title: 2017 m. balandžio 26 d. Komisijos rekomendacija (ES) 2017/761 dėl Europos socialinių teisių ramsčio

text:
               29.4.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 113/56

         KOMISIJOS REKOMENDACIJA (ES) 2017/761
   2017 m. balandžio 26 d.
   dėl Europos socialinių teisių ramsčio
   EUROPOS KOMISIJA,
   atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 292 straipsnį,
   kadangi:

               (1)

               pagal Europos Sąjungos sutarties 3 straipsnį vienas iš Sąjungos tikslų yra skatinti savo tautų gerovę ir siekti Europos, kurioje vystymasis būtų tvarus, pagrįstas didelio konkurencingumo socialine rinkos ekonomika, kuria siekiama visiško užimtumo ir socialinės pažangos. Sąjunga kovoja su socialine atskirtimi ir diskriminacija bei skatina socialinį teisingumą ir apsaugą, moterų ir vyrų lygybę, kartų solidarumą ir vaiko teisių apsaugą;

               (2)

               pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 9 straipsnį Sąjunga, nustatydama ir įgyvendindama savo politikos kryptis ir veiksmus, privalo atsižvelgti į reikalavimus, susijusius su aukšto užimtumo lygio skatinimu, tinkamos socialinės apsaugos užtikrinimu, kova su socialine atskirtimi, taip pat aukšto lygio švietimu, mokymu ir žmonių sveikatos apsauga;

               (3)

               Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 151 straipsnyje nustatyta, kad Sąjunga ir valstybės narės, atsižvelgdamos į pagrindines socialines teises, nustatytas 1961 m. spalio 18 d. Turine pasirašytoje Europos socialinėje chartijoje ir 1989 m. Bendrijos darbuotojų pagrindinių socialinių teisių chartijoje, mano, jog tikslinga didinti užimtumą, skatinti kurti geresnes gyvenimo bei darbo sąlygas, kad palaikant jų gerėjimą būtų galima siekti jų suderinimo, deramos socialinės apsaugos, administracijos ir darbuotojų dialogo, žmogiškųjų išteklių plėtotės siekiant nuolatinio didelio užimtumo ir kovojant su socialine atskirtimi;

               (4)

               Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 152 straipsnyje nustatyta, kad Sąjunga, atsižvelgdama į nacionalinių sistemų įvairovę, pripažįsta ir remia socialinių partnerių vaidmenį savo lygiu. Ji sudaro palankias sąlygas jų tarpusavio dialogui ir gerbia jų savarankiškumą;

               (5)

               Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartija, paskelbta 2000 m. gruodžio 7 d. Europos Vadovų Tarybos susitikime Nicoje, garantuojami ir skatinami įvairūs pagrindiniai principai, kurie yra labai svarbūs įgyvendinant Europos socialinį modelį. Šios Chartijos nuostatos skirtos Sąjungos institucijoms, įstaigoms ir organams, tinkamai atsižvelgiant į subsidiarumo principą, bei valstybėms narėms tais atvejais, kai šios įgyvendina Sąjungos teisę;

               (6)

               Sutartyje dėl Europos Sąjungos veikimo nustatyta Sąjungos kompetencija įvairiose srityse, be kita ko, laisvo darbuotojų judėjimo (45–48 straipsniai), įsisteigimo laisvės (49–55 straipsniai), socialinės politikos (151–161 straipsniai), administracijos ir darbuotojų dialogo skatinimo (154 straipsnis), įskaitant susitarimus, sudarytus ir įgyvendinamus Sąjungos lygmeniu (155 straipsnis), vienodo vyrų ir moterų užmokesčio už vienodą darbą (157 straipsnis), pagalbos plėtojant kokybišką švietimą ir profesinį mokymą (165 ir 166 straipsniai), Sąjungos veiklos, kuria papildoma valstybių narių politika, ir bendradarbiavimo sveikatos srityje skatinimo (168 straipsnis), ekonominės, socialinės ir teritorinės sanglaudos (174–178 straipsniai), bendrų ekonominės politikos gairių rengimo ir jų įgyvendinimo priežiūros (121 straipsnis), užimtumo gairių rengimo ir įgyvendinimo tikrinimo (148 straipsnis) ir, platesniu mastu, teisės aktų derinimo (114–117 straipsniai);

               (7)

               Europos Parlamentas paragino sukurti tvirtą Europos socialinių teisių ramstį, kuris sustiprintų socialines teises, darytų teigiamą poveikį žmonių gyvenimui trumpuoju ir vidutinės trukmės laikotarpiu ir padėtų kurti XXI amžiaus Europą (1). Europos Vadovų Taryba pabrėžė, kad ekonominio ir socialinio nestabilumo šalinimas yra prioritetas ir paragino sukurti perspektyvią ateitį visiems, apsaugoti mūsų gyvenimo būdą ir suteikti geresnių galimybių jaunimui. (2) Romos darbotvarkėje 27 valstybių narių vadovai, Europos Vadovų Taryba, Europos Parlamentas ir Europos Komisija įsipareigojo kurti socialinę Europą. Šis įsipareigojimas grindžiamas tvaraus ekonomikos augimo ir ekonominės bei socialinės pažangos skatinimo, taip pat sanglaudos ir konvergencijos principais, kartu išlaikant vidaus rinkos vientisumą (3). Socialiniai partneriai įsipareigojo toliau padėti kurti darbuotojams ir įmonėms naudingą Europą (4);

               (8)

               pastaraisiais dešimtmečiais kuriant bendrąją rinką taip pat buvo kuriamas tvirtas socialinis acquis, kuriuo užtikrinta pažanga judėjimo laisvės, gyvenimo ir darbo sąlygų, lyčių lygybės, darbuotojų saugos ir sveikatos, socialinės apsaugos bei švietimo ir mokymo srityse. Įvedus eurą Sąjunga įgijo stabilią bendrą valiutą, kuria naudojasi daugiau kaip 340 milijonų piliečių devyniolikoje valstybių narių ir kuri palengvina jų kasdienybę ir saugo nuo finansinio nestabilumo. Be to, Sąjungai labai išsiplėtus, sudaroma dar daugiau ekonominių galimybių ir visame žemyne skatinama socialinė pažanga;

               (9)

               darbo rinkos ir visuomenės greitai kinta, o globalizacija, skaitmeninė revoliucija, kintantys darbo modeliai ir visuomeniniai bei demografiniai pokyčiai sukuria ir naujų galimybių, ir naujų problemų. Įvairių valstybių narių patiriamos problemos yra panašios, kaip antai didelė nelygybė, ilgalaikis ir jaunimo nedarbas ar kartų solidarumas, tačiau jų mastas skiriasi;

               (10)

               Europa įrodė savo pasiryžimą įveikti finansų ir ekonomikos krizę – ėmusis ryžtingų veiksmų, Sąjungos ekonomika tapo stabilesnė, užimtumo rodikliai kaip niekad aukšti, o nedarbo mastas nuolat mažėja. Tačiau krizės socialinės pasekmės – nuo ilgalaikio ir jaunimo nedarbo iki skurdo grėsmės – vis dar juntamos ir jų šalinimas išlieka vienas svarbiausių prioritetų;

               (11)

               viena svarbiausių Europos užimtumo ir socialinių problemų priežasčių – palyginti lėtas ekonomikos augimas, o taip yra dėl neišnaudotų galimybių dalyvauti profesiniame gyvenime ir neišnaudoto produktyvumo. Ekonominė ir socialinė pažanga glaudžiai tarpusavyje susijusios, todėl Europos socialinių teisių ramstis turėtų būti tik dalis platesnių pastangų sukurti labiau integracinį ir tvaresnį ekonomikos augimo modelį gerinant Europos konkurencingumą ir sudarant joje geresnes sąlygas investicijoms, darbo vietų kūrimui ir socialinės sanglaudos skatinimui;

               (12)

               Europos socialinių teisių ramsčiu nustatomos gairės, padėsiančios veiksmingai siekti užimtumo ir socialinių rezultatų sprendžiant dabartines ir ateityje kilsiančias problemas – tiesioginis jų tikslas yra patenkinti pagrindinius žmonių poreikius ir užtikrinti geresnį socialinių teisių įtvirtinimą ir įgyvendinimą;

               (13)

               skirti daugiau dėmesio pažangai užimtumo ir socialinėje srityje itin svarbu siekiant padidinti ekonominės ir pinigų sąjungos atsparumą ir ją sustiprinti. Todėl Europos socialinių teisių ramstis visų pirma buvo kuriamas euro zonai, tačiau gali būti taikomas visoms pageidaujančioms valstybėms narėms;

               (14)

               Europos socialinių teisių ramstyje išdėstyti principai ir teisės yra gyvybiškai svarbūs sąžiningoms ir sklandžiai veikiančioms darbo rinkoms ir socialinės gerovės sistemoms XXI amžiaus Europoje. Jame pakartotinai išdėstomos kai kurios Sąjungos acquis jau įtvirtintos teisės. Nustatomi tam tikri nauji principai, padėsiantys spręsti problemas, kylančias dėl visuomeninių, technologinių ir ekonominių pokyčių;

               (15)

               Europos socialinių teisių ramstyje įtvirtinti principai taikytini Sąjungos piliečiams ir trečiųjų šalių piliečiams, teisėtai gyvenantiems ES. Kai nustatant principą minimi darbuotojai, šį sąvoka apima visus dirbančius asmenis, nesvarbu, koks jų užimtumo statusas, forma ir trukmė;

               (16)

               Europos socialinių teisių ramstis netrukdo valstybėms narėms ar jų socialiniams partneriams nustatyti aukštesnių socialinių standartų. Visų pirma, jokia Europos socialinių teisių ramsčio nuostata negali būti aiškinama kaip ribojanti ar kitaip varžanti teises ir principus, atitinkamose srityse pripažįstamus pagal Sąjungos teisę, tarptautinę teisę arba tarptautinius susitarimus, kurių šalys yra Sąjunga arba visos valstybės narės, įskaitant 1961 m. spalio 18 d. pasirašytą Europos socialinę chartiją ir susijusias Tarptautinės darbo organizacijos konvencijas ir rekomendacijas;

               (17)

               Europos socialinių teisių ramsčio įgyvendinimas – bendras Sąjungos, jos valstybių narių ir socialinių partnerių įsipareigojimas ir atsakomybė. Europos socialinių teisių ramstyje nustatyti principai ir teisės turėtų būti įgyvendinami ir Sąjungos, ir valstybių narių lygmenimis, atsižvelgiant į atitinkamas jų kompetencijas ir laikantis subsidiarumo principo;

               (18)

               Kalbant apie Sąjungą, Europos socialinių teisių ramstyje nėra išplečiami Sutartyse nustatyti Sąjungos įgaliojimai. Jis turėtų būti įgyvendinamas neperžengiant šių įgaliojimų.

               (19)

               kalbant apie valstybes nares, ramstyje atsižvelgiama į Europos tautų kultūrų ir tradicijų įvairovę, taip pat į valstybių narių nacionalinį savitumą ir jų nacionalinių, regioninių ir vietos institucijų sandarą. Reikia pažymėti, kad ramsčio priėmimas neturi poveikio valstybių narių teisei apibrėžti savo socialinės apsaugos sistemų pagrindinius principus ir neturėtų paveikti jų finansinės pusiausvyros;

               (20)

               socialinis dialogas yra vienas svarbiausių būdų stiprinti socialines teises ir skatinti tvarų ir integracinį ekonomikos augimą. Laikantis jų autonomiškumo principo ir teisės imtis kolektyvinių veiksmų visų lygmenų socialiniams partneriams teks labai svarbus vaidmuo įgyvendinant ir taikant Europos socialinių teisių ramstį,

         PRIĖMĖ ŠIĄ REKOMENDACIJĄ:

      EUROPOS SOCIALINIŲ TEISIŲ RAMSTĮ

   I SKYRIUS

      Lygios galimybės ir galimybė įsidarbinti

   1.   Švietimas, mokymas ir mokymasis visą gyvenimą

   Kiekvienas turi teisę į kokybišką ir įtraukų švietimą, mokymą ir mokymąsi visą gyvenimą, kad galėtų išsaugoti ir įgyti kompetenciją, leidžiančią visavertiškai dalyvauti visuomenės gyvenime ir sėkmingai įveikti permainas darbo rinkoje.
   2.   Lyčių lygybė

               a)

               Vienodas požiūris į moteris ir vyrus ir jų lygios galimybės turi būti užtikrinamos ir skatinamos visose srityse, įskaitant dalyvavimą darbo rinkoje, darbo valandas, darbo sąlygas ir kilimą karjeros laiptais.

               b)

               Moterys ir vyrai turi teisę į vienodą užmokestį už vienodos vertės darbą.

         3.   Lygios galimybės

   Kiekvienas, nesvarbu, kokia yra jo lytis, rasinė ar etninė kilmė, religija ar tikėjimas, negalia, amžius ar seksualinė orientacija, turi teisę į vienodą požiūrį ir lygias galimybes užimtumo, socialinės apsaugos, švietimo srityse ir galimybę gauti visuomenei prieinamas prekes ir paslaugas. Skatinama sudaryti lygias galimybes nepakankamai atstovaujamoms grupėms.
   4.   Aktyvus užimtumo rėmimas

               a)

               Kiekvienas turi teisę laiku gauti konkrečiai jam pritaikytą pagalbą siekiant pagerinti perspektyvas įsidarbinti ar pradėti dirbti savarankiškai. Tai, be kita ko, teisė į paramą ieškant darbo, mokantis ir persikvalifikuojant. Kiekvienas, keisdamas profesinę veiklą, turi teisę į savo socialinės apsaugos ir mokymų teisių perkėlimą.

               b)

               Jaunimas turi teisę į tolesnį mokymąsi, pameistrystę, mokomąją praktiką arba tinkamo lygio darbo pasiūlymą per 4 mėnesius nuo tapimo bedarbiu arba mokymosi pabaigos.

               c)

               Bedarbiai turi teisę gauti individualiai pritaikytą, tęstinę ir nuoseklią paramą. Ilgalaikiai bedarbiai turi teisę į išsamų konkrečios jų padėties įvertinimą vėliausiai po 18 mėnesių nedarbo.

         II SKYRIUS

      Tinkamos darbo sąlygos

   5.   Saugus ir lankstus užimtumas

               a)

               Darbuotojai, nesvarbu, kokia jų darbo santykių rūšis ir trukmė, turi teisę į sąžiningą ir vienodą požiūrį dėl darbo sąlygų, galimybę naudotis socialine apsauga ir mokytis. Skatinama pereiti prie neterminuotų įdarbinimo formų.

               b)

               Atsižvelgiant į teisės aktus ir kolektyvines sutartis darbdaviams užtikrinamas reikiamas lankstumas, leidžiantis greitai prisitaikyti prie pasikeitusių ekonominių aplinkybių.

               c)

               Skatinamos naujoviškos darbo formos, leidžiančios užtikrinti geras darbo sąlygas. Palaikomas verslumas ir savarankiškas darbas. Sudaromos geresnės profesinio judumo galimybės.

               d)

               Užkertamas kelias tokiems darbo santykiams, kuriuose sudaromos mažų garantijų darbo sąlygos, be kita ko, nustatant draudimą piktnaudžiauti netipinėmis sutartimis. Bandomasis laikotarpis niekada neturėtų būti ilgesnis nei pagrįsta.

         6.   Darbo užmokestis

               a)

               Darbuotojai turi teisę į darbo užmokestį, kuris jiems užtikrintų deramą gyvenimo lygį.

               b)

               Užtikrinamas deramas minimalusis darbo užmokestis, leidžiantis patenkinti darbuotojo ir jo šeimos poreikius atsižvelgiant į nacionalines ekonomines ir socialines sąlygas ir išsaugant galimybes įsidarbinti ir paskatas ieškoti darbo. Užkertamas kelias dirbančiųjų skurdui.

               c)

               Darbo užmokestis visuomet nustatomas skaidriai ir nuspėjamai, paisant nacionalinės praktikos ir socialinių partnerių autonomiškumo.

         7.   Informavimas apie įdarbinimo sąlygas ir apsauga atleidimo atveju

               a)

               Įdarbinimo pradžioje darbuotojai turi teisę būti raštu informuoti apie su darbo santykiais susijusias jų teises ir pareigas, be kita ko, apie bandomąjį laikotarpį.

               b)

               Prieš atleidžiami darbuotojai turi teisę būti informuoti apie atleidimo priežastis ir teisę į pakankamo ilgio įspėjimo laikotarpį. Jie turi teisę pasinaudoti veiksminga ir nešališka ginčų sprendimo sistema, o nepagrįsto atleidimo atveju – teisę į teisminę gynybą, įskaitant tinkamą kompensaciją.

         8.   Socialinis dialogas ir darbuotojų įtraukimas

               a)

               Ekonominės, užimtumo ir socialinės politikos formavimo ir įgyvendinimo klausimais, atsižvelgiant į nacionalinę praktiką, konsultuojamasi su socialiniais partneriais. Laikantis socialinių partnerių autonomiškumo principo ir teisės imtis kolektyvinių veiksmų jie skatinami svarbiais klausimais derėtis ir sudaryti kolektyvinius susitarimus. Prireikus socialinių partnerių sudaryti tarpusavio susitarimai įgyvendinami Sąjungos ir jos valstybių narių lygmeniu.

               b)

               Darbuotojai arba jų atstovai turi teisę į tai, kad jiems svarbiais klausimais, visų pirma dėl perkėlimo, įmonių restruktūrizavimo ir susijungimo, taip pat dėl kolektyvinio atleidimo iš darbo, su jais būtų laiku konsultuojamasi ir apie juos informuojama.

               c)

               Skatinama padėti didinti socialinių partnerių gebėjimus skatinti socialinį dialogą.

         9.   Profesinio ir asmeninio gyvenimo pusiausvyra

   Tėvai ir priežiūros pareigų turintys asmenys turi teisę į deramas atostogas, lanksčias darbo sąlygas ir galimybę pasinaudoti priežiūros paslaugomis. Moterims ir vyrams sudaromos vienodos galimybės naudotis specialiomis atostogomis, leidžiančiomis atlikti jų priežiūros pareigas, ir skatinama, kad abiejų lyčių asmenys jomis naudotųsi tolygiai.
   10.   Sveika, saugi ir pritaikyta darbo aplinka ir duomenų apsauga

               a)

               Darbuotojai turi teisę į aukšto lygio sveikatos apsaugą ir saugą darbe.

               b)

               Darbuotojai turi teisę į jų profesinėms reikmėms pritaikytą darbo aplinką, leidžiančią jiems ilgiau dalyvauti darbo rinkoje.

               c)

               Darbuotojai turi teisę į asmens duomenų apsaugą darbo santykių srityje.

         III SKYRIUS

      Socialinė apsauga ir įtrauktis

   11.   Vaikų priežiūra ir parama vaikams

               a)

               Vaikai turi teisę į kokybišką ikimokyklinį ugdymą ir priežiūrą už prieinamą kainą.

               b)

               Vaikai turi teisę į apsaugą nuo skurdo. Vaikai iš socialiai remtinos aplinkos turi teisę į specialias lygių galimybių skatinimo priemones.

         12.   Socialinė apsauga

   Darbuotojai (panašiomis sąlygomis ir savarankiškai dirbantieji), nesvarbu, kokia jų darbo santykių rūšis ir trukmė, turi teisę į tinkamą socialinę apsaugą.
   13.   Bedarbio pašalpos

   Bedarbiai turi teisę į valstybinių užimtumo tarnybų aktyvinimo paramą jiems (vėl) integruojantis į darbo rinką ir į pagrįstą laikotarpį mokamas tinkamo dydžio bedarbio pašalpas, atitinkančias jų įnašą ir nacionalines tinkamumo taisykles. Tokios pašalpos neturėtų skatinti jų gavėjų nesiekti kuo greičiau vėl įsidarbinti.
   14.   Minimalios pajamos

   Kiekvienas neturintis pakankamai lėšų turi teisę gauti tinkamo dydžio minimalias pajamas, kurios visais gyvenimo etapais užtikrintų orų gyvenimą, ir turėti realią galimybę gauti tam reikalingų prekių ir paslaugų. Galinčių dirbti asmenų atveju minimalių pajamų mokėjimas turėtų būti derinamas su paskatomis (vėl) integruotis į darbo rinką.
   15.   Senatvės pajamos ir pensijos

               a)

               Išėję į pensiją darbuotojai ir savarankiškai dirbę asmenys turi teisę gauti pensiją, proporcingą jų įmokoms ir užtikrinančią tinkamas pajamas. Moterims ir vyrams sudaromos vienodos galimybės įgyti teises į pensiją.

               b)

               Kiekvienas senatvėje turi teisę į išteklius, užtikrinančius orų gyvenimą.

         16.   Sveikatos priežiūra

   Kiekvienas turi teisę laiku gauti įperkamas ir kokybiškas prevencinės ir gydomosios medicinos paslaugas.
   17.   Neįgaliųjų įtrauktis

   Neįgalieji turi teisę į finansinę paramą, užtikrinančią orų gyvenimą, paslaugas, leidžiančias jiems dalyvauti darbo rinkoje ir visuomenės gyvenime, ir jų poreikiams pritaikytą darbo aplinką.
   18.   Ilgalaikė priežiūra

   Kiekvienas turi teisę į kokybiškas ilgalaikės priežiūros paslaugas, visų pirma į namuose teikiamas priežiūros paslaugas ir bendruomenines paslaugas.
   19.   Būstas ir parama benamiams

               a)

               Asmenims, kuriems labiausiai to reikia, suteikiamas kokybiškas socialinis būstas arba teikiama parama aprūpinant būstu.

               b)

               Pažeidžiami asmenys turi teisę į tinkamą pagalbą ir apsaugą nuo priverstinio iškeldinimo.

               c)

               Skatinant benamių socialinę įtrauktį jiems suteikiama tinkama pastogė ir paslaugos.

         20.   Galimybė naudotis pagrindinėmis paslaugomis

   Kiekvienas turi teisę gauti kokybiškas paslaugas, be kita ko, vandens tiekimo, sanitarijos, energetikos, transporto ir finansinių paslaugų ir skaitmeninio ryšio. Asmenims, neturintiems galimybių naudotis tokiomis paslaugomis, turi būti taikomos paramos priemonės.

      Priimta Briuselyje 2017 m. balandžio 26 d.

            Komisijos vardu

         Marianne THYSSEN

            Komisijos narė

      (1)  2017 m. sausio 19 d. Europos Parlamento rezoliucija dėl Europos socialinių teisių ramsčio (2016/2095(INI)).

      (2)  2016 m. rugsėjo 16 d. Bratislavos deklaracija.

      (3)  2017 m. kovo 25 d. Romos deklaracija.

      (4)  2017 m. kovo 24 d. socialinių partnerių bendras pareiškimas.


title: 2015 m. birželio 8 d. Komisijos rekomendacija (ES) 2015/914 dėl Perkėlimo į ES programos

text:
               13.6.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 148/32

         KOMISIJOS REKOMENDACIJA (ES) 2015/914
   2015 m. birželio 8 d.
   dėl Perkėlimo į ES programos
   EUROPOS KOMISIJA,
   atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 292 straipsnio ketvirtą sakinį,
   kadangi:

               (1)

               2015 m. balandžio 23 d. vykusiame neeiliniame susitikime Europos Vadovų Taryba priminė apie rimtą padėtį Viduržemio jūros regione ir pabrėžė savo ryžtą siekti, kad Sąjunga sutelktų visas turimas priemones, kuriomis užkirstų kelią tolesnėms žūtims jūroje ir pašalintų pamatines ekstremaliosios humanitarinės situacijos priežastis. Europos Vadovų Taryba taip pat įsipareigojo parengti pirmą savanorišką bandomąjį perkėlimo į ES projektą, pagal kurį būtų pasiūlyta vietų apsaugos kriterijus atitinkantiems asmenims (1);

               (2)

               2015 m. balandžio 29 d. rezoliucijoje Europos Parlamentas paragino valstybes nares labiau prisidėti prie esamų perkėlimo į ES programų ir pabrėžė reikmę užtikrinti saugią bei teisėtą prieigą prie ES prieglobsčio sistemos (2);

               (3)

               šiuo metu valstybių narių įsipareigojimai priimti perkeliamus asmenis gerokai skiriasi. Perkėlimo į ES programas turi tik penkiolika valstybių narių ir trys asocijuotosios valstybės (dar viena valstybė narė yra paskelbusi apie perkėlimo programos pradžią), ad hoc pagrindu perkėlimą vykdo trys valstybės narės ir viena asocijuotoji valstybė, likusios šalys perkėlimo į ES veikloje nedalyvauja;

               (4)

               2014 m. prieglobsčio prašytojų skaičius Sąjungoje buvo didesnis nei bet kada iki šiol – 626 000, o į ES buvo perkelta 6 380 trečiųjų šalių piliečių, kuriems reikia tarptautinės apsaugos (3). Pirmą kartą po Antrojo pasaulinio karo 2013 m. pabėgėlių, prieglobsčio prašytojų ir šalies viduje perkeltų asmenų skaičius pasaulyje viršijo 50 mln. (4);

               (5)

               2014 m. spalio 10 d. Teisingumo ir vidaus reikalų tarybos išvadose pripažinta, kad „[…] atsižvelgiant į valstybių narių, kurios kenčia dėl migrantų srauto, dedamas pastangas, visos valstybės narės sąžiningai ir subalansuotai turėtų prisidėti prie šio tikslo“ (5);

               (6)

               2015 m. gegužės 13 d. Komisija pristatė išsamią Europos migracijos darbotvarkę (6), kurioje, inter alia, nustatytos nedelsiant taikytinos priemonės, priimtos reaguojant į žmonių tragediją visame Viduržemio jūros regione;

               (7)

               kad perkeltieji asmenys, kuriems reikia apsaugos, nebūtų verčiami naudotis nusikalstamais neteisėtai žmones gabenančių asmenų ir prekiautojų žmonėmis tinklais, Darbotvarkėje Europos Sąjunga raginama dėti daugiau pastangų perkėlimo į ES srityje. Todėl Komisija teikia šią rekomendaciją ir siūlo ES masto perkėlimo į ES programą, pagal kurią, vadovaujantis paskirstymo schema, bus suteikta 20 000 vietų;

               (8)

               jei asocijuotosios valstybės nuspręs dalyvauti šioje programoje, paskirstymo schema ir skaičius kiekvienai valstybei narei ir dalyvaujančiai asocijuotajai valstybei bus atitinkamai pakeisti;

               (9)

               vadovaujantis diskusijomis 2014 m. lapkričio 25 d. vykusiame specialiame Perkėlimo į ES ir ES forume, paskirstymo schema turėtų būti grindžiama: a) gyventojų skaičiumi (koeficientas – 40 %), b) visu BVP (40 %), c) vidutiniu savo iniciatyva pateiktų prašymų suteikti prieglobstį skaičiumi ir perkeltų pabėgėlių skaičiumi 1 milijonui gyventojų 2010–2014 m. laikotarpiu (10 %) ir d) nedarbo lygiu (10 %);

               (10)

               per dvejus šios programos įgyvendinimo metus ES valstybės narės turėtų priimti iš viso 20 000 asmenų. Atsakomybė už šių asmenų priėmimą tenka tik dalyvaujančioms šalims, kaip nustatyta atitinkamose Sąjungos ir tarptautinėse taisyklėse. Tai atitinka Jungtinių Tautų vyriausiojo pabėgėlių reikalų komisaro (toliau – UNHCR) raginimą Europos šalims prisiimti didesnius įsipareigojimus priglausti pabėgėlius pagal tvarias perkėlimo į ES programas, įgyvendinant Tarptautinės migracijos organizacijos bei penkių nevyriausybinių organizacijų vadovaujamą kampaniją;

               (11)

               nustatant prioritetinius regionus reikėtų atsižvelgti į kaimyninių šalių padėtį ir dabartinius migracijos srautus, visų pirma sąsajas su Artimųjų Rytų, Šiaurės Afrikos ir Somalio pusiasalio regioninės plėtros ir apsaugos programomis;

               (12)

               įgyvendinant perkėlimo į ES programą reikėtų remtis UNHCR ir kitų svarbių institucijų, įskaitant Europos prieglobsčio paramos biurą, patirtimi ir kompetencija;

               (13)

               reikėtų imtis priemonių, kad būtų išvengta vėlesnio perkeltųjų asmenų judėjimo iš priimančiosios šalies į kitas valstybes nares ir dalyvaujančias asocijuotąsias valstybes;

               (14)

               Komisija ketina prie programos įgyvendinimo prisidėti 2015 m. ir 2016 m. skirdama dar 50 mln. EUR pagal Sąjungos pabėgėlių perkėlimo programą, kaip nustatyta Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 516/2014 (7) 17 straipsnyje. Kad finansinės paskatos būtų naudojamos kuo optimaliau, Komisija deleguotuoju aktu pritaikys pagal programą numatytas vienkartines išmokas ir perkėlimo prioritetus, kaip nustatyta Reglamento (ES) Nr. 516/2014 17 straipsnio 4 ir 10 dalyse. Jei asocijuotosios valstybės nuspręstų dalyvauti perkėlimo į ES programoje, jos negalėtų gauti vienkartinių išmokų pagal Reglamentą (ES) Nr. 516/2014 kaip kompensacijos už prisiimtus įsipareigojimus,

         PRIĖMĖ ŠIĄ REKOMENDACIJĄ:

      PERKĖLIMO Į ES PROGRAMA

               1.

               Komisija rekomenduoja valstybėms narėms priimti 20 000 asmenų, kuriems reikia tarptautinės apsaugos, remiantis šioje rekomendacijoje nustatytomis sąlygomis ir paskirstymo schema.

      PERKĖLIMO APIBRĖžTIS IR PROGRAMOS TAIKYMO SRITIS

               2.

               Perkėlimas į ES – pavienių perkeltųjų asmenų, kuriems akivaizdžiai reikia tarptautinės apsaugos, perkėlimas Jungtinių Tautų vyriausiojo pabėgėlių reikalų komisaro prašymu iš trečiosios šalies į valstybę narę, susitarus su ja ir siekiant apsaugoti nuo grąžinimo bei pripažinti ir suteikti teisę likti ir visas kitas teises, panašias į tas, kurios suteikiamos asmenims, kuriems suteikta tarptautinė apsauga.

               3.

               Perkėlimo į ES programa turėtų apimti visas valstybes nares.

      PERKĖLIMO Į ES PROGRAMOS TURINYS

               4.

               Programą turėtų sudaryti vienkartinis Europos įsipareigojimas skirti 20 000 perkėlimo vietų. Programos trukmė – dveji metai nuo šios rekomendacijos priėmimo dienos.

               5.

               Visos įsipareigotos perkėlimo į ES vietos turi būti paskirstytos valstybėms narėms pagal Priede pateikiamą paskirstymo schemą. Jei asocijuotosios valstybės nuspręstų dalyvauti programoje, paskirstymo schema būtų atitinkamai pakeista.

               6.

               Prioritetiniai perkėlimo į ES regionai turėtų apimti Šiaurės Afriką, Artimuosius Rytus ir Somalio pusiasalį, daugiausia dėmesio skiriant šalims, kuriose įgyvendinamos regioninės plėtros ir apsaugos programos.

               7.

               Valstybės narės ir dalyvaujančios asocijuotosios valstybės turėtų likti atsakingos už sprendimus dėl pavienių migrantų priėmimo, atlikus adekvačius sveikatos ir saugumo patikrinimus, o Jungtinių Tautų vyriausiasis pabėgėlių reikalų komisaras turėtų atsakyti už kandidatų persikelti vertinimą prioritetiniuose regionuose ir pasiūlymų dėl perkėlimo teikimą valstybėms narėms ir asocijuotosioms valstybėms.

               8.

               Kai perkeltasis asmuo įleidžiamas į valstybės narės ar asocijuotosios valstybės teritoriją, ta šalis turėtų sparčiai ir vadovaudamasi taikomais teisės aktais, visų pirma Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (ES) Nr. 603/2013 (8), Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2011/95/ES (9), Tarybos direktyva 2005/85/EB (10), Tarybos direktyva 2003/9/EB (11), o nuo 2015 m. liepos 20 d. – Europos Parlamento ir Tarybos direktyvomis 2013/32/ES (12) ir 2013/33/ES (13), atlikti oficialią tarptautinės apsaugos procedūrą, įskaitant pirštų atspaudų paėmimą.

               9.

               Po šio proceso, jei valstybėje narėje perkeltajam asmeniui suteikiama tarptautinė ar nacionalinė apsauga, tam asmeniui priimančiojoje valstybėje narėje suteikiamos teisės, kurios pagal Direktyvą 2011/95/ES suteikiamos tarptautinės apsaugos gavėjams, arba panašios nacionaline teise užtikrinamos teisės. Tokiomis aplinkybėmis laisvam judėjimui Sąjungoje turėtų būti taikomos tokios pačios sąlygos ir apribojimai, kokie taikomi kitiems trečiųjų šalių piliečiams, teisėtai gyvenantiems valstybėse narėse. Asocijuotosios valstybės atveju turėtų būti taikomi atitinkami nacionaliniai teisės aktai.

               10.

               Prieš įleidžiant į valstybės narės ar dalyvaujančios asocijuotosios valstybės teritoriją kandidatai persikelti turėtų būti informuojami apie jų teises ir prievoles pagal Perkėlimo į ES programą ir atitinkamus Sąjungos ir nacionalinius prieglobsčio teisės aktus, visų pirma apie tolesnio judėjimo Sąjungoje ir (arba) dalyvaujančiose asocijuotosiose valstybėse padarinius ir apie tai, kad jiems suteiktos teisės, susijusios su tarptautinės ar nacionalinės apsaugos statusu, galioja tik priimančiojoje šalyje.

               11.

               Perkeltieji asmenys, be leidimo atvykstantys į kitos nei priimančioji šalis valstybės narės ar asocijuotosios valstybės teritoriją, kol dar laukia oficialios tarptautinės apsaugos procedūros pabaigos arba jau gavę tarptautinę apsaugą, turėtų būti grąžinami į priimančiąją šalį pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamente (ES) Nr. 604/2013 (14) ir Direktyvoje 2008/115/EB (15) nustatytas taisykles.

               12.

               Reikėtų užtikrinti, kad įgyvendinant Programą praktiškai dalyvautų Europos prieglobsčio paramos biuras, visų pirma teiksiantis specialią paramą valstybėms narėms ir dalyvaujančioms asocijuotosioms valstybėms, ypač toms, kurios neturi migrantų perkėlimo patirties. Europos prieglobsčio paramos biuras turėtų stebėti, kaip įgyvendinama Programa, ir reguliariai teikti jos įgyvendinimo ataskaitas.

               13.

               Valstybėms narėms turėtų būti suteikta teisė į finansinius asignavimus, proporcingus į jų teritoriją perkeltų asmenų skaičiui, pagal Reglamento (ES) Nr. 516/2014 17 straipsnyje nustatytas vienkartines sumas, pakoreguotas Komisijos deleguotuoju reglamentu (ES) Nr. xxx/2015 (16).

      ADRESATAI

               14.

               Ši rekomendacija skirta valstybėms narėms.

      Priimta Briuselyje 2015 m. birželio 8 d.

            Komisijos vardu

         Dimitris AVRAMOPOULOS

            Komisijos narys

      (1)  2015 m. balandžio 23 d. Europos Vadovų Tarybos pareiškimo EUCO 18/15 3 dalies q punktas.

      (2)  2015 m. balandžio 29 d. Europos Parlamento rezoliucijos 2015/2660(RSP) 8 ir 10 punktai.

      (3)
   Šaltinis: Eurostatas.

      (4)
   Šaltinis: Global Trend 2013 Report, Jungtinių Tautų vyriausiojo pabėgėlių reikalų komisaro biuras.

      (5)  Tarybos išvados „Veiksmai siekiant geriau valdyti migrantų srautus“, Teisingumo ir vidaus reikalų tarybos posėdis, 2014 m. spalio 10 d.

      (6)  2015 m. gegužės 13 d. Komisijos komunikatas Europos Parlamentui, Tarybai, Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komitetui ir Regionų komitetui „Europos migracijos darbotvarkė“, COM(2015) 240 final.

      (7)  2014 m. balandžio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 516/2014, kuriuo įsteigiamas Prieglobsčio, migracijos ir integracijos fondas ir iš dalies keičiamas Tarybos sprendimas 2008/381/EB ir panaikinami Europos Parlamento ir Tarybos sprendimai Nr. 573/2007/EB ir Nr. 575/2007/EB bei Tarybos sprendimas 2007/435/EB (OL L 150, 2014 5 20, p. 168).

      (8)  2013 m. birželio 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 603/2013 dėl Eurodac sistemos pirštų atspaudams lyginti sukūrimo siekiant veiksmingai taikyti Reglamentą (ES) Nr. 604/2013, kuriuo išdėstomi valstybės narės, atsakingos už trečiosios šalies piliečio arba asmens be pilietybės vienoje iš valstybių narių pateikto tarptautinės apsaugos prašymo nagrinėjimą, nustatymo kriterijai ir mechanizmai, ir dėl valstybių narių teisėsaugos institucijų bei Europolo teisėsaugos tikslais teikiamų prašymų palyginti duomenis su Eurodac sistemos duomenimis ir kuriuo iš dalies keičiamas Reglamentas (ES) Nr. 1077/2011, kuriuo įsteigiama Europos didelės apimties IT sistemų laisvės, saugumo ir teisingumo erdvėje operacijų valdymo agentūra (OL L 180, 2013 6 29, p. 1).

      (9)  2011 m. gruodžio 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2011/95/ES dėl trečiųjų šalių piliečių ar asmenų be pilietybės priskyrimo prie tarptautinės apsaugos gavėjų, vienodo statuso pabėgėliams arba papildomą apsaugą galintiems gauti asmenims ir suteikiamos apsaugos pobūdžio reikalavimų (OL L 337, 2011 12 20, p. 9).

      (10)  2005 m. gruodžio 1 d. Tarybos direktyva 2005/85/EB, nustatanti būtiniausius reikalavimus dėl pabėgėlio statuso suteikimo ir panaikinimo tvarkos valstybėse narėse (OL L 326, 2005 12 13, p. 13).

      (11)  2003 m. sausio 27 d. Tarybos direktyva 2003/9/EB, nustatanti minimalias normas dėl prieglobsčio prašytojų priėmimo (OL L 31, 2003 2 6, p. 18).

      (12)  2013 m. birželio 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2013/32/ES dėl tarptautinės apsaugos suteikimo ir panaikinimo bendros tvarkos (OL L 180, 2013 6 29, p. 60).

      (13)  2013 m. birželio 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2013/33/ES, kuria nustatomos normos dėl tarptautinės apsaugos prašytojų priėmimo (OL L 180, 2013 6 29, p. 96).

      (14)  2013 m. birželio 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 604/2013, kuriuo išdėstomi valstybės narės, atsakingos už trečiosios šalies piliečio arba asmens be pilietybės vienoje iš valstybių narių pateikto tarptautinės apsaugos prašymo nagrinėjimą, nustatymo kriterijai ir mechanizmai (OL L 180, 2013 6 29, p. 31).

      (15)  2008 m. gruodžio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2008/115/EB dėl bendrų nelegaliai esančių trečiųjų šalių piliečių grąžinimo standartų ir tvarkos valstybėse narėse (OL L 348, 2008 12 24, p. 98) 6 straipsnio 2 dalis.

      (16)  Kol kas nepateiktas.

      PRIEDAS

                  Valstybės narės

                  Proc. dalis

                  Paskirstymas

                  Austrija

                  2,22

                  444

                  Belgija

                  2,45

                  490

                  Bulgarija

                  1,08

                  216

                  Kroatija

                  1,58

                  315

                  Kipras

                  0,34

                  69

                  Čekijos Respublika

                  2,63

                  525

                  Danija

                  1,73

                  345

                  Estija

                  1,63

                  326

                  Suomija

                  1,46

                  293

                  Prancūzija

                  11,87

                  2 375

                  Vokietija

                  15,43

                  3 086

                  Graikija

                  1,61

                  323

                  Vengrija

                  1,53

                  307

                  Airija

                  1,36

                  272

                  Italija

                  9,94

                  1 989

                  Latvija

                  1,10

                  220

                  Lietuva

                  1,03

                  207

                  Liuksemburgas

                  0,74

                  147

                  Мalta

                  0,60

                  121

                  Nyderlandai

                  3,66

                  732

                  Lenkija

                  4,81

                  962

                  Portugalija

                  3,52

                  704

                  Rumunija

                  3,29

                  657

                  Slovakija

                  1,60

                  319

                  Slovėnija

                  1,03

                  207

                  Ispanija

                  7,75

                  1 549

                  Švedija

                  2,46

                  491

                  Jungtinė Karalystė

                  11,54

                  2 309

            Paskirstymo schema grindžiama šiais kriterijais (1)
          (2):

                  a)

                  gyventojų skaičiumi (2014 m. duomenimis, koeficientas – 40 %). Šis kriterijus atspindi valstybės narės pajėgumą priimti tam tikrą pabėgėlių skaičių;

                  b)

                  visu BVP (2013 m. duomenimis, koeficientas – 40 %). Šis kriterijus atspindi šalies turtą absoliučiąja verte, taigi rodo ekonomikos pajėgumą priimti ir integruoti pabėgėlius;

                  c)

                  vidutiniu savo iniciatyva pateiktų prašymų suteikti prieglobstį skaičiumi ir perkeltų pabėgėlių skaičiumi 1 milijonui gyventojų 2010–2014 m. laikotarpiu (koeficientas – 10 %). Šis kriterijus atspindi valstybių narių pastangas netolimoje praeityje;

                  d)

                  nedarbo lygiu (2014 m. duomenimis, koeficientas – 10 %). Šis kriterijus atspindinti pajėgumą integruoti pabėgėlius.

         (1)  Skaičiavimai grindžiami Eurostato pateikta statistine informacija (2015 m. balandžio 8 d. duomenimis).

         (2)  Lentelėje nurodytos procentinės dalys apskaičiuotos vienos šimtatūkstantosios tikslumu ir suapvalintos šimtųjų tikslumu; asmenys paskirstyti remiantis sveikais skaičiais vienos šimtatūkstantosios tikslumu.


title: 2007 m. gegužės 3 d. Komisijos rekomendacija dėl akrilamido kiekio maisto produktuose stebėsenos (pranešta dokumentu Nr. C(2007) 1873) (Tekstas svarbus EEE)

text:
               12.5.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 123/33

      KOMISIJOS REKOMENDACIJA

   2007 m. gegužės 3 d.
   dėl akrilamido kiekio maisto produktuose stebėsenos
   (pranešta dokumentu Nr. C(2007) 1873)
   (Tekstas svarbus EEE)
   (2007/331/EB)
   EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA,
   atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 211 straipsnio antrą įtrauką,
   kadangi:

               (1)

               Europos maisto saugos tarnybos (EMST) mokslininkų grupė teršalų maisto grandinėje klausimais 2005 m. balandžio 19 d. priėmė deklaraciją dėl akrilamido maisto produktuose, kurioje ji patvirtino akrilamido maiste rizikos vertinimą, kurį 2005 m. vasarį atliko Jungtinis MŽŪO ir PSO maisto priedų ekspertų komitetas (JECFA). Atlikęs vertinimą JECFA padarė išvadą, kad šio genotoksinio ir kancerogeninio junginio poveikio ribos vidutiniams ir nuolatiniams vartotojams yra žemos ir kad tai gali kelti pavojų žmonių sveikatai. Todėl toliau reikia dėti reikiamas pastangas siekiant sumažinti akrilamido koncentraciją maisto produktuose.

               (2)

               Maisto pramonės atstovai ir valstybės narės tyrė, kokiais būdais formuojasi akrilamidas. Maisto pramonės atstovai parengė savanoriškas priemones, vadinamąjį „priemonių paketą“ (1), kuriame pateikė gaires, kaip gamintojams ir perdirbėjams padėti nustatyti akrilamido kiekio mažinimo būdus jų gaminamuose produktuose. Jau nuo 2002 m. imamasi didelių pastangų sumažinti akrilamido kiekį perdirbtuose maisto produktuose.

               (3)

               Mažiausiai trejus metus visoje Bendrijoje reikia rinkti patikimus duomenis apie akrilamido kiekį maiste, kad būtų galima gauti tikslius duomenis apie akrilamido kiekį tuose maisto produktuose, kuriuose, kaip žinoma, susikaupia didelis akrilamido kiekis ir (arba) kurie sudaro didelę per parą suvartojamo maisto dalį visiems žmonėms ir ypač pažeidžiamoms grupėms, pvz., kūdikiams ir mažiems vaikams.

               (4)

               Labai svarbu, kad šie duomenys kartą per metus būtų perduoti EMST, kuri suves juos į duomenų bazę.

               (5)

               Tyrimo rezultatai bus apibendrinami siekiant įvertinti savanoriškų priemonių veiksmingumą. Šioje rekomendacijoje pateikta stebėsenos programa gali būti atnaujinta bet kada, jei to reikia atsižvelgiant į įgytą patirtį,

         REKOMENDUOJA:

               1)

               Kad laikydamosi 1 priedo nuostatų valstybės narės kasmet 2007 m., 2008 m. ir 2009 m. vykdytų akrilamido kiekio maisto produktuose, išvardytuose tame priede, stebėseną.

               2)

               Kad valstybės narės iki kiekvienų metų birželio 1 d. II priede nurodyta forma EMST pateiktų praėjusiųjų metų stebėsenos duomenis su tame priede nurodyta informacija, kad juos būtų galima įtraukti į duomenų bazę.

               3)

               Kad valstybės narės, vykdydamos stebėsenos programą, laikytųsi mėginių ėmimo tvarkos, nustatytos 2007 m. kovo 28 d. Komisijos reglamento (EB) Nr. 333/2007 dėl švino, kadmio, gyvsidabrio, neorganinio alavo, 3-MCPD ir benzo(a)pireno maisto produktuose mėginių ėmimo ir tyrimo metodų vykdant oficialią kontrolę (2) priedo B dalyje, siekdamos užtikrinti, kad mėginiai būtų būdingi visai siuntai.

               4)

               Kad valstybės narės vykdytų akrilamido tyrimus remdamosi kriterijais, išdėstytais 2004 m. balandžio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 882/2004 dėl oficialios kontrolės, kuri atliekama siekiant užtikrinti, kad būtų įvertinama, ar laikomasi pašarus ir maistą reglamentuojančių teisės aktų, gyvūnų sveikatos ir gerovės taisyklių (3), III priedo 1 ir 2 punktuose.

      Priimta Briuselyje, 2007 m. gegužės 3 d.

            Komisijos vardu

         Markos KYPRIANOU

            Komisijos narys

      (1)  „Priemonių paketas“ sudarytas iš 13 skirtingų parametrų („priemonių“), suskirstytų į 4 pagrindines kategorijas („priemonių paketo skyriai“), kurias maisto produktų gamintojai gali pasirinktinai taikyti atsižvelgdami į konkrečius poreikius, kad sumažintų akrilamido kiekį gaminamuose produktuose. 4 skyrius sudaro agronominiai veiksniai, maisto gamybos būdai, perdirbimas ir galutinis paruošimas.

      (2)  OL L 88, 2007 3 29, p. 29.

      (3)  OL L 165, 2004 4 30, p. 1. Reglamentas su pakeitimais, padarytais Tarybos reglamentu (EB) Nr. 1791/2006 (OL L 363, 2006 12 20, p. 1).

      I PRIEDAS
      A.   Mėginių ėmimo vietos ir tvarka:

                  1.

                  Produktų mėginiai turėtų būti imami prekybos vietose (pvz., prekybos centruose, mažesnėse parduotuvėse, duonos parduotuvėse, gruzdintų bulvyčių prekybos vietose ir restoranuose), kur yra geras atsekamumas, arba gamybos vietose. Kiek įmanoma, reikėtų stengtis imti vienos iš valstybių narių kilmės produktų mėginius (1).

                  2.

                  Mėginys turi būti imamas ir tiriamas prieš pasibaigiant tiriamo produkto galiojimo laikui.

            B.   Produktai, mėginių skaičius ir ėmimo dažnumas, tyrimo reikalavimai

                  1.

                  1 lentelėje nurodytas mažiausias kiekvienos produktų kategorijos mėginių skaičius, kurį rekomenduojama ištirti kiekvienais metais. Valstybėms narėms patariama imti daugiau mėginių, jei įmanoma. Mėginių paskirstymas valstybėse narėse grindžiamas gyventojų skaičiumi, o kiekvieno produkto kiekvienoje valstybėje narėje minimalus mėginių skaičius yra 4.

                  2.

                  Mėginių skaičius reiškia, kad mažiausiai tiek mėginių turi būti paimta per metus. Kai taikomi kitokie reikalavimai (pvz., imti mėginius du kartus per metus), jie nurodyti I priedo C dalyje kiekvienai produktų grupei.

                  3.

                  Jei kiekviena produktų kategorija yra sudaryta iš daugelio įvairių skirtingas savybes turinčių produktų, apie kiekvieno produkto mėginį turi būti pateikta papildoma informacija (kaip nurodyta I priedo C dalyje). Kad būtų galima stebėti pokyčius bėgant laikui, svarbu jog tas pačias savybes (pvz., ta pati duonos rūšis, tas pats pavadinimas) turinčių produktų mėginiai būti imami kasmet, jei tai įmanoma. Imant gruzdintų bulvyčių mėginius mažose parduotuvėse, mėginiai kiekvienais metai turi būti imami tose pačiose parduotuvėse, jei tai įmanoma.

                  4.

                  Jei tas pačias savybes turinčių produktų tyrimo rezultatai kelis kartus iš eilės yra mažesni nei kiekybinio aptikimo riba (LOQ), produktas gali būti keičiamas kitu produktu, jei jis priklauso tai pačiai produktų kategorijai ir jei pateikiamas produkto aprašymas.

                  5.

                  Kad būtų užtikrintas tyrimų rezultatų palyginamumas, turi būti pasirinkti tokie metodai, kad LOQ duonai bei kūdikių maistui būti galima nustatyti 30 μg/kg (intensyviausio jono ir (arba) jono pereigos), o bulvių produktams, kitiems javų produktams, kavai ir kitiems produktams – 50 μg/kg. Perduodami rezultatai turi būti su pataisa dėl išgavos.
                  1   lentelė
                  Minimalus mėginių skaičius kiekvienai produktų kategorijai

                              Šalis, kurioje parduodama

                              Valgyti paruoštos gruzdintos bulvytės (1)

                              Bulvių traškučiai (2)

                              Gruzdintų bulvyčių pusgaminiai ir (arba) namuose gaminti skirti bulvių produktai (3)

                              Duona (4)

                              Javainiai (5)

                              Sausainiai, įskaitant ir kūdikiams skirtus sausainius (6)

                              Skrudinta kava (7)

                              Kūdikių maistas stikliniuose indeliuose (8)

                              Perdirbtų javų pagrindu pagamintas kūdikių maistas (9)

                              Kiti produktai (10)

                              Iš viso

                              AT

                              4

                              4

                              4

                              4

                              4

                              4

                              4

                              4

                              4

                              8

                              44

                              BE

                              4

                              4

                              4

                              4

                              4

                              4

                              4

                              4

                              4

                              8

                              44

                              CY

                              4

                              4

                              4

                              4

                              4

                              4

                              4

                              4

                              4

                              4

                              40

                              CZ

                              4

                              4

                              4

                              4

                              4

                              4

                              4

                              4

                              4

                              8

                              44

                              DE

                              24

                              24

                              24

                              24

                              24

                              24

                              24

                              24

                              24

                              14

                              230

                              DK

                              4

                              4

                              4

                              4

                              4

                              4

                              4

                              4

                              4

                              8

                              44

                              ES

                              14

                              14

                              14

                              14

                              14

                              14

                              14

                              14

                              14

                              14

                              140

                              EE

                              4

                              4

                              4

                              4

                              4

                              4

                              4

                              4

                              4

                              4

                              40

                              GR

                              4

                              4

                              4

                              4

                              4

                              4

                              4

                              4

                              4

                              8

                              44

                              FR

                              20

                              20

                              20

                              20

                              20

                              20

                              20

                              20

                              20

                              14

                              194

                              FI

                              4

                              4

                              4

                              4

                              4

                              4

                              4

                              4

                              4

                              8

                              44

                              HU

                              4

                              4

                              4

                              4

                              4

                              4

                              4

                              4

                              4

                              8

                              44

                              IT

                              20

                              20

                              20

                              20

                              20

                              20

                              20

                              20

                              20

                              14

                              194

                              IE

                              4

                              4

                              4

                              4

                              4

                              4

                              4

                              4

                              4

                              8

                              44

                              LU

                              4

                              4

                              4

                              4

                              4

                              4

                              4

                              4

                              4

                              4

                              40

                              LT

                              4

                              4

                              4

                              4

                              4

                              4

                              4

                              4

                              4

                              4

                              40

                              LV

                              4

                              4

                              4

                              4

                              4

                              4

                              4

                              4

                              4

                              4

                              40

                              MT

                              4

                              4

                              4

                              4

                              4

                              4

                              4

                              4

                              4

                              4

                              40

                              NL

                              6

                              6

                              6

                              6

                              6

                              6

                              6

                              6

                              6

                              8

                              62

                              PT

                              4

                              4

                              4

                              4

                              4

                              4

                              4

                              4

                              4

                              8

                              44

                              PL

                              14

                              14

                              14

                              14

                              14

                              14

                              14

                              14

                              14

                              14

                              140

                              SE

                              4

                              4

                              4

                              4

                              4

                              4

                              4

                              4

                              4

                              8

                              44

                              SI

                              4

                              4

                              4

                              4

                              4

                              4

                              4

                              4

                              4

                              4

                              40

                              SK

                              4

                              4

                              4

                              4

                              4

                              4

                              4

                              4

                              4

                              8

                              44

                              UK

                              20

                              20

                              20

                              20

                              20

                              20

                              20

                              20

                              20

                              14

                              194

                              BG

                              4

                              4

                              4

                              4

                              4

                              4

                              4

                              4

                              4

                              8

                              44

                              RO

                              8

                              8

                              8

                              8

                              8

                              8

                              8

                              8

                              8

                              8

                              80

                              Iš viso

                              202

                              202

                              202

                              202

                              202

                              202

                              202

                              202

                              202

                              224

                              2 042

            C.   Papildoma informacija, kurią reikia pateikti apie kiekvieną produktą
      Papildoma informacija, kurią reikia pateikti apie kiekvieną produktą, kurio mėginys yra imamas, išdėstyta 1–10 punktuose. Valstybės narės raginamos pateikti išsamesnę informaciją.

            1.
            Valgyti paruoštos gruzdintos bulvytės: mėginiai imami du kartus per metus kovo ir lapkričio mėn (2), o iš viso turi būti paimtas lentelėje nurodytas mėginių skaičius. Valgyti paruoštų gruzdintų bulvyčių mėginiai turi būti imami mažose parduotuvėse, greito maitinimo restoranų tinkluose ir restoranuose. Jei įmanoma, kiekvienais metais mėginiai turi būti imami tose pačiose parduotuvėse.
      Konkreti informacija, kurią reikia pateikti: gaminama iš šviežių bulvių ar pusgaminių, ar dedamos kitos sudedamosios dalys.

            2.
            Bulvių traškučiai: mėginiai imami du kartus per metus kovo ir lapkričio mėn (2), o iš viso turi būti paimtas lentelėje nurodytas mėginių skaičius.
      Konkreti informacija, kurią reikia pateikti: gaminama iš šviežių bulvių ar pusgaminių, ar dedamos kitos sudedamosios dalys, kvapai arba priedai.

            3.
            Gruzdintų bulvyčių pusgaminiai ir (arba) namuose gaminti skirti bulvių produktai, įskaitant produktus, kurie parduodami užšaldyti. Mėginiai imami du kartus per metus kovo ir lapkričio mėn (2), o iš viso turi būti paimtas lentelėje nurodytas mėginių skaičius. Kiekvienas mėginys turi būti tiriamas produktą paruošus (pvz., išvirus riebaluose, iškepus ir pan.). Produktas turi būti ruošiamas laboratorijoje, laikantis etiketėje pateiktų nurodymų. Konkreti informacija, kurią reikia pateikti: gaminama iš šviežių bulvių ar pusgaminių, ar dedamos kitos sudedamosios dalys, ar produktas parduodamas šviežias, ar užšaldytas, kaip laikytasi ruošimo sąlygų pagal etiketėje pateiktus nurodymus.

            4.
            Duona Konkreti informacija, kurią reikia pateikti: minkšta ar traški, skaidulų kiekis, javų rūšis, rauginta ar nerauginta, rauginimo būdas (pvz., raugas), kitos sudedamosios dalys. Mėginiams pasirinktos duonos rūšis turėtų atitikti kiekvienos šalies valgymo įpročius.

            5.
            Javainiai, išskyrus saldžius grūdų, džiovintų vaisių, riešutų ir pan. mišinius bei košes. Konkreti informacija, kurią reikia pateikti: javų rūšis, kitos sudedamosios dalys (pvz., cukrus, riešutai, medus, šokoladas).

            6.
            Sausainiai (įskaitant ir kūdikiams skirtus sausainius) Konkreti informacija, kurią reikia pateikti: minkšti ar kieti, eiliniams ar diabetu sergantiems vartotojams, išsamus sudedamųjų dalių sąrašas.

            7.
            Skrudinta kava Konkreti informacija, kurią reikia pateikti: skrudinimo laipsnis (pvz., vidutiniškai, stipriai), pupelių rūšis, jei žinoma, parduodama maltos kavos ar pupelių pavidalu.

            8.
            Kūdikių maistas stikliniuose indeliuose Turi būti tiriamas bulvių, šakniavaisinių daržovių ar javų turintis maistas. Konkreti informacija, kurią reikia pateikti: indelio sudėtis.

            9.
            Perdirbtų javų pagrindu pagamintas kūdikių maistas: tiriamas toks, koks parduodamas.
      Konkreti informacija, kurią reikia pateikti: javų rūšis, kitos sudedamosios dalys.

            10.
            Kiti gaminiai Šiai kategorijai priskiriami bulvių produktai, javų produktai, kavos produktai, kakavos produktai ir kūdikių maistas, nepriskirtas kitoms pirmiau išvardytoms kategorijoms (pvz., keptų bulvių patiekalai, meduoliai su imbiero priedais, kavos pakaitalai). Reikia rinktis tokius mėginius, kad jie atitiktų valstybių narių nacionalinius maitinimosi įpročius. Juos gali reikėti tirti paruošus pagal etiketėje pateiktus nurodymus. Tokiu atveju reikia nurodyti ruošimo sąlygas.
      Konkreti informacija, kurią reikia pateikti: išsamus produkto aprašymas (pvz., pagrindinės sudedamosios dalys), ar laikytasi etiketėje pateiktų ruošimo nurodymų).

         (1)  Išimtinais atvejais konkrečiu produktu gali būti prekiaujama tik kaip iš trečiosios šalies importuotu produktu. Tokiais atvejais gali būti imami importuoto produkto mėginiai.

         (2)  Tais atvejais, kai maisto produktas gaminamas iš bulvių pusgaminių, reikalavimo imti mėginius du kartus per metus laikytis nebūtina.

      II PRIEDAS
      A.   Duomenų teikimo forma

      B.   Aiškinamosios pastabos, susijusios su duomenų teikimo forma
      Duomenis teikianti šalis: valstybė narė, kurioje buvo vykdyta stebėsena.
      Metai: mėginio ėmimo metai.
      Mėginio kodas: laboratorijos suteiktas mėginio identifikavimo kodas.
      Produkto klasė: produkto klasės numeris pagal I priede pateiktą 1 lentelę (įrašyti skaičius nuo 1 iki 10, pvz., gruzdintos bulvytės (1), bulvių traškučiai (2), ir pan.).
      Produkto pavadinimas: produkto pavadinimas anglų ir originalo kalba.
      Produkto aprašymas: trumpas produkto aprašymas turi būti pateiktas atsižvelgiant bent į I priedo C dalyje pateiktą informaciją.
      Gamintojas: gamintojo pavadinimas, jei yra.
      Pagaminimo šalis: jei nurodyta. Nurodydami pagaminimo šalį naudokite ISO kodus (ISO kodai pateikti I priede pateiktos 1 lentelės pirmame stulpelyje). Remiantis I priedo A dalimi, produktą, kurio mėginys yra imamas, turi būti vienos iš valstybių narių kilmės, jei tai įmanoma (žr. 4 išnašą).
      Galiojimo laikas: kaip nurodyta etiketėje. Datą pateikite tokia forma: d./mėn./metai.
      Pagaminimo data: jei nurodyta etiketėje. Datą pateikite tokia forma: d./mėn./metai.
      Mėginio ėmimo data: data, kurią paimtas mėginys. Datą pateikite tokia forma: d./mėn./metai.
      Mėginio ėmimo vieta: vieta, kurioje paimtas mėginys, pvz., prekybos centras, maža parduotuvė, duonos parduotuvė, greito maisto tinklo restoranas, ir pan.
      Pakuotės dydis: produkto, kurio taškiniai mėginiai buvo paimti, pakuotės dydis gramais, jei nurodyta.
      Mėginio masė: viso mėginio masė gramais.
      Ruošimo sąlygos: ruošimo sąlygos turi būti nurodytos tuo atveju, kai tiriami gruzdintų bulvyčių pusgaminiai ir kiti namie ruošiami bulvių produktai (3 produktų klasė), kurių mėginiai turi būti imami ir tiriami juos paruošus. Turi būti laikomasi etiketėje nurodytų ruošimo sąlygų ir jas reikia nurodyti šioje skiltyje. Ta pati tvarka gali būti taikoma kai kuriems „kitiems produktams“ (10 produktų klasė).
      Tyrimo atlikimo data: jei mėginys buvo homogenizuotas ir saugomas iki tyrimo, reikia nurodyti realią tyrimo procedūros pradžios datą. Šioje skiltyje taip pat reikėtų nurodyti saugojimo sąlygų duomenis.
      Patvirtintas metodas: nurodyti „Y“ (taip) arba „N“ (ne), jei tyrimo rezultatas gautas taikant patvirtintą metodą pagal EN ISO 17025.
      Analizės metodas: nurodyti, kuris tyrimo metodas taikytas (GC-MS su derivatizacija, GC-MS be derivatizacijos, LC-MS-MS, ar kitas) ir pateikti trumpą mėginio ruošimo aprašymą (pvz., valymo procedūra ir pan.).
      Informacija apie kvalifikacinius testus: pateikti informaciją apie kvalifikacinių testų organizatorių, schemos numerį, ciklo numerį, matricą ir gautus z-balus (1) tokia forma: organizatorius/schema/ciklas/matrica/z-balai. (Pavyzdys: FAPAS/30/6/traški duona/1,6).
      Akrilamido kiekis: išreikštas μg/kg su pataisa dėl išgavos.
      Aptikimo riba: išreikšta μg/kg.
      Kiekybinė aptikimo riba: išreikšta μg/kg.
      Matavimo paklaida: jei įmanoma, pateikti informaciją apie matavimo paklaidą (ji turi būti išreikšta %).

         (1)  Atkreipkite dėmesį, kad z-balai bus naudojami tik vertinant duomenų kokybę. Jie išliks konfidencialūs.


Svarbus teisinis pranešimas

|

52005SC0145

Rekomendacija Tarybos nuomonė pagal 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 1466/97 5 straipsnio 3 dalį dėl atnaujintos 2004–2008 m. Vokietijos stabilumo programos  /* SEK/2005/0145 galutinis */

	[pic] | EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA |Briuselis, 2.2.2005SEK(2005) 145 galutinisRekomendacijaTARYBOS NUOMONĖpagal 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 1466/97 5 straipsnio 3 dalį dėl atnaujintos 2004–2008 m. Vokietijos stabilumo programos(pateikta Komisijos)AIŠKINAMASIS MEMORANDUMASTarybos reglamentas (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei koordinavimo[1] nustato, kad dalyvaujančios valstybės narės, t. y. tos, kurios įsivedė bendrą valiutą, Tarybai ir Komisijai iki 1999 m. kovo 1 d. turėjo pateikti stabilumo programas. Pagal šio reglamento 5 straipsnį Taryba, remdamasi Komisijos ir pagal Sutarties 114 straipsnį įsteigto Komiteto (Ekonomikos ir finansų komitetas) įvertinimais, turėjo patikrinti kiekvieną stabilumo programą. Patikrinusi programą bei atsižvelgdama į Komisijos rekomendaciją ir pasikonsultavusi su Ekonomikos ir finansų komitetu, Taryba pareiškė nuomonę. Pagal reglamentą valstybės narės kasmet pateikia stabilumo programų atnaujintus variantus, kuriuos taip pat patikrina Taryba, laikydamasi tos pačios tvarkos.2002 m. lapkričio 19 d. Vokietijai Komisija pradėjo perviršinio deficito procedūrą, ir 2003 m. sausio 21 d. Taryba nusprendė, kad Vokietijoje yra perviršinis deficitas. Tuo pačiu Taryba rekomendavo Vokietijai išspręsti perviršinio deficito problemą ne vėliau kaip iki 2004 m. pabaigos. Po 2003 m. lapkričio 25 d. Tarybos išvadų ir 2004 m. liepos 13 d. Europos Teisingumo Teismo sprendimo Komisija 2004 m. gruodžio 14 d. Komunikate[2] Tarybai priėjo prie išvados, kad 2005 m. turėtų būti laikomi tinkamu galutiniu terminu ištaisyti perviršinį deficitą. Be to, Komisija priėjo prie išvados, kad Vokietijos priimtos priemonės iš esmės atitinka perviršinio biudžeto deficito ištaisymui iki 2005 m. ir pagal perviršinio biudžeto deficito procedūrą šiuo metu nereikia imtis jokių priemonių. Tačiau Komisija atkreipė dėmesį, kad jei vėlesniame etape iškiltų problemų įgyvendinant numatytas korekcines priemones, ji turėtų rekomenduoti, kad Taryba sustiprintų biudžeto priežiūrą ir imtųsi reikiamų veiksmų pagal Sutarties bei Stabilumo ir augimo pakto nuostatas. 2005 m. sausio 18 d. ECOFIN tarybos pirmininkavimo išvados patvirtino šią poziciją. Vokietiją dar kartą patvirtino savo įsipareigojimą imtis visų reikiamų priemonių, kad biudžeto deficitą sumažintų iki mažiau kaip 3 % BVP 2005 m. ir jį išlaikytų žemiau 3 % 2006 m.Pirmoji Vokietijos stabilumo programa, apimanti 1998–2002 m. laikotarpį, buvo pateikta 1999 m. sausio 4 d. ir Tarybos įvertinta 1999 m. kovo 15 d[3]. Atnaujinti variantai buvo pateikti kiekvienais paskesniais metais. Naujausią savo stabilumo programos variantą Vokietija pateikė 2004 m. gruodžio 1 d. Komisijos tarnybos atliko techninį šio varianto įvertinimą, atsižvelgdamos į Komisijos tarnybų 2004 m. rudens ekonominių prognozių rezultatus, Elgesio kodeksą[4], bendrai sutartą potencialios gamybos apimties ir pagal ciklą pakoreguoto balanso apskaičiavimo metodiką, 2003–2005 m. laikotarpio bendrųjų ekonominės politikos gairių rekomendacijas ir principus, nustatytus 2002 m. lapkričio 27 d. Komisijos komunikate Tarybai ir Europos Parlamentui dėl biudžeto politikos koordinavimo stiprinimo[5]. Remiantis šiuo vertinimu teikiamas toks įvertinimas:-  Naujausią savo stabilumo programos variantą Vokietijos Vyriausybė priėmė 2004 m. gruodžio 1 d. Jis apima 2004–2008 m. laikotarpį. Programa iš esmės atitinka „Stabilumo ir konvergencijos programų turinio ir formos elgesio kodekso“ reikalavimus duomenų pateikimui. Trūkumai yra šie: (i) informacija apie išorės prielaidas, (ii) nesuderinamų duomenų derinimas (politikos poveikis kartais lyginamas su skaitytojui nežinomu išeities tašku ir 2004 metais), (iii) pateikiant pagrindinius duomenis pristatomi suapvalinti skaičiai. Tačiau pagerėjimai pastebimi kalbant apie detales, pavyzdžiui, kalbant apie makroekonominį scenarijų ir biudžeto projekcijas nuosekliai remiamasi ESS 95 kaip statistine sistema.-  Makroekonominis scenarijus, kuriuo pagrįsta programa, prognozuoja, kad realaus BVP augimas 2005 m. sieks 1,7 %, iš esmės nepakitęs nuo 2004 m. planuoto augimo lygio – 1,8 %. Skaičiai, pritaikyti esminiams kalendoriniams poveikiams, rodo augimo paspartėjimą 0,75 procentinio punkto 2005 m. Paskutiniais trejais programos metais tikimasi, kad augimas išliks vienodas, t. y. 2 % per metus. Komisijos tarnybų skaičiavimais ir programos skaičiams taikant bendrai sutartą metodiką, realaus BVP augimas bus šiek tiek didesnis už potencialų, kurio vidurkis per 2004–2008 m. laikotarpį sieks 1,5 %. Tačiau gamybos atotrūkis liks neigiamas iki 2008 m. Komisijos tarnybų prognozės 2005 m. yra šiek tiek mažiau palankios už programoje numatytąsias, ir, pateikus Komisijos tarnybų rudens prognozes, blogėjimo rizika padidėjo. Nors atnaujinto varianto realaus BVP augimo projekcijoje numatyta mažėjimo rizika 2005 m., kitais metais ji yra patikima. Tačiau prognozėje numatytas BVP defliatorius yra šiek tiek didokas ir programos laikotarpio pabaigoje gali reikšti mokestinių pajamų pervertimą.-  Kaip ir ankstesniuose variantuose, vidutinės trukmės biudžeto strategijos tikslas – pasiekti struktūrinių reformų, biudžeto konsolidavimo ir ciklinio stabilizavimo pusiausvyros. Programos tikslas – sumažinti valdžios sektoriaus deficitą iki mažiau kaip 3 % BVP 2005 m. ir užtikrinti jo mažėjimą kitais metais. Prognozuojama, kad biudžetas sumažės nuo 3,7 % BVP 2004 m. iki 2,9 % BVP 2005 m., o vėliau nuolat mažės po 0,5 procentinio punkto BVP per metus iki 1,5 % BVP 2008 m. Palyginti su ankstesne programa, šiame variante pateikiamas beveik toks pat koregavimo planas, pagrįstas šiek tiek silpnesnio ekonominio augimo scenarijumi, tik metais vėliau. Prognozuojama, kad pirminis balansas pagerės nuo 0,5 % BVP deficito 2004 m. iki 2 % BVP pertekliaus 2008 m. Pagal Komisijos tarnybų apskaičiavimus, pagrįstus atnaujinto varianto projekcijomis ir bendrai sutarta metodika, pagal ciklą pakoreguotas balansas taip pat pagerės apie 0,6 procentinio punkto 2005 m., bet tik 0,3 procentinio punkto per metus 2007 ir 2008 m. ir 2008 m. pasieks – 1,3 % BVP. Todėl iki paskutinių programos metų beveik subalansuoto biudžeto būklė nebus pasiekta.-  Sprendžiant pagal turimą informaciją, Vokietijos valdžios institucijų 2004 m. lapkričio mėn. paskelbtų priemonių turėtų pakakti, kad deficitas būtų sumažintas iki 2,9 % BVP 2005 m., palyginti su 2004 m. spalio mėn. Komisijos tarnybų rudens prognozės numatytu 3,4 % deficitu. Tačiau čia iškyla du pavojai: pirma, ekonominis augimas gali būti mažesnis, nei tikimasi. Antra, socialinių pervedimų išlaidos gali būti didesnės dėl kitų priežasčių nei netikėtai žemas ekonominis augimas. Be to, svarbiausia vienkartinė priemonė, skirta sumažinti deficitą, priklausys nuo Eurostato sprendimo. Po 2005 m. biudžeto būklė išliks pažeidžiama, nors valdžios sektoriaus deficitas greičiausiai liks mažesnis už 3 % BVP. Atnaujintame variante pakanka suplanuotų biudžetinių priemonių siekiant laikytis Stabilumo ir augimo pakto vidutinės trukmės tikslo – beveik subalansuoto biudžeto būklės arba biudžeto pertekliaus. Atsižvelgiant į programos laikotarpio pabaigoje atsiradusį pagal ciklą pakoreguoto balanso padidėjimą mažiau kaip 0,5 procentinio punkto, atnaujintame variante numatytas koregavimas yra gana mažas, nepaisant esminių struktūrinių reformų, galbūt sumažinsiančių vidutinės trukmės išlaidas, įgyvendinimo. Be to, biudžeto koregavimo planas atrodo gana optimistinis programos pabaigoje, ypač planuojamo pertekliaus socialinio draudimo sistemoje atžvilgiu. Be to, mokestinės pajamos vertinamos gana palankiai nuo 2006 m. Taip pat reikėtų pastebėti, kad 2004 m. lapkričio mėn. įgyvendintos vienkartinės priemonės, skirtos sumažinti deficitą iki mažiau kaip 3 % BVP 2005 m., tam tikru atžvilgiu susilpnina biudžeto būklę programos laikotarpio pabaigoje ir vėliau. Be to, atsižvelgiant į rizikos įvertinimą, atrodo, kad programoje nepakanka suplanuotų biudžetinių priemonių užtikrinti pakankamą patikimumą, kad nebūtų pažeista 3 % deficito riba esant normaliems makroekonominiams svyravimams iki 2008 m.-  Prognozuojama, kad skolos ir BVP santykis išliks virš 60 % BVP per visą programos laikotarpį. Pakilęs 6 procentiniais punktais per 2001–2004 m. laikotarpį iki 65,5 % BVP, prognozuojama, kad iki 2008 m. jis sumažės iki 65 %. Numatoma skolos strategija susidurs su ta pačia rizika kaip ir deficito santykis: bet koks pastarojo nuokrypis užvilkintų skolos santykio mažėjimą nuo 2007 m.-  Atnaujintame variante apžvelgiamos svarbios struktūrinės reformos, įgyvendintos darbo rinkoje kaip „Darbotvarkė 2010“ paketo dalis, ir valstybės pensijų ir sveikatos priežiūros sistemose. Šios reformos yra pagrindinė priežastis, dėl kurios pinigų pervedimai sumažėjo 2 % BVP, o valstybės galutinis vartojimas – 1,5 procentinio punkto per 2004–2008 m. laikotarpį. 2005 m. įvedama nauja socialinių pašalpų schema, kurios tikslas – paskatinti bedarbius ieškotis darbo, ir nedarbo „spąstai“ mažai mokamo darbo atveju nebus pašalinti iš mokesčių ir pašalpų sistemos. Valstybės pensijų sistemos tvarumas buvo sustiprintas susiejus pensijų ir įmokų santykį su demografiniais pokyčiais. Vėlesnio išėjimo į pensiją iniciatyvos buvo iš dalies sustiprintos, ir pagerėjo papildomų pensijų schemų portatyvumas. Reformų sveikatos priežiūros sektoriuje dėka 2004 m. gerokai sumažėjo išlaidos. Tačiau jos iš dalies apims būsimų išlaidų sunkumus.-  Atrodo, kad Vokietija yra gana palankioje padėtyje pagal ilgalaikį valstybės finansų tvarumą, kurio svarbus elementas – numatomos biudžeto išlaidos senėjančiai visuomenei. Tačiau ilgalaikis tvarumas gerokai priklauso nuo pasiekto suplanuoto vidutinės trukmės biudžeto konsolidavimo. Įstatymais įteisintos struktūrinės reformos ir ypač pensijų reforma gali sumažinti visuomenės senėjimo poveikį biudžetui. Tačiau reabilituojantis vykdomų reformų poveikis biudžetui kelia nemažai abejonių, ir atnaujintame variante pripažįstama, kad norint apriboti su sveikatos priežiūra susijusias išlaidas reikia tolesnių priemonių.-  Apskritai ekonominės politikos sritys, nustatytos 2004 m. atnaujintame variante, iš dalies atitinka šaliai skirtas bendrąsias ekonominės politikos gaires valstybės finansų srityje. Visų pirma 2004 m. pagal ciklą pakoreguotas deficitas nesumažėjo. Planuojamas vidutinės trukmės pagal ciklą pakoreguoto balanso koregavimas nuo 2007 m. yra mažesnis už 0,5 procentinio punkto BVP ir, be to, rizikingas. Per programos laikotarpį nebus pasiekta beveik subalansuoto biudžeto būklė, nepaisant to, kad Vokietija įgyvendino svarbias struktūrines reformas, pirmiausia darbo rinkos ir pensijų sistemų srityse, kurių dėka bus lengviau kovoti su senėjančios visuomenės pasekmėmis. Tačiau svarbu, kad Vokietijai pavyktų siekti realaus ir potencialaus ekonominio augimo mobilizuojant per mažai naudojamus užimtumo išteklius.-  Atsižvelgiant į pirmiau pateiktą įvertinimą, Vokietijai derėtų: (i) imtis reikiamų veiksmų užtikrinant perviršinio deficito ištaisymą 2005 m., (ii) įgyvendinti biudžeto koregavimą po 2005 m., kurio dėka būtų galima pasiekti beveik subalansuoto biudžeto būklę iki programos laikotarpio pabaigos, (iii) tęsti struktūrines reformas siekiant pagerinti ilgalaikį valstybės finansų tvarumą, ypač sveikatos priežiūros sistemos srityje.* * *Remdamasi šiuo įvertinimu, Komisija priėmė pridedamą rekomendaciją Tarybos nuomonei dėl atnaujintos Vokietijos stabilumo programos, kurią pateikia Tarybai.RekomendacijaTARYBOS NUOMONĖpagal 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 1466/97 5 straipsnio 3 dalį dėl atnaujintos 2004–2008 m. Vokietijos stabilumo programosEUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį,atsižvelgdama į 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei koordinavimo[6], ypač į jo 5 straipsnio 3 dalį,atsižvelgdama į Komisijos rekomendaciją,pasikonsultavusi su Ekonomikos ir finansų komitetu,PAREIŠKĖ TOKIĄ NUOMONĘ:1.  [2005 m. vasario 17 d.] Taryba išnagrinėjo atnaujintą Vokietijos stabilumo programą, kuri apima nuo 2004–2008 m. laikotarpį. Iš esmės programa atitinka pataisyto „Stabilumo ir konvergencijos programų turinio ir formos elgesio kodekso“ reikalavimus duomenų pateikimui. Programoje daugiausia pateikiami suapvalinti skaičiai, derinami nesuderinami duomenys ir pateikiama nepakankamai informacijos apie išorines prielaidas. Todėl Vokietijos prašoma visiškai atitikti reikalavimus duomenų pateikimui.2.  Makroekonominis scenarijus, kuriuo pagrįsta programa, prognozuoja, kad realaus BVP augimas 2005 m. sieks 1,7 %, iš esmės nepakitęs nuo 2004 m. planuoto augimo lygio – 1,8 %. Tačiau skaičiai, pritaikyti esminiams kalendoriniams poveikiams, 2005 m. rodo augimo paspartėjimą 0,75 procentinio punkto. Tikimasi, kad paskutiniais trejais programos metais ekonominis augimas išliks vienodas 2 % BVP per metus. Dabartinėje situacijoje šis scenarijus yra patikimas, nors augimo prognozė 2005 m. yra gana palanki. Tačiau programoje pateiktos infliacijos projekcijos yra itin palankios.3.  2003 m. birželio 21 d. Taryba nusprendė, kad Vokietijoje buvo perviršinis biudžeto deficitas, ir pateikė rekomendaciją jį ištaisyti ne vėliau kaip iki 2004 m. Tačiau dėl priežasčių, išvardytų 2004 m. gruodžio 14 d. priimtame Komisijos komunikate Tarybai dėl Vokietijos ir Prancūzijos situacijos, susijusios su jų įsipareigojimais pagal perviršinio deficito procedūrą, Teisingumo Teismui pateikus sprendimą[7] Komisija priėjo prie išvados, kad 2005 m. turėtų būti tinkamas terminas ištaisyti perviršinam biudžeto deficitui, nes 2003 m. lapkričio mėn. Tarybos išvados turėjo teisinių padarinių, kol tų išvadų nepanaikino Teismas. Pagal šį komunikatą pagrindinis programos biudžeto strategijos tikslas yra sumažinti deficitą iki mažiau kaip 3 % BVP 2005 m. Kitas programos tikslas – užtikrinti valdžios sektoriaus deficito mažėjimą vėlesniais metais. Prognozuojama, kad vėlesniais metais deficitas nuosekliai mažės 0,5 procentinio punkto BVP per metus nuo 2005 m. iki apytiksliai 1,5 % BVP 2008 m. Pagal Komisijos apskaičiavimus, paremtus atnaujintos programos prognozėmis ir bendrai sutarta metodika, pagal ciklą pakoreguotas deficitas sumažės šiek tiek mažiau kaip 0,5 procentinio punkto nuo 2005 m. iki apytiksliai 1 % BVP 2008 m. Kaip ir ankstesniuose variantuose, vidutinės trukmės biudžeto strategijos tikslas – pasiekti struktūrinių reformų, biudžeto konsolidavimo ir ciklinio stabilizavimo pusiausvyros.4.  Remiantis turima informacija, Vokietijos valdžios institucijų 2004 m. lapkričio mėn. paskelbtų priemonių turėtų pakakti, kad deficitas būtų sumažintas iki 2,9% BVP 2005 m., palyginti su 2004 m. spalio mėn. Komisijos tarnybų rudens prognozės numatytu 3,4 % deficitu. Biudžeto būklė išlieka pažeidžiama. Perviršinio deficito koregavimui reikia veiksmingai įgyvendinti visas numatytas priemones ir papildomas priemones, numatytas neigiamų pokyčių, kurie galėtų kelti pavojų deficitui, žemesniam už 3 % BVP 2005 m., atveju. Po 2005 m. biudžetas gali būti vykdomas ir blogiau, nei planuojama programoje, nors valdžios sektoriaus deficitas greičiausiai liks mažesnis už 3 % BVP. Atsižvelgiant į programos laikotarpio pabaigoje atsiradusį pagal ciklą pakoreguoto balanso padidėjimą mažiau kaip 0,5 procentinio punkto, atnaujintame variante numatytas koregavimas yra gana mažas nepaisant esminių struktūrinių reformų, galbūt sumažinsiančių vidutinės trukmės išlaidas, įgyvendinimo. Be to, biudžeto koregavimo planas atrodo gana optimistinis programos pabaigoje. Be to, 2004 m. lapkričio mėn. paskelbtos vienkartinės priemonės, skirtos sumažinti deficitą iki mažiau kaip 3 % BVP 2005 m., tam tikru atžvilgiu susilpnina biudžeto būklę programos laikotarpio pabaigoje ir vėliau.5.  Atsižvelgiant į rizikos įvertinimą, atrodo, kad programoje nepakanka suplanuotų biudžetinių priemonių užtikrinti pakankamą patikimumą, kad nebūtų pažeista 3 % deficito riba esant normaliems makroekonominiams svyravimams iki 2008 m. Be to, nepakanka užtikrinti, kad Stabilumo ir augimo pakto vidutinės trukmės tikslas priartinti biudžetą prie pusiausvyros būtų pasiektas per programos laikotarpį.6.  Apskaičiuota, kad skolos santykis 2004 m. pasieks 65,5 % BVP, daugiau už Sutartyje nustatytą 60 % BVP pamatinę vertę. Programoje numatoma, kad skolos santykis 2005 ir 2006 m. išaugs iki 66 %, mažės nuo 2007 % ir 2008 m. pasieks 65 % BVP. Tačiau skolos santykio vystymasis bus mažiau patikimas už suplanuotąjį, turint omeny pirmiau minėtą riziką biudžeto tikslams.7.  Atrodo, kad Vokietija yra gana palankioje padėtyje pagal ilgalaikį valstybės finansų tvarumą, nepaisant svarbių numatomų biudžeto išlaidų senėjančiai visuomenei. Tačiau ilgalaikis tvarumas smarkiai priklauso nuo pasiekto suplanuoto vidutinės trukmės biudžeto konsolidavimo. Įstatymais įteisintos struktūrinės reformos ir ypač pensijų reforma gali sumažinti senėjimo poveikį biudžetui, nors vykdomų reformų poveikis mažinant išlaidas kelia nemažai abejonių, ypač sveikatos priežiūros srityje.8.  Ekonominės politikos sritys, nustatytos 2004 m. atnaujintame programos variante iš dalies atitinka šaliai skirtas bendrąsias ekonominės politikos gaires valstybės finansų srityje. Visų pirma 2004 m. pagal ciklą pakoreguotas deficitas nesumažėjo. Be to, planuojamas vidutinės trukmės pagal ciklą pakoreguoto balanso koregavimas nuo 2007 m. yra mažesnis už 0,5 procentinio punkto BVP ir, be to, rizikingas. Per programos laikotarpį nebus pasiekta beveik subalansuoto biudžeto būklė. Nepaisant to, kad Vokietija įgyvendino svarbias struktūrines reformas, pirmiausia darbo rinkos ir pensijų sistemų srityse, kurių dėka bus lengviau kovoti su senėjančios visuomenės pasekmėmis. Tačiau svarbu, kad Vokietijai pavyktų siekti realaus ir potencialaus ekonominio augimo mobilizuojant per mažai naudojamus užimtumo išteklius.* * *Atsižvelgdama į pirmiau pateiktą įvertinimą, Taryba laikosi nuomonės, kad Vokietija turėtų:(i) imtis reikalingų veiksmų, kad būtų užtikrintas perviršinio biudžeto deficito ištaisymas 2005 m.;(ii) įgyvendinti biudžeto koregavimą po 2005 m., kurio dėka būtų galima pasiekti beveik subalansuoto biudžeto būklę iki programos laikotarpio pabaigos;(iii) tęsti struktūrines reformas siekiant pagerinti ilgalaikį valstybės finansų tvarumą, ypač sveikatos priežiūros sistemos srityje.Lentelė: Pagrindinių makroekonominių ir biudžeto prognozių palyginimas2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 |Realus BVP (pokytis, %) | 2004 m. gruodžio mėn. SP | 1,8 | 1,7 | 1,75 | 2 | 2 |2004 m. spalio mėn. KOM | 1,9 | 1,5 | 1,7 | – | – |2004 m. sausio mėn. SP | 1,7 | 2,25 | 2,25 | 2,25 | – |SVKI infliacija (%) | 2004 m. gruodžio mėn. SP | – | – | – | – | – |2004 m. spalio mėn. KOM | 1,7 | 1,3 | 1,1 | – | – |2004 m. sausio mėn. SP | – | – | – | – | – |Valdžios sektoriaus balansas (% BVP) | 2004 m. gruodžio mėn. SP | – 3,75 | – 2,9 | – 2,5 | – 2 | – 1,5 |2004 m. spalio mėn. KOM | – 3,9 | – 2,9 | – 2,6 | – | – |2004 m. sausio mėn. SP | – 3,25 | – 2,5 | – 2 | – 1,5 | – |Pirminis balansas (% BVP) | 2004 m. gruodžio mėn. SP | – 0,5 | 0 | 0,5 | 1,5 | 2 |2004 m. spalio mėn. KOM | – 0,8 | 0,2 | 0,5 | – | – |2004 m. sausio mėn. SP | – 0,25 | 0,5 | 1 | 1,5 | – |Pagal ciklą pakoreguotas balansas (% BVP) | 2004 m. gruodžio mėn. SP1 | – 3,0 | – 2,4 | – 1,9 | – 1,6 | – 1,3 |2004 m. spalio mėn. KOM | – 3,4 | – 2,4 | – 2,1 | – | – |2004 m. sausio mėn. SP1 | – 2,5 | – 2,1 | – 1,6 | – 1,4 | – |Bendroji valstybės skola (% BVP) | 2004 m. gruodžio mėn. SP | 65,5 | 66 | 66 | 65,5 | 65 |2004 m. spalio mėn. KOM | 65,9 | 66,7 | 67,1 | – | – |2004 m. sausio mėn. SP | 65 | 65,5 | 65,5 | 65 | – |Pastaba: 1Komisijos tarnybos apskaičiavimai remiantis programoje pateikta informacija. Šaltiniai: Stabilumo programa (SP); Komisijos tarnybų 2004 m. rudens ekonominės prognozės (KOM), į kurias įtrauktas papildomas lapkričio mėn. pristatyto biudžeto paketas. Žr. 2004 m. gruodžio 14 d. Komisijos komunikatą Tarybai dėl Vokietijos ir Prancūzijos situacijos, susijusios su jų įsipareigojimais pagal perviršinio deficito procedūrą, Teisingumo Teismui pateikus sprendimą, KOM (2004) 813; Komisijos tarnybų apskaičiavimai. |[1] OL L 209, 1997.8.2. Visus šiame tekste nurodytus dokumentus galima rasti tinklalapyje: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.[2] 2004.12.14 d. dokumentas KOM(2004) 813.[3] OL C 124, 1999 5 5.[4] Ekonomikos ir finansų komiteto pakeista nuomonė dėl stabilumo ir konvergencijos programų turinio ir formos, kurią ECOFIN taryba patvirtino 2001.7.10.[5] KOM(2002) 668, 2002.11.27.[6] OL L 209, 1997.8.2. Visus šiame tekste nurodytus dokumentus galima rasti tinklalapyjehttp://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.[7] 2004.12.14 d. dokumentas KOM(2004) 813.