiūlyti jų pakeitimų. Kaip naudotųsi šia nuostata, Komisija išsamiau nurodė Priemonių, kuriomis Europos struktūrinių ir investicijų fondų veiksmingumas siejamas su patikimu ekonomikos valdymu, taikymo gairėse;

               (5)

               šiuo metu Maltai taikoma Stabilumo ir augimo pakto prevencinė dalis ir skolos taisyklė. 2016 m. stabilumo programoje Vyriausybė planuoja, kad nominalusis balansas 2019 m. taps perteklinis ir sieks 0,1 % BVP. Struktūrinis balansas palaipsniui gerės, kad Maltos vidutinio laikotarpio biudžeto tikslas, t. y. struktūriniu požiūriu subalansuotas biudžetas, būtų pasiektas ne vėliau kaip 2019 m. Stabilumo programoje numatoma, kad 2016 m. bendras valdžios sektoriaus skolos santykis su BVP sumažės iki 62,6 %, o po to toliau mažės ir 2019 m. pasieks 55,5 %. Makroekonominis scenarijus, kuriuo grindžiamos šios biudžeto projekcijos, yra tikėtinas 2016 m. ir atsargus 2017–2019 m. Tačiau priemonės, kurių reikia norint pasiekti planuojamus deficito tikslus 2017 m. ir vėliau, nepakankamai konkretizuotos. Remiantis Komisijos 2016 m. pavasario prognoze, esama didelės rizikos, kad bus smarkiai nukrypta nuo rekomenduojamo koregavimo siekiant vidutinio laikotarpio tikslo 2015 bei 2016 m. vertinant kartu, iš esmės dėl nukrypimo 2015 m., kuris turi būti ištaisytas 2016 m. ir, jeigu politika nesikeis, 2017 m. Nukrypimas 2015 m. iš dalies gali būti paaiškintas investicijų padidėjimu, kurį daugiausia lėmė išskirtinai didelis ES lėšų įsisavinimas besibaigiant 2007–2013 m. programavimo laikotarpiui. Siekiant sumažinti nuokrypį per dvejus metus 2015–2016 m., į 2016 m. stabilumo programą įtraukta papildomų priemonių 2016 metams, kurios dar negalėjo būti įtrauktos į Komisijos 2016 m. pavasario prognozę. Šiomis priemonėmis siekiama sumažinti pirmines išlaidas (0,16 % BVP), visų pirma atlygio darbuotojams, tarpinio vartojimo ir kapitalo pervedimų srityse. Be to, kai kurių 2016–2019 m. pajamų priemonių įverčiai buvo pakoreguoti siekiant atsižvelgti į naujesnę informaciją, taip pat faktinį priemonių poveikį 2015 m. Visas priemones vertinant bendrai, jų grynasis deficitą mažinantis poveikis siekia 0,2 % BVP. Jei būtų atsižvelgta į šias priemones, pagerėtų struktūrinės pastangos, palyginti su Komisijos prognoze, o struktūrinis balansas rodytų tam tikrą nukrypimą vidutiniškai per dvejus metus 2015–2016 m., tačiau 2017 m. išliktų didelio nukrypimo rizika. Prognozuojama, kad 2016 ir 2017 m. Malta laikysis skolos mažinimo kriterijaus. Remdamasi stabilumo programos vertinimu ir atsižvelgdama į Komisijos 2016 m. pavasario prognozę, Taryba mano, jog esama rizikos, kad Malta nesilaikys Stabilumo ir augimo pakto nuostatų. Todėl siekiant užtikrinti, kad būtų laikomasi nuostatų 2016 m. ir 2017 m., reikės papildomų priemonių;

               (6)

               ilgalaikis Maltos valstybės finansų tvarumas tebekelia susirūpinimą. Jis daugiausia kyla dėl tokių su visuomenės senėjimu susijusių išlaidų, kaip sveikatos priežiūros, ilgalaikės priežiūros ir pensijų, poveikio biudžetui. Su pensijų sistema susijęs uždavinys dvejopas: užtikrinti tvarumą, kartu garantuojant pakankamas pensines pajamas. 2013 m. pensijų išlaidos siekė 9,6 % BVP, t. y. buvo mažesnės už ES vidurkį, tačiau numatoma, kad iki 2060 m. jos padidės iki 12,8 % – vieno didžiausių lygių Sąjungoje. 2016 m. kovo mėn. Vyriausybė patvirtino keletą priemonių pensijų sistemos tvarumo ir adekvatumo klausimui spręsti, tačiau jų poveikis biudžetui dar neįvertintas. Siekiant padidinti sistemos adekvatumą, numatoma 2016 m. keisti įmokomis grindžiamą valstybinę minimalią pensiją, siekiant, kad iki 2027 m. ji pasiektų 60 % pajamų medianos, ir išplėsti jos aprėptį. Reformos efektyvumas priklausys nuo to, ar bus užtikrintos vyresnio amžiaus žmonių įsidarbinimo galimybės. Numatoma, kad viešosios išlaidos greičiau už ES vidurkį didės ne tik pensijoms, bet ir sveikatos priežiūrai bei ilgalaikei priežiūrai – atitinkamai 2,1 % ir 1,2 % BVP. Siekdamos pagerinti išlaidų veiksmingumą valdžios institucijos priėmė nacionalinę sveikatos priežiūros sistemų strategiją ir vykdo sveikatos priežiūros išlaidų peržiūrą. Vis dėlto dar turi pasitvirtinti, kad šios pastangos leis sutaupyti lėšų. Tvarumui ilguoju laikotarpiu užtikrinti potencialiai sutaupytas lėšas reikėtų naudoti numatomam išlaidų didėjimui kompensuoti;

               (7)

               nepaisant didelių investicijų, švietimo ir mokymo rezultatai vis dar prastesni už siekiamus. Tai daro poveikį darbo jėgos pasiūlos kokybei ir dalyvavimo darbo rinkoje lygiui. Maltos darbo jėgos išsilavinimo lygis vis dar yra vienas mažiausių Sąjungoje. Malta įgyvendina visapusišką mokymosi visą gyvenimą strategiją, tačiau dalyvavimo mokymosi visą gyvenimą programose lygis, visų pirma menkai išsilavinusiųjų, vis dar nepakankamas. Šios srities uždaviniai: vykdyti tikslinę informavimo veiklą, gerinti mokymosi galimybes ir kurti švietimo bei mokymo įstaigų ir darbdavių partnerystes. 2015 m. buvo patvirtintas teisinis pranešimas dėl mokytojų tęstinio profesinio tobulinimosi instituto (the Institute for Education) sukūrimo. Pagrindiniai instituto tikslai: i) teikti mokytojams jų kasdienėje profesinėje veikloje reikalingų įgūdžių; ii) atlikti švietimo darbuotojų centro, kuriame jie galėtų susitikti ir keistis patirtimi, funkciją ir iii) skatinti lyderystę švietimo srityje. Šiuo metu institutas pradeda veikti ir tikimasi, kad jis taps pagrindine įstaiga mokytojų profesinio tobulinimosi poreikiams tenkinti. Reikės stebėti šioje srityje daromą pažangą;

               (8)

               be vienkartinių didelės apimties projektų 2014–2015 m. apskritai investicijos Maltoje yra prislopusios ir tai leidžia daryti išvadą apie struktūrinius ekonomikos pokyčius bei trukdžius. Tai daugiausia susiję su didėjančia mažiau kapitalui imlių paslaugų sektorių svarba, dėl kurios ateityje mažės investicijų į ekonomiką poreikis. Vis dėlto išlieka tam tikrų sunkumų, darančių įtaką šalies investavimo veiklai, kaip antai nepakankamas gebėjimas diegti inovacijas, įgūdžių stygius, viešojo administravimo ir teisingumo sistemos neveiksmingumas, reguliavimo našta ir didelės eismo spūstys;

               (9)

               transporto ir logistikos infrastruktūra yra viena pagrindinių kliūčių užsienio investicijoms. Maltos ekonomika patiria didelių su transportu susijusių išorės išlaidų. Jos daugiausia kyla dėl neveiksmingo šalies transporto tinklo panaudojimo ir realių alternatyvų asmeninių lengvųjų automobilių naudojimui nebuvimo. Be to, didelis asmeninių transporto priemonių skaičius, tarša ir eismo spūstys kelia riziką šalies transporto sektoriaus tvarumui. Dar neįgyvendinta jokia visapusiška transporto strategija, nepaisant to, kad kaip išankstinė sąlyga siekiant naudotis Europos struktūriniais ir investicijų fondais (2014–2020 m.), kurie bus naudojami transporto investicijoms bendrai finansuoti, turi būti parengta nacionalinė transporto strategija ir pagrindinis planas;

               (10)

               Vyriausybė ėmėsi keleto priemonių siekdama pagerinti mažųjų ir vidutinių įmonių (MVĮ) galimybes gauti finansavimą. Šiomis priemonėmis siekta suteikti nuosavo ir rizikos kapitalo, kurio stygius pastaraisiais metais buvo įvardytas kaip trukdis. Be to, ateityje numatoma įsteigti centrinį kreditų registrą ir plėtros banką, o Maltos vertybinių popierių biržoje sukurti platformą, konkrečiai skirtą padėti MVĮ gauti lėšų kapitalo rinkoje. Sunkumų gauti ne bankų teikiamą finansavimą išlieka, tačiau Maltos MVĮ turi geresnių galimybių gauti finansavimą nei daugelio kitų ES šalių MVĮ;

               (11)

               atsižvelgdama į Europos semestrą, Komisija atliko išsamią Maltos ekonominės politikos analizę ir ją paskelbė 2016 m. šalies ataskaitoje. Be to, ji įvertino stabilumo programą ir nacionalinę reformų programą, taip pat veiksmus, kurių Malta ėmėsi atsižvelgdama į ankstesniais metais jai skirtas rekomendacijas. Komisija įvertino ne tik jų svarbą tvariai fiskalinei ir socialinei bei ekonominei Maltos politikai, bet ir tai, kaip laikomasi ES taisyklių ir gairių, nes ES lygio priemonėmis prisidedant prie būsimų nacionalinių sprendimų būtina stiprinti bendrą ES ekonomikos valdymą. Rekomendacijos atsižvelgiant į Europos semestrą pateiktos toliau išdėstytose 1 ir 2 rekomendacijose;

               (12)

               atsižvelgdama į šį vertinimą, Taryba išnagrinėjo stabilumo programą, o jos nuomonė (5) pateikta visų pirma toliau išdėstytoje 1 rekomendacijoje,

         REKOMENDUOJA Maltai 2016–2017 m. imtis šių veiksmų:

               1.

               Atsižvelgiant į didelę riziką smarkiai nukrypti nuo koregavimo plano, užtikrinti 0,6 % BVP metinį fiskalinį koregavimą siekiant vidutinio laikotarpio biudžeto tikslo 2016 ir 2017 m., imantis būtinų struktūrinių priemonių. Sustiprinti priemones siekiant užtikrinti ilgalaikį viešųjų finansų tvarumą.

               2.

               Imtis priemonių gerinti darbo jėgos pasiūlą, visų pirma didinant žemos kvalifikacijos darbuotojų dalyvavimą mokymosi visą gyvenimą programose.

      Priimta Briuselyje 2016 m. liepos 12 d.

            Tarybos vardu

            Pirmininkas

         P. KAŽIMÍR

      (1)  OL L 209, 1997 8 2, p. 1.

      (2)  2011 m. lapkričio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 1176/2011 dėl makroekonominių disbalansų prevencijos ir naikinimo (OL L 306, 2011 11 23, p. 25).

      (3)  OL C 96, 2016 3 11, p. 1.

      (4)  2013 m. gruodžio 17 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 1303/2013, kuriuo nustatomos Europos regioninės plėtros fondui, Europos socialiniam fondui, Sanglaudos fondui, Europos žemės ūkio fondui kaimo plėtrai ir Europos jūros reikalų ir žuvininkystės fondui bendros nuostatos ir Europos regioninės plėtros fondui, Europos socialiniam fondui, Sanglaudos fondui ir Europos jūros reikalų ir žuvininkystės fondui taikytinos bendrosios nuostatos ir panaikinamas Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1083/2006 (OL L 347, 2013 12 20, p. 320).

      (5)  Pagal Reglamento (EB) Nr. 1466/97 5 straipsnio 2 dalį.


Svarbus teisinis pranešimas

|

52007SC0139

Rekomendacija Tarybos nuomonė pagal 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1466/97 9 straipsnio 3 dalį dėl atnaujintos 2006-2010 m. Vengrijos konvergencijos programos  /* SEK/2007/0139 galutinis */

	[pic] | EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA |Briuselis, 7.2.2007SEK(2007) 139 galutinisRekomendacijaTARYBOS NUOMONĖpagal 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1466/97 9 straipsnio 3 dalį dėl atnaujintos 2006–2010 m. Vengrijos konvergencijos programos(pateikta Komisijos)AIŠKINAMASIS MEMORANDUMASBendrosios aplinkybės1998 m. liepos 1 d. įsigaliojusio Stabilumo ir augimo pakto pagrindinis tikslas yra patikimi valstybės finansai – priemonė sudaryti geresnes sąlygas kainų stabilumui ir smarkiam tvariajam augimui, leidžiančiam kurti naujas darbo vietas. 2005 m. Pakto reforma pripažįstamas jo naudingumas įtvirtinant fiskalinę drausmę, taip pat siekiama stiprinti jo efektyvumą, ekonominius pagrindus ir užtikrinti ilgalaikį valstybės finansų tvarumą.Tarybos reglamente (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei koordinavimo[1], kuris yra Stabilumo ir augimo pakto dalis, nustatyta, kad valstybės narės turi pateikti Tarybai ir Komisijai stabilumo arba konvergencijos programas ir kasmetinius atnaujintus programų variantus (bendrą valiutą įvedusios valstybės narės pateikia (atnaujintas) stabilumo programas, o bendros valiutos neįvedusios valstybės narės pateikia (atnaujintas) konvergencijos programas). Pirmoji Vengrijos konvergencijos programa buvo pateikta 2004 m. gegužės mėn. Remdamasi reglamentu, atsižvelgdama į Komisijos rekomendaciją ir pasikonsultavusi su Ekonomikos ir finansų komitetu, Taryba 2004 m. liepos 5 d. pareiškė nuomonę dėl programos. Pagal tą pačią procedūrą atnaujintas stabilumo ir konvergencijos programas vertina Komisija ir nagrinėja minėtasis komitetas; jas taip pat gali nagrinėti Taryba.Atnaujintos programos vertinimo aplinkybėsKomisija išnagrinėjo naujausią 2006 m. gruodžio 1 d. pateiktą atnaujintą Vengrijos konvergencijos programą ir priėmė rekomendaciją dėl Tarybos nuomonės apie ją (žr. apibrauktą tekstą, kuriame pateikti pagrindiniai vertinimo aspektai).Siekiant apibūdinti aplinkybes, kurioms esant atnaujintoje konvergencijos programoje vertinama pateikta biudžeto strategija, tolesniuose punktuose pateikiama apibendrinta informacija:1.  ekonominės veiklos ir biudžeto rezultatai per pastaruosius dešimt metų,2.  šalies padėtis pagal Stabilumo ir augimo pakto korekcinę funkciją (perviršinio deficito procedūra),3.  naujausias šalies padėties pagal Stabilumo ir augimo pakto prevencinę funkciją vertinimas (Tarybos nuomonės dėl ankstesnės atnaujintos konvergencijos programos santrauka) ir4.  Komisijos atliktas 2006 m. spalio mėn. nacionalinės reformų programos vertinimas.Naujausi ekonominės veiklos ir biudžeto rezultataiPer pastaruosius 10 metų Vengrijos ekonomikos augimo rezultatai buvo pakankamai dideli, o nuo 2003 m. jų sudėtis buvo vis labiau subalansuota. Tačiau užimtumo ir dalyvavimo darbo rinkoje lygis išlieka vienas mažiausių ES ir pastaraisiais metais ėmė formuotis tam tikri disbalansai, susiję su ekspansinės fiskalinės politikos priemonėmis. Dėl labai didelio ir vis didėjančio biudžeto deficito smarkiai išaugo valstybės skola; šiomis aplinkybėmis bei atsižvelgiant į numatomą ilgalaikį su senėjimu susijusių išlaidų augimą, Vengrijos valstybės finansų tvarumui gresia didelė rizika. Didėjančios atlyginimų sąnaudos (ypač nuo 2001 m.) buvo viena iš užimtumo sąstingio priežasčių. Be to, paskatų programomis darbuotojai buvo nepakankamai skatinami likti darbo rinkoje, o švietimo ir mokymo sistemoje įgyti įgūdžiai neatitinka naujųjų gamybos struktūrų reikalavimų. Be to, atrodo, kad ekspansinė fiskalinė politika išstūmė privačias investicijas. Tuo pačiu metu dėl jos išliko didelis užsienio sąskaitos deficitas ir gerokai padidėjo visa grynoji užsienio skola. Kartu pastaruoju metu augo namų ūkių neapsaugoti įsipareigojimai, susiję su sandoriais užsienio valiuta, ir todėl padidėjo jų priklausomybė nuo valiutų kursų svyravimų.Vengrijos perviršinio deficito procedūra2004 m. liepos 5 d. Taryba priėmė sprendimą, kuriame teigiama, kad pagal 104 straipsnio 6 dalį Vengrijoje yra perviršinis deficitas. Tuo pačiu metu Taryba pagal 104 straipsnio 7 dalį parengė Vengrijai rekomendaciją, kurioje buvo nurodyta ištaisyti perviršinį deficitą vėliausiai iki 2008 m. pagal Vengrijos 2004 m. gegužės mėn. konvergencijos programoje išdėstytą koregavimo planą. Tačiau 2005 m. sausio 18 d. remdamasi 104 straipsnio 8 dalimi Taryba nusprendė, kad nepaisant 2004 ir 2005 m. priimtų kelių deficito mažinimo priemonių Vengrija nesilaiko 2004 m. liepos mėn. rekomendacijų, nes manoma, jog 2004 ir 2005 m. tikslų nebus pasiekta, o atotrūkis tarp nustatytų tikslų ir pasiektų rezultatų bus didelis.2005 m. kovo 8 d. Taryba, remdamasi 104 straipsnio 7 dalimi, parengė kitą rekomendaciją, nes Vengrija dar nėra euro zonos narė ir todėl jai netaikomi kiti du perviršinio deficito procedūros etapai pagal 104 straipsnio 9 ir 11 dalis. Taryba rekomendavo Vengrijos valdžios institucijoms „iki 2005 m. liepos 8 d. imtis aktyvių veiksmų, jei įmanoma, struktūrinio pobūdžio, dėl papildomų priemonių, kad būtų pasiektas nustatytas deficitas 2005 m., numatytas atnaujintoje konvergencijos programoje“. Be to, mokesčių mažinimo planavimas ir vykdymas turėtų būti siejami su 2004 m. gruodžio mėn. pateiktoje atnaujintoje konvergencijos programoje nustatytų deficito tikslų pasiekimu;2005 m. lapkričio 8 d. Taryba pagal 104 straipsnio 8 dalį nusprendė, kad Vengrija nesilaikė naujųjų rekomendacijų pagal 104 straipsnio 7 dalį. Visų pirma ji rėmėsi tuo, kad 2005 ir 2006 m. siekiamas deficito dydis bus gerokai viršytas, o 2006 m. prasidėjęs mokesčių mažinimo įgyvendinimas prieštarauja 2005 m. kovo mėn. Tarybos rekomendacijai.2006 m. spalio 10 d. Taryba trečią kartą priėmė rekomendaciją Vengrijai pagal 104 straipsnio 7 dalį, kurioje perviršinio deficito ištaisymas pratęsiamas vieneriais metais iki 2009 m.; tai atrodo priimtina, nes tai reiškia, kad struktūrinis deficitas bus gerokai pakoreguotas – daugiau kaip 6½ % BVP per trejus metus. Taryba pageidavo, kad Vengrija patikimai ir tvariai sumažintų deficitą ir užtikrintų, jog būtų mažinamas bendrosios valstybės skolos santykis, remiantis daugiamečiu deficito mažinimo planu, nustatytu 2006 m. rugsėjo mėn. patikslintoje konvergencijos programoje. Be to, Vengrijai buvo pasiūlyta priimti ir sparčiai įgyvendinti numatytas struktūrines reformas, be kita ko, siekiant užtikrinti ilgalaikį valstybės finansų padėties gerėjimą. Galiausiai Vengrijos buvo paprašyta pagerinti biudžeto kontrolę, tobulinant fiskalines taisykles ir stiprinant institucinę sistemą. Galutinis terminas, iki kurio Vengrija turi imtis efektyvių veiksmų pagal šią rekomendaciją, yra 2007 m. balandžio 10 d. Suėjus šiam terminui Komisija įvertins veiksmus, kurių ėmėsi Vengrijos valdžios institucijos.Tarybos nuomonėje dėl ankstesnės programos pateiktas vertinimas2006 m. spalio 10 d. Taryba priėmė nuomonę dėl 2006 m. rugsėjo mėn. patikslintos atnaujintos konvergencijos programos, apimančios 2005–2009 m., kuri buvo parengta po Tarybos atlikto 2005 m. gruodžio mėn. atnaujintos programos vertinimo. Tarybos nuomone „planuojamas deficito sumažinimas priklauso nuo to, ar numatytos struktūrinės reformos bus tiksliai įgyvendintos, ar nuo programos pradžios bus įgyvendinama išlaidų kontrolė, ar bus sustiprinta Vengrijoje viešųjų finansų institucinė struktūra — nuo visų aspektų, kuriuos įgyvendinant Taryba ragina Vengrijos Vyriausybę dėti daugiausia pastangų.“ Tarybos nuomonėje nebuvo konkrečių politikos gairių, nes tuo metu Taryba paskelbė rekomendaciją Vengrijai pagal 104 straipsnio 7 dalį (žr. 2.2 skirsnį pirmiau).Komisijos atliktas nacionalinės reformų programos vertinimas2006 m. spalio 13 d. Vengrija pateikė nacionalinės reformų programos įgyvendinimo ataskaitą, parengtą peržiūrėtos nacionalinės reformų programos forma, numatytą atnaujintoje Lisabonos strategijoje ekonomikos augimui ir darbo vietų kūrimui. Vengrijos peržiūrėtoje nacionalinėje reformų programoje yra pagrindiniai uždaviniai, numatyti 2005 m. nacionalinėje reformų programoje; šie uždaviniai papildyti naujais prioritetais energetikos ir aplinkos apsaugos srityse, naujai akcentuojamos aktyvios darbo rinkos politikos sritys ir suformuluoti planai trumpuoju laikotarpiu pasiekti tvariąją biudžeto būklę, kuri vidutinės trukmės laikotarpiu sudarytų sąlygas augimui ir darbo vietų kūrimui.Komisijos atliktas šios programos vertinimas (priimtas kaip 2006 m. gruodžio mėn. metinės pažangos ataskaitos [2] dalis) parodė, kad įgyvendindama 2005 m. nacionalinę reformų programą Vengrija daro ribotą pažangą. Po didelių biudžetinių nuokrypių vyriausybė turėjo iš esmės peržiūrėti savo fiskalinį koregavimo planą ir vėliau priėmė ir įgyvendino fiskalinio konsolidavimo priemones. Kai kurios reformos buvo įgyvendintos užimtumo ir mikroekonomikos politikos srityse. Tačiau dar daugiau reikia nuveikti šiose srityse ir pagerinti makroekonominį stabilumą.Atsižvelgus į nustatytas stipriąsias ir silpnąsias vietas, Vengrijai rekomenduota imtis veiksmų šiose srityse: patikimai sumažinti valdžios sektoriaus deficito ir bendrosios skolos santykius; reformuoti viešojo administravimo, sveikatos apsaugos, pensijų ir švietimo sistemas; aktyvios darbo rinkos politikos ir kitų paskatų dirbti srityse; sudaryti lygias galimybes naudotis aukštos kokybės švietimo sistema ir užtikrinti, kad švietimo ir mokymo sistemos geriau atitiktų realaus gyvenimo poreikius.Pagrindiniai vertinimo aspektai Kaip reikalaujama Tarybos reglamento (EB) Nr. 1466/97 5 straipsnio 1 dalyje (stabilumo programų atveju) ir 9 straipsnio 1 dalyje (konvergencijos programų atveju), vertinimas apima šiuos aspektus: ar ekonominės prielaidos, kuriomis yra grindžiama programa, yra patikimos; valstybės narės pateiktas vidutinės trukmės biudžeto tikslas ir tai, ar koregavimo planas siekiant to tikslo yra tinkamas; ar priemonės, kurių imamasi ir (arba) kurios buvo pasiūlytos siekiant laikytis koregavimo plano, yra pakankamos, kad per visą ciklą būtų pasiektas vidutinės trukmės tikslas; vertinant vidutinės trukmės tikslui pasiekti skirtą koregavimo planą – ar daugiau koregavimo pastangų dedama ekonomikos pakilimo laikotarpiais, o esant ekonomikos nuosmukiui, jų gali būti dedama mažiau. Euro zonos ir VKM II valstybių narių atveju – ar valstybė narė užtikrina metinį pagal ciklą pakoreguoto balanso gerėjimą, neskaitant vienkartinių ir kitų laikinųjų priemonių, t. y. 0,5 % BVP, kad būtų pasiektas vidutinės trukmės tikslas; nustatant vidutinės trukmės tikslui pasiekti skirtą koregavimo planą (jo dar nepasiekusioms valstybėms narėms) arba leidžiant laikinai nukrypti nuo vidutinės trukmės tikslo (jį pasiekusioms valstybėms narėms) – kaip įgyvendinamos svarbiausios struktūrinės reformos, turinčios tiesioginį ilgalaikį sąnaudų mažinimo poveikį (įskaitant potencialaus augimo skatinimą), ir todėl darančių išmatuojamą poveikį valstybės finansų tvarumui (su sąlyga, kad būtų išlaikyta pakankamai patikima riba 3 % BVP pamatinės vertės atžvilgiu ir kad programos laikotarpiu biudžeto būklė vėl priartėtų prie vidutinės trukmės tikslo), ypatingą dėmesį skiriant pensijų reformoms, kuriomis įvedama kelių pakopų sistema, kurioje yra privalomojo pensijų kaupimo pakopa; ar valstybės narės ekonominės politikos kryptys atitinka bendrąsias ekonominės politikos gaires. Programoje pateiktų makroekonominių prielaidų patikimumas įvertintas atsižvelgus į Komisijos tarnybų 2006 m. rudens prognozę ir pasinaudojus bendrai sutarta potencialios gamybos apimties ir pagal ciklą pakoreguoto balanso apskaičiavimo metodika. Programos atitikties bendrosioms ekonominės politikos gairėms įvertinime atsižvelgiama į bendrąsias ekonominės politikos gaires valstybės finansų srityje, kurios įtrauktos į integruotas 2005–2008 m. gaires. Vertinime taip pat nagrinėjami šie klausimai: skolos santykio pokyčiai ir ilgalaikio valstybės finansų tvarumo perspektyvos, kuriems reikėtų „prižiūrint biudžeto būklę skirti pakankamai dėmesio“, kaip pažymėta 2005 m. kovo 20 d. Tarybos pranešime, pavadinimu „Stabilumo ir augimo pakto įgyvendinimo tobulinimas“. 2006 m. spalio 12 d. Komisijos komunikate nustatytas ilgalaikio tvarumo vertinimo metodas[3]; valstybių narių pagal Lisabonos strategiją ekonomikos augimui ir darbo vietų kūrimui pateiktų nacionalinių reformų programų integracijos laipsnį. 2005 m. birželio 7 d. ECOFIN tarybos apibendrinamosiose pastabose Europos Vadovų Tarybai dėl bendrosios ekonominės politikos gairių nurodyta, kad nacionalinės reformų programos turėtų būti suderintos su stabilumo ir konvergencijos programomis; atitiktis elgesio kodeksui[4], kuriame, inter alia, reikalaujama, kad stabilumo ir konvergencijos programų struktūra ir visos duomenų lentelės būtų vienodos. |-  RekomendacijaTARYBOS NUOMONĖpagal 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1466/97 9 straipsnio 3 dalį dėl atnaujintos 2006–2010 m. Vengrijos konvergencijos programosEUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį,atsižvelgdama į 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei koordinavimo[5], ypač į jo 9 straipsnio 3 dalį,atsižvelgdama į Komisijos rekomendaciją,pasikonsultavusi su Ekonomikos ir finansų komitetu,PAREIŠKĖ TOKIĄ NUOMONĘ:5.  [2007 m. vasario 27 d.] Taryba išnagrinėjo atnaujintą Vengrijos konvergencijos programą, kuri apima 2006–2010 metus.6.  Programos makroekonominiame scenarijuje numatyta, kad 2007 ir 2008 m. ekonominė veikla lėtės dėl fiskalinio konsolidavimo priemonių; iki konsolidavimo buvusį augimo tempą tikimasi pasiekti iki 2009 m. Vertinant šį scenarijų pagal šiuo metu turimą informaciją, laikotarpiu iki 2008 m. jis atrodo iš esmės patikimas ir gali būti net kiek atsargus, o vėlesniais metais jis atrodo pakankamai teigiamas. Programoje numatoma, kad 2007 m. infliacija stipriai išaugs, o vėliau greitai sumažės. Tačiau numatoma infliacijos strategija per visą programos laikotarpį yra pakankamai palanki.7.  Komisijos tarnybų 2006 m. rudens prognozėje numatyta, kad 2006 m. valdžios sektoriaus deficitas bus 10,1 % BVP, kuris atitinka peržiūrėtą tikslą, numatytą 2006 m. rugsėjo mėn. atnaujintoje programoje[6], palyginti su ankstesnėje 2005 m. gruodžio mėn. atnaujintoje konvergencijos programoje nustatytu siektinu 6,1 % BVP deficitu. Palyginti su pradžioje numatytu deficitu iš esmės viršytos buvo vien išlaidos (apie 5 % BVP); jos buvo daugiausia susijusios su centrinių biudžetinių institucijų veiklos sąnaudomis, pensijų ir sveikatos apsaugos sričių išlaidomis, vietos valdžios institucijų investicijomis. Tai taip pat atspindi investicijų į greitkelius įtraukimą į valdžios sektorių (1,1 % BVP). 2006 m. vasarą priimtą korekcinių biudžetinių priemonių paketą – 1½ % BVP – sudaro įplaukų didinimo priemonės kartu su išlaidų mažinimu sveikatos apsaugos, dujų kainos subsidijų ir viešojo administravimo srityse. Numatoma, kad šios priemonės (išskyrus sprendimą nenaudoti 0,3 % BVP bendrojo biudžeto rezervo) taip pat darys didelį poveikį 2007 m. ir vėliau.8.  Atnaujintos programos pagrindinis tikslas – iki 2009 m. pataisyti perviršinį deficitą (mažinant deficitą nuo 10,1 % BVP 2006 m. iki 3,2 % BVP 2009 m.[7]), kaip numatyta 2006 m. rugsėjo mėn. atnaujintoje programoje esant labai panašiam makroekonominiam scenarijui, ir toliau jį mažinti 2010 m. Teigiamas pirminio balanso poslinkis yra tokios pat apimties. Planuojamas koregavimas numatomas laikotarpio pradžioje, kai 2007 m. deficito santykis sumažės beveik per pusę. Programos laikotarpiu planuojamą nominalųjį koregavimą ketinama pasiekti didinant įplaukų ir BVP santykį beveik 1 procentiniu punktu ir sumažinant išlaidų ir BVP santykį 6,5 procentinio punkto. Pradinis mokesčių naštos padidinimas 1,6 procentinio punkto BVP 2007 m. palaipsniui pakeičiamas priemonėmis išlaidų srityje. Be išlaidų mažinimo ir biudžeto lėšų įšaldymo priemonių, kurios buvo priimtos nuo 2006 m. vasaros, valdžios institucijos pradėjo stiprinti išlaidų kontrolę ir valstybės finansų institucinę sistemą. Be to, programoje numatoma plati struktūrinių reformų darbotvarkė, kurios tikslas – užtikrinti, kad būtų pasiekti deficito tikslai, ypač vėlesniais programos metais.9.  Planuojama, kad pagal bendrai sutartą metodiką apskaičiuotas struktūrinis balansas (t. y. pagal ciklą pakoreguotas balansas, neskaitant vienkartinių ir kitų laikinųjų priemonių) pagerės nuo 9¾ % BVP 2006 m. iki apytiksliai 3 % programos laikotarpio pabaigoje. Programoje nustatytas biudžeto būklės vidutinės trukmės tikslas – 0,5 % BVP struktūrinis deficitas, kurio neketinama pasiekti programos laikotarpiu. Tai ambicingesnis tikslas, palyginti su pateiktu ankstesnėje atnaujintoje programoje, kurioje struktūrinio deficito vidutinės trukmės tikslo ribos buvo tarp 0,5 % ir 1 % BVP. Programos vidutinės trukmės tikslas gerai rodo skolos santykį ir vidutinį potencialų gamybos apimčių augimą ilguoju laikotarpiu. Kadangi vidutinės trukmės tikslas yra didesnis nei mažiausia vertė (numatomas maždaug 1½ % BVP struktūrinis deficitas), pasiekus šį tikslą turėtų atsirasti pakankamai patikima riba, neleidžianti susidaryti perviršiniam deficitui.10.  Biudžetas gali būti vykdomas prasčiau, nei numatoma programoje, ypač nuo 2008 m. Deficito plano rizika, susijusi su makroekonomine perspektyva, atrodo gerai subalansuota iki 2008 m., tačiau vėlesniais metais dėl mažesnio nei numatoma BVP augimo gali susidaryti didesnis deficitas. Nors išlaidų mažinimas ir trumpojo laikotarpio biudžeto lėšų įšaldymas buvo, kaip planuota, įtraukti į 2007 m. biudžetą, vis dar yra neaiškumų, susijusių su išlaidų įšaldymo veiksmingu vykdymu (be kita ko, dėl panašios kontrolės neigiamų rezultatų 2004–2006 m.). Reikės patikrinti naujų fiskalinių taisyklių ir pirmųjų veiksmų, kurių buvo imtasi siekiant įgyvendinti daugiametę biudžeto sistemą, kuria siekiama sustabdyti reguliarų išlaidų viršijimą, veiksmingumą. Vyriausybė priėmė sprendimus dėl kelių priemonių, kuriomis siekiama reformuoti viešojo administravimo, sveikatos apsaugos, pensijų, kainų subsidijų ir švietimo sistemas. Dėl šių priemonių biudžeto rezultatai gali labiau atitikti 2007 ir 2008 m. deficito tikslus, nei buvo numatyta Komisijos tarnybų 2006 m. rudens prognozėje. Tačiau vis dar turi būti išsamiai apibūdintos ir įgyvendintos likusios struktūrinių reformų priemonės, kurios turi pakeisti išlaidų mažinimo priemones, kurios neteks galios 2008 m. pabaigoje. Be to, remiantis patirtimi, vėlesniais programos metais kyla „biudžetinio atsipalaidavimo“ (angl. budgetary loosening ) rizika, susijusi su rinkimais. Galiausiai, jeigu įgyvendinus viešojo transporto bendrovių restruktūrizavimo planus nebus pasiekta numatytų rezultatų, susikaupę šių bendrovių nuostoliai gali laikinai padidinti deficitą.11.  Įvertinus šiuos pavojus, galima teigti, kad programoje nustatytos biudžeto kryptys iš esmės atitinka tikslą ištaisyti perviršinį deficitą iki 2009 m. pabaigos, kaip rekomendavo Taryba, su sąlyga, kad biudžeto strategija būtų iki galo įgyvendinta. Tai visų pirma yra susiję su 2007 m. biudžete ir naujoje programoje numatytų konsolidavimo priemonių visišku įgyvendinimu, tolesniu apibūdinimu ir paskelbtų papildomų struktūrinių reformų priemonių priėmimu laiku. 2010 m. atlikus planuojamą perviršinio deficito koregavimą programoje numatytas patikslinimo tempas, siekiant vidutinės trukmės tikslo, turėtų būti pagreitintas. Tai taip pat būtų pirmas žingsnis užtikrinant pakankamą patikimumą, kad nebūtų viršyta 3 % BVP deficito riba esant įprastiniams metiniams makroekonominiams svyravimams, ko šiuo metu nėra.12.  Apskaičiuota, kad bendroji valstybės skola 2006 m. bus pasiekusi 67½ % BVP, t. y. bus didesnė nei Sutartyje nustatyta 60 % BVP pamatinė vertė. Programoje numatoma, kad 2008 m. skolos santykis padidės iki 71¼ %. Po 2008 m. numatoma, kad jis vėl sumažės ir 2010 m. sieks 67½ %. Tačiau skolos santykio vystymasis bus mažiau palankus nei suplanuotasis programoje, atsižvelgiant į pirmiau minėtą biudžeto tikslams kylančią riziką. Atsižvelgiant į šį rizikos vertinimą, skolos santykis, mažėdamas, gali nepakankamai priartėti prie pamatinės vertės iki programos laikotarpio pabaigos.13.  Palyginti su ES vidurkiu, ilgalaikis senėjančios visuomenės poveikis biudžetui Vengrijoje yra gerokai didesnis pirmiausia dėl didelio su pensijomis susijusių išlaidų, kaip BVP dalies, didėjimo ilguoju laikotarpiu. Nors buvo imtasi pirmų svarbių veiksmų, visiškas tolesnių reformų priemonių, kurių tikslas – sustabdyti didelį su senėjimu susijusių išlaidų augimą, įgyvendinimas, kaip numatyta programoje, padėtų sumažinti riziką, kylančią valstybės finansų tvarumui. Be to, svarbu, kad netgi dar neįvertinus ilgalaikio senėjančios visuomenės poveikio biudžetui, silpna pradinė biudžeto būklė, gerokai pablogėjusi, palyginti su 2005 m., kelia grėsmę valstybės finansų tvarumui. Be to, dabartinis bendrosios skolos lygs viršija Sutartyje numatytą vertę. Tolesnis biudžeto konsolidavimas, kaip numatyta, padėtų sumažinti valstybės finansų tvarumui kylančią grėsmę. Atrodo, kad Vengrija susiduria su didele rizika valstybės finansų tvarumui.14.  Konvergencijos programoje yra 2006 m. spalio mėn. pateiktos peržiūrėtos Vengrijos nacionalinės reformų programos bendro poveikio kokybinis vertinimas, susijęs su bendra vidutinės trukmės laikotarpio strategija. Be to, joje pateikiami kai kurie duomenys apie tiesiogines biudžeto išlaidas arba sutaupytas lėšas, atsirandančias dėl nacionalinėje reformų programoje numatytų pagrindinių reformų, bet biudžeto prognozėse aiškiai neatsižvelgiama į visą nacionalinėje reformų programoje nurodytų veiksmų poveikį valstybės finansams. Konvergencijos programoje numatytos priemonės valstybės finansų srityje dera su priemonėmis, numatytomis nacionalinėje reformų programoje. Visų pirma struktūrinių reformų planai ir neseniai priimtos priemonės, apibūdintos konvergencijos programoje, visiškai atitinka reformų darbotvarkę, numatytą nacionalinėje reformų programoje, ypač reformų veiksmai, priimti viešojo administravimo, sveikatos apsaugos, pensijų, švietimo ir įvairių subsidijų sistemų srityse.15.  Programoje pateikta biudžeto strategija iš esmės atitinka bendrąsias ekonominės politikos gaires, įtrauktas į integruotas 2005–2008 m. gaires.16.  Kiek tai susiję su duomenų pateikimo reikalavimais, nustatytais elgesio kodekse dėl stabilumo ir konvergencijos programų, programoje pateikiami visi privalomi ir daugelis neprivalomų duomenų[8].Bendra išvada yra, kad programoje nustatyti planai, skirti sumažinti didelį kelių praėjusių metų deficitą atliekant koregavimą laikotarpio pradžioje iš esmės atitinka tikslą – ištaisyti perviršinį deficitą iki 2009 m., t. y. Tarybos nustatyto galutinio termino. Nuo 2006 m. vasaros buvo įgyvendintos kelios įplaukų didinimo ir išlaidų ribojimo priemonės, taip pat buvo imtasi pradinių reformų priemonių viešojo administravimo, sveikatos apsaugos, pensijų ir švietimo reformų srityse. Tačiau yra rizika, susijusi su deficito ir skolos tikslų siekimu, ypač nuo 2008 m.Atsižvelgiant į šį vertinimą ir į 2006 m. spalio 10 d. rekomendaciją pagal 104 straipsnio 7 dalį, Vengrija raginama:i) griežtai įgyvendinti 2007 m. biudžetą ir imtis tinkamų veiksmų užtikrinti, kad iki 2009 m. būtų ištaisytas perviršinis deficitas ir, prireikus, pasitelkti papildomas priemones; ir užtikrinti (pageidautina iki 2009 m.), kad bendras skolos ir BVP santykis nuolat mažėtų;ii) pagerinti biudžeto kontrolę stiprinant fiskalines taisykles ir valstybės finansų institucinę sistemą, remiantis pirmomis priemonėmis, kurių buvo imtasi 2007 m. biudžete.iii) visam laikui apriboti išlaidas, priimant ir greitai įgyvendinant paskelbtą viešojo administravimo ir sveikatos apsaugos sistemų supaprastinimą ir numatytą švietimo sistemos reformą;iv) atsižvelgiant į skolos lygį ir į su senėjimu susijusių išlaidų augimą, pagerinti ilgalaikį valstybės finansų tvarumą siekiant vidutinės trukmės laikotarpio tikslo ir, kaip buvo paskelbta, imantis papildomų pensijų reformų priemonių.Pagrindinių makroekonominių ir biudžeto prognozių palyginimas2005 m. | 2006 m. | 2007 m. | 2008 m. | 2009 m. | 2010 m. |Realusis BVP (pokytis, % ) | 2006 m. gruodžio mėn. KP | 4,2 | 4,0 | 2,2 | 2,6 | 4,2 | 4,3 |2006 m. lapkričio mėn. KOM | 4,2 | 4,0 | 2,4 | 2,7 | nėra duomenų | nėra duomenų |2006 m. rugsėjo mėn. KP | 4,1 | 4,1 | 2,2 | 2,6 | 4,1 | nėra duomenų |2005 m. gruodžio mėn. KP | 4,2 | 4,3 | 4,1 | 4,1 | nėra duomenų | nėra duomenų |SVKI infliacija (%) | 2006 m. gruodžio mėn. KP | 3,6 | 3,9 | 6,2 | 3,3 | 3,0 | 2,8 |2006 m. lapkričio mėn. KOM | 3,5 | 3,9 | 6,8 | 3,9 | nėra duomenų | nėra duomenų |2006 m. rugsėjo mėn. KP | 3,6 | 3,5 | 6,2 | 3,3 | 3,0 | nėra duomenų |2005 m. gruodžio mėn. KP | 3,5 | 2,1 | 3,0 | 2,4 | nėra duomenų | nėra duomenų |Gamybos apimties atotrūkis (potencialusis BVP, %) | 2006 m. gruodžio mėn. KP1 | 0,5 | 0,9 | -0,4 | -1,2 | -0,5 | 0,4 |2006 m. lapkričio mėn. KOM5 | 0,6 | 1,0 | 0,1 | -0,5 | nėra duomenų | nėra duomenų |2006 m. rugsėjo mėn. KP1 | 0,3 | 0,8 | -0,3 | -0,9 | 0,0 | nėra duomenų |2005 m. gruodžio mėn. KP1 | -1,0 | -0,5 | -0,1 | 0,4 | nėra duomenų | nėra duomenų |Valdžios sektoriaus balansas (% BVP) | 2006 m. gruodžio mėn. KP | -7,8 | -10,1 | -6,8 | -4,3 | -3,2 | -2,7 |2006 m. lapkričio mėn. KOM | -7,8 | -10,1 | -7,4 | -5,6 | nėra duomenų | nėra duomenų |2006 m. rugsėjo mėn. KP | -7,5 | -10,1 | -6,8 | -4,3 | -3,2 | nėra duomenų |2005 m. gruodžio mėn. KP6 | -7,4 | -6,1 | -4,7 | -3,4 | nėra duomenų | nėra duomenų |Pirminis balansas (% BVP) | 2006 m. gruodžio mėn. KP | -3,7 | -6,2 | -2,4 | 0,0 | 0,9 | 1,1 |2006 m. lapkričio mėn. KOM | -3,7 | -6,1 | -2,9 | -1,4 | nėra duomenų | nėra duomenų |2006 m. rugsėjo mėn. KP | -3,4 | -6,3 | -2,4 | -0,2 | 0,8 | nėra duomenų |2005 m. gruodžio mėn. KP6 | -3,8 | -2,9 | -1,7 | -0,7 | nėra duomenų | nėra duomenų |Pagal ciklą pakoreguotas balansas (% BVP) | 2006 m. gruodžio mėn. KP1 | -8,0 | -10,5 | -6,6 | -3,8 | -3,0 | -2,9 |2006 m. lapkričio mėn. KOM | -8,1 | -10,5 | -7,4 | -5,4 | nėra duomenų | nėra duomenų |2006 m. rugsėjo mėn. KP1 | -7,6 | -10,5 | -6,7 | -3,9 | -3,2 | nėra duomenų |2005 m. gruodžio mėn. KP | nėra duomenų | nėra duomenų | nėra duomenų | nėra duomenų | nėra duomenų | nėra duomenų |Struktūrinis balansas2 (% BVP) | 2006 m. gruodžio mėn. KP3 | -8,0 | -9,8 | -5,6 | -3,7 | -3,0 | -2,9 |2006 m. lapkričio mėn. KOM4 | -8,5 | -10,3 | -6,5 | -5,1 | nėra duomenų | nėra duomenų |2006 m. rugsėjo mėn. KP | -7,6 | -9,7 | -5,8 | -3,6 | -3,2 | nėra duomenų |2005 m. gruodžio mėn. KP | nėra duomenų | nėra duomenų | nėra duomenų | nėra duomenų | nėra duomenų | nėra duomenų |Bendroji valstybės skola (% BVP) | 2006 m. gruodžio mėn. KP | 61,7 | 67,5 | 70,1 | 71,3 | 69,3 | 67,5 |2006 m. lapkričio mėn. KOM | 61,7 | 67,6 | 70,9 | 72,7 | nėra duomenų | nėra duomenų |2006 m. rugsėjo mėn. KP | 62,3 | 68,5 | 71,3 | 72,3 | 70,4 | nėra duomenų |2005 m. gruodžio mėn. KP6 | 61,5 | 63,0 | 63,2 | 62,3 | nėra duomenų | nėra duomenų |Pastabos: |1Komisijos tarnybų skaičiavimai remiantis programoje pateikta informacija. |2Pagal ciklą pakoreguotas balansas (kaip ir pirmesnėse eilutėse), neįskaitant vienkartinių ir kitų laikinųjų priemonių. |3 Vienkartinės ir kitos laikinosios priemonės pagal programą (0,7 % BVP 2006 m., 1,0 % BVP 2007 m. ir 0,1 % BVP 2008 m.; visos didinančios deficitą). |4Vienkartinės ir kitos laikinosios priemonės pagal Komisijos tarnybų 2006 m. rudens prognozę (0,4 % BVP 2005 m., mažinančios deficitą; 0,3 % BVP 2006 m.; 0,9 % BVP 2007 m. ir 0,3 % 2008 m.; visos didinančios deficitą). |5 Remiantis numatomu 3,7 %, 3,6 %, 3,4 % ir 3,2 % potencialiu augimu atitinkamai 2005–2008 m. 6 Palyginimo tikslais 2005 m. gruodžio mėn. konvergencijos programos biudžeto skaičiai buvo patikslinti siekiant įtraukti su pensijų reforma susijusias išlaidas. |Šaltinis: |Konvergencijos programa (KP); Komisijos tarnybų 2006 m. rudens ekonominės prognozės (KOM); Komisijos tarnybų skaičiavimai. |[1] OL L 209, 1997 8 2, p. 1. Reglamentas su pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 1055/2005 (OL L 174, 2005 7 7, p. 1). Visus šiame tekste nurodytus dokumentus galima rasti šioje tinklavietėjehttp://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm .[2] Komisijos komunikatas pavasario Europos Vadovų Tarybai „Atnaujintos Lisabonos strategijos ekonomikos augimui ir darbo vietų kūrimui įgyvendinimas. Rezultatų pateikimo metai“, 2006 12 12, COM(2006) 816.[3] Komisijos komunikatas Tarybai ir Europos Parlamentui „Ilgalaikis valstybės finansų tvarumas ES“, 2006 10 12, COM(2006) 574 ir 2006 m. Europos Komisijos Ekonomikos ir finansų reikalų generalinio direktorato dokumentas „Ilgalaikis valstybės finansų tvarumas Europos Sąjungoje“, leidinys European Economy , Nr. 4/2006.[4] „Stabilumo ir augimo pakto įgyvendinimo sąlygos bei stabilumo ir konvergencijos programų formos ir turinio gairės“, kurias 2005 m. spalio 11 d. patvirtino ECOFIN taryba.[5] OL L 209, 1997 8 2, p. 1. Reglamentas su pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 1055/2005 (OL L 174, 2005 7 7, p. 1). Šiame tekste nurodytus dokumentus galima rasti šioje tinklavietėjehttp://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm .[6] Taryba savo nuomonėje apie 2005 m. gruodžio mėn. atnaujintą konvergencijos programą pažymėjo, kad planuojamas išlaidų mažinimas 7,5 % BVP nebuvo pagrįstas konkrečiomis priemonėmis. Taryba paragino Vengriją ne vėliau kaip 2006 m. rugsėjo 1 d. pateikti atnaujintą patikslintą konvergencijos programą, kurioje būtų nurodytos konkrečios struktūrinės priemonės, visiškai atitinkančios jos vidutinės trukmės koregavimo planą. Laikydamasi šio raginimo 2006 m. rugsėjo 1 d. Vengrija pateikė Tarybai ir Komisijai patikslintą programą.[7] 2009 m. 3,2 % BVP deficito tikslas vis dar viršys Sutartyje numatytą 3 % BVP ribą. Programoje numatoma, kad Taryba ir Komisija atsižvelgs į biudžetą slegiančią 20 % metinę naštą, kuri susidaro dėl pensijų reformos (kuri, kaip numatoma, tais metais sieks 0,3 % BVP), priimdamos sprendimą dėl perviršinio deficito procedūros nutraukimo Vengrijos atžvilgiu (pagal Tarybos reglamento (EB) Nr. 1467/97 (su pakeitimais) 2 straipsnio 7 dalį, kurioje nustatyta, kad jeigu valdžios sektoriaus deficitas „ smarkiai ir nuolat mažėdamas pasiekė lygį, artimą pamatinei vertei “, Taryba ir Komisija turėtų apsvarstyti pensijų reformos grynąsias sąnaudas, į kurias būtų įtraukta visiškai finansuojama pakopa, linijiniu mažėjančiu pagrindu penkerių metų pereinamuoju laikotarpiu ir atsižvelgdamos į elgesio kodekso įgyvendinimo nuostatas).[8] Visų pirma trūksta duomenų apie valstybės išlaidas pagal funkcijas, taip pat apie išdirbtas valandas, valstybės finansinį turtą ir finansinę skolą; taip pat nepateikiami kai kurie duomenys apie ilgalaikį valstybės finansų tvarumą.


				|

		52012PC0146

			Rekomendacija TARYBOS SPRENDIMAS dėl Ispanijos ir Lenkijos miestų nominavimo 2016 m. Europos kultūros sostinėmis /* COM/2012/0146 final */

			   	AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS
2006 m. spalio 24 d. Europos
Parlamento ir Tarybos sprendime Nr. 1622/2006/EB, nustatančiame
Bendrijos veiksmą dėl Europos kultūros sostinės
renginių 2007–2019 m.[1],
nustatyta Europos kultūros sostinių nominavimo tvarka. Pagal to
sprendimo 2 straipsnį nuo 2009 m. Europos kultūros
sostinėmis Sprendimo priede nustatyta chronologine tvarka kasmet
nominuojami du dviejų valstybių narių miestai. 2016 m.
Europos kultūros sostinėmis turėtų tapti Ispanijos ir
Lenkijos miestai.
Nuo 2016 m. Europos kultūros
sostinėmis miestai nominuojami taikant toliau aprašytą tvarką.
Kvietimą teikti paraiškas atitinkamos
valstybės narės skelbia likus ne mažiau kaip šešeriems metams iki
renginio. Atrankos grupė, kurią sudaro 13 nepriklausomų
kultūros sektoriaus ekspertų, į pirmąjį
posėdį sušaukiama likus ne mažiau kaip penkeriems metams iki
renginio. Atsižvelgdama į Sprendimo Nr. 1622/2006/EB
4 straipsnyje nustatytus kriterijus, ji vertina paraiškas ir sudaro miestų,
kurių kandidatūros bus svarstomos toliau, sąrašą.
Praėjus devyniems mėnesiams po
pirmojo posėdžio atitinkamos valstybės narės suburia
galutinės atrankos grupę. Vadovaujantis nustatytais kriterijais
atliekamas išsamus atrinktų miestų vertinimas, o grupė rekomenduoja
vieną atitinkamos valstybės narės miestą.
Remdamosi šiomis rekomendacijomis,
valstybės narės paskelbia Europos kultūros sostinių
kandidatūras ir praneša apie tai Europos Parlamentui, Tarybai, Komisijai
ir Regionų komitetui iki renginio likus ne mažiau kaip ketveriems metams.
Gavęs tokį pranešimą Europos
Parlamentas Komisijai nuomonę dėl kandidatūrų gali pateikti
per tris mėnesius.
Taryba, remdamasi Komisijos rekomendacija,
oficialiai nominuoja miestus, kurie tam tikrais metais skelbiami Europos
kultūros sostinėmis.
Po dviejų vertinimo etapų grupė
2011 m. birželio mėn. ataskaitoje rekomendavo 2016 m. Europos
kultūros sostinėmis nominuoti atitinkamai San Sebastianą
(Donostiją) (Ispanija) ir Vroclavą (Lenkija). Abi valstybės narės
iki 2011 m. rudens pranešė apie tai Europos Parlamentui, Tarybai,
Komisijai ir Regionų komitetui.
2011 m. gruodžio mėn. pabaigoje
Europos Parlamentas savo teigiamą nuomonę perdavė Komisijai.
Taigi Komisija, remdamasi Sprendimo
Nr. 1622/2006/EB 9 straipsnio 3 dalimi, teikia Tarybai
pridedamą rekomendaciją oficialiai nominuoti San Sebastianą
(Donostiją) ir Vroclavą 2016 m. Europos kultūros
sostinėmis.
Rekomendacija
TARYBOS SPRENDIMAS
dėl Ispanijos ir Lenkijos miestų
nominavimo 2016 m. Europos kultūros sostinėmis
EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl
Europos Sąjungos veikimo,
atsižvelgdama į 2006 m. spalio
24 d. Europos Parlamento ir Tarybos sprendimą Nr. 1622/2006/EB,
nustatantį Bendrijos veiksmą dėl Europos kultūros
sostinės renginių 2007–2019 m.[2],
ypač į jo 9 straipsnio 3 dalį,
atsižvelgdama
į 2012 m. ... Europos Komisijos rekomendaciją,
atsižvelgdama
į atrankos grupės 2011 m. birželio mėn. ataskaitas dėl
Ispanijos ir Lenkijos miestų nominavimo Europos kultūros sostinėmis,

kadangi:
kandidatūra
visiškai atitinka Sprendimo Nr. 1622/2006/EB 4 straipsnyje nustatytus
kriterijus,
PRIĖMĖ ŠĮ
SPRENDIMĄ:
1 straipsnis
2016 m. Europos kultūros
sostinėmis nominuojami San Sebastianas (Donostija) (Ispanija) ir Vroclavas
(Lenkija).
2 straipsnis
Šis sprendimas
įsigalioja kitą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos
oficialiajame leidinyje.
Priimta Briuselyje,
                                                                       Tarybos
vardu
                                                                       Pirmininkas
[1]               OL L 304, 2006 11 3, p. 1.
[2]               OL L 304, 2006 11 3, p. 1.


				|

		52012DC0322

			Rekomendacija TARYBOS REKOMENDACIJA dėl Nyderlandų 2012 m. nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2012–2015 m. Nyderlandų stabilumo programos /* COM/2012/0322 final */

			   	Rekomendacija
TARYBOS REKOMENDACIJA
dėl Nyderlandų 2012 m.
nacionalinės reformų programos
su Tarybos nuomone dėl 2012–2015 m. Nyderlandų stabilumo
programos
EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl
Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 121 straipsnio 2 dalį
ir 148 straipsnio 4 dalį,
atsižvelgdama į 1997 m. liepos
7 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto
būklės priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos
priežiūros bei koordinavimo[1],
ypač į jo 5 straipsnio 2 dalį,
atsižvelgdama į Europos Komisijos
rekomendaciją[2],
atsižvelgdama į Europos Parlamento
rezoliucijas[3],
atsižvelgdama į Europos Vadovų
Tarybos išvadas,
atsižvelgdama į Užimtumo komiteto
nuomonę,
pasikonsultavusi su Ekonomikos ir finansų
komitetu,
kadangi:
(1)       2010 m. kovo 26 d.
Europos Vadovų Taryba pritarė Europos Komisijos pasiūlymui
įgyvendinti naują darbo vietų kūrimo ir augimo
strategiją „Europa 2020“, grindžiamą geresniu ekonomikos politikos
koordinavimu, ir daugiausia dėmesio skirti toms svarbioms sritims, kuriose
reikia imtis veiksmų, kad būtų stiprinamas Europos tvaraus
augimo ir konkurencingumo potencialas;
(2)       2010 m. liepos
13 d. Taryba priėmė rekomendaciją dėl valstybių
narių ir Sąjungos bendrųjų ekonominės politikos
gairių (2010–2014 m.), o 2010 m. spalio 21 d. –
sprendimą dėl valstybių narių užimtumo politikos
gairių[4],
kurios kartu sudaro integruotas gaires. Į šias integruotas gaires
valstybių narių paprašyta atsižvelgti formuojant nacionalinę
ekonomikos ir užimtumo politiką;
(3)       2011 m. liepos
12 d. Taryba priėmė rekomendaciją dėl Nyderlandų
2011 m. nacionalinės reformų programos ir pateikė savo
nuomonę dėl atnaujintos 2011–2014 m. Nyderlandų stabilumo
programos;
(4)       2011 m. lapkričio
23 d. Komisija patvirtino antrąją metinę augimo
apžvalgą, kuria pradedamas antras ex ante bei integruoto politikos
koordinavimo Europos semestras, numatytas strategijoje „Europa 2020“.
2012 m. vasario 14 d. Komisija pagal Reglamentą (ES)
Nr. 1176/2011 priėmė Įspėjimo mechanizmo
ataskaitą[5],
kurioje nenurodė, kad Nyderlandai yra viena iš valstybių narių,
dėl kurios reikės parengti nuodugnią apžvalgą;
(5)       2012 m. kovo 2 d.
Europos Vadovų Taryba patvirtino prioritetus, kuriais turi būti
užtikrintas finansinis stabilumas, fiskalinis konsolidavimas ir ekonomikos
augimo skatinimo veiksmai. Ji pabrėžė, kad reikia vykdyti
diferencijuotą ekonomikos augimą skatinantį fiskalinį
konsolidavimą, atkurti įprastas skolinimo ekonomikai sąlygas,
skatinti ekonomikos augimą ir konkurencingumą, spręsti nedarbo
problemą, šalinti krizės sukeltas socialines pasekmes ir modernizuoti
viešąjį administravimą;
(6)       2012 m. kovo 2 d.
Europos Vadovų Taryba taip pat paragino valstybes nares, prisijungusias
prie pakto „Euro plius“, laiku pranešti apie savo įsipareigojimus, kad
juos būtų galima įtraukti į jų stabilumo arba
konvergencijos programas ir nacionalines reformų programas;
(7)       2012 m. balandžio
27 d. Nyderlandai pateikė savo 2012–2015 m. stabilumo
programą ir savo 2012 m. nacionalinę reformų programą.
Siekiant atsižvelgti į abiejų programų sąsają, jos
vertintos vienu metu;
(8)       remdamasi 2012 m.
stabilumo programos vertinimu pagal Tarybos reglamentą (EB)
Nr. 1466/97, Taryba mano, kad makroekonominis scenarijus, kuriuo
grindžiamos programoje pateiktos biudžeto projekcijos, yra optimistinis.
Stabilumo programoje, neatsižvelgiant į neigiamą papildomų
augimo konsolidavimo priemonių poveikį, 2013 m. numatytas
1,25 % ekonomikos augimas, nors Komisija, remdamasi tuo pačiu
politikos nekeitimo scenarijumi, prognozuoja mažesnį augimą –
0,7 %. Nurodytas programos tikslas – laikytis Tarybos rekomendacijų
dėl perviršinio deficito ištaisymo ir stengtis toliau stiprinti biudžeto
būklę siekiant vidutinės trukmės laikotarpio biudžeto
tikslo, taikant tikslingas struktūrines priemones, kurios sudarytų
bent 0,5 % BVP per metus. Programos tikslas – kad 2013 m. valdžios
sektoriaus deficitas sudarytų 3 % BVP, be to, joje patvirtinamas
ankstesnis vidutinės trukmės laikotarpio tikslas – 0,5 % BVP
struktūrinis deficitas, kuris deramai atitinka Stabilumo ir augimo pakto
reikalavimus. 0,75 % BVP dydžio vidutinės metinės
2010–2013 m. fiskalinės priemonės, remiantis
(perskaičiuotu) struktūriniu biudžeto balansu[6], atitinka Tarybos
rekomenduojamas 0,25 % BVP struktūrines priemones. Programoje
nenurodyti biudžeto tikslai po 2013 m., todėl 2013 m. biudžeto
koregavimo tvarumo, pažangos siekiant vidutinės trukmės laikotarpio
tikslo vėlesniais metais ir Stabilumo ir augimo pakte nustatyto
išlaidų kriterijaus laikymosi neįmanoma įvertinti. Biudžeto
projekcijos programos laikotarpiu susijusios su įgyvendinimui
kylančia rizika. Ji kyla ne tik naujoms konsolidavimo priemonėms,
apie kurias paskelbta, bet ir kai kurių priemonių, dėl
kurių susitarė kadenciją baigianti Vyriausybė,
įgyvendinimui. Be to, 2012 m. balandžio mėn. Vyriausybė
pasiūlė papildomų priemonių, kurių poveikis biudžetui
nėra tinkamai apibrėžtas ir įvertintas. Iki šiol biudžeto
koregavimas buvo vykdomas daugiausia mažinant išlaidas, tarp kurių ir
augimą skatinančias išlaidas. Remiantis 2012 m. stabilumo programa
numatoma, kad skolos ir BVP santykis 2012 m. gerokai padidės ir
pasieks 70,2 % BVP, o 2013 m., atsižvelgiant į papildomų
konsolidavimo priemonių poveikį, didės mažiau – iki 70,7 %
BVP. Taigi skolos santykis turėtų išlikti gerokai didesnis už
60 % pamatinę vertę. Programoje nenurodyti 2014 ir 2015 m.
su skola susiję tikslai, todėl neįmanoma įvertinti, ar po
2013 m. bus laikomasi Stabilumo ir augimo pakte nustatyto skolos mažinimo
kriterijaus;
(9)       2011 m. rugsėjo
mėn. socialiniai partneriai ir Nyderlandų vyriausybė
pasiekė bendrą susitarimą dėl pensijų reformos ir
Vyriausybė pateikė planus teisės aktais nustatytą
pensinį amžių 2019 m. padidinti iki 66 metų, o 2024 m. – iki 67.
Vėliau teisės aktais nustatytas pensinis amžiaus bus susietas su
tikėtina gyvenimo trukme. Atitinkamą faktinio pensinio amžiaus
didinimą turėtų lydėti darbo rinkos priemonės.
Remiantis Vyriausybės susitarimu, pensijų reformos tikslas –
antrosios pakopos pensijų kaupimo sistemoje užtikrinti tinkamą ir
tvarų išlaidų ir rizikos pasidalijimą tarp tos pačios
kartos asmenų ir tarp kartų. Kalbant apie ilgalaikę
priežiūrą, Nyderlandų vyriausybė pateikė reformos
planą. Siekiant sumažinti su visuomenės senėjimu Nyderlanduose
susijusią finansinę naštą, reikės imtis tolesnių
konkrečių priemonių;
(10)     buvo sumažintos papildomas
pajamas gaunančių asmenų fiskalinės paskatos nedirbti,
tačiau dar nepakankamai. Pašalinus likusias paskatas nedirbti
padidėtų darbo jėgos pasiūla ir žmogiškojo kapitalo
paskirstymo veiksmingumas. Reikėtų pagerinti socialiai pažeidžiamų
grupių integraciją į darbo rinką;
(11)     įmonių politikos
srityje buvo patvirtintos svarbiausių sektorių darbotvarkės, o
Vyriausybės ir pramonės atstovai pasirašė sektorių
„inovacijų sutartis“. Pradėjus taikyti RDA+ mokesčių lengvatų
sistemą, kuri yra inovacijų, privačių mokslinių
tyrimų ir technologinės plėtros ir glaudesnių
mokslininkų bei verslininkų ryšių skatinimo priemonių
dalis, padidinta parama privatiems moksliniams tyrimams. Tačiau daugiausia
dėmesio skiriant „svarbiausiems sektoriams“, neturėtų
nukentėti fundamentiniai tyrimai ir „svarbiausiems sektoriams“
nepriklausančios inovacinės įmonės;
(12)     per pastaruosius keturis
dešimtmečius Nyderlandų būsto rinkoje atsirado
struktūrinių iškraipymų. Nekilnojamojo turto rinkoje dėl
esminių pasiūlos apribojimų ir būstų savininkams
teikiamų mokesčių paskatų (visų pirma būsto
hipotekos palūkanų atskaitymo, kuris palankus aukštesnes pajamas
gaunantiems namų ūkiams), kapitalas paskirstomas neveiksmingai.
Nuomos rinkoje, kurios labai didelę dalį sudaro socialiniai
būstai, dėl socialinės politikos ir nuomos kainų bei
jų augimo ribojimo nuomojamų būstų pasiūla tapo labai
nelanksti. Pakeitus būstų savininkams taikomą palankią
apmokestinimo tvarką Nyderlandų būsto rinkos struktūriniai
iškraipymai turėtų sumažėti;
(13)     Nyderlandai prisiėmė
tam tikrų įsipareigojimų pagal paktą „Euro plius“. Šie
įsipareigojimai, taip pat 2011 m. prisiimti ir įgyvendinami
įsipareigojimai yra susiję su užimtumo didinimu, konkurencingumo
gerinimu, finansinio stabilumo stiprinimu ir viešųjų finansų
tvarumo tobulinimu. Komisija įvertino, kaip įgyvendinami pagal
paktą „Euro plius“ prisiimti įsipareigojimai. Į šio vertinimo
rezultatus buvo atsižvelgta rengiant rekomendacijas;
(14)     atsižvelgdama į Europos
semestrą, Komisija atliko išsamią Nyderlandų ekonominės
politikos analizę. Ji įvertino stabilumo programą ir
nacionalinę reformų programą. Komisija įvertino ne tik
jų svarbą tvariai fiskalinei ir socialinei bei ekonominei Nyderlandų
politikai, bet ir tai, kaip laikomasi ES taisyklių ir gairių, nes ES
priemonėmis prisidedant prie būsimų nacionalinių
sprendimų būtina stiprinti bendrą Europos Sąjungos
ekonomikos valdymą. Jos rekomendacijos atsižvelgiant į Europos
semestrą pateiktos rekomendacijų 1–5 punktuose toliau;
(15)     atsižvelgdama į šį
vertinimą Taryba išnagrinėjo Nyderlandų stabilumo programą
ir savo nuomonę[7]
visų pirma pateikė 1 rekomendacijoje;
REKOMENDUOJA Nyderlandams
2012–2013 m. imtis šių veiksmų:
1.           Užtikrinti pažangą
siekiant laiku ir tvariai ištaisyti perviršinį deficitą. Siekiant šio
tikslo visiškai įgyvendinti numatytą 2012 m. biudžeto
strategiją. Nurodyti priemones, reikalingas siekiant užtikrinti
2013 m. biudžeto įgyvendinimą, kad būtų pritaikytos
Tarybos rekomendacijoje pagal perviršinio deficito procedūrą
nustatytos struktūrinio koregavimo priemonės. Vėliau
įgyvendinti tinkamas struktūrinio koregavimo priemones, kad
būtų padaryta pakankama pažanga siekiant vidutinės trukmės
laikotarpio biudžeto tikslo, taip pat laikantis išlaidų kriterijaus, ir
padaryti pakankamą pažangą siekiant laikytis skolos mažinimo
kriterijaus, kartu apsaugant tiesiogiai su augimu susijusių
sričių, pavyzdžiui, mokslinių tyrimų ir inovacijų,
švietimo ir mokymo, išlaidas. Siekiant šio tikslo suformuota nauja
vyriausybė turi pateikti atnaujintą 2012 m. stabilumo
programą su pagrįstais tikslais ir priemonėmis laikotarpiui po
2013 m.
2.           Imtis priemonių, kad
būtų padidintas ir su tikėtina gyvenimo trukme susietas
teisės aktas nustatytas pensinis amžius, ir šias priemones paremti darbo
rinkos priemonėmis, kartu gerinant ilgalaikį viešųjų
finansų tvarumą. Pritaikyti antrosios pakopos pensijų kaupimo
sistemą, kad ji atspindėtų teisės aktais nustatyto pensinio
amžiaus didinimą, kartu užtikrinant tinkamą išlaidų ir rizikos
pasidalijimą tarp tos pačios kartos asmenų ir tarp kartų.
Įgyvendinti numatytą ilgalaikės priežiūros reformą ir,
atsižvelgiant į visuomenės senėjimą, ją papildyti
tolesnėmis priemonėmis.
3.           Didinti dalyvavimą darbo
rinkoje – ypač vyresnio amžiaus žmonių, moterų,
neįgaliųjų ir migrantų – dar labiau mažinant papildomas
pajamas gaunančių asmenų fiskalines paskatas nedirbti, skatinant
asmens statuso pokyčius darbo rinkoje ir šią rinką darant
lankstesne.
4.           Remti inovacijas,
privačias investicijas į mokslinius tyrimus ir technologijų
plėtrą, glaudesnius mokslininkų ir verslininkų ryšius, taip
pat skatinti pramonės atsinaujinimą, įgyvendinant
įmonių politiką teikti tinkamas paskatas, kartu užtikrinant, kad
šiomis priemonėmis galėtų pasinaudoti įmonės, kurioms
netaikomas griežtas svarbiausių sektorių apibrėžimas, ir
nenukentėtų fundamentiniai tyrimai.
5.           Imtis priemonių, kad
pamažu būtų reformuota būsto rinka: i) pakeisti būstų
savininkams palankią apmokestinimo tvarką, pirmiausia pamažu
atsisakant hipotekos palūkanų neapmokestinimo ir (arba) taikant sąlyginės
nuomos sistemą, ii) nustatyti labiau į rinką orientuotą
nuomojamų būstų kainų nustatymo mechanizmą ir iii)
socialinio būsto nuomos kainą derinti su namų ūkio
pajamomis.
Priimta Briuselyje
                                                                       Tarybos
vardu
                                                                       Pirmininkas
[1]               OL L 209, 1997 8 2, p. 1.
[2]               COM (2012) 322 final.
[3]               P7_TA(2012) 0048 ir P7_TA(2012) 0047.
[4]               2012 m. balandžio 26 d. Tarybos sprendimas
2012/238/ES.
[5]               COM(2012) 68 final.
[6]               Pagal ciklą pakoreguotas balansas (atėmus
vienkartines ir laikinąsias priemones), Komisijos tarnybų
perskaičiuotas remiantis programoje pateikta informacija ir taikant
bendrai sutartą metodiką.
[7]               Pagal Tarybos reglamento (EB) Nr. 1466/97 5
straipsnio 2 dalį.


title: Rekomendacija Tarybos Rekomendacija siekiant ištaisyti perviršinio valdžios sektoriaus deficito padėtį Danijoje

text:
     LT

LT        LT
 ---pagebreak---               EUROPOS KOMISIJA

                                                Briuselis, 2010.6.15
                                                SEK(2010) 744 galutinis

                                  Rekomendacija

                         TARYBOS REKOMENDACIJA

     siekiant ištaisyti perviršinio valdžios sektoriaus deficito padėtį Danijoje

LT                                                                                LT
 ---pagebreak---                                              Rekomendacija

                                        TARYBOS REKOMENDACIJA

                siekiant ištaisyti perviršinio valdžios sektoriaus deficito padėtį Danijoje

     EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,

     atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 126 straipsnio 7 dalį,

     atsižvelgdama į Europos Komisijos rekomendaciją,

     kadangi:

     (1)    Pagal Sutarties 126 straipsnį valstybės narės vengia perviršinio valdžios sektoriaus
            deficito.

     (2)    Stabilumo ir augimo pakto pagrindinis tikslas yra patikimi valstybės finansai –
            priemonė sudaryti geresnes sąlygas kainų stabilumui ir dideliam tvariam augimui,
            leidžiančiam kurti naujas darbo vietas.

     (3)    Stabilumo ir augimo pakto 2005 m. reforma siekta stiprinti jo veiksmingumą,
            ekonominius pagrindus ir užtikrinti valstybės finansų ilgalaikį tvarumą. Ja siekta
            užtikrinti, kad visuose perviršinio deficito procedūros (PDP) etapuose būtų visų pirma
            atsižvelgta į ekonomikos ir biudžeto aplinkybes. Taip Stabilumo ir augimo pakte
            numatyta struktūra, kuria palaikoma vyriausybės politika, skirta greitai atkurti
            patikimą biudžeto būklę atsižvelgiant į ekonominę padėtį.

     (4)    [2010 m. liepos 13 d.] Taryba pagal Sutarties 126 straipsnio 6 dalį nusprendė, kad
            Danijoje yra perviršinis deficitas.

     (5)    Pagal Sutarties 126 straipsnio 7 dalį ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 1467/97 dėl
            perviršinio deficito procedūros įgyvendinimo paspartinimo ir paaiškinimo1 (kuris yra
            Stabilumo ir augimo pakto dalis) 3 straipsnį Taryba atitinkamai valstybei narei taip pat
            turi pateikti rekomendacijas, kad per nurodytą laikotarpį būtų ištaisyta perviršinio
            deficito padėtis. Rekomendacijoje turi būti nustatytas ne ilgesnis kaip šešių mėnesių
            laikotarpis, per kurį atitinkama valstybė narė turi imtis veiksmingų priemonių
            perviršiniam deficitui ištaisyti, ir terminas perviršiniam deficitui ištaisyti, o tai turėtų
            būti padaryta per metus nuo tokio deficito nustatymo, nebent atsirastų ypatingų
            aplinkybių. Sprendžiant, ar yra ypatingų aplinkybių, reikėtų atsižvelgti į Reglamento
            (EB) Nr. 1467/97 2 straipsnio 3 dalyje paaiškintus svarbius veiksnius. Be to,
            rekomendacijoje ištaisyti perviršinio deficito padėtį Taryba turėtų reikalauti, kad

     1
            OL L 209, 1997 8 2, p. 6.

LT                                                   2                                                     LT
 ---pagebreak---             struktūrinis balansas, t. y. pagal ciklą pakoreguotas balansas atmetus vienkartines ir
            kitas laikinąsias priemones, per metus pagerėtų mažiausiai 0,5 % BVP.

     (6)    Atsižvelgiant į tai, kad dėl 2005 m. Stabilumo ir augimo pakto reformos galimas
            lankstesnis PDP taikymas, laikoma, kad Danijos atveju egzistuoja ypatingos
            aplinkybės. Visų pirma 2009 m. recesija atspindėjo dėl finansų krizės ir pasaulinės
            recesijos staigiai sumažėjusį privatų vartojimą, investicijas ir eksportą, ypač
            pagrindinių prekybos partnerių (Vokietijos, Jungtinės Karalystės, Švedijos ir
            Norvegijos) paklausos sumažėjimą. 2010 m. deficitas susidaro tiek dėl ekonomikos
            nuosmukio, tiek dėl skatinamųjų priemonių, kurių Danijos valdžios institucijos ėmėsi
            pagal EEAP. Susiklosčius ypatingoms aplinkybėms Taryba gali leisti perviršinį
            deficitą ištaisyti vidutinės trukmės laikotarpiu.

     (7)    Remiantis 2010 m. balandžio mėn. pranešimu pagal PDP numatoma, kad 2010 m.
            Danijos valdžios sektoriaus deficitas sieks 5,4 % BVP, atsižvelgiant į ekonomikos
            nuosmukį ir ekonomikos atkūrimo plano, pateikto 2010 m. vasario mėn. atnaujintoje
            konvergencijos programoje, fiskalinį poveikį. Komisijos tarnybų 2010 m. pavasario
            prognozėje numatoma, kad valdžios sektoriaus deficitas padidės nuo 2,7 % BVP
            2009 m. iki 5,5 % BVP 2010 m., o 2011 m. sumažės iki 4,9 % BVP, darant prielaidą,
            kad politika nesikeis. Darant šią prielaidą neatsižvelgiama į 2011 m. konsolidavimo
            priemones, apie kurias vyriausybė paskelbė 2010 m. gegužės 25 d., ar priemones,
            kurios dar nėra pakankamai konkrečiai nustatytos. Pasinaudodama iki 2009 m.
            buvusiu biudžeto pertekliumi, Danija pagal EEAP ėmėsi fiskalinių skatinamųjų
            priemonių, kurios sudarė 2,2 % BVP 2009 m. ir 1,3 % BVP 2010 m. Ekonomikos
            atkūrimo priemonės skirstomos į nuolatines mokesčių mažinimo priemones ir laikinas
            valstybės investicijų priemones.

     (8)    Atsižvelgiant į ypatingas aplinkybes ir EEAP, rekomenduojamos vidutinės metinės
            fiskalinės priemonės. Vertinant fiskalines priemones reikėtų atsižvelgti į visus
            veiksnius, svarbius siekiant fiskalinės politikos tikslų, pradedant valdžios sektoriaus
            deficito ir bendrosios skolos lygiu, taip pat kitais rodikliais, kaip antai: einamosios
            sąskaitos padėtis, neapibrėžtųjų įsipareigojimų lygis finansų sektoriuje, palūkanų
            mokėjimai, rizikos priedai ir numatomi su visuomenės senėjimu susijusių išlaidų
            pokyčiai vidutinės trukmės laikotarpiu. Apskaičiuojant vidutinių metinių fiskalinių
            priemonių dydį, išeities tašku laikomas Komisijos tarnybų 2010 m. pavasario
            prognozėje nurodytas 2011 m. deficitas. Tuomet bendras fiskalinių priemonių, kurių
            reikia norint iki nustatyto termino pasiekti 3 % nominaliojo deficito tikslą, dydis
            apskaičiuojamas darant prielaidą, kad gamybos apimties atotrūkis iki 2015 m. bus
            laipsniškai panaikintas.

     (9)    Atsižvelgiant į tai, tikslinga numatyti perviršinio deficito padėties ištaisymą per
            vidutinės trukmės laikotarpį iki 2013 m. termino. Kadangi didelio ekonominio
            disbalanso nėra, kad koregavimo planas būtų patikimas ir tvarus, Danijos valdžios
            institucijoms visų pirma reikėtų 2010 m. įgyvendinti fiskalines priemones, kaip
            numatyta, o 2011–2013 m. užtikrinti ½ % BVP vidutinį struktūrinį koregavimą; aiškiai
            nurodyti priemones, reikalingas perviršiniam deficitui panaikinti iki 2013 m., jei
            susiklostys palankios ciklo sąlygos, ir sparčiau mažinti deficitą, jei ekonominės ar
            biudžeto sąlygos bus geresnės, negu šiuo metu numatoma.

     (10)   Kaip matyti iš ankstesnių biudžeto rezultatų, Danijai buvo naudinga palyginti tvirta
            fiskalinė sistema, ypač dėl jos didelės aprėpties ir fiskalinių taisyklių skaidrumo bei

LT                                                 3                                                  LT
 ---pagebreak---             matomumo. Vis dėlto valdžios sektoriaus vartojimo išlaidos turėjo tendenciją viršyti
            nustatytus tikslus. Naujos iniciatyvos, susijusios su ekonominėmis sankcijomis, galėtų
            dar labiau paskatinti savivaldybes laikytis sutartų tikslų. Nuo 2002 m. Danijos
            mokesčių politika sutelkta į mokesčių įšaldymą, pagal kurį negali būti didinami jokie
            netiesioginiai ar tiesioginiai mokesčiai. Mokesčių įšaldymas nesutrukdė įgyvendinti
            didelę mokesčių reformą 2009 m., tačiau griežtas mokesčių įšaldymo laikymasis gali
            apsunkinti tolesnį koregavimą.

     (11)   2010 m. balandžio mėn. Danijos valdžios institucijų pateiktais duomenimis, 2009 m.
            bendroji valdžios sektoriaus skola buvo 41,6 % BVP ir numatoma, kad 2010 m. ji
            padidės iki 45,1 % BVP. Pagal Komisijos tarnybų 2010 m. pavasario prognozę
            numatoma (darant prielaidą, kad politika nesikeis), kad skolos santykis padidės iki
            46 % BVP 2010 m. ir dar iki 49,5 % BVP 2010 m., tačiau vis tiek liks mažesnis už
            60 % pamatinę vertę.

     (12)   Siekiant vykdyti griežtesnę priežiūrą pagal PDP, reikės reguliariai ir laiku stebėti
            pažangą, padarytą įgyvendinant fiskalinio konsolidavimo strategiją. Todėl būsimose
            atnaujintose Danijos konvergencijos programose šiam klausimui galėtų būti skirtas
            atskiras skyrius.

     (13)   Apskritai, Tarybos nuomone, biudžeto konsolidavimo priemonėmis turėtų būti
            užtikrinta, kad valdžios sektoriaus balansas nuolat gerėtų, siekiant gerinti valstybės
            finansų kokybę ir stiprinti ekonomikos augimo potencialą,

     PRIĖMĖ ŠIĄ REKOMENDACIJĄ:

     (1)    Pripažįstant, kad Danijos biudžeto būklę 2010 m. lėmė priemonės, kurios sudarė 2,2 %
            BVP 2009 m. ir 1,3 % BVP 2010 m. ir buvo tinkamas atsakas į nuosmukį bei atitiko
            Europos ekonomikos atkūrimo plano principus, taip pat nevaržomas automatinių
            stabilizatorių veikimas, Danijos valdžios institucijos esamą perviršinio deficito padėtį
            turėtų ištaisyti kuo skubiau ir ne vėliau kaip 2013 m.
     (2)    Danijos valdžios institucijos valdžios sektoriaus deficitą patikimai ir tvariai turėtų
            sumažinti iki mažesnės kaip 3 % BVP vertės, imdamosi veiksmų vidutinės trukmės
            laikotarpiu. Konkrečiai šiuo tikslu Danijos valdžios institucijos turėtų:

            (a)    2010 m. įgyvendinti fiskalines priemones, kaip numatyta naujausioje
                   atnaujintoje konvergencijos programoje, o 2011 m. pradėti konsolidavimą, kad
                   deficitas iki 2013 m. būtų sumažintas iki mažesnės už pamatinę vertės;

            (b)    užtikrinti, kad 2011–2013 m. fiskalinės priemonės per metus vidutiniškai būtų
                   bent ½ % BVP;

            (c)    aiškiai nurodyti ir griežtai įgyvendinti priemones, reikalingas perviršiniam
                   deficitui panaikinti iki 2013 m., jei susiklostys palankios ciklo sąlygos, ir
                   sparčiau mažinti deficitą, jei ekonominės ar biudžeto sąlygos bus geresnės,
                   negu šiuo metu numatoma.

     (3)    Taryba nustato [2011 m. sausio 13 d.] terminą, iki kurio Danijos vyriausybė turi imtis
            veiksmingų priemonių ir nurodyti konkrečias priemones, kurios bus reikalingos
            siekiant panaikinti perviršinį deficitą. Veiksmingos priemonės bus vertinamos

LT                                                 4                                                   LT
 ---pagebreak---             atsižvelgiant į ekonomikos pokyčius, palyginti su Komisijos tarnybų 2010 m.
            pavasario prognozėje pateikta ekonomine perspektyva.

     Danijos valdžios institucijos apie pažangą, padarytą įgyvendinant šias rekomendacijas, turėtų
     pranešti atskirame būsimų atnaujintų konvergencijos programų skyriuje, kol perviršinio
     deficito procedūra bus nutraukta.

     Be to, Taryba pabrėžia, kad, siekiant tinkamai valdyti biudžetą ekonomikos nuosmukio metu,
     svarbu įgyvendinti vidutinės trukmės tikslą. Todėl Taryba ragina Danijos valdžios institucijas
     užtikrinti, kad, panaikinus perviršinį deficitą, būtų tęsiamas biudžeto konsolidavimas siekiant
     biudžeto būklės vidutinės trukmės tikslo, kuris yra struktūrinis biudžeto balansas 2015 m.

     Ši rekomendacija skirta Danijos Karalystei.

     Priimta Briuselyje,

                                                   Tarybos vardu
                                                   Pirmininkas
                                                   […]

LT                                                   5                                                 LT


Svarbus teisinis pranešimas

|

52007PC0213

Rekomendacija Tarybos sprendimas dėl Bulgarijos ir Rumunijos prisijungimo prie 2000 m. gegužės 29 d. Konvencijos dėl Europos Sąjungos valstybių narių savitarpio pagalbos baudžiamosiose bylose, kurią pagal Europos Sąjungos sutarties 34 straipsnį patvirtino Taryba  /* KOM/2007/0213 galutinis - CNS 2007/0080 */

	[pic] | EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA |Briuselis, 25.4.2007KOM(2007) 213 galutinis2007/0080 (CNS)RekomendacijaTARYBOS SPRENDIMASdėl Bulgarijos ir Rumunijos prisijungimo prie 2000 m. gegužės 29 d. Konvencijos dėl Europos Sąjungos valstybių narių savitarpio pagalbos baudžiamosiose bylose, kurią pagal Europos Sąjungos sutarties 34 straipsnį patvirtino Taryba(pateikta Komisijos)AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS2005 m. Bulgarijos ir Rumunijos stojimo aktas[1] nustatė supaprastintą sistemą dėl Bulgarijos ir Rumunijos prisijungimo prie ES sutarties 34 str. (anksčiau ES sutarties K.3 str.) arba EB sutarties 293 str. pagrindu valstybių narių sudarytų konvencijų (ir protokolų). Iš tikrųjų nebėra reikalinga, kaip anksčiau, derėtis ir sudaryti šių konvencijų specialiuosius prisijungimo protokolus (būtų reikėję 27 valstybių ratifikavimo): Akto 3 straipsnio 3 dalis paprasčiausiai numato, kad Bulgarija ir Rumunija Stojimo aktu prisijungia prie šių konvencijų ir protokolų.Tuo tikslu Stojimo akto 3 straipsnio 3 dalyje ir 3 straipsnio 4 dalyje numatyta, kad Taryba, siekdama nustatyti šių konvencijų įsigaliojimo Bulgarijos ir Rumunijos atžvilgiu datą ir padaryti visus reikiamus šių konvencijų pakeitimus, susijusius su dviejų naujų valstybių narių stojimu (kas bet kuriuo atveju apimtų konvencijų bulgarų ir rumunų kalbomis priėmimą, kad abi versijos būtų autentiškos), priima sprendimą. Taryba priima sprendimą remdamasi Komisijos rekomendacija ir pasikonsultavusi su Europos Parlamentu.Stojimo akto I priede pateiktas septynių konvencijų ir protokolų, susijusių su teisingumo ir vidaus reikalų sritimi, sąrašas.Sąraše nurodyta 2000 m. gegužės 29 d. Konvencija dėl Europos Sąjungos valstybių narių savitarpio pagalbos baudžiamosiose bylose, kurią pagal Europos Sąjungos sutarties 34 straipsnį patvirtino Taryba, ir jos 2001 m. spalio 16 d. Protokolas prie Konvencijos dėl Europos Sąjungos valstybių narių savitarpio pagalbos baudžiamosiose bylose, kurį pagal Europos Sąjungos sutarties 34 straipsnį patvirtino Taryba.Šia Komisijos rekomendacija dėl Tarybos sprendimo siekiama padaryti reikiamus pakeitimus, susijusius su Bulgarijos ir Rumunijos prisijungimu prie minėtos konvencijos ir jos protokolo, remiantis Stojimo akto 3 straipsnio 4 dalimi.2007/0080 (CNS)RekomendacijaTARYBOS SPRENDIMASdėl Bulgarijos ir Rumunijos prisijungimo prie 2000 m. gegužės 29 d. Konvencijos dėl Europos Sąjungos valstybių narių savitarpio pagalbos baudžiamosiose bylose, kurią pagal Europos Sąjungos sutarties 34 straipsnį patvirtino TarybaEUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,atsižvelgdama į Europos Sąjungos sutartį,atsižvelgdama į Bulgarijos ir Rumunijos stojimo sutartį,atsižvelgdama į Bulgarijos ir Rumunijos stojimo aktą (toliau – Stojimo aktas), ypač į jo 3 straipsnio 4 dalį,atsižvelgdama į Komisijos rekomendaciją[2],atsižvelgdama į Europos Parlamento nuomonę[3],kadangi:(1) 2000 m. gegužės 29 d. Briuselyje pasirašyta Konvencija dėl Europos Sąjungos valstybių narių savitarpio pagalbos baudžiamosiose bylose, kurią pagal Europos Sąjungos sutarties 34 straipsnį patvirtino Taryba[4] (toliau – Savitarpio pagalbos konvencija), įsigaliojo 2005 m. rugpjūčio 23 d.(2) Savitarpio pagalbos konvenciją papildė 2001 m. spalio 16 d. Protokolas prie Konvencijos dėl Europos Sąjungos valstybių narių savitarpio pagalbos baudžiamosiose bylose, kurį pagal Europos Sąjungos sutarties 34 straipsnį patvirtino Taryba[5] (toliau – Savitarpio pagalbos protokolas), kuris įsigaliojo 2005 m. spalio 5 d.(3) Stojimo akto 3 straipsnio 3 dalyje numatyta, kad Bulgarija ir Rumunija prisijungia prie tarp valstybių narių sudarytų konvencijų ir protokolų, išvardytų Stojimo akto I priede, kuriame inter alia nurodyta Savitarpio pagalbos konvencija ir Savitarpio pagalbos protokolas. Tarybos nustatytą dieną jie įsigalioja Bulgarijos ir Rumunijos atžvilgiu.(4) Pagal Stojimo akto 3 straipsnio 4 dalį Taryba turi padaryti visus reikiamus pakeitimus, susijusius su prisijungimu prie tų konvencijų ir protokolų,NUSPRENDĖ:1 straipsnisSavitarpio pagalbos konvencija įsigalioja pirmą kito mėnesio dieną po to, kai tarp Bulgarijos, Rumunijos ir valstybių narių, kurių atžvilgiu konvencija galioja tą dieną, buvo priimtas šis sprendimas. Ji įsigalioja Bulgarijos arba Rumunijos ir kiekvienos kitos valstybės narės atžvilgiu tą dieną, kai Savitarpio pagalbos konvencija įsigalioja kitai susijusiai valstybei narei.Savitarpio pagalbos protokolas įsigalioja pirmą kito mėnesio dieną po to, kai tarp Bulgarijos, Rumunijos ir valstybių narių, kurių atžvilgiu protokolas galioja tą dieną, buvo priimtas šis sprendimas. Jis įsigalioja Bulgarijos arba Rumunijos ir kiekvienos kitos valstybės narės atžvilgiu tą dieną, kai Savitarpio pagalbos protokolas įsigalioja kitai susijusiai valstybei narei.2 straipsnisSavitarpio pagalbos protokolu papildyta Savitarpio pagalbos konvencija, parengta bulgarų bei rumunų kalbomis ir pridėta prie šio sprendimo, yra autentiška tomis pačiomis sąlygomis kaip ir kiti Savitarpio pagalbos konvencijos ir Savitarpio pagalbos protokolo tekstai.3 straipsnisŠis sprendimas įsigalioja kitą dieną nuo jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje .Priimta Briuselyje, […]Tarybos varduPirmininkasPRIEDAS 2000 m. gegužės 29 d. Konvencijos dėl Europos Sąjungos valstybių narių savitarpio pagalbos baudžiamosiose bylose, kurią pagal Europos Sąjungos sutarties 34 straipsnį patvirtino Taryba, ir 2001 m. spalio 16 d. Protokolo prie Konvencijos dėl Europos Sąjungos valstybių narių savitarpio pagalbos baudžiamosiose bylose, kurį pagal Europos Sąjungos sutarties 34 straipsnį patvirtino Taryba, tekstas bulgarų ir rumunų kalbomis.[1] OL L 157, 2005 6 21, p. 203.[2] OL C […], […], p. […].[3] OL C […], […], p. […].[4] OL C 197, 2000 7 12, p. 3.[5] OL C 326, 2001 11 21, p. 2.


title: 2007 m. balandžio 16 d. ELPA priežiūros institucijos rekomendacija Nr. 119/07/COL dėl dioksinų, dioksinų tipo PCB ir ne dioksinų tipo PCB foninio kiekio maisto produktuose stebėsenos

text:
               16.10.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 275/65

         ELPA PRIEŽIŪROS INSTITUCIJOS REKOMENDACIJA

   Nr. 119/07/COL
   2007 m. balandžio 16 d.
   dėl dioksinų, dioksinų tipo PCB ir ne dioksinų tipo PCB foninio kiekio maisto produktuose stebėsenos
   ELPA PRIEŽIŪROS INSTITUCIJA,
   atsižvelgdama į Europos ekonominės erdvės susitarimą (toliau – EEE susitarimas), ypač į jo 109 straipsnį ir 1 protokolą,
   atsižvelgdama į ELPA valstybių susitarimą dėl Priežiūros institucijos ir Teisingumo Teismo įsteigimo, ypač į jo 5 straipsnio 2 dalies b punktą ir 1 protokolą,
   atsižvelgdama į EEE susitarimo II priedo XII skyriaus 54zn punkte nurodytą teisės aktą,

      2001 m. kovo 8 d. Komisijos reglamentą (EB) Nr. 466/2001, nustatantį didžiausius leistinus tam tikrų teršalų maisto produktuose kiekius
       (1),
   su pakeitimais ir suderintą su EEE susitarimu jo 1 protokolu,
   atsižvelgdama į EEE susitarimo II priedo XII skyriaus 54zzc punkte nurodytą teisės aktą,

      2002 m. liepos 26 d. Komisijos direktyvą 2002/69/EB, nustatančią ėminių ėmimo ir analizės metodus vykdant oficialią dioksinų kontrolę ir nustatant dioksinų tipo PCB koncentraciją maisto produktuose
       (2),
   su pakeitimais ir suderintą su EEE susitarimu jo 1 protokolu,
   atsižvelgdama į 2007 m. vasario 27 d. ELPA priežiūros institucijos sprendimą 37/07/COL, kuriame kompetentingam kolegijos nariui nurodoma patvirtinti rekomendaciją, jei rekomendacijos projektas atitinka ELPA maisto produktų komiteto (EMPK) nuomonę,
   kadangi Komisijos reglamente (EB) Nr. 466/2001 nustatoma didžiausia leidžiama dioksinų ir bendra dioksinų bei dioksinų tipo polichlorintų bifenilų (PCB) koncentracija maisto produktuose,
   kadangi būtina gauti patikimus visos Europos ekonominės erdvės duomenis apie dioksinų, furanų ir dioksinų tipo PCB foninį kiekį kuo įvairesnių rūšių maisto produktuose, norint susidaryti aiškų vaizdą, kaip laikui bėgant kinta šių medžiagų foninė koncentracija maisto produktuose,
   kadangi 2006 m. gegužės 11 d. ELPA priežiūros institucijos rekomendacijoje 144/06/COL dėl dioksinų, furanų ir PCB sumažinimo pašaruose ir maisto produktuose ELPA valstybėms rekomenduojama vykdyti atsitiktinę dioksinų, dioksinų tipo PCB ir, jei įmanoma, ne dioksinų tipo PCB buvimo maisto produktuose stebėseną pagal Komisijos rekomendaciją 2004/705/EB (3),
   kadangi Rekomendacijoje 2004/705/EB valstybėms narėms rekomenduojamas įvairių maisto produktų rūšių mažiausias kasmetinės analizės ėminių ėmimo dažnis ir dioksinų, furanų ir dioksinų tipo PCB foninio kiekio maisto produktuose stebėsenos rezultatų ataskaitos forma,
   kadangi reikėtų iš dalies pakeisti Rekomendacijoje 2004/705/EB nustatytą esamą stebėsenos programą, atsižvelgiant į įgytą patirtį ir į tai, kad EEE ELPA valstybės dalyvauja tiriant dioksinų, dioksinų tipo PCB ir ne dioksinų tipo PCB kiekius maisto produktuose,
   kadangi yra svarbu, kad ELPA priežiūros institucijai būtų reguliariai perduodami pagal šią rekomendaciją surinkti duomenys ir kad ELPA priežiūros institucija pagal Susitarimo dėl Priežiūros institucijos ir Teismo 1 protokolo 2 straipsnio 1 dalį perduotų juos Europos Komisijai, kuri užtikrins, kad ši informacija būtų įtraukta į duomenų bazę. Taip pat turėtų būti teikiami paskutinių metų duomenys, gauti taikant analizės metodus, atitinkančius reikalavimus, nurodytus Komisijos direktyvoje 2002/69/EB,
   kadangi šioje rekomendacijoje nustatytos priemonės atitinka ELPA priežiūros institucijai padedančio ELPA Maisto produktų komiteto nuomonę,
   REKOMENDUOJA:

               1.

               Kad nuo 2007 m. iki 2008 m. gruodžio 31 d. ELPA valstybės vykdytų dioksinų, furanų ir dioksinų tipo polichlorintų bifenilų (PCB) foninio kiekio maisto produktuose stebėseną, taikydamos rekomenduojamą mažiausią kasmetinės analizės ėminių ėmimo dažnį, nustatytą I priedo lentelėje.

               2.

               Kad ELPA valstybės, jei įmanoma, tuose pačiuose ėminiuose atliktų ne dioksinų tipo PCB analizę.

               3.

               Kad ELPA valstybės II priede reguliariai pateiktų ELPA priežiūros institucijai II priede numatytą informaciją jame nurodyta forma, kurią būtų galima kaupti duomenų bazėje. Taip pat turėtų būti teikiami paskutinių metų duomenys, gauti taikant analizės metodus, atitinkančius Direktyvoje 2002/69/EB nurodytus reikalavimus, ir rodantys foninius kiekius.

               4.

               2006 m. gegužės 11 d. ELPA priežiūros institucijos rekomendacijoje 144/06/COL pateiktos nuorodos į Rekomendaciją 2004/705/EB laikomos nuorodomis į šią rekomendaciją.

      Priimta Briuselyje, 2007 m. balandžio 16 d.

            ELPA priežiūros institucijos vardu

         Kristján Andri STEFÁNSSON

            Kolegijos narys

         Niels FENGER

            Direktorius

      (1)  OL L 77, 2001 3 16, p. 1.

      (2)  OL L 209, 2002 8 6, p. 5.

      (3)  OL L 321, 2004 10 22, p. 45.

      I PRIEDAS
      Lentelė.
      Kasmetinei analizei imamų maisto produktų ėminių rekomenduojamo mažiausio skaičiaus apžvalga. Ėminių pasiskirstymas pagrįstas kiekvienos šalies gamyba. Ypatingas dėmesys kreipiamas į maisto produktus, kuriems numatomas didesnis dioksinų, furanų ir dioksinų tipo PCB foninių koncentracijos verčių kitimas. Tai ypač taikoma žuvims.

                  Produktas, įskaitant iš jo gautus produktus

                  Akvakultūra
                  (*)

                  Sugautos laukinės žuvys
                  (**)

                  Mėsa
                  (***)

                  Pienas
                  (****)

                  Kiaušiniai
                  (*****)

                  Kita
                  (******)

                  Iš viso

                  Ėminių skaičius

                  Norvegija

                  Islandija

            Pastabos dėl lentelės
      Lentelėje nurodytos vertės yra mažiausios vertės. EEE ELPA valstybėms patariama imti daugiau ėminių.
      (*)   Akvakultūra. Akvakultūros produktų ėminiai turėtų būti paskirstyti pagal žuvų rūšis proporcingai pagal gamybą.
      (**)   Sugautos laukinės žuvys. Sugautų laukinių žuvų produktų ėminiai turėtų būti paskirstyti pagal žuvų rūšis proporcingai pagal sugavimą. Ypatingą dėmesį reikėtų skirti sugautiems laukiniams unguriams.
      (***)   Mėsa. Turi būti imami ne tik mėsos ir mėsos produktų iš mėsinių gyvulių, kiaulienos, paukštienos ir avienos ėminiai, bet ir nemažas kiekis arklienos, elnienos, ožkienos, triušienos, stirnienos ir laukinių paukščių mėsos ėminių.
      (****)   Pienas. Didelė dalis pieno ėminių turėtų būti imama iš ūkiuose pagaminto pieno (daugiausia karvės pieno). Be to, tikslinga imti ne karvių pieno ir pieno produktų ėminius (ožkų pieno ir pan.).
      (*****)   Kiaušiniai. Ypatingas dėmesys turėtų būti skiriamas gryname ore auginamų vištų kiaušiniams. Taip pat turėtų būti imami ančių, žąsų ir putpelių kiaušinių ėminiai.
      (******)   Kita. Šioje kategorijoje ypatingas dėmesys turėtų būti skiriamas:
      maisto papildams (ypač pagamintiems jūros gyvūnų taukų pagrindu),
      kūdikiams ir mažiems vaikams skirtiems produktams,
      maisto produktams, pagamintiems regionuose, kuriuose dėl, pavyzdžiui, potvynius lemiančių klimato sąlygų buvo pakeistos gamybos sąlygos ir dėl to galėjo pakisti dioksinų ir dioksinų tipo PCB koncentracija to regiono maisto produktuose.

      II PRIEDAS
      A.   Dioksinų, furanų, dioksinų tipo PCB ir kitų PCB kiekio maisto produktuose analizės rezultatų formos aiškinamosios pastabos
      1.   Bendroji informacija apie tiriamus ėminius
      Ėminio kodas: ėminio identifikavimo kodas.
      Šalis: valstybės narės, kurioje buvo vykdyta stebėsena, pavadinimas.
      Metai: stebėsenos vykdymo metai.
      Produktas: tirtas maisto produktas; kiek įmanoma tiksliau aprašyti maisto produktą.
      Prekybos etapas: produkto (ėminio) paėmimo vieta.
      Audinys: tiriamojo produkto dalis.
      Rezultatų išraiška: rezultatai turi būti išreikšti tuo pačiu pagrindu, kuriuo remiantis buvo nustatytos didžiausios koncentracijos vertės. Jei analizuojami ne dioksinų tipo PCB, labai rekomenduojama koncentracijos vertes išreikšti remiantis tuo pačiu pagrindu.
      Ėminio ėmimo būdas: atsitiktinis ėminių ėmimas; galima pateikti tikslinio ėminių ėmimo rezultatus, tačiau turi būti aiškiai nurodyta, kad ėminių ėmimas buvo tikslinis ir nebūtinai rodo normalias fonines koncentracijos vertes.
      Mėginių skaičius: jei tiriamas jungtinis ėminys, turėtų būti nurodytas jį sudarančių mėginių skaičius (atskirų mėginių skaičius). Jei analizės rezultatas pagrįstas tik vienu ėminiu, tai turėtų būti nurodyta. Jungtinio ėminio mėginių skaičius gali būti skirtingas, todėl nurodykite jį kiekvienam ėminiui.
      Gamybos būdas: įprastas ar ekologinis (kiek įmanoma išsamiau).
      Vieta: jei tinka, sritis arba regionas, kuriame ėminys buvo paimtas, jei įmanoma, nurodant, ar tai yra kaimo vietovė, miesto vietovė, pramoninė zona, uostas, atvira jūra ir pan. Pvz., Briuselis – miesto vietovė, Viduržemio jūra – atvira jūra. Labai svarbu aiškiai nurodyti vietą tuo atveju, jei ėminys buvo paimtas iš maisto produktų, pagamintų regionuose, kurie buvo apsemti potvynių.
      Riebalų kiekis (%): riebalų kiekio ėminyje procentinė dalis.
      Drėgmės kiekis (%): drėgmės kiekio ėminyje procentinė dalis (jei yra).
      2.   Bendroji informacija apie taikytą analizės metodą
      Analizės metodas: nurodyti taikytą metodą.
      Akreditacija: nurodyti, ar analizės metodas yra akredituotas, ar ne.
      Neapibrėžtis: analizės metodui būdingos sprendimo ribos arba išplėsto matavimo neapibrėžties procentinė dalis.
      Lipidų gavybos metodas: nurodyti lipidų gavybos metodą, naudojamą lipidų kiekiui ėminyje nustatyti.
      3.   Analizės rezultatai
      Dioksinai, furanai, dioksinų tipo PCB: kiekvieno giminingojo junginio rezultatai turėtų būti pateikti ppt – pikogramais grame (pg/g).
      Ne dioksinų tipo PCB: kiekvieno giminingojo junginio rezultatai turėtų būti pateikti ppb – nanogramais grame arba mikrogramais kilograme (ng/g arba μg/kg).
      LOQ: kiekybinio apskaičiavimo riba pg/g (jei tai dioksinai, furanai ir dioksinų tipo PCB) arba μg/kg (jei tai ne dioksinų tipo PCB).
      Jei nustatytų giminingųjų junginių koncentracija mažesnė už LOQ (kiekybinio apskaičiavimo ribą), langelyje turėtų būti įrašyta < LOQ (LOQ turėtų būti pateikiama kaip vertė).
      Jei be PCB-6 ir dioksinų tipo PCB analizuojami kiti PCB giminingieji junginiai, į formą turi būti įrašytas PCB giminingojo junginio numeris, pvz., 31, 99, 110 ir t. t. Jei ėminys tiriamas siekiant nustatyti daugiau PCB giminingųjų junginių nei yra pažymėtų eilučių, formos apačioje tiesiog pridedamos naujos eilutės.
      4.   Bendrosios pastabos dėl lentelės

                  —

                  Regeneracijos ataskaitos
                  Regeneracijos ataskaitos yra neprivalomos, jei atskirų giminingųjų junginių regeneracija yra 60–120 %. Jei kai kurių giminingųjų junginių regeneracija nepatenka į šias ribas, regeneracijos ataskaita yra būtina.

                  —

                  LOQ ataskaitos
                  Nereikalaujama rengti LOQ ataskaitų, bet rezultatų stulpelyje turi būti nurodyta, kad nekiekybiniai giminingieji junginiai yra < LOQ (realus skaičius).

                  —

                  Atskirų giminingųjų junginių TEQ vertės ataskaita
                  Atskirų giminingųjų junginių TEQ vertės stulpelis yra neprivalomas.

      III PRIEDAS
      B.   Maisto produktuose esančių dioksinų, furanų, dioksinų tipo PCB ir kitų PCB giminingųjų junginių specifinės analizės rezultatų pateikimo forma