title: 2016 m. liepos 12 d. Tarybos rekomendacija dėl 2016 m. Slovėnijos nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2016 m. Slovėnijos stabilumo programos

text:
               18.8.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 299/90

         TARYBOS REKOMENDACIJA
   2016 m. liepos 12 d.
   dėl 2016 m. Slovėnijos nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2016 m. Slovėnijos stabilumo programos
   (2016/C 299/22)
   EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
   atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 121 straipsnio 2 dalį ir 148 straipsnio 4 dalį,
   atsižvelgdama į 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei koordinavimo (1), ypač į jo 5 straipsnio 2 dalį,
   atsižvelgdama į 2011 m. lapkričio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 1176/2011 dėl makroekonominių disbalansų prevencijos ir naikinimo (2), ypač į jo 6 straipsnio 1 dalį,
   atsižvelgdama į Europos Komisijos rekomendaciją,
   atsižvelgdama į Europos Parlamento rezoliucijas,
   atsižvelgdama į Europos Vadovų Tarybos išvadas,
   atsižvelgdama į Užimtumo komiteto nuomonę,
   atsižvelgdama į Ekonomikos ir finansų komiteto nuomonę,
   atsižvelgdama į Socialinės apsaugos komiteto nuomonę,
   atsižvelgdama į Ekonominės politikos komiteto nuomonę,
   kadangi:

               (1)

               2015 m. lapkričio 26 d. Komisija priėmė metinę augimo apžvalgą, kuria pradedamas 2016 m. Europos ekonominės politikos koordinavimo semestras. 2016 m. kovo 17–18 d. Europos Vadovų Taryba patvirtino metinėje augimo apžvalgoje nustatytus prioritetus. 2015 m. lapkričio 26 d. Komisija pagal Reglamentą (ES) Nr. 1176/2011 priėmė Įspėjimo mechanizmo ataskaitą, kurioje Slovėnija nurodyta kaip viena iš valstybių narių, dėl kurių reikės parengti nuodugnią apžvalgą. Tą pačią dieną Komisija taip pat priėmė rekomendaciją dėl Tarybos rekomendacijos dėl euro zonos ekonominės politikos. Tą rekomendaciją Europos Vadovų Taryba patvirtino 2016 m. vasario 18–19 d., o Taryba ją priėmė 2016 m. kovo 8 d. (3) Kaip šalis, kurios valiuta yra euro, atsižvelgdama į glaudžias ekonominės ir pinigų sąjungos šalių ekonomikos sąsajas, Lietuva turėtų užtikrinti, kad ta rekomendacija būtų visiškai ir laiku įgyvendinta;

               (2)

               2016 m. Slovėnijos ataskaita paskelbta 2016 m. vasario 26 d. Joje įvertinta Slovėnijos pažanga, padaryta įgyvendinant 2015 m. liepos 14 d. Tarybos priimtas šaliai skirtas rekomendacijas ir siekiant nacionalinių tikslų pagal strategiją „Europa 2020“. Į ją įtraukti ir nuodugnios apžvalgos pagal Reglamento (ES) Nr. 1176/2011 5 straipsnį rezultatai. 2016 m. kovo 8 d. Komisija pateikė nuodugnios apžvalgos rezultatus. Komisijos analizė leidžia daryti išvadą, kad Slovėnijoje yra susidaręs makroekonominis disbalansas. Bankų sektoriaus trūkumai, įmonių įsiskolinimas, investicijų trūkumas ir rizika ilgalaikiam fiskaliniam tvarumui lemia pažeidžiamumą, kurį reikės panaikinti. Slovėnijos bankų sektorius atgavo pasitikėjimą. Tačiau kredito augimas vis dar neigiamas, o neveiksnių paskolų lygis tebėra palyginti aukštas. Labai svarbu, kad Slovėnija pašalintų riziką fiskaliniam tvarumui, kylančią dėl didėjančio spaudimo sveikatos priežiūros ir pensijų sistemoms, ir sumažintų padidėjusią valstybės skolą. Toliau būtina šalinti kliūtis investicijoms, visų pirma viešojo administravimo srityje. Būtina padidinti socialinių partnerių dalyvavimą formuojant politiką ir įgyvendinant struktūrines reformas, visų pirma susijusias su pensijų, sveikatos priežiūros, ilgalaikės priežiūros ir darbo rinkos politika;

               (3)

               2016 m. balandžio 15 d. Slovėnija pateikė 2016 m. nacionalinę reformų programą ir 2016 m. stabilumo programą. Siekiant atsižvelgti į jų tarpusavio sąsajas, abi programos vertintos vienu metu;

               (4)

               į atitinkamas konkrečioms šalims skirtas rekomendacijas atsižvelgta sudarant 2014–2020 m. Europos struktūrinių ir investicijų fondų programas. Kaip numatyta Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1303/2013 (4) 23 straipsnyje, Komisija, jei tai būtina siekiant remti atitinkamų Tarybos rekomendacijų įgyvendinimą, gali paprašyti valstybės narės peržiūrėti savo partnerystės sutartį ir susijusias programas bei pasiūlyti jų pakeitimų. Kaip naudotųsi šia nuostata, Komisija išsamiau nurodė Priemonių, kuriomis Europos struktūrinių ir investicijų fondų veiksmingumas siejamas su patikimu ekonomikos valdymu, taikymo gairėse;

               (5)

               2016 m. Slovėnijos stabilumo programoje nurodoma, kad išskirtinio pabėgėlių srauto poveikis biudžetui yra didelis, ir pateikiama tinkamų įrodymų apie šių papildomų biudžeto išlaidų apimtį ir pobūdį. Komisijos nuomone, reikalavimus atitinkančios papildomos išlaidos 2015 m. sudarė 0,06 % BVP, ir šiuo metu tikimasi, kad 2016 m. jos sudarys 0,07 % BVP. Pagal Reglamento (EB) Nr. 1466/97 5 straipsnio 1 dalies ir 6 straipsnio 3 dalies nuostatas šios papildomos išlaidos yra priimtinos, atsižvelgiant į tai, kad pabėgėlių srautas yra išskirtinis atvejis, jų poveikis Slovėnijos viešiesiems finansams yra didelis, o tvarumas nebūtų pažeistas leidžiant laikinai nukrypti nuo koregavimo plano, kuriuo siekiama vidutinio laikotarpio biudžeto tikslo. Nors ši nuostata netaikoma 2015 m., nes tuo metu Slovėnijai buvo taikoma perviršinio deficito procedūra, galutinis 2016 m. vertinimas, įskaitant dėl reikalavimus atitinkančių sumų, bus atliktas 2017 m. pavasarį, remiantis Slovėnijos institucijų pateiktais stebėtaisiais duomenimis;

               (6)

               nutraukus perviršinio deficito procedūrą, Slovėnijai šiuo metu taikoma Stabilumo ir augimo pakto prevencinė dalis ir pereinamojo laikotarpio skolos taisyklė. 2016 m. stabilumo programoje Vyriausybė numato palaipsniui gerinti nominalųjį balansą nuo 2,2 % BVP 2016 m. iki 0,4 % BVP 2019 m. Numatoma, kad vidutinio laikotarpio biudžeto tikslas – struktūriniu požiūriu subalansuotas biudžetas, kuris neatitinka Stabilumo ir augimo pakto reikalavimų, – bus pasiektas 2020 m., jau pasibaigus programai. Tačiau perskaičiavus struktūrinį balansą (5) matyti, kad 2019 m. bus 1,2 % BVP struktūrinis deficitas. Stabilumo programoje numatoma, kad valdžios sektoriaus skolos santykis su BVP sumažės iki 80,2 % BVP 2016 m. ir toliau mažės iki 73,8 % 2019 m. Makroekonominis scenarijus, kuriuo grindžiamos šios biudžeto projekcijos, yra tikėtinas. Tačiau priemonės, kurių reikia norint pasiekti planuojamus deficito tikslus 2017 m. ir vėliau, nepakankamai konkretizuotos. Remiantis Komisijos 2016 m. pavasario prognoze, numatoma, kad 2017 m. Slovėnijos gamybos apimties atotrūkis bus 1,8 % BVP, potencialus augimas – 1,1 % BVP, o realiojo BVP augimas – 2,3 % BVP. Remiantis šiomis prognozėmis, numatoma, kad 2017 m. Slovėnijoje bus pakilimas ir reikės atlikti 1 % BVP struktūrinį koregavimą. Tačiau konkrečiu Slovėnijos atveju dėl susidariusios tam tikros padėties darbo rinkoje, itin didelio ekonomikos susitraukimo 2008–2013 m. laikotarpiu ir įgyvendinamų struktūrinių reformų esama reikšmingo netikrumo dėl potencialaus augimo ir gamybos apimties atotrūkio skaičiavimų. Remiantis ilgesnį laikotarpį apimančiais alternatyviais gamybos apimties atotrūkio skaičiavimais, atliktais atsižvelgiant į šiuo metu vykdomą apskaičiavimo metodo peržiūrą, manoma, kad Slovėnijos gamybos apimties atotrūkis mažės lėčiau, taigi kol kas anksti daryti išvadą, kad 2017 m. Slovėnijoje bus ekonomikos pakilimas. Todėl šiuo metu atrodo tinkamiau reikalauti struktūrinių pastangų 2017 m. pagal įprastų aplinkybių scenarijų. Esama rizikos, kad bus šiek tiek nukrypta nuo rekomenduoto koregavimo siekiant vidutinio laikotarpio tikslo 2016 m. ir, jeigu politika nesikeis, 2017 m. nukrypimas gali būti didelis. Išvados dėl 2016 m. nepasikeistų, jeigu į vertinimą nebūtų įtrauktas išskirtinio atvykstančių pabėgėlių srauto poveikis biudžetui. Prognozuojama, kad 2016 m. ir iš esmės 2017 m. Slovėnija laikysis pereinamojo laikotarpio skolos taisyklės. Remdamasi stabilumo programos vertinimu ir atsižvelgdama į Komisijos 2016 m. pavasario prognozę, Taryba mano, kad esama rizikos, jog Slovėnija nesilaikys Stabilumo ir augimo pakto nuostatų. Todėl siekiant užtikrinti, kad būtų laikomasi nuostatų 2016 m. ir 2017 m., reikės papildomų priemonių;

               (7)

               2015 m. liepos mėn. Parlamentas priėmė Fiskalinių taisyklių įstatymą. Tačiau nepriklausoma fiskalinė taryba, prižiūrėsianti taisyklių įgyvendinimą, dar nepaskirta. Be to, Viešųjų finansų įstatymo pataisos, kurių reikia, kad Fiskalinių taisyklių įstatymas visapusiškai veiktų ir kuriomis siekiama įstatymu nustatyti daugiamečio biudžeto sudarymo metodą, dar nepadarytos;

               (8)

               dėl aukšto valstybės skolos lygio, gerokai viršijančio 60 % BVP, Slovėnija tampa pažeidžiama nominaliojo augimo ir palūkanų normų šokų atžvilgiu. Be to, Slovėnijos gyventojai senėja greičiau nei daugumoje valstybių narių. Slovėnijai kyla didelė su ilgalaikiu viešųjų finansų tvarumu susijusi rizika, atsižvelgiant į tai, kad šalies ilgalaikio tvarumo atotrūkio rodiklis yra aukščiausias iš visų valstybių narių ir jį nulėmė prognozuojamas su pensijomis susijusių viešųjų išlaidų, sveikatos priežiūros ir ilgalaikės priežiūros išlaidų didėjimas. Prognozuojamos viešosios išlaidos pensijoms yra didžiausios iš visų valstybių narių, apskaičiuota, kad jos padidės nuo 11,8 % BVP 2013 m. iki 15,3 % BVP 2060 m. Prognozuojama, kad senėjimo indeksas 2013–2060 m. padidės daugiau nei dvigubai, todėl susidarys didelis spaudimas pensijų sistemoms. Prognozuojami netiesioginiai su senėjimo išlaidomis susiję įsipareigojimai atspindi ilgalaikius gyventojų senėjimo keliamus uždavinius. Be to, galima tikėtis, kad darbuotojams, neturintiems reikiamo darbo stažo, ateityje kils adekvatumo problemų, nes vis daugiau žmonių neturi reikiamo darbo stažo arba turi trumpą darbo stažą, be kita ko, todėl, kad į darbo rinką jie patenka vėlai ir dirba nepastovius darbus, ir todėl, kad draudimo įmokų tankio rodiklis yra žemas. 2016 m. balandžio mėn. paskelbta Baltoji knyga dėl pensijų suteiks pagrindą plataus masto viešosioms konsultacijoms. Į konsultacijų rezultatus bus atsižvelgta rengiant naują pensijų reformą, kuri turėtų būti priimta per šią Parlamento kadenciją ir kuri greitai bus pradėta įgyvendinti susitarus su socialiniais partneriais dėl pagrindinių reformos elementų, visų pirma dėl pensinio amžiaus, pensijų dydžio, indeksavimo ir antrosios pakopos pensijų sistemos optimizavimo;

               (9)

               prognozuojama, kad viešosios išlaidos ilgalaikei priežiūrai dėl gyventojų senėjimo iki 2060 m. padidės daugiau nei dvigubai. Todėl Slovėnijai kyla didelis su fiskaliniu tvarumu susijęs uždavinys. Prognozuojama, kad 80 m. ir vyresnių gyventojų dalis padidės trigubai: nuo 4,6 % 2013 m. iki 12,4 % 2060 m. 2003–2013 m. bendros išlaidos ilgalaikei priežiūrai padidėjo 85 % ir privačiosios išlaidos auga sparčiau nei viešosios. Slovėnijoje nėra integruotos ilgalaikės priežiūros sistemos. Slovėnija daugiausia išleidžia oficialioms išmokoms natūra, kurių didžioji dalis išleidžiama ne priežiūrai namuose, bet institucinei priežiūrai, nors abu skaičiai nesiekia ES vidurkio. Galima gerokai padidinti sveikatos priežiūros sistemos išlaidų efektyvumą: stiprinti pirminės priežiūros, kaip prevencinės priemonės, gerinimo priemones, pereiti nuo stacionarinės prie ambulatorinės priežiūros, gerinti ligoninių efektyvumą ir valdymą, gerinti sveikatos priežiūros paslaugų užsakymo ir mokėjimo už jas procedūras, rengti geresnę informaciją apie išlaidas siekiant pritaikyti importuotą suskirstymu į grupes pagal diagnozę grįstą modelį ir toliau plėtoti kokybės stebėjimo sistemą. Bendrų viešųjų pirkimų dalis yra nedidelė, daug dėmesio skiriama mažiausios kainos sutarties sudarymo kriterijui. Baigta išsami sveikatos sistemos peržiūra, Vyriausybė 2015 m. pabaigoje priėmė, o Parlamentas 2016 m. kovo mėn. patvirtino rezoliuciją dėl 2016–2025 m. nacionalinio sveikatos sistemos pertvarkymo plano. Rezoliucija yra strateginis sveikatos priežiūros sistemos vystymo planas. Kai kurios iš joje numatytų priemonių įgyvendinamos, o pasiūlymai dėl kai kurių kitų itin svarbių privalomojo pobūdžio įgyvendinimo priemonių rengiami ir kol kas dar nepateikti. Taip pat tebėra neaišku, ar reforma bus išspręstos pagrindinės problemos, pavyzdžiui, dėl integruotųjų automatinio stabilizavimo sistemų, kurios sušvelnintų pajamų svyravimus per verslo ciklą, arba dėl galimybės naudotis paslaugomis ir teikiamų paslaugų kokybės. Ilgalaikės priežiūros įstatymo ir Sveikatos priežiūros ir sveikatos draudimo įstatymo priėmimas nuolat atidedamas ir pagal dabartinį jų priėmimo planą jie turėtų būti priimti antrąjį 2016 m. pusmetį;

               (10)

               darbo rinkos rezultatai palaipsniui gerėja, o socialinės sąlygos stabilizavosi. Darbo vietų kūrimas smarkiai paspartėjo, o nedarbas mažėja. Tačiau vyresnių ir žemos kvalifikacijos darbuotojų dalyvavimo lygis vis dar kelia problemų. Ilgalaikiai bedarbiai vis dar sudaro daugiau nei pusę visų bedarbių ir didelė dalis ilgalaikių bedarbių yra žemos kvalifikacijos arba vyresni nei 50 m. asmenys. 2016–2020 m. Aktyvios darbo rinkos politikos priemonių gairėmis toliau laikomasi iki šiol taikyto požiūrio, o šios politikos srities išlaidos tebėra mažos. 2015 m. lapkričio mėn. patvirtintos laikinos išimtys, leidžiančios darbdaviams nemokėti socialinio draudimo įmokų už naujai įdarbintus vyresnius nei 55 m. darbuotojus. Tikimasi, kad 2016 m. bus pateikta daugiau priemonių, kuriomis prailginamas darbingas amžius, be kita ko, pritaikant darbo aplinką, kurios taip pat svarbios pensijų sistemos tvarumui. Darbo užmokestis augo proporcingai našumo didėjimui, taigi toliau buvo remiamas išorės konkurencingumas. 2015 m. lapkričio mėn. Parlamentas patvirtino profesinių sąjungų pasiūlytą įstatymo projektą, kuriuo iš naujo nustatytas minimalus darbo užmokestis į jį neįtraukiant tam tikrų priedų. Todėl darbdavių organizacijos pasitraukė iš socialinio susitarimo ir dėl to smarkiai susilpnėjo socialinis dialogas;

               (11)

               padaryta pažanga tvarkant neveiksnias paskolas, nors jų lygis vis dar aukštas, palyginti su laikotarpiu iki krizės. Slovėnija įgyvendino kelias politikos priemones, kad padidintų bankų sektoriaus tvarumą. Šios priemonės apima bankų neveiksnių paskolų tvarkymo pajėgumo didinimą ir priemonių, kuriomis nustatomi specialūs neveiksnių paskolų mažinimo tikslai, įvedimą. Slovėnija taip pat pradėjo taikyti kelias kredito rizikos valdymo priemones. Teigiamų rezultatų tikimasi 2016 m. viduryje. Vis dėlto tolesnis neveiksnių paskolų pertvarkymas ir kredito rizikos valdymas išlieka politikos prioritetais trumpuoju laikotarpiu. Veiklos ir finansinis didžiausių įmonių pertvarkymas baigtas, o pagrindiniai restruktūrizavimo susitarimai nuolat stebimi. Bankų turto valdymo bendrovė (BTVB) veikia visu pajėgumu, nustatyta jos 2017–2022 m. strategija. Nors BTVB padarė pažangą tvarkydama savo paskolų knygą, ji tebekelia didelę riziką viešųjų finansų tvarumui. 2015 m. 2,9 % BVP valdžios sektoriaus deficito rodiklyje jos veikla sudarė 1 % BVP. Panašu, kad BTVB veikla prižiūrima nepakankamai, nes valdžios institucijos nepakankamai tiksliai įvertino BTVB nulemtą deficitą (2015 m. – 0,7 % BVP) ir nesuvokė BTVB atliekamų nurašymų lygio. Galima naudotis ir papildomomis restruktūrizavimo priemonėmis. Remdamasi esmine pažanga, padaryta restruktūrizuojant didžiausias įmones, Slovėnija pradėjo restruktūrizuoti kelias MVĮ. Šiuo metu bankai įgyvendina MVĮ restruktūrizavimo gaires. Padaryta pažanga gerinant MVĮ ir labai mažų įmonių galimybes gauti finansavimą. Vis dėlto galimybės naudotis alternatyviais finansavimo šaltiniais, pavyzdžiui rizikos kapitalu, yra ribotos. Mažosios įmonės vis dar pernelyg priklauso nuo bankų skolinimo, nepaisant to, kad rinkoje galima naudotis vis daugiau skolos ir nuosavybės priemonių. Taigi šis segmentas yra labai pažeidžiamas kredito rinkos pokyčių;

               (12)

               investicijų augimas pastaraisiais metais prislopęs ir tai riboja Slovėnijos ekonominius rezultatus ir ateities augimo perspektyvas. Privačiųjų investicijų per ekonomikos krizę smarkiai sumažėjo ir nuo tada jų dalis BVP mažėja. Kadangi viešosios investicijos labai priklauso nuo ES fondų dinamikos, siekiant paskatinti ir palaikyti ekonomikos augimą reikia produktyvesnių investicijų. Tiesioginės užsienio investicijos Slovėnijoje per pastaruosius dvejus metus smarkiai išaugo, daugiausia dėl intensyvesnių privatizavimo veiksmų. Vis dėlto Slovėnijos verslo aplinkai tebekenkia vykstantis finansinio įsiskolinimo mažinimas ir didelė administracinė našta, visų pirma statybos, teritorijų planavimo, mokestinių prievolių vykdymo srityse, taip pat galimybės naudotis reglamentuojamųjų profesijų paslaugomis ir jas teikti ribojamojo pobūdžio reglamentavimas, ir visa tai trukdo pritraukti investicijų. Tai, ar Slovėnijoje bus palengvintos sąlygos užsiimti verslu, priklauso nuo to, ar padidės verslo pasitikėjimas ir ar bus toliau šalinamas viešojo administravimo neveiksmingumas ir naikinamas biurokratizmas, kurį lemia didelis įstatymų ir poįstatyminių teisės aktų skaičius ir dažni teisės aktų keitimai. Maždaug pusė į Vyriausybės bendrąjį dokumentą įtrauktų administracinės naštos mažinimo priemonių įgyvendinta, tačiau kai kurios tinkamos priemonės, ypač dėl statybos leidimų ir teritorijų planavimo, atidėtos;

               (13)

               2015–2020 m. viešojo administravimo plėtros strategija, priimta, kad Slovėnija atitiktų 2014–2020 m. Europos struktūrinių ir investicijų fondų naudojimo sąlygas, taikoma įvairiems portfeliams, o kad ji būtų įgyvendinta tinkamai ir laiku, labai svarbu užtikrinti tarpžinybinį veiksmų derinimą. 2016 m. vasario mėn. Vyriausybė priėmė antrąją tarpinę visiško korupcijos netoleravimo programos įgyvendinimo ataskaitą. Įgyvendinant šią programą padaryta tam tikra pažanga. Tačiau tam tikros programoje numatytos priemonės (bendri viešieji pirkimai sveikatos priežiūros srityje, nusikaltimų bankų sektoriuje tyrimas ir Sąžiningumo užtikrinimo ir korupcijos prevencijos įstatymo priėmimas) atidėtos. Numatytas Sąžiningumo užtikrinimo ir korupcijos prevencijos įstatymo dalinis pakeitimas suteiks galimybę pagerinti Korupcijos prevencijos komisijos veikimą,, kadangi bus sprendžiamos pasitikėjimo ir jos darbo veiksmingumo problemos. Kiek tai susiję su teisingumo sistema, dar labiau sutrumpinta teismo procesų trukmė ir sumažintas buvęs labai didelis nagrinėjamų bylų skaičius (tai iš dalies nulėmė mažesnis gaunamų bylų skaičius). Sumažinimą iš dalies lėmė ir procesinis bei statistinis vykdymo užtikrinimo bylų vertinimas. Aukščiausiasis teismas toliau atnaujina verslo procesus teismuose ir pertvarko bylų valdymo sistemas. Nepaisant patobulintos nemokumo sistemos, pagal kurią verslui suteikiama daugiau galimybių reorganizuotis, likvidavimo procedūros tebėra ilgos ir neveiksmingos;

               (14)

               valstybė vis dar daug dalyvauja ekonomikoje. Valstybė yra didžiausias darbdavys, turto valdytojas ir įmonių skolos turėtojas Slovėnijoje. Atsižvelgdama į Slovėnijai 2012–2015 m. pateiktas rekomendacijas šiuo klausimu, šalis pateikė naują Slovėnijos valstybės kontroliuojančiosios bendrovės sistemą. Į ją įtraukta valstybės nuosavybės valdymo strategija, turto rezultatų nustatymo kriterijai ir 2016 m. valdymo planas. Ši sistema papildo naująjį valstybės įmonėms skirtą įmonių valdymo kodeksą, priimtą 2014 m. pabaigoje. Strategija patvirtina dabartinį valstybės dalyvavimą ekonomikoje ir daugiau dėmesio skiria geresniems valstybės įmonių rezultatams. Todėl labai svarbu, kad Slovėnijos valstybės kontroliuojančioji bendrovė įgyvendintų pertvarkytą sistemą, siekiant užtikrinti Vyriausybės nuosavybės ir reguliavimo funkcijų atskyrimą ir profesionalų valstybės įmonių valdymą. Kartu su būsimu atrinkto turto privatizavimu, tai turėtų sumažinti neapibrėžtuosius šios srities įsipareigojimus biudžetui. Nova Ljubljanska Banka (NLB) privatizavimas turi būti pradėtas 2016 m. atsižvelgiant į Slovėnijos valstybės kontroliuojančiosios bendrovės valdymo planą;

               (15)

               atsižvelgdama į Europos semestrą, Komisija atliko išsamią Slovėnijos ekonominės politikos analizę ir ją paskelbė 2016 m. šalies ataskaitoje. Be to, ji įvertino stabilumo programą ir nacionalinę reformų programą, taip pat veiksmus, kurių Slovėnija ėmėsi atsižvelgdama į ankstesniais metais jai skirtas rekomendacijas. Komisija įvertino ne tik jų svarbą tvariai fiskalinei ir socialinei bei ekonominei Slovėnijos politikai, bet ir tai, kaip laikomasi ES taisyklių ir gairių, nes ES lygio priemonėmis prisidedant prie būsimų nacionalinių sprendimų būtina stiprinti bendrą ES ekonomikos valdymą. Rekomendacijos atsižvelgiant į Europos semestrą pateiktos toliau išdėstytose 1–4 rekomendacijose;

               (16)

               atsižvelgdama į šį vertinimą, Taryba išnagrinėjo stabilumo programą; jos nuomonė (6) pateikta visų pirma toliau išdėstytoje 1 rekomendacijoje,

               (17)

               atsižvelgdama į Komisijos nuodugnios apžvalgos ir šio vertinimo rezultatus, Taryba išnagrinėjo nacionalinę reformų programą ir stabilumo programą. Jos rekomendacijos pagal Reglamento (ES) Nr. 1176/2011 6 straipsnį pateiktos toliau išdėstytose 1, 3 ir 4 rekomendacijose,

         REKOMENDUOJA Slovėnijai 2016–2017 m. imtis šių veiksmų:

               1.

               Panaikinus perviršinį deficitą, užtikrinti, kad siekiant vidutinio laikotarpio biudžeto tikslo 2016 ir 2017 m. metinis koregavimas būtų 0,6 % BVP. Nustatyti vidutinio laikotarpio biudžeto tikslą, atitinkantį Stabilumo ir augimo pakto reikalavimus. Sustiprinti fiskalinę sistemą: paskirti nepriklausomą fiskalinę tarybą ir iš dalies pakeisti Viešųjų finansų įstatymą. Užbaigti ir įgyvendinti ilgalaikės priežiūros ir sveikatos priežiūros sistemų reformą, kad išlaidų požiūriu jos būtų efektyvesnės, siekiant užtikrinti ilgalaikį prieinamų ir kokybiškų priežiūros paslaugų tvarumą. Iki 2017 m. pabaigos patvirtinti priemones, kurių reikia siekiant užtikrinti ilgalaikį pensijų sistemos tvarumą ir adekvatumą.

               2.

               Konsultuojantis su socialiniais partneriais padidinti žemos kvalifikacijos ir vyresnio amžiaus darbuotojų įsidarbinimo galimybes, be kita ko, taikant tikslines mokymosi visą gyvenimą ir aktyvumo skatinimo priemones.

               3.

               Pagerinti kreditingų įmonių finansavimo sąlygas, be kita ko, palengvinant ilgalaikį neveiksnių paskolų pertvarkymą ir galimybes naudotis alternatyviais finansavimo šaltiniais. Užtikrinti tinkamą bankų turto valdymo bendrovės strategijos įgyvendinimą.

               4.

               Imtis viešojo administravimo modernizavimo priemonių siekiant sumažinti verslui tenkančią naštą. Pagerinti valstybės įmonių valdymą ir rezultatus.

      Priimta Briuselyje 2016 m. liepos 12 d.

            Tarybos vardu

            Pirmininkas

         P. KAŽIMÍR

      (1)  OL L 209, 1997 8 2, p. 1.

      (2)  OL L 306, 2011 11 23, p. 25.

      (3)  OL C 96, 2016 3 11, p. 1.

      (4)  2013 m. gruodžio 17 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 1303/2013, kuriuo nustatomos Europos regioninės plėtros fondui, Europos socialiniam fondui, Sanglaudos fondui, Europos žemės ūkio fondui kaimo plėtrai ir Europos jūros reikalų ir žuvininkystės fondui bendros nuostatos ir Europos regioninės plėtros fondui, Europos socialiniam fondui, Sanglaudos fondui ir Europos jūros reikalų ir žuvininkystės fondui taikytinos bendrosios nuostatos ir panaikinamas Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1083/2006 (OL L 347, 2013 12 20, p. 320).

      (5)  Komisijos pagal bendrai sutartą metodiką perskaičiuotas struktūrinis balansas, remiantis stabilumo programoje pateikta informacija.

      (6)  Pagal Reglamento (EB) Nr. 1466/97 5 straipsnio 2 dalį.


title: 2016 m. vasario 12 d. Tarybos rekomendacija (ES) 2016/213 dėl patvirtinimo, kad Komisija įvykdė Europos plėtros fondo (vienuoliktojo EPF) 2014 finansinių metų operacijas

text:
               16.2.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 39/62

         TARYBOS REKOMENDACIJA (ES) 2016/213
   2016 m. vasario 12 d.
   dėl patvirtinimo, kad Komisija įvykdė Europos plėtros fondo (vienuoliktojo EPF) 2014 finansinių metų operacijas
   EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
   atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,
   atsižvelgdama į Afrikos, Karibų jūros bei Ramiojo vandenyno grupės valstybių ir Europos bendrijos bei jos valstybių narių partnerystės susitarimą, pasirašytą 2000 m. birželio 23 d. Kotonu (1), su paskutiniais pakeitimais,
   atsižvelgdama į Taryboje posėdžiavusių Europos Sąjungos valstybių narių vyriausybių atstovų vidaus susitarimą dėl Europos Sąjungos pagalbos finansavimo pagal 2014–2020 m. daugiametę finansinę programą vadovaujantis AKR ir ES partnerystės susitarimu ir dėl finansinės paramos skyrimo užjūrio šalims ir teritorijoms, kurioms taikoma Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo ketvirtoji dalis (2) (toliau – Vidaus susitarimas), be kita ko įsteigiantį vienuoliktąjį Europos plėtros fondą (toliau – vienuoliktasis EPF), ypač į jo 11 straipsnio 7 dalį,
   atsižvelgdama į 2015 m. kovo 2 d. Tarybos reglamentą (ES) 2015/323 dėl 11-ajam Europos plėtros fondui taikomo finansinio reglamento (3), ypač į jo 43–45 straipsnius,
   išnagrinėjusi su vienuoliktojo EPF operacijomis susijusius 2014 m. gruodžio 31 d. pajamų ir išlaidų ataskaitą bei balansą, taip pat Audito Rūmų 2014 finansinių metų metinę iš 8-ojo, 9-ojo, 10-ojo ir 11-ojo Europos plėtros fondų (EPF) finansuojamos veiklos ataskaitą su joje pateiktais Komisijos atsakymais (4),
   kadangi:

               (1)

               pagal Vidaus susitarimo 11 straipsnio 7 dalį patvirtinimą, kad Komisija vienuoliktojo EPF finansinio valdymo užduotis įvykdė, teikia Europos Parlamentas, remdamasis Tarybos rekomendacija;

               (2)

               Komisija vienuoliktojo EPF 2014 finansinių metų operacijas įvykdė iš esmės tinkamai,

         REKOMENDUOJA Europos Parlamentui patvirtinti, kad Komisija įvykdė vienuoliktojo EPF 2014 finansinių metų operacijas.

      Priimta Briuselyje 2016 m. vasario 12 d.

            Tarybos vardu

            Pirmininkas

         J.R.V.A. DIJSSELBLOEM

      (1)  OL L 317, 2000 12 15, p. 3.

      (2)  OL L 210, 2013 8 6, p. 1.

      (3)  OL L 58, 2015 3 3, p. 17.

      (4)  OL C 373, 2015 11 10, p. 289.


Avis juridique important

|

52004SC0835

Rekomendacija Tarybos sprendimui dėl perviršinio biudžeto deficito Slovakijoje  /* SEK/2004/0835 galutinis */

Rekomendacija TARYBOS SPRENDIMUI dėl perviršinio biudžeto deficito Slovakijoje(pateikta Komisijos)PAAIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS2004 m. balandzio 7 d. Komisija isleido savo Pavasario prognozes 2004 m [1]. Pagal sias prognozes, kurios rėmėsi 2004 m. Slovakijos pateiktais duomenimis, bendrasis valstybės biudzeto deficitas Slovakijoje nukrito nuo 5,7% BVP 2002 m. iki 3,6% BVP 2003 m., bet vis dar virsija 3% BVP Sutarties pamatinę vertę.[1]  Komisijos 2004 m. pavasario prognozė yra pateikiama siame tinklalapyje: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/ publications/european_economy/2004/ee204en.pdf.Remdamasi prima facie įrodymais, 2004 m. geguzės 12 d. Komisija Slovakijai pradėjo taikyti pervirsinio deficito tvarką ir parengė Sutarties 104 straipsnio 3 dalyje nurodytą pranesimą [2]. 2004 m. geguzės 14 d. Komisija is Slovakijos gavo konvergencijos programą, kuri patvirtino, kad 2003 m. deficitas sudarė 3,6% BVP.[2]  Visas sio pranesimo tekstas yra pateikiamas siame tinklalapyje: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/ about/activities/sgp/procedures_en.htm.Pervirsinio deficito tvarkos taikymas (PDT) reglamentuojamas Sutarties 104 straipsnyje ir Tarybos reglamente (EB) Nr. 1467/97 ,dėl pervirsinio deficito procedūros įgyvendinimo paspartinimo ir paaiskinimo", kuris yra įtrauktas į Stabilumo ir plėtros aktą [3]. Valstybėms, kurios 2004 m. geguzės 1 d. prisijungė prie ES, taikomos islygos; jos taip pat turi vengti biudzeto deficito virsijimo, bet joms negali būti taikomos 104 straipsnio 9 ir 11 dalių sankcijos.[3]  OL L 209, 1997 08 02.Pagal Sutarties 104 straipsnio 3 dalį Komisijos pranesime buvo nuspręsta, kad 2003 m. didesnis negu 3% BVP Slovakijos biudzeto deficitas virsijo pamatinę vertę ne dėl kokio nors neįprasto reiskinio ne Slovakijos vyriausybės valioje, jis taip pat nebuvo smarkaus ekonominio nuosmukio padarinys pagal Stabilumo ir plėtros pakto nuostatas, nes 2003 m. realus BVP siekė 4,2%. Pranesime teigiama, kad 2004 m. bendrasis valstybės biudzeto deficitas ir toliau kils ir virsys 3% BVP ribą. 2004 m. Komisijos Pavasario Prognozėje tikimasi, kad 2004 m. bendrasis valstybės biudzeto deficitas sieks 4,1% BVP, o tai nedaug virsija Slovakijos valdzios institucijų pateiktos konvergencijos programos prognozes - 4,0% BVP.Pagal Komisijos 2004 m. Pavasario prognozes, Komisijos pranesime taip pat nustatyta, kad skolų ir BVP santykis, kuris 2003 m. siekė 42,8% BVP, ir 2004 m. toliau nevirsys 60% Sutarties pamatinės vertės. 2004 m. Komisijos Pavasario prognozėje tikimasi, kad 2004 m. skolų santykis sieks 45,1% BVP, o tai sutampa su Slovakijos valdzios institucijų konvergencijos programos prognozuojamu 45,1% BVP skolų santykiu.Sutarties 104 straipsnio 4 dalyje teigiama, kad ,114 straipsnyje nurodytas Komitetas (t.y. Ekonomikos ir finansų komitetas) remdamasi Komisijos pranesimu turi suformuluoti nuomonę." Komitetas savo nuomonę isleido 2004 m. geguzės 24 d. remdamasis Komisijos įvertinimu jos pranesime. Komitetas nusprendė, kad biudzeto būklė Slovakijoje rodė deficito pervirsį pagal pirmuosius du kriterijus, nurodytus 104 straipsnio 2 dalyje ir skirtus tokių deficitų nustatymui. Kitų aplinkybių, o ypač vidutinės trukmės biudzeto būklės ir valstybės investicijų santykio, isnagrinėjimas nepakeitė kriterijais paremto įvertinimo. Komitetas taip pat mano, kad 2004 m. bendrasis valstybės biudzeto deficitas ir toliau virsys Sutarties pamatinę vertę ir, kad 2004 m. bendroji valstybės skola nesieks 60% BVP.Isnagrinėjusi visas svarbias aplinkybes, kurios pateikiamos jos pranesime, ir atsizvelgdama Komiteto nuomonę, Komisija laikosi nuomonės, kad Slovakijoje biudzeto deficitas yra virsijamas. Pagal Sutarties 104 straipsnio 5 dalį si, 2004 m. birzelio 24 d. priimta, Komisijos nuomonė yra skirta Tarybai. Komisija rekomenduoja, kad Taryba priimtų sprendimą pagal 104 straipsnio 6 dalies nuostatas ir teikia rekomendaciją, padėsiančią priimti sį sprendimą. Be to, Komisija pateikia Tarybai rekomendaciją, o Taryba turi pateikti rekomendaciją Slovakijai siekiant uzkirsti kelią biudzeto deficito virsijimui pagal Sutarties 104 straipsnio 7 dalį.Rekomendacija TARYBOS SPRENDIMUI dėl pervirsinio biudzeto deficito SlovakijojeEUROPOS SĄJUNGOS TARYBAatsizvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį, o ypač į jos 104 straipsnio 6 dalį,atsizvelgdama į Komisijos rekomendaciją,atsizvelgdama į Slovakijos pastabas,Kadangi:(1) pagal Sutarties 104 straipsnį valstybės narės turi vengti pervirsinio valstybės biudzeto deficito; si nuostata su islygomis taip pat taikoma ir visoms valstybėms narėms, įstojusioms į ES 2004 m. geguzės 1 d.;(2) Stabilumo ir plėtros pakto tikslas - tinkami valstybės finansai, kurie padeda islaikyti kainų stabilumą ir tvirtą tvarią plėtrą, dėl kurios sukuriama naujų darbo vietų;(3) pagal 104 straipsnį pervirsinio deficito tvarka apima sprendimą dėl deficito virsijimo, o prie Sutarties pridedamame Protokole dėl pervirsinio deficito tvarkos nurodomos tolimesnės pervirsinio deficito tvarkos įgyvendinimo nuostatos. Tarybos reglamente (EB) Nr. 3605/93, [4] pakeistame Tarybos reglamentu (EB) Nr. 475/2000 [5] ir Komisijos reglamentu (EB) Nr. 351/2002 [6], nurodomos issamios anksčiau minėto Protokolo taikymo taisyklės ir pagrindinės sąvokos;[4]  OL L 332, 1993 12 31, p. 7.[5]  OL L 58, 2000 03 03, p. 1.[6]  OL L 55, 2002 02 26, p. 23.(4) remiantis Sutarties 104 straipsnio 5 dalimi Komisija turi Tarybai pateikti savo nuomonę, jeigu Komisija mano, kad valstybėje narėje yra ar gali būti virsijamas biudzeto deficitas. Isnagrinėjusi visas svarbias aplinkybes, kurios pateikiamos jos pranesime pagal 104 straipsnio 3 dalį, ir atsizvelgdama Ekonomikos ir finansų komiteto nuomonę pagal 104 straipsnio 4 dalį, Komisija savo 2004 m. birzelio 24 d. nuomonėje nusprendė, kad Slovakijoje virsijamas biudzeto deficitas;(5) Sutarties 104 straipsnio 6 dalyje nurodoma, kad pries priimant sprendimą dėl biudzeto būklės įvertinimo Taryba turėtų apsvarstyti valstybės narės norimas pareiksti pastabas;(6) įvertinus biudzeto būklę, padarytos sios isvados. 2003 m. bendrasis valstybės biudzeto deficitas Slovakijoje siekė 3,6% BVP ir virsija Sutartyje 3% BVP nustatytą pamatinę vertę. Bendrojo valstybės biudzeto deficito pervirsis neatsirado dėl kokio nors neįprasto reiskinio ne Slovakijos vyriausybės valioje, jis taip pat nebuvo smarkaus ekonominio nuosmukio padarinys pagal Stabilumo ir plėtros pakto nuostatas. Tikėtina, kad 2004 m. bendrasis valstybės biudzeto deficitas isliks didesnis negu 3% BVP. 2004 m. Komisijos Pavasario prognozėje teigiama, kad 2004 m. deficitas pasieks 4,1% BVP, o pagal Slovakijos konvergencijos programą tikimasi tik 4,0% BVP deficito. Skolų santykis, kuris 2003 m. buvo 42,8%, 2004 m. greičiausiai nesieks 60% BVP Sutarties pamatinės vertės.PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:1 straipsnisĮvertinus visas aplinkybes, galima daryti isvadą, kad Slovakijoje virsijamas biudzeto deficitas,2 straipsnisSprendimas skirtas Slovakijos Respublikai.Priimta Briuselyje, 2004 m. [liepos 5d.]Tarybos varduPirmininkas[...]


				|

		52015PC0099

			Rekomendacija TARYBOS REKOMENDACIJA dėl bendrų valstybių narių ir Sąjungos ekonominės politikos gairių /* COM/2015/099 final - 2015/ () */

			   	AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS
Sutartyje dėl Europos
Sąjungos veikimo nustatyta, kad valstybės narės savo
ekonominę politiką ir užimtumo skatinimą vertina kaip bendro
intereso reikalą ir savo veiksmus koordinuoja Taryboje. Dviejuose
atskiruose straipsniuose nurodyta, kad Taryba priima bendras ekonominės
politikos gaires (121 straipsnis) ir užimtumo politikos gaires (148
straipsnis), ir patikslinta, kad pastarosios turi atitikti bendras gaires.
Remiantis šiuo teisiniu pagrindu, užimtumo ir ekonominės politikos
gairės pateiktos dviejose atskirose – bet tarpusavyje susijusiose –
teisinėse priemonėse:
·
Tarybos rekomendacijoje dėl bendrų
valstybių narių ir Sąjungos ekonominės politikos
gairių – integruotų gairių I dalyje;
·
Tarybos sprendime dėl valstybių
narių užimtumo politikos gairių –  integruotų gairių II
dalyje.
Šios gairės pirmą
kartą bendrai („integruotas paketas“) priimtos 2010 m. pagal
strategiją „Europa 2020“. 2010 m. taip pat buvo nuspręsta, kad
integruotos gairės turėtų iš esmės nesikeisti iki 2014 m.
Nors bendros ekonominės politikos gairės lieka galioti neterminuotai,
užimtumo gaires reikia rengti kasmet.
Šiomis gairėmis ne tik
nustatoma valstybių narių politikos koordinavimo taikymo sritis ir
kryptis, bet ir suteikiamas pagrindas konkrečioms šalims skirtoms
rekomendacijoms atitinkamose srityse.
Dabartinis integruotų
gairių rinkinys turėtų prisidėti prie strategijos „Europa
2020“ pagal naująjį požiūrį į ekonominės
politikos formavimą, grindžiamą investavimu, struktūrinėmis
reformomis ir fiskaline atsakomybe, kaip išdėstyta Komisijos 2015 m.
metinėje augimo apžvalgoje. Tuo pačiu integruotos gairės turi
padėti siekti pažangaus, tvaraus ir integracinio augimo ir Europos
ekonominės politikos koordinavimo semestro tikslų.
Integruotas gaires sudaro:
1 gairė.                        Skatinimas
investuoti
2 gairė.            Augimo skatinimas
įgyvendinant struktūrines reformas
3 gairė.            Pagrindinių
kliūčių augimui ir užimtumui šalinimas ES lygmeniu
4 gairė.            Viešųjų
finansų tvarumo ir poveikio augimui gerinimas
5 gairė.            Darbo jėgos
paklausos didinimas
6 gairė.            Darbo jėgos
pasiūlos ir įgūdžių gerinimas
7 gairė.            Darbo rinkų
veikimo gerinimas
8 gairė.            Teisingumo
užtikrinimas, kova su skurdu ir lygių galimybių skatinimas
Rekomendacija
TARYBOS REKOMENDACIJA
dėl bendrų valstybių
narių ir Sąjungos ekonominės politikos gairių
EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl
Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 121 straipsnio
2 dalį,
atsižvelgdama į Europos Komisijos
rekomendaciją,
atsižvelgdama į Europos Vadovų
Tarybos išvadas,
kadangi:
1) valstybės narės savo ekonomikos
politiką turėtų laikyti bendro intereso reikalu ir ją
derinti Taryboje. Taryba turėtų priimti užimtumo gaires ir bendras
ekonominės politikos gaires, kuriomis turėtų būti
vadovaujamasi valstybių narių ir Sąjungos politikoje;
2) pagal Sutarties nuostatas Sąjunga
parengė ir įgyvendino fiskalinės politikos ir
makrostruktūrinės politikos derinimo priemones. Europos semestras
šias skirtingas priemones sujungia į visa apimančią sistemą,
skirtą integruotai daugiašalei ekonomikos ir biudžeto priežiūrai.
Europos semestro racionalizavimas ir sustiprinimas, kaip išdėstyta
Komisijos 2015 m. metinėje augimo apžvalgoje, dar pagerins jo
veikimą;
3) finansų ir ekonomikos krizė
atskleidė ir išryškino esminius Sąjungos ir jos valstybių narių
ekonomikos trūkumus. Krizės metu taip pat paaiškėjo, kad tarp
valstybių narių ekonomikos ir darbo rinkų egzistuoja glaudi
tarpusavio priklausomybė. Pagrindinis uždavinys šiandien – paskatinti
tvirtą, tvarų ir integracinį augimą ir darbo vietų
kūrimą Sąjungoje. Tam reikia suderintų ir plataus užmojo
politikos veiksmų ir Sąjungos, ir nacionaliniu lygmeniu,
vadovaujantis Sutarties nuostatomis ir Sąjungos ekonomikos valdymu. Šie
veiksmai, kuriais derinamos pasiūlos ir paklausos priemonės,
turėtų apimti postūmį investicijoms, atnaujintą
įsipareigojimą vykdyti struktūrines reformas ir laikytis
fiskalinės atsakomybės;
4) valstybės narės ir Sąjunga
taip pat turėtų spręsti dėl krizės socialinio poveikio
ir siekti sukurti darnią visuomenę, kurioje žmonėms
būtų suteikta galių numatyti ir valdyti pokyčius ir jie
galėtų aktyviai dalyvauti visuomenėje ir ekonomikoje.
Turėtų būti užtikrinta prieiga ir galimybės kiekvienam ir
sumažintas skurdas ir socialinė atskirtis, visų pirma užtikrinant
veiksmingą darbo rinkų ir socialinės gerovės sistemų
veikimą ir pašalinant kliūtis dalyvauti darbo rinkoje. Be to,
valstybės narės turėtų užtikrinti, kad ekonomikos augimas
atneštų naudą visiems piliečiams ir visiems regionams;
5) veiksmai pagal šias gaires – svarbus
indėlis siekiant strategijos „Europa 2020“ tikslų. Šios gairės
yra integruotas Europos ir nacionalinių politikos priemonių rinkinys,
kurį valstybės narės ir Sąjunga turėtų
įgyvendinti, kad būtų pasiektas teigiamas šalutinis
koordinuotų struktūrinių reformų poveikis, atitinkamas
bendras ekonominės politikos krypčių derinys ir nuoseklesnis
Europos politikos priemonių įnašas siekiant strategijos „Europa 2020“
tikslų;
6) nors šios gairės yra skirtos
valstybėms narėms ir Sąjungai, jos turėtų būti
įgyvendinamos kartu su visomis nacionalinėmis, regioninėmis ir
vietos valdžios institucijomis, glaudžiai įtraukiant parlamentus, taip pat
socialiniais partneriais ir pilietinės visuomenės atstovais;
7) bendros ekonominės politikos
gairės nustato valstybėms narėms reformų įgyvendinimo kryptis
ir atspindi tarpusavio priklausomybę. Jos atitinka Stabilumo ir augimo
pakto reikalavimus. Šios gairės turėtų būti bet kokių
konkrečioms šalims skirtų rekomendacijų, kurias Taryba gali
pateikti valstybėms narėms, pagrindas,
PRIĖMĖ ŠIĄ
REKOMENDACIJĄ:
1) Valstybės narės ir atitinkamais
atvejais Sąjunga savo ekonominėje politikoje turėtų
atsižvelgti į priede išdėstytas gaires. Šios gairės yra
integruotų gairių dalis.
Priimta Briuselyje
                                                                       Tarybos
vardu
                                                                       Pirmininkas


title: 2007 m. gegužės 31 d. Tarybos rekomendacija dėl traumų prevencijos ir saugos skatinimo Tekstas svarbus EEE

text:
               18.7.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 164/1

      TARYBOS REKOMENDACIJA

   2007 m. gegužės 31 d.
   dėl traumų prevencijos ir saugos skatinimo
   (Tekstas svarbus EEE)
   (2007/C 164/01)
   EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
   atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 152 straipsnio 4 dalies antrą pastraipą,
   atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą,
   atsižvelgdama į Europos Parlamento nuomonę (1),
   kadangi:

               (1)

               kiekvienais metais dėl nelaimingų atsitikimų arba smurto miršta apie 235 000 Bendrijos piliečių. Traumos yra ketvirta dažniausia žmonių mirties priežastis valstybėse narėse po širdies ir kraujagyslių ligų, vėžio ir kvėpavimo takų ligų.

               (2)

               Traumos yra pagrindinė vaikų, paauglių ir jaunimo mirties priežastis.

               (3)

               Daugelis išgyvenusių po sunkių traumų visą gyvenimą kenčia dėl pablogėjusios sveikatos. Nelaimingi atsitikimai ir traumos yra pagrindinė jaunesnio amžiaus žmonių nuolatinės negalios priežastis; dėl jų prarandami geros sveikatos gyvenimo metai, o tokio praradimo iš esmės galima išvengti.

               (4)

               Vidutiniškai maždaug 6,8 milijono hospitalizacijos atvejų yra dėl traumų, o tai sudaro 11 % visų hospitalizacijos atvejų Europos Sąjungoje.

               (5)

               Traumos yra didelė finansinė našta sveikatos bei globos ir rūpybos sistemoms, kadangi 20 % laikinojo nedarbingumo atostogų yra dėl traumų ir traumos yra vienas svarbiausių mažesnio produktyvumo veiksnių.

               (6)

               Traumų rizika valstybėse narėse ir tarp socialinių grupių yra nevienoda; ji taip pat skiriasi atsižvelgiant į amžiaus ir lyties kriterijus. Palyginti su valstybe nare, kurioje traumų skaičius yra mažiausias, valstybėje narėje, kurioje traumų skaičius yra didžiausias, mirties dėl traumos rizika yra penkis kartus didesnė.

               (7)

               Priešingai daugeliui kitų ligos ir pirmalaikės mirties priežasčių, traumų galima išvengti, jei padarysime gyvenimo aplinką ir vartojamus produktus bei paslaugas saugesniais. Nelaimingų atsitikimų prevencijos priemonių, kurios dar nėra plačiai taikomos visoje Bendrijoje, veiksmingumas buvo įrodytas daug kartų.

               (8)

               Buvo įrodyta, kad daugelis šių priemonių yra ekonomiškai efektyvios, nes prevencijos nauda sveikatos sistemoms dažnai yra kelis kartus didesnė nei intervencijos veiksmų sąnaudos.

               (9)

               Tam tikrose su sauga susijusiose srityse, pavyzdžiui, eismo arba darbo vietos, padaryta svarbi pažanga turėtų būti toliau tęsiama. Be to, turėtų būti skiriama dėmesio kitoms sritims, kurios iki šiol buvo mažiau nagrinėtos, pavyzdžiui, nelaimingiems atsitikimams namuose, laisvalaikio ir sporto nelaimingiems atsitikimams, ir vaikų bei pagyvenusių žmonių saugos prevencijos sritims.

               (10)

               Taip pat reikėtų atsižvelgti į ryšį tarp alkoholio ir narkotikų vartojimo bei traumų ir nelaimingų atsitikimų skaičiaus, o taip pat į tyčines traumas, visų pirma smurtą šeimoje prieš moteris ir vaikus.

               (11)

               Todėl, atrodo, būtina geriau pasinaudoti turimais duomenimis ir tam tikrais atvejais sukurti traumų stebėjimo ir pranešimo apie traumas mechanizmą, kuriuo būtų galima užtikrinti suderintą valstybių narių požiūrį į būtinybę parengti ir priimti nacionalinę traumų prevencijos politiką, įskaitant keitimąsi gera praktika. Tokį mechanizmą galima numatyti Bendrijos visuomenės sveikatos programoje (2) kitose vėlesnėse programose ir bet kurioje kitoje susijusioje Bendrijos programoje, ir jis galėtų būti grindžiamas nacionalinėmis traumų stebėjimo ir pranešimo apie traumas priemonėmis, kurios turėtų būti nuoseklios ir papildyti viena kitą.

               (12)

               Siekiant racionaliau panaudoti Bendrijos visuomenės sveikatos programos ir kitų susijusių Bendrijos programų lėšas ir veiksmingiausiu būdu spręsti traumų prevencijos klausimus, buvo nustatytos prioritetinės sritys: vaikų ir paauglių sauga, pagyvenusių piliečių sauga, pažeidžiamų eismo dalyvių sauga, su sportu ir laisvalaikiu siejamų traumų prevencija, traumų, patirtų dėl vartotojams skirtų produktų arba paslaugų, prevencija, savižalos prevencija ir smurto, visų pirma smurto šeimoje prieš moteris ir vaikus, prevencija. Šios prioritetinės sritys buvo nustatytos atsižvelgiant į traumų socialinį poveikį pagal jų skaičių ir sunkumą, į įrodymus dėl intervencijos veiksmų veiksmingumo ir į sėkmingo įgyvendinimo galimybes valstybėse narėse.

         REKOMENDUOJA:
   siekdamos užtikrinti aukšto lygio visuomenės sveikatą, valstybės narės turėtų:

               1)

               geriau pasinaudoti turimais duomenimis ir prireikus parengti traumų stebėjimo ir pranešimo apie traumas priemones siekdamos gauti palyginamąją informaciją, stebėti traumų rizikos kitimą ir prevencijos priemonių poveikį bėgant laikui bei įvertinti papildomų iniciatyvų produktų ir paslaugų saugos bei kitose srityse būtinybę.

               2)

               parengti nelaimingų atsitikimų ir traumų prevencijos nacionalinius planus ar lygiavertes priemones, įskaitant visuomenės informavimo saugos klausimais gerinimą. Šiais planais ir priemonėmis galėtų būti inicijuojamas ir skatinamas tarpžinybinis ir tarptautinis bendradarbiavimas bei veiksmingai išnaudotos finansavimo galimybės prevencijos veiksmams ir saugos skatinimui. Juos įgyvendinant ypatingas dėmesys turėtų būti skirtas lyčių aspektams ir pažeidžiamoms grupėms, pavyzdžiui, vaikams, pagyvenusiems žmonėms, asmenims su negalia, pažeidžiamiems kelių eismo dalyviams, taip pat su sportu ir laisvalaikiu siejamoms traumoms, traumoms dėl vartotojams skirtų produktų ir paslaugų, smurtui ir savižalai.

               3)

               Skatinti supažindinimą su traumų prevencija ir saugos skatinimu mokyklose bei rengiant sveikatos apsaugos darbuotojus ir kitus specialistus, kad šių grupių atstovai galėtų tapti kompetentingais dalyviais ir konsultantais traumų prevencijos srityje.

         RAGINA KOMISIJĄ:

               1)

               rinkti, tvarkyti ir pranešti Bendrijos informaciją apie traumas, grindžiamą nacionalinėmis traumų stebėjimo priemonėmis;

               2)

               palengvinti keitimąsi informacija apie gerą praktiką ir politikos veiksmus nustatytose prioritetinėse srityse ir sudaryti palankesnes sąlygas skleisti informaciją atitinkamoms suinteresuotoms šalims;

               3)

               remti valstybių narių pastangas supažindinti su traumų prevencijos žiniomis rengiant sveikatos apsaugos darbuotojus ir kitus specialistus;

               4)

               vykdyti pirmiau nurodytus Bendrijos veiksmus naudojant lėšas, numatytas Bendrijos visuomenės sveikatos programoje ir vėlesnėse programose, Bendrijos veiksmų remiant vartotojų politiką bendrajame finansavimo plane (3) bendrojoje šeštojoje mokslinių tyrimų programoje (4) ir kitose susijusiose Bendrijos programose;

               5)

               praėjus ketveriems metams po šios rekomendacijos priėmimo parengti vertinimo ataskaitą, kurioje būtų nustatyta, ar pasiūlytos priemonės yra veiksmingos ir įvertintas papildomų veiksmų poreikis.

      Priimta Briuselyje, 2007 m. gegužės 31 d.

            Tarybos vardu

         F. MÜNTEFERING

            Pirmininkas

      (1)  Dar neskelbta OL.

      (2)  Europos Parlamento ir Tarybos sprendimas Nr. 1786/2002/EB, patvirtinantis Bendrijos veiksmų visuomenės sveikatos srityje programą (2003-2008 m.). OL L 271, 2002 10 9, p. 1.

      (3)  2003 m. gruodžio 8 d. Europos Parlamento ir Tarybos sprendimas Nr. 20/2004/EB, sukuriantis Bendrijos veiksmų remiant vartotojų politiką 2004–2007 m. bendrąjį finansavimo planą, OL L 5, 2004 1 9, p.1.

      (4)  2002 birželio 27 d. Europos Parlamento ir Tarybos sprendimas Nr. 1513/2002/EB dėl Europos bendrijos šeštosios pamatinės mokslinių tyrimų, technologijų plėtros ir demonstravimo veiklos programos, prisidedančios prie Europos mokslinių tyrimų srities kūrimo ir naujovių (2002–2006 m.), OL L 232, 2002 8 29, p. 1.


title: 2015 m. liepos 14 d. Tarybos rekomendacija dėl 2015 m. Slovėnijos nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2015 m. Slovėnijos stabilumo programos

text:
               18.8.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 272/6

         TARYBOS REKOMENDACIJA
   2015 m. liepos 14 d.
   dėl 2015 m. Slovėnijos nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2015 m. Slovėnijos stabilumo programos
   (2015/C 272/02)
   EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
   atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 121 straipsnio 2 dalį ir 148 straipsnio 4 dalį,
   atsižvelgdama į 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei koordinavimo (1), ypač į jo 5 straipsnio 2 dalį,
   atsižvelgdama į 2011 m. lapkričio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 1176/2011 dėl makroekonominių disbalansų prevencijos ir naikinimo (2), ypač į jo 6 straipsnio 1 dalį,
   atsižvelgdama į Europos Komisijos rekomendaciją,
   atsižvelgdama į Europos Parlamento rezoliucijas,
   atsižvelgdama į Europos Vadovų Tarybos išvadas,
   atsižvelgdama į Užimtumo komiteto nuomonę,
   atsižvelgdama į Ekonomikos ir finansų komiteto nuomonę,
   atsižvelgdama į Socialinės apsaugos komiteto nuomonę,
   atsižvelgdama į Ekonominės politikos komiteto nuomonę,
   kadangi:

               (1)

               2010 m. kovo 26 d. Europos Vadovų Taryba pritarė Komisijos pasiūlymui įgyvendinti naują ekonomikos augimo ir darbo vietų kūrimo strategiją „Europa 2020“, grindžiamą geresniu ekonominės politikos koordinavimu. Šioje strategijoje daugiausia dėmesio skiriama pagrindinėms sritims, kuriose reikia imtis veiksmų, kad būtų stiprinamas Europos tvaraus augimo ir konkurencingumo potencialas;

               (2)

               remdamasi Komisijos pasiūlymais, 2015 m. liepos 14 d. Taryba priėmė rekomendaciją dėl valstybių narių ir Sąjungos ekonominės politikos bendrų gairių, o 2010 m. spalio 21 d. – sprendimą dėl valstybių narių užimtumo politikos gairių (3). Abejos gairės kartu sudaro integruotas gaires, ir į jas valstybių narių buvo paprašyta atsižvelgti formuojant nacionalinę ekonominę ir užimtumo politiką;

               (3)

               2014 m. liepos 8 d. Taryba priėmė rekomendaciją (4) dėl 2014 m. Slovėnijos nacionalinės reformų programos ir pateikė nuomonę dėl atnaujintos 2014 m. Slovėnijos stabilumo programos. 2014 m. lapkričio 28 d., vadovaudamasi Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (ES) Nr. 473/2013 (5), Komisija pateikė savo nuomonę dėl Slovėnijos 2015 m. biudžeto plano projekto;

               (4)

               2014 m. lapkričio 28 d. Komisija priėmė metinę augimo apžvalgą, kuria pradedamas 2015 m. Europos ekonominės politikos koordinavimo semestras. Tą pačią dieną Komisija pagal Reglamentą (ES) Nr. 1176/2011 priėmė Įspėjimo mechanizmo ataskaitą, kurioje buvo nurodyta, kad Slovėnija yra viena iš valstybių narių, dėl kurių bus rengiama nuodugni apžvalga;

               (5)

               2014 m. gruodžio 18 d. Europos Vadovų Taryba patvirtino prioritetus, pagal kuriuos reikia skatinti investuoti, sparčiau vykdyti struktūrines reformas ir vykdyti atsakingą augimui palankų fiskalinį konsolidavimą;

               (6)

               2015 m. vasario 26 d. Komisija paskelbė 2015 m. šaliai skirtą ataskaitą dėl Slovėnijos. Šaliai skirtoje ataskaitoje įvertinta pažanga įgyvendinant 2014 m. liepos 8 d. priimtas šaliai skirtas rekomendacijas. Slovėnijos atveju į šaliai skirtą ataskaitą įtraukti ir nuodugnios apžvalgos pagal Reglamento (ES) Nr. 1176/2011 5 straipsnį rezultatai. Atlikusi analizę Komisija daro išvadą, kad Slovėnijoje yra susidaręs makroekonominis disbalansas, dėl kurio reikia imtis ryžtingų politikos veiksmų ir kurį reikia specialiai stebėti. Visų pirma šalyje vykdomas perbalansavimas ir dėl ryžtingų politikos priemonių, padidėjusio eksporto ir pagerėjusių ekonomikos augimo sąlygų, palyginti su praėjusiais metais, riziką, visų pirma susijusią su išorės tvarumu, pavyko sumažinti. Tačiau silpnas įmonių valdymas, didelė valstybinės nuosavybės dalis, didelis įmonių įsiskolinimas ir auganti valstybės skola kelia riziką finansiniam stabilumui bei augimui ir turi būti atidžiai stebimi. Todėl disbalansas nebelaikytinas perviršiniu, tačiau turi būti toliau atidžiai stebimas;

               (7)

               2015 m. balandžio 30 d. Slovėnija pateikė 2015 m. nacionalinę reformų programą ir 2015 m. stabilumo programą. Siekiant atsižvelgti į abiejų programų tarpusavio sąsajas, jos vertintos vienu metu;

               (8)

               šiuo metu Slovėnijai taikoma Stabilumo ir augimo pakto korekcinė dalis. 2015 m. stabilumo programoje pagal Tarybos nustatytą terminą Vyriausybė planuoja panaikinti perviršinį deficitą iki 2015 m., o iki 2020 m., t. y. iki kitų metų po programos laikotarpio pabaigos, pasiekti vidutinio laikotarpio tikslą – struktūriniu požiūriu subalansuotą biudžetą. Vyriausybė planuoja nominalų deficitą palaipsniui sumažinti iki 2,9 % BVP 2015 m. ir iki 0,9 % BVP 2019 m. Pagal stabilumo programą numatoma, kad valdžios sektoriaus skolos ir BVP santykis bus didžiausias 2015 m. ir sieks 81,6 %, o vėliau pradės mažėti. Makroekonominis scenarijus, kuriuo grindžiamos šios biudžeto projekcijos, yra tikėtinas. Remiantis Komisijos 2015 m. pavasario prognoze, numatoma iki 2015 m. laiku ir tvariai panaikinti perviršinį deficitą. Tačiau, sprendžiant iš struktūrinio balanso ir diskrecinių priemonių, kurių buvo imtasi, fiskalinės pastangos yra mažesnės, negu rekomendavo Taryba. Darant prielaidą, kad perviršinis deficitas bus panaikintas laiku, kaip planuota, nuo 2016 m. Slovėnijai bus taikoma pakto prevencinė dalis. Priemonės, kurias taikant būtų pasiekti planuojami deficito tikslai nuo 2016 m., kol kas nėra pakankamai tiksliai išdėstytos. Todėl atsižvelgiant į Komisijos 2015 m. pavasario prognozę, regis, kyla rizika, kad 2016 m. bus gerokai nukrypta nuo reikalaujamo koregavimo plano siekiant vidutinio laikotarpio tikslo, taip pat reikės papildomų priemonių. Remdamasi stabilumo programos vertinimu ir atsižvelgdama į Komisijos 2015 m. pavasario prognozę, Taryba mano, kad yra rizika, jog Slovėnija neatitiks Stabilumo ir augimo pakto nuostatų. Kalbant apie fiskalines taisykles, 2013 m. Parlamentas patvirtino konstitucinį pagrindą, kuriuo remiantis būtų nustatyta struktūrinio valdžios sektoriaus biudžeto balanso (pertekliaus) taisyklė. Tačiau būtini įgyvendinimo teisės aktai kol kas nepriimti. Numatoma, kad atlikus Viešųjų finansų įstatymo persvarstymą bus sukurtas būtinas procedūrinių klausimų, kuriais grindžiamas Fiskalinių taisyklių įstatymas, teisinis pagrindas;

               (9)

               Slovėnija ėmėsi veiksmų, kad sumažintų spaudimą pensijų sistemos vidutinio laikotarpio tvarumui, tačiau siekiant užtikrinti šios sistemos tvarumą po 2020 m. reikia dar pakoreguoti pagrindinius parametrus. 2013 m. pensijų reforma padarė teigiamą poveikį, o iki 2015 m. pabaigos numatoma priimti teisės aktą, kuriuo bus įsteigtas demografinis fondas. Tačiau siekiant užtikrinti ilgalaikį pensijų tvarumą reikės atlikti daugiau reformų. Ilgalaikės priežiūros reformos srityje pažangos nepadaryta. 2013 m. pabaigoje Vyriausybė priėmė ilgalaikės priežiūros reformos planą, tačiau šios reformos įgyvendinimo teisės aktų priėmimas atidėtas iki 2015 m. pabaigos, kad pirmiau būtų galima priimti sprendimus dėl sveikatos draudimo reformos, įskaitant visos sveikatos priežiūros sistemos ir ilgalaikės priežiūros finansavimo šaltinių klausimą. Su visuomenės senėjimu susijusias ilgalaikės priežiūros išlaidas galima apriboti skiriant išmokas tiems, kuriems jų labiausiai reikia, ir perorientuojant priežiūros paslaugas nuo institucinės priežiūros prie priežiūros namuose;

               (10)

               2015 m. sausio mėn. buvo sudarytas socialinis susitarimas, kuriame nustatoma, kad viešojo sektoriaus darbo užmokesčio augimas bus mažesnis negu privačiojo sektoriaus. Į šį susitarimą neįtrauktas minimalaus darbo užmokesčio sudarymas ir indeksavimas. Palyginti su vidutiniu darbo užmokesčiu, vis dar santykinai didelio minimalaus darbo užmokesčio augimas buvo apribotas. Įvertinus 2013 m. darbo rinkos reformą matyti, kad darbo rinkos apribojimų sumažėjo, tačiau dar yra struktūrinių problemų, susijusių su ilgalaikiu nedarbu ir mažu žemos kvalifikacijos ir vyresnio amžiaus darbuotojų užimtumo lygiu. Slovėnija ėmėsi tam tikrų veiksmų siekdama spręsti gebėjimų paklausos ir pasiūlos neatitikties problemą, be to, iki 2020 m. planuojama taikyti ir daug kitų priemonių;

               (11)

               2014 m. rekapitalizavus bankus „Abanka“ ir „Banka Celje“ buvo toliau stabilizuojamas bankų sektorius. Užbaigtas ir 2015 m. sausio mėn. Ministro Pirmininko kabinetui pateiktas visapusiškas bankų veiksmų planas. Slovėnijos bankas užtikrino, kad būtų taisomi trūkumai, nustatyti atlikus 2013 m. turto kokybės patikrinimą, o 2015 m. pirmąjį ketvirtį jis vėl pradės tikrinimus vietoje siekdamas patikrinti, ar bankai įvykdė rekomendacijas. Pagrindiniai bankai reorganizavo ir sustiprino paskolų tvarkymo ir restruktūrizavimo skyrius. Tačiau siekiant, kad bankų sektoriaus būklė taptų geresnė, būtina didinti ilgalaikį pelningumą ir mažinti įmonių sektoriaus neveiksnias paskolas. Parengtas įmonių restruktūrizavimo pagrindinis planas ir įsteigta centrinė įmonių restruktūrizavimo darbo grupė. Toliau mažinant įmonių sektoriaus finansinį įsiskolinimą, be kita ko, naudojantis Bankų turto valdymo bendrovės paslaugomis ir visapusiškai taikant naujus bankroto teisės aktus, būtų galima atkurti palankias sąlygas privačioms investicijoms. Bankų skolinimo veikla toliau mažėja, visų pirma darydama poveikį MVĮ. Numatoma, kad neseniai atliktos bankų sektoriaus rekapitalizacijos galutiniai rezultatai bus matyti tik 2016 m. Ribotas bankų skolinimas ir didelės palūkanų normos daro neigiamą įtaką MVĮ finansavimo pajėgumui. Nors atmestų paraiškų suteikti paskolą skaičius per pastaruosius šešerius metus sumažėjo, MVĮ, pranešančių apie bankų didėjantį nenorą teikti paskolas, skaičius labai padidėjo ir yra vienas didžiausių Sąjungoje;

               (12)

               nepaisant vėlavimo, privatizavimo programos įgyvendinimas tęsiasi. Tęsiamas penkių didžiausių valstybinių bankų restruktūrizavimas ir dviejų mažesnių vietinių bankų uždarymas. Šiuo metu Slovėnijos valstybės kontroliuojančioji bendrovė, atsakinga už valstybės turto valdymą ir perdavimą, jau veikia visu pajėgumu. Parlamentas dar turi patvirtinti turto valdymo strategijos projektą, o po to numatoma paskelbti kai kurio tikslinio valstybės turto perdavimo tvarkaraštį. 2014 m. gruodžio mėn. Slovėnijos valstybės kontroliuojančioji bendrovė priėmė naują įmonių valdymo kodeksą, o 2015 m. sausio mėn. buvo paskirtas atitikties užtikrinimo pareigūnas;

               (13)

               2014 m. teismų veiksmingumas toliau gerėjo, nors ir mažesniu tempu. Trumpinant pirmosios instancijos teisminių procedūrų trukmę, kai nagrinėjamos civilinių ir komercinių ginčų bylos, įskaitant pagal bankroto teisės aktus nagrinėjamas bylas, padaryta tam tikra pažanga, vis dėlto procedūrų trukmė tebėra ilga, o neišnagrinėtų bylų skaičius didelis;

               (14)

               nepalanki verslo aplinka Slovėnijoje yra vienas iš pagrindinių mažų investicijų į Slovėnijos verslą veiksnių: dėl daugybės įstatymų ir dažnų teisės aktų pakeitimų sudėtinga užsiimti verslu ir laikytis vietos taisyklių. Reglamentuojamųjų profesijų skaičius sumažėjo nuo 323 iki 242, tačiau tebėra didelis. Maždaug 25 % į bendrąjį dokumentą įtrauktų priemonių mažinti administracinę naštą buvo įgyvendinta. Užtikrintas pakankamas Konkurencijos apsaugos agentūros biudžeto savarankiškumas ir jos institucinis nepriklausomumas;

               (15)

               naujoji Vyriausybė pabrėžė savo pasiryžimą kovoti su korupcija ir 2015 m. sausio mėn. priėmė naują dvimetę 11 nuolatinių priemonių programą. Buvo padaryta tam tikra su skaidrumu ir atskaitomybe susijusi pažanga. Rengiama visapusiška viešojo sektoriaus reforma. Su veiklos rezultatų vertinimo ataskaitomis ir kokybės kontrolės procedūromis susijusios pažangos nepadaryta;

               (16)

               atsižvelgdama į Europos semestrą, Komisija atliko išsamią Slovėnijos ekonominės politikos analizę ir ją paskelbė 2015 m. šaliai skirtoje ataskaitoje. Be to, ji įvertino stabilumo programą ir nacionalinę reformų programą, taip pat įvertino veiksmus, kurių Slovėnija ėmėsi atsižvelgdama į ankstesniais metais jai skirtas rekomendacijas. Komisija įvertino ne tik jų svarbą tvariai fiskalinei ir socialinei bei ekonominei Slovėnijos politikai, bet ir tai, kaip laikomasi ES taisyklių ir gairių, nes ES priemonėmis prisidedant prie būsimų nacionalinių sprendimų būtina stiprinti bendrą Sąjungos ekonomikos valdymą. Jos rekomendacijos atsižvelgiant į Europos semestrą pateiktos toliau išdėstytose 1–4 rekomendacijose;

               (17)

               atsižvelgdama į Komisijos nuodugnios apžvalgos ir šio vertinimo rezultatus, Taryba išnagrinėjo nacionalinę reformų programą ir stabilumo programą. Rekomendacijos pagal Reglamento (ES) Nr. 1176/2011 6 straipsnį pateikiamos toliau išdėstytose 1–4 rekomendacijose;

               (18)

               atsižvelgdama į Europos semestrą, Komisija taip pat atliko visos euro zonos ekonominės politikos analizę. Remdamasi šia analize, Taryba pateikė konkrečias rekomendacijas, skirtas valstybėms narėms, kurių valiuta yra euro (6). Kaip šalis, kurios valiuta yra euro, Slovėnija taip pat turėtų užtikrinti, kad tos rekomendacijos būtų visiškai ir laiku įgyvendintos,

         REKOMENDUOJA Slovėnijai 2015–2016 m. laikotarpiu imtis šių veiksmų:

               1.

               2015 m. užtikrinti ilgalaikį perviršinio deficito panaikinimą, o 2016 m. pasiekti, kad fiskalinis koregavimas būtų 0,6 % BVP siekiant vidutinio laikotarpio biudžeto tikslo. Priimti Fiskalinių taisyklių įstatymą ir persvarstyti Viešųjų finansų įstatymą. Pasiekti ilgalaikės pensijų sistemos reformos pažangą. Iki 2015 m. pabaigos priimti sveikatos priežiūros ir ilgalaikės priežiūros reformą.

               2.

               Konsultuojantis su socialiniais partneriais ir pagal nacionalinę praktiką peržiūrėti minimalaus darbo užmokesčio nustatymo mechanizmą, visų pirma išmokų funkciją, atsižvelgiant į poveikį dirbančių asmenų skurdo lygiui, darbo vietų kūrimui ir konkurencingumui. Didinti žemos kvalifikacijos ir vyresnio amžiaus darbuotojų įsidarbinimo galimybes. Imtis priemonių siekiant spręsti ilgalaikio nedarbo problemą ir tinkamai skatinti, kad būtų prailgintas darbingas amžius.

               3.

               Mažinti bankų neveiksnių paskolų lygį nustatant konkrečius tikslus. Gerinti bankų gebėjimą stebėti kredito riziką. Tęsti įmonių restruktūrizavimą ir išlaikyti tvirtą Bankų turto valdymo bendrovės įmonių valdymą. Imtis priemonių siekiant pagerinti MVĮ ir labai mažų įmonių galimybes gauti finansavimą. Priimti Slovėnijos valstybės kontroliuojančiosios bendrovės strategiją, kurioje būtų aiškiai klasifikuojamas turtas, įgyvendinti metinį turto valdymo planą ir taikyti veiklos rezultatų kriterijus.

               4.

               Užtikrinti, kad reformos, priimtos siekiant pagerinti civilinės teisenos veiksmingumą, padėtų trumpinti procedūrų trukmę.

      Priimta Briuselyje 2015 m. liepos 14 d.

            Tarybos vardu

            Pirmininkas

         P. GRAMEGNA

      (1)  OL L 209, 1997 8 2, p. 1.

      (2)  OL L 306, 2011 11 23, p. 25.

      (3)  Toliau taikomos pagal 2014 m. gegužės 6 d. Tarybos sprendimą 2014/322/ES dėl valstybių narių užimtumo politikos gairių 2014 m. (OL L 165, 2014 6 4, p. 49).

      (4)  2014 m. liepos 8 d. Tarybos rekomendacija dėl 2014 m. Slovėnijos nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2014 m. Slovėnijos stabilumo programos (OL C 247, 2014 7 29, p. 115).

      (5)  2013 m. gegužės 21 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 473/2013 dėl euro zonos valstybių narių biudžeto planų projektų stebėsenos bei vertinimo ir perviršinio deficito padėties ištaisymo užtikrinimo bendrųjų nuostatų (OL L 140, 2013 5 27, p. 11).

      (6)  OL C 272, 2015 8 18, p. 98.


title: 2016 m. liepos 12 d. Tarybos rekomendacija dėl 2016 m. Kroatijos nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2016 m. Kroatijos konvergencijos programos

text:
               18.8.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 299/96

         TARYBOS REKOMENDACIJA
   2016 m. liepos 12 d.
   dėl 2016 m. Kroatijos nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2016 m. Kroatijos konvergencijos programos
   (2016/C 299/23)
   EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
   atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 121 straipsnio 2 dalį ir 148 straipsnio 4 dalį,
   atsižvelgdama į 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei koordinavimo (1), ypač į jo 9 straipsnio 2 dalį,
   atsižvelgdama į 2011 m. lapkričio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 1176/2011 dėl makroekonominių disbalansų prevencijos ir naikinimo (2), ypač į jo 6 straipsnio 1 dalį,
   atsižvelgdama į Europos Komisijos rekomendaciją,
   atsižvelgdama į Europos Parlamento rezoliucijas,
   atsižvelgdama į Europos Vadovų Tarybos išvadas,
   atsižvelgdama į Užimtumo komiteto nuomonę,
   atsižvelgdama į Ekonomikos ir finansų komiteto nuomonę,
   atsižvelgdama į Socialinės apsaugos komiteto nuomonę,
   atsižvelgdama į Ekonominės politikos komiteto nuomonę,
   kadangi:

               (1)

               2015 m. lapkričio 26 d. Komisija priėmė metinę augimo apžvalgą, kuria pradedamas 2016 m. Europos ekonominės politikos koordinavimo semestras. 2016 m. kovo 17–18 d. Europos Vadovų Taryba patvirtino metinėje augimo apžvalgoje nustatytus prioritetus. 2015 m. lapkričio 26 d. Komisija pagal Reglamentą (ES) Nr. 1176/2011 priėmė Įspėjimo mechanizmo ataskaitą, kurioje Kroatija nurodyta kaip viena iš valstybių narių, dėl kurių reikės parengti nuodugnią apžvalgą;

               (2)

               2016 m. Kroatijos ataskaita paskelbta 2016 m. vasario 26 d. Joje įvertinta Kroatijos pažanga, padaryta įgyvendinant 2015 m. liepos 14 d. Tarybos priimtas šaliai skirtas rekomendacijas ir siekiant nacionalinių tikslų pagal strategiją „Europa 2020“. Į ją įtraukta ir nuodugni apžvalga pagal Reglamento (ES) Nr. 1176/2011 5 straipsnį. 2016 m. kovo 8 d. Komisija pateikė nuodugnios apžvalgos rezultatus. Komisijos analizė leidžia daryti išvadą, kad Kroatijoje yra susidaręs perviršinis makroekonominis disbalansas. Visų pirma būtina spręsti pažeidžiamumo problemą, susijusią su didele viešojo sektoriaus, įmonių ir išorės skola esant dideliam nedarbui. Kiti trūkumai, dėl kurių reikia imtis konkrečių politikos veiksmų, apima fiskalinį valdymą, valstybės įmonių valdymą, viešojo administravimo veiksmingumą ir neveiksnių paskolų pertvarkymą;

               (3)

               2016 m. balandžio 28 d. Kroatija pateikė 2016 m. nacionalinę reformų programą ir 2016 m. konvergencijos programą. Siekiant atsižvelgti į jų tarpusavio sąsajas, abi programos vertintos vienu metu. Nacionalinėje reformų programoje pateikta pakankamai ambicinga reformų darbotvarkė, kuri, jei pavyktų ją visiškai įgyvendinti iki nustatytų terminų, padėtų pašalinti makroekonominį disbalansą. Joje nurodytos susijusios priemonės viešųjų finansų valdymui, padėčiai sveikatos sektoriuje ir verslo aplinkai gerinti ir įsipareigojama vykdyti viešojo administravimo, pensijų sistemos ir socialinės apsaugos plataus užmojo reformas bei gerinti valstybės įmonių valdymą. Remiantis Kroatijos politikos įsipareigojimų vertinimu, šiuo etapu nebūtina aktyviau vykdyti makroekonominio disbalanso procedūros;

               (4)

               į atitinkamas konkrečioms šalims skirtas rekomendacijas atsižvelgta sudarant 2014–2020 m. Europos struktūrinių ir investicijų fondų programas. Kaip numatyta Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1303/2013 (3) 23 straipsnyje, Komisija, jei tai būtina siekiant remti atitinkamų Tarybos rekomendacijų įgyvendinimą, gali paprašyti valstybės narės peržiūrėti savo partnerystės sutartį ir susijusias programas bei pasiūlyti jų pakeitimų. Kaip naudotųsi šia nuostata, Komisija išsamiau nurodė Priemonių, kuriomis Europos struktūrinių ir investicijų fondų veiksmingumas siejamas su patikimu ekonomikos valdymu, taikymo gairėse;

               (5)

               šiuo metu Kroatijai taikoma Stabilumo ir augimo pakto korekcinė dalis. 2016 m. konvergencijos programoje Vyriausybė tikisi, kad 2016 m. nominalusis deficitas bus mažesnis nei 3 % BVP, t. y. 2,6 % BVP, vėliau dar mažės ir iki 2019 m. pasieks 1,0 % BVP. Be to, Vyriausybė tikisi programos laikotarpiu pasiekti savo vidutinio laikotarpio biudžeto tikslą – 1,75 % BVP struktūrinį deficitą. 2015 m. valdžios sektoriaus skolos santykis su BVP pasiekė aukščiausią tašką – 86,7 %, tačiau konvergencijos programoje numatoma, kad jis palaipsniui mažės ir 2019 m. sieks 80,0 %. Vertinant nominaliąja verte, programoje nurodytos skolos santykio su BVP projekcijos atitinka skolos mažinimo kriterijų. Tačiau nors makroekonominis scenarijus, kuriuo grindžiamos šios biudžeto projekcijos, yra tikėtinas realiąja verte, nominaliojo BVP augimas yra didesnis, nei prognozuota Komisijos prognozėje, ypač 2016 m. Todėl prognozuotas skolos santykio sumažinimas priklauso nuo palankių nominaliojo augimo projekcijų; be to, jis apima didelius skolą mažinančius atsargų ir srautų koregavimus pardavus finansinį turtą, kurie nėra pakankamai konkretizuoti. Be to, priemonės, kurių reikia norint pasiekti planuojamus deficito tikslus 2017 m. ir vėliau, daugiausia nekonkretizuotos. Remiantis Komisijos 2016 m. pavasario prognoze numatoma, kad valdžios sektoriaus deficitas 2016 m. sieks 2,7 % BVP ir atitiks nominaliojo deficito tikslą, įtrauktą į 2014 m. sausio 21 d. Tarybos rekomendaciją pagal SESV 126 straipsnio 7 dalį. Planuojama, kad rekomenduojamas fiskalinių pastangų lygis pagal perviršinio deficito procedūrą bus pasiektas. Tačiau Komisijos prognozė nerodo, kad bus pasiektas ateities perspektyvomis grindžiamas skolos mažinimo kriterijus. 2017 m. 0,2 % BVP struktūrinio koregavimo pakaktų, kad būtų pasiektas vidutinio laikotarpio biudžeto tikslas, tačiau norint pasiekti skolos mažinimo kriterijų, reikėtų didesnio struktūrinio koregavimo. Konkrečiai, būtų tinkamas didesnis už 0,5 % BVP kriterijų koregavimas, atsižvelgiant į didelę skolą ir dabartines ciklo sąlygas Kroatijoje. Šiuo metu prognozuojama, kad struktūrinis balansas 2017 m. pablogės 0,2 % BVP. Remdamasi konvergencijos programos vertinimu ir atsižvelgdama į Komisijos 2016 m. pavasario prognozę, Taryba mano, kad esama rizikos, jog Kroatija nesilaikys Stabilumo ir augimo pakto nuostatų. Todėl 2017 m. siekiant užtikrinti, kad būtų laikomasi nuostatų, reikės papildomų priemonių;

               (6)

               nepaisant tam tikro padėties pagerėjimo, kurį lėmė biudžeto įstatymo 2015 m. dalinis pakeitimas, Kroatijos biudžeto planavimas ir toliau pasižymi dideliais trūkumais. Daugiametės biudžeto sistemos ir metinių biudžetų sąsajos vis dar menkos ir nėra aiškių taisyklių dėl biudžeto planų keitimo per metus. Atskirų biudžeto vienetų strateginis planavimas nėra sistemingai tikrinamas ir jis nepakankamai padeda suderinti politikos prioritetus ir vidutinio laikotarpio fiskalinius tikslus. Biudžeto procedūroje mažai dėmesio skiriama didelėms nebiudžetinėms operacijoms ir apskaitos koregavimui, kurie turi įtakos valdžios sektoriaus deficitui ir skolai. Šiuo metu peržiūrimos skaitinės fiskalinės taisyklės. Vienas pagrindinių uždavinių – padaryti jas veiksmingesnes ir geriau suderintas su Stabilumo ir augimo paktu. Taip pat reikia stengtis gerinti statistinį biudžeto planavimo pagrindą;

               (7)

               Fiskalinės politikos komisija, atsakinga už fiskalinių taisyklių laikymosi stebėseną nacionaliniu lygmeniu, yra glaudžiai susijusi su nacionalinėmis fiskalinėmis institucijomis ir jai trūksta darbuotojų. Šiomis sąlygomis jos politinis ir veiklos nepriklausomumas yra neužtikrintas. Paskelbta, kad Fiskalinės politikos komisijos institucinė struktūra ir įgaliojimai bus peržiūrėti trečiąjį 2016 m. ketvirtį;

               (8)

               Kroatija pradėjo reformuoti komunalinių mokesčių sistemą, kuri nurodyta kaip platesnės nekilnojamojo turto apmokestinimo reformos etapas. Bendros įplaukos iš periodinių nekilnojamojo turto mokesčių ir komunalinių mokesčių, vertinant jas kaip procentinę BVP dalį, yra santykinai mažos;

               (9)

               pagrindinės problemos – aukštas mokesčių nepriemokų lygis, sukčiavimas PVM ir šešėlinė ekonomika. Imamasi priemonių mokestinių prievolių vykdymui gerinti, įskaitant atitikties rizikos valdymo sistemos plėtojimą. Vis dėlto priemonių, kurių imtasi, veiksmingumo įrodymų dar mažai;

               (10)

               susikaupusi valstybės skola yra didelė ir vis dar auga, todėl būtina laikytis ateities perspektyvomis grindžiamo iniciatyvaus požiūrio į valstybės skolos valdymą. Planuojama netrukus priimti 2016–2018 m. skolos valdymo strategiją. Tačiau Kroatijai vis dar trūksta visapusiškesnio požiūrio į skolos valdymą, kuris, be kita ko, apimtų metines peržiūras, kuriose būtų atsižvelgiama į rinkos pokyčius, taip pat tinkamą rizikos valdymo strategiją ir susijusių užduočių vykdymo funkcijos stiprinimą;

               (11)

               didelė dalis darbingo amžiaus gyventojų nedalyvauja darbo rinkoje. Viena pagrindinių priežasčių – ankstyvas išėjimas į pensiją, įskaitant darbingiausio amžiaus vyrus. Anksčiau išeiti į pensiją įmanoma likus visiems penkeriems metams iki teisės aktais nustatyto pensinio amžiaus, o finansinės paskatos dirbti iki to amžiaus (ir ilgiau) yra silpnos. Be to, pensijų sistemai būdingos specialios nuostatos, taikytinos tam tikrų kategorijų darbuotojams, ir daug ankstyvo išėjimo į pensiją pasirinkimo galimybių tam tikrų profesijų atstovams. Teisės aktais nustatytas vyrų ir moterų pensinis amžius vienodinamas ir prailgintas iki 67 metų, tačiau tai daroma lėtai. Ir dabartinis, ir būsimas pensijų adekvatumas yra mažas, dėl to kyla didelė skurdo senatvėje rizika, ypač tiems, kurių darbo stažas yra neilgas;

               (12)

               didelio neveiklumo problemą padidina didelis nedarbas; mažas darbo jėgos potencialo panaudojimas stabdo augimą. Jaunimo nedarbas lieka didelė problema, rodanti, kad yra švietimo sistemos trūkumų, ir dar galima tobulinti Jaunimo garantijų iniciatyvos veiksmingumą, stebėseną ir vertinimą. Pastaruoju metu ilgalaikio nedarbo lygis sumažėjo, tačiau jis vis tiek maždaug dukart didesnis už ES vidurkį. Dalyvavimo mokymosi visą gyvenimą programose lygis išlieka labai mažas dėl nepakankamai išvystytos suaugusiųjų švietimo sistemos;

               (13)

               regionuose skiriasi socialinės apsaugos išlaidos vienam gyventojui ir nenuosekliai taikomi atrankos kriterijai, kurie susiję su visuotinės socialinės apsaugos sistemomis, ir tie, kurie skirti konkrečioms kategorijoms. Be to, tik nedidelė dalis bendro socialinės apsaugos biudžeto išleidžiama nacionalinei minimalių pajamų sistemai. Tai lemia neveiksmingumą ir nepakankamą apsaugą labiausiai skurstantiems žmonėms. Socialinės apsaugos sistemos reforma buvo vilkinama dėl įvairių išmokų konsolidavimo ir vieno langelio principu veikiančių sistemų, kaip bendrų administracinių socialinės apsaugos paslaugų teikimo punktų, diegimo;

               (14)

               funkcinis viešojo administravimo kompetencijų pasiskirstymas tarp centrinio ir vietos lygmens yra sudėtingas, o sistema suskaidyta. Decentralizuotų administracinių funkcijų paskirstymas neatitinka atsakingų vietos padalinių fiskalinių pajėgumų. Todėl vietos padaliniai tampa labai priklausomi nuo centrinės valdžios pervedimų, o teikiant viešąsias paslaugas tarp regionų egzistuoja dideli skirtumai. Viešojo administravimo susiskaidymas kenkia paslaugų teikimui, verslo aplinkai ir viešųjų išlaidų veiksmingumui. Viešojo administravimo reformos vykdymas iš esmės nepasistūmėjo į priekį. Savanoriškam vietos valdžios padalinių susijungimui įgyvendinti parengta teisinė sistema, tačiau nenumatyta paskatų šiai galimybei pasirinkti. Lėtai vykdomas valstybės agentūrų sistemos racionalizavimas;

               (15)

               apibrėžiant darbo sudėtingumą, papildomas lengvatas ir darbo užmokesčio priedus, viešojo sektoriaus darbo užmokesčiai reglamentuojami tarp viešųjų institucijų nesuderintomis nuostatomis. Dėl to Vyriausybei sunkiau kontroliuoti darbo užmokesčio išlaidas ir prastėja viešojo sektoriaus veiksmingumas. Kadangi viešajam sektoriui tenka santykinai didelė bendro užimtumo procentinė dalis, viešojo sektoriaus darbo užmokesčio pokyčiai svarbūs ir visai ekonomikai;

               (16)

               ekonomikoje yra daug valstybei priklausančių įmonių. Valdymo trūkumai, įskaitant tinkamos veiklos rezultatų stebėsenos stoką, ir toliau lemia daug mažesnį valstybės įmonių pelningumą, palyginti su panašiomis privačiomis įmonėmis, o tai neigiamai veikia viešuosius finansus. Įtraukus valstybės įmonių akcijas į biržos sąrašus galima padėti pagerinti tų įmonių valdymą, visų pirma skatinant plėtoti ataskaitų teikimo ir vidaus kontrolės mechanizmus. Veiksmai, kuriais siekiama sudaryti galimybes perduoti valstybės įmones privačion nuosavybėn, pernai buvo vykdomi lėtai;

               (17)

               nacionalinis skatinamojo finansavimo bankas „Kroatijos rekonstrukcijos ir plėtros bankas“ (HBOR), kuris yra valstybės įmonė, galėtų atlikti lemiamą vaidmenį Kroatijos ekonomikai atsigaunant. Jo skolinimo veikla galėtų turėti didelį poveikį investavimo skatinimui ir kartu padėti spręsti rinkos nepakankamumo problemas. Siekiant apriboti su HBOR veikla susijusią riziką, ypač dėl to, kad jis vis aktyviau dalyvauja tiesioginio skolinimo veikloje, būtina tinkama reglamentavimo sistema ir patikimas jo valdymas;

               (18)

               HBOR kredito portfelio nepriklausomas turto kokybės patikrinimas, kurį valdžios institucijos planuoja atlikti 2017 m., yra vienas iš žingsnių sprendžiant pirmiau nurodytus uždavinius. Tuo tarpu svarbu stiprinti HBOR taikytinus stebėsenos ir atskaitomybės mechanizmus;

               (19)

               Europos struktūrinių ir investicijų fondų panaudojimo lygis kol kas buvo žemas dėl tokių veiksnių, kaip nepakankamas administracinis pajėgumas, varginančios procedūros ir ribotas kiekis jau parengtų įgyvendinti projektų;

               (20)

               Kroatijos verslo aplinka ir toliau pasižymi dideliais trūkumais, dėl kurių prastėja investavimo sąlygos. Verslo aplinką vis dar varžo daug parafiskalinių mokesčių, kurie taikomi įmonėms. Reglamentavimo aplinka paslaugų teikėjams ir reglamentuojamosioms profesijoms išlieka ribojamojo pobūdžio. Ribojamos galimybės imtis tam tikrų reglamentuojamųjų profesijų, įskaitant teisės specialistų ir mokesčių konsultantų profesijas, ir verstis jomis. Kroatija svarsto šių apribojimų poreikį ir proporcingumą, tačiau procesas užtruko. Be to, reglamentuojamųjų profesijų atstovams ir įmonėms neigiamą poveikį daro didelė administracinė našta;

               (21)

               reglamentavimo nestabilumas ir, subjektyviu vertinimu, prasta teisės aktų kokybė taip pat kenkia verslo aplinkai. Ilgai trunkantys teismo procesai, daug neišnagrinėtų bylų ir nenuosekli teismų praktika šiuo metu kelia teismų sistemos, ypač komercinių teismų, kokybės ir veiksmingumo problemų. Informacinės ir ryšių technologijų sistemos yra nepakankamai išvystytos, visų pirma ryšių su šalimis palaikymo teismo procesuose ir teismo dokumentų teikimo elektroninėmis priemonėmis srityse;

               (22)

               spendžiant ekonomikai tenkančios skolos naštos problemą, labai svarbu pertvarkyti neveiksnias paskolas. Šioje srityje imtasi svarbių veiksmų stiprinant iki bankroto bylos iškėlimo taikomą sistemą ir bankroto sistemą, kurios skirtos įmonėms, ir priimant fizinių asmenų bankroto procedūrą. Būtina vykdyti išsamią naujų sistemų poveikio stebėseną. Tačiau nurašytų sumų apmokestinimo tvarkos teisinis neapibrėžtumas vis dar trukdo greitai panaikinti bankų neveiksnių paskolų sankaupą;

               (23)

               atsižvelgdama į Europos semestrą, Komisija atliko išsamią Kroatijos ekonominės politikos analizę ir ją paskelbė 2016 m. šalies ataskaitoje. Be to, ji įvertino konvergencijos programą ir nacionalinę reformų programą, taip pat veiksmus, kurių Kroatija ėmėsi atsižvelgdama į ankstesniais metais jai skirtas rekomendacijas. Komisija įvertino ne tik jų svarbą tvariai fiskalinei ir socialinei bei ekonominei Kroatijos politikai, bet ir tai, kaip laikomasi ES taisyklių ir gairių, nes ES lygio priemonėmis prisidedant prie būsimų nacionalinių sprendimų būtina stiprinti bendrą ES ekonomikos valdymą. Rekomendacijos atsižvelgiant į Europos semestrą pateiktos toliau išdėstytose 1–5 rekomendacijose;

               (24)

               atsižvelgdama į šį vertinimą, Taryba išnagrinėjo konvergencijos programą; jos nuomonė (4) pateikta visų pirma toliau išdėstytoje 1 rekomendacijoje;

               (25)

               atsižvelgdama į Komisijos nuodugnios apžvalgos ir šio vertinimo rezultatus, Taryba išnagrinėjo nacionalinę reformų programą ir konvergencijos programą. Jos rekomendacijos pagal Reglamento (ES) Nr. 1176/2011 6 straipsnį pateiktos toliau išdėstytose 1–5 rekomendacijose,

         REKOMENDUOJA Kroatijai 2016–2017 m. imtis šių veiksmų:

               1.

               Užtikrinti, kad iki 2016 m. perviršinis deficitas būtų tvariai panaikintas. Vėliau 2017 m. užtikrinti bent 0,6 % BVP metinį fiskalinį koregavimą. Panaudoti visas nenumatytas papildomas pajamas, kad būtų greičiau mažinamas valdžios sektoriaus bendrosios skolos santykis. Iki 2016 m. rugsėjo mėn. sugriežtinti skaitines fiskalines taisykles ir sustiprinti Fiskalinės politikos komisijos nepriklausomumą ir įgaliojimus. Iki 2016 m. pabaigos pagerinti biudžeto planavimą ir sustiprinti daugiametę biudžeto sistemą. Iki 2016 m. pabaigos pradėti nekilnojamojo turto periodinio apmokestinimo reformą. Stiprinti valstybės skolos valdymo sistemą. Priimti ir pradėti įgyvendinti 2016–2018 m. skolos valdymo strategiją.

               2.

               Iki 2016 m. pabaigos imtis priemonių, kuriomis būtų demotyvuojama anksti išeiti į pensiją, spartinamas perėjimas prie ilgesnio teisės aktais nustatyto pensinio amžiaus bei derinamos tam tikrų kategorijų darbuotojams taikomos pensijų nuostatos ir bendros sistemos taisyklės. Numatyti tinkamas kvalifikacijos kėlimo ir perkvalifikavimo priemones, siekiant padidinti darbingo amžiaus gyventojų įsidarbinimo galimybes, daugiausia dėmesio skiriant žemos kvalifikacijos asmenims ir ilgalaikiams bedarbiams. Konsoliduoti socialinės apsaugos išmokas, įskaitant specialias sistemas, derinant atrankos kriterijus bei integruojant jų administravimą, ir skirti paramą tiems, kuriems jos reikia labiausiai.

               3.

               Iki 2016 m. pabaigos pradėti mažinti viešojo administravimo susiskaidymą ir gerinti funkcinį viešojo administravimo kompetencijų pasiskirstymą, siekiant padidinti veiksmingumą ir sumažinti teritorinius skirtumus viešųjų paslaugų teikimo srityje. Pasikonsultavus su socialiniais partneriais, suderinti visų viešojo administravimo įstaigų ir valstybės tarnybų darbo užmokesčio nustatymo sistemas. Paspartinti valstybės turto perleidimo procesą ir sustiprinti valstybės įmonių veiklos rezultatų stebėseną ir valdybų atskaitomybę, be kita ko, paspartinant valstybės įmonių akcijų įtraukimą į biržos sąrašus.

               4.

               Iš esmės sumažinti parafiskalinius mokesčius. Pašalinti nepagrįstus reglamentavimo apribojimus, kurie trukdo imtis reglamentuojamųjų profesijų ir verstis jomis. Sumažinti verslui tenkančią administracinę naštą.

               5.

               Imtis priemonių, kuriomis būtų pagerinta komercinių ir administracinių teismų sistemos kokybė ir veiksmingumas. Palengvinti neveiksnių paskolų pertvarkymą, visų pirma gerinant su juo susijusią apmokestinimo tvarką.

      Priimta Briuselyje 2016 m. liepos 12 d.

            Tarybos vardu

            Pirmininkas

         P. KAŽIMÍR

      (1)  OL L 209, 1997 8 2, p. 1.

      (2)  OL L 306, 2011 11 23, p. 25.

      (3)  2013 m. gruodžio 17 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 1303/2013, kuriuo nustatomos Europos regioninės plėtros fondui, Europos socialiniam fondui, Sanglaudos fondui, Europos žemės ūkio fondui kaimo plėtrai ir Europos jūros reikalų ir žuvininkystės fondui bendros nuostatos ir Europos regioninės plėtros fondui, Europos socialiniam fondui, Sanglaudos fondui ir Europos jūros reikalų ir žuvininkystės fondui taikytinos bendrosios nuostatos ir panaikinamas Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1083/2006 (OL L 347, 2013 12 20, p. 320).

      (4)  Pagal Reglamento (EB) Nr. 1466/97 9 straipsnio 2 dalį.