     LT

LT        LT
 ---pagebreak---                    EUROPOS KOMISIJA

                                                   Briuselis, 2010.8.11
                                                   SEK(2010) 972 galutinis

                      KOMISIJOS REKOMENDACIJA TARYBAI

     įgalioti Komisiją pradėti derybas su Turkmėnistanu dėl Europos Bendrijų bei jų
      valstybių narių ir Turkmėnistano partnerystės ir bendradarbiavimo susitarimo
      pakeitimo, siekiant atsižvelgti į Čekijos Respublikos, Estijos Respublikos, Kipro
     Respublikos, Latvijos Respublikos, Lietuvos Respublikos, Vengrijos Respublikos,
      Maltos Respublikos, Lenkijos Respublikos, Slovėnijos Respublikos ir Slovakijos
                          Respublikos įstojimą į Europos Sąjungą

LT                                                                                LT
 ---pagebreak---                            KOMISIJOS REKOMENDACIJA TARYBAI

          įgalioti Komisiją pradėti derybas su Turkmėnistanu dėl Europos Bendrijų bei jų
           valstybių narių ir Turkmėnistano partnerystės ir bendradarbiavimo susitarimo
           pakeitimo, siekiant atsižvelgti į Čekijos Respublikos, Estijos Respublikos, Kipro
          Respublikos, Latvijos Respublikos, Lietuvos Respublikos, Vengrijos Respublikos,
                Maltos Respublikos, Lenkijos Respublikos, Slovėnijos Respublikos ir
                          Slovakijos Respublikos įstojimą į Europos Sąjungą

     A.       AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS

     1.       1998 m. gegužės 25 d. Briuselyje pasirašytas Europos Bendrijų bei jų valstybių narių
              ir Turkmėnistano partnerystės ir bendradarbiavimo susitarimas (PBS) dar
              neįsigaliojo.

     2.       Kadangi susitarimas buvo pasirašytas prieš Europos Sąjungos plėtrą, per kurią
              2004 m. gegužės 1 d. įstojo Čekijos Respublika, Estijos Respublika, Kipro
              Respublika, Latvijos Respublika, Lietuvos Respublika, Vengrijos Respublika, Maltos
              Respublika, Lenkijos Respublika, Slovėnijos Respublika ir Slovakijos Respublika, o
              2007 m. sausio 1 d. – Bulgarijos Respublika ir Rumunija, reikia sudaryti Partnerystės
              ir bendradarbiavimo susitarimo protokolą, kad 12 naujųjų valstybių narių galėtų
              prisijungti prie susitarimo, kai šis įsigalios.

     3.       Remiantis Akto dėl Čekijos Respublikos, Estijos Respublikos, Kipro Respublikos,
              Latvijos Respublikos, Lietuvos Respublikos, Vengrijos Respublikos, Maltos
              Respublikos, Lenkijos Respublikos, Slovėnijos Respublikos ir Slovakijos
              Respublikos stojimo sąlygų ir Sutarčių, kuriomis yra grindžiama Europos Sąjunga,
              pritaikomųjų pataisų (OL L 236, 2003 m., toliau – Stojimo aktas) 6 straipsniu, dėl
              minėtų 10 naujųjų valstybių narių prisijungimo prie Partnerystės ir bendradarbiavimo
              susitarimo su Turkmėnistanu turi būti susitarta sudarant šio susitarimo protokolą.
              Stojimo akto 6 straipsnio 2 dalyje numatyta supaprastinta tvarka, kadangi šį
              protokolą turi sudaryti Europos Sąjungos Taryba, vieningai veikdama valstybių narių
              vardu, ir atitinkama trečioji šalis.

     4.       2006 m. spalio 23 d. Tarybos įgaliota Komisija Bendrijos ir jos valstybių narių vardu
              derėjosi su Turkmėnistanu dėl Partnerystės ir bendradarbiavimo susitarimo protokolo
              sudarymo, kad būtų atsižvelgta į Bulgarijos Respublikos ir Rumunijos įstojimą į ES,
              tačiau šis protokolas dar nesudarytas.

     5.       Komisija Europos Sąjungos vardu ves derybas dėl Prisijungimo protokolo, tinkamai
              atsižvelgdama į Bulgarijos Respublikos ir Rumunijos prisijungimo protokolą, dėl
              kurio jau susitarta, ir remdamasi derybų nurodymais, kuriuos vieningai veikdama
              patvirtino Taryba, pasikonsultavusi su valstybių narių atstovų komitetu. Bendrojo
              protokolo projektą ji perduos sudaryti Tarybai.

     6.       Dėl tvarkaraščio – šios derybos turėtų būti užbaigtos per trumpą laiką, kad
              Protokolas, kuriuo patikslinamas Partnerystės ir bendradarbiavimo susitarimas,

LT                                                 2                                                  LT
 ---pagebreak---              įsigaliotų kuo greičiau, prieš užbaigiant Partnerystės ir bendradarbiavimo susitarimo
             ratifikavimo procedūras.

     B.      REKOMENDACIJA

     Todėl Komisija rekomenduoja Tarybai:

     – įgalioti Komisiją Europos Sąjungos vardu, remiantis pridėtais derybų nurodymais ir
       tinkamai atsižvelgiant į Bulgarijos Respublikos ir Rumunijos prisijungimo protokolą, dėl
       kurio jau susitarta, vesti derybas su Turkmėnistanu dėl Protokolo, kuriuo pakeičiamas
       1998 m. gegužės 25 d. pasirašytas Europos Bendrijų bei jų valstybių narių ir
       Turkmėnistano partnerystės ir bendradarbiavimo susitarimas, siekiant atsižvelgti į Čekijos
       Respublikos, Estijos Respublikos, Kipro Respublikos, Latvijos Respublikos, Lietuvos
       Respublikos, Vengrijos Respublikos, Maltos Respublikos, Lenkijos Respublikos,
       Slovėnijos Respublikos ir Slovakijos Respublikos įstojimą į Europos Sąjungą;

     – paskirti COEST pagrindiniu komitetu, sudarytu iš valstybių narių atstovų, kuris padės
       Komisijai vykdyti šią užduotį; ir

     – priimti pridedamus derybų nurodymus.

LT                                                3                                                  LT
 ---pagebreak---                                             PRIEDAS

       Derybų nurodymai dėl Europos Bendrijų bei jų valstybių narių ir Turkmėnistano
     partnerystės ir bendradarbiavimo susitarimo patikslinimo, siekiant atsižvelgti į Čekijos
      Respublikos, Estijos Respublikos, Kipro Respublikos, Latvijos Respublikos, Lietuvos
        Respublikos, Vengrijos Respublikos, Maltos Respublikos, Lenkijos Respublikos,
          Slovėnijos Respublikos ir Slovakijos Respublikos įstojimą į Europos Sąjungą

     1.     PAGRINDINIS TIKSLAS

            Pakeisti Partnerystės ir bendradarbiavimo susitarimą su Turkmėnistanu, kad
            naujosios valstybės narės, į Europos Sąjungą įstojusios 2004 m. gegužės 1 d., galėtų
            prisijungti prie šio susitarimo.

     2.     PROTOKOLO TURINYS

            2004 m. gegužės 1 d. į Europos Sąjungą įstojusios valstybės narės prisijungs prie
            Partnerystės ir bendradarbiavimo susitarimo su Turkmėnistanu. Protokole bus
            numatyti reikiami susitarimo techniniai pakeitimai, padarytini prisijungus dešimčiai
            naujų susitariančiųjų šalių, tinkamai atsižvelgiant į Bulgarijos Respublikos ir
            Rumunijos prisijungimo protokolą, dėl kurio jau susitarta.

     3.     TVARKARAŠTIS

            Derybos turėtų būti užbaigtos per trumpą laiką, kad Bendrąjį protokolą būtų galima
            priimti prieš užbaigiant Partnerystės ir bendradarbiavimo susitarimo su
            Turkmėnistanu ratifikavimo procedūras.

LT                                               4                                                 LT


				|

		52014DC0404

			Rekomendacija TARYBOS REKOMENDACIJA dėl 2014 m. Čekijos nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2014 m. Čekijos konvergencijos programos /* COM/2014/0404 final - 2014/ () */

			   	Rekomendacija
TARYBOS REKOMENDACIJA
dėl 2014 m. Čekijos
nacionalinės reformų programos
su Tarybos nuomone dėl 2014 m. Čekijos konvergencijos programos
EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl
Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 121 straipsnio 2 dalį
ir 148 straipsnio 4 dalį,
atsižvelgdama į 1997 m. liepos
7 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto
būklės priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos
priežiūros bei koordinavimo[1],
ypač į jo 9 straipsnio 2 dalį,
atsižvelgdama į Europos Komisijos
rekomendaciją[2],
atsižvelgdama į Europos Parlamento
rezoliucijas[3],
atsižvelgdama į Europos Vadovų
Tarybos išvadas,
atsižvelgdama į Užimtumo komiteto
nuomonę,
atsižvelgdama į Ekonomikos ir
finansų komiteto nuomonę,
atsižvelgdama į Socialinės apsaugos
komiteto nuomonę,
atsižvelgdama į Ekonominės politikos
komiteto nuomonę,
kadangi:
(1)
2010 m. kovo 26 d. Europos Vadovų
Taryba pritarė Komisijos pasiūlymui įgyvendinti naują
augimo ir darbo vietų kūrimo strategiją „Europa 2020“,
grindžiamą geresniu ekonominės politikos koordinavimu, ir daugiausia
dėmesio skirti toms svarbioms sritims, kuriose reikia imtis veiksmų,
kad būtų stiprinamas Europos tvaraus augimo ir konkurencingumo
potencialas;
(2)
2010 m. liepos 13 d. Taryba, remdamasi
Komisijos pasiūlymais, priėmė rekomendaciją dėl
valstybių narių ir Sąjungos bendrųjų ekonominės
politikos gairių (2010–2014 m.), o 2010 m. spalio 21 d. –
sprendimą dėl valstybių narių užimtumo politikos
gairių, kurios kartu sudaro integruotas gaires. Į šias integruotas
gaires valstybių narių paprašyta atsižvelgti formuojant
nacionalinę ekonominę ir užimtumo politiką;
(3)
2012 m. birželio 29 d. valstybių ar
vyriausybių vadovai nusprendė priimti Susitarimą dėl
ekonomikos augimo ir darbo vietų kūrimo, kuriuo nustatė
nuoseklią nacionalinių, ES ir euro zonos veiksmų, naudojant
visus galimus svertus, priemones ir politikos strategijas, sistemą. Jie
nutarė, kokių veiksmų reikėtų imtis valstybių
narių lygmeniu, visų pirma išreikšdami tvirtą
įsipareigojimą siekti strategijos „Europa 2020“ tikslų ir
įgyvendinti konkrečioms šalims skirtas rekomendacijas;
(4)
2013 m. liepos 9 d. Taryba
priėmė rekomendaciją dėl 2013 m. Čekijos
nacionalinės reformų programos ir pateikė savo nuomonę
dėl 2012–2016 m. Čekijos atnaujintos konvergencijos programos;
(5)
2013 m. lapkričio 13 d. Komisija
priėmė metinę augimo apžvalgą[4], kuria pradedamas
2014 m. Europos ekonominės politikos koordinavimo semestras. Tą
pačią dieną Komisija pagal Reglamentą (ES)
Nr. 1176/2011 priėmė Įspėjimo mechanizmo
ataskaitą[5],
kurioje nenurodė, kad Čekija yra viena iš valstybių narių,
dėl kurios reikės parengti nuodugnią apžvalgą;
(6)
2013 m. gruodžio 20 d. Europos
Vadovų Taryba patvirtino prioritetus, kuriais turi būti užtikrintas
finansinis stabilumas, fiskalinis konsolidavimas ir ekonomikos augimo skatinimo
veiksmai. Ji pabrėžė, kad reikia vykdyti diferencijuotą,
ekonomikos augimui palankų fiskalinį konsolidavimą, atkurti
įprastas skolinimo ekonomikai sąlygas, skatinti ekonomikos
augimą ir konkurencingumą, mažinti nedarbą, šalinti socialinius
krizės padarinius ir modernizuoti viešąjį administravimą;
(7)
2014 m. balandžio 16 d. Čekija
pateikė 2014 m. nacionalinę reformų programą, o
2014 m. balandžio 28 d. – 2014 m. konvergencijos programą.
Siekiant atsižvelgti į abiejų programų sąsają, jos
vertintos vienu metu;
(8)
2014 m. konvergencijos programoje nustatytas
biudžeto strategijos tikslas – valdžios sektoriaus deficitą programos
laikotarpiu išlaikyti mažesnį už 3 % BVP Sutartyje nustatytą
pamatinę vertę. Programoje nurodytas Stabilumo ir augimo pakto
reikalavimus atitinkantis -1 % BVP vidutinio laikotarpio tikslas. Nors
2014 m. biudžeto strategija atitinka Stabilumo ir augimo pakto
reikalavimus, manoma, kad 2015 m. reikalaujamas koregavimas
struktūriniu požiūriu nebus pasiektas, nes prognozuojama, kad
perskaičiuotas struktūrinis balansas pablogės 0,6 procentinio
punkto. Be to, numatoma, kad vyriausybės išlaidos didės tokiu tempu,
kuris neatitinka išlaidų kriterijaus. Numatoma, kad perskaičiuotas
struktūrinis balansas 2016 ir 2017 m. taip pat nukryps nuo
reikalaujamo koregavimo plano: perskaičiuotas struktūrinis balansas
atitinkamai sieks -1,6 % ir -1,9 % BVP. Apskritai numatoma, kad nuo
2015 m. kils nukrypimo nuo koregavimo plano siekiant vidutinio laikotarpio
tikslo rizika. Remiantis programa planuojama, kad skolos santykis, kuris
nesiekia 60 % BVP pamatinės vertės, 2014 m. laikinai
sumažės 1,1 procentinio punkto iki 45 % BVP, tačiau 2015 m.
padidės iki 46 % BVP. Makroekonominis scenarijus, kuriuo grindžiamos
programoje pateiktos biudžeto projekcijos, yra tikėtinas. Pagal
programą numatoma, kad Čekijos ekonomika 2014 m. augs 1,7 %
ir 2 % 2015 m., palyginti su 2 % ir 2,4 % Komisijos
2014 m. pavasario prognozėje numatomu augimu. Pagrindinė
biudžeto perspektyvų rizika kyla dėl didelio valstybės
investicijų raidos ateityje netikrumo ir galimų vienkartinių
išlaidų, susijusių su planuojama kovinių reaktyvinių
lėktuvų nuomos sutartimi, dėl kurios 2015 m. numatomas
0,5 % BVP deficitą didinantis poveikis. Pagal Komisijos prognozę
2015 m. kyla didelio nukrypimo nuo vidutinio laikotarpio tikslo rizika.
Programų scenarijaus skirtumus lemia skirtingos 2015 m. politikos ir
diskrecinių priemonių prielaidos. Remdamasi programos vertinimu ir
Komisijos prognoze, pagal Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97 Taryba mano,
kad 2013 m. deficitas pagal Tarybos rekomendaciją buvo tvariai
sumažintas iki mažesnio už 3 % BVP lygio ir kad, nors vidutinio
laikotarpio tikslas 2014 m. turėtų būti pasiektas, kyla
rizika, jog 2015 m. nuo jo bus smarkiai nukrypta;
(9)
Čekija atsigavo po dvejus metus trukusio
nuosmukio ir dabar jai kyla uždavinys, atsižvelgiant į spartų
visuomenės senėjimą, užtikrinti tvarų spartų
augimą. Valstybės investicijų apimtis pastaraisiais metais
smarkiai mažėjo, ypač investicijos į infrastruktūrą.
Čekijos ekonomikos augimo modelis iki krizės buvo paremtas dideliais
užsienio kapitalo srautais į šalį ir dideliu orientavimu į
eksportą. Kadangi atrodo, kad gamybos veiksnių (įskaitant
užsienio kapitalą) kaupimu paremtos augimo galimybės yra ribotos,
ekonomikos perorientavimas į augimą skatinančius vidaus veiksnius
atvertų naujų našumo didėjimo galimybių. Pagrindiniai šio
proceso aspektai – švietimo, mokymo bei inovacijų rėmimas ir
institucijų stiprinimas;
(10)
neseniai vyriausybė patvirtino Sutartį
dėl stabilumo, koordinavimo ir valdymo, tačiau ją dar turi
ratifikuoti parlamentas. 2011 m. pradėta
rengtis visapusiškai fiskalinės sistemos reformai, tačiau vis dar
neaišku, ar ji bus priimta ir įgyvendinta. Taip pat atidėtas
reikiamų teisės aktų, reikalingų, kad būtų
laikomasi Tarybos direktyvos 2011/85/ES dėl biudžeto sistemų,
priėmimas;
(11)
pagrindiniai mokesčių srities
Čekijos uždaviniai – padidinti pajamų surinkimo veiksmingumą ir
sukurti augimui palankesnę mokesčių struktūrą. Čekija
ėmėsi tam tikrų priemonių, kad pagerintų
mokestinių prievolių, visų pirma susijusių su
netiesioginiais mokesčiais, vykdymą, tačiau bendros
prievolių vykdymo užtikrinimo išlaidos tebėra pernelyg didelės.
Šiuo atžvilgiu pažymėtina, kad dar nesuderintos kelios mokesčių
bazės (pajamų mokesčių, sveikatos draudimo ir socialinio
draudimo įmokų) ir atšauktas 2015 m. turėjusio pradėti
veikti bendro surinkimo punkto sukūrimas. Vis dėlto Čekijos
vyriausybė paskelbė apie savo ketinimą spręsti
mokesčių bazių suderinimo klausimą. Nesilaikyta
2013 m. rekomendacijų dėl mokesčių struktūros.
Darbo jėgos, ypač mažas pajamas gaunančių asmenų,
įskaitant ne visą darbo dieną dirbančius darbuotojus,
apmokestinimas tebėra aukštas, visų pirma dėl didelių
socialinio draudimo įmokų. Dar yra galimybių darbo jėgos
apmokestinimą pakeisti kitais mokesčiais, pavyzdžiui, aplinkosaugos
ir periodiniais būsto mokesčiais, kurie yra santykinai maži.
Tebėra didelių darbuotojų ir savarankiškai dirbančių
asmenų apmokestinimo ir socialinio draudimo įmokų tvarkos
neatitikimų, dėl to siaurėja mokesčių bazė ir
sukuriamos paskatos atsirasti fiktyviam savarankiškam darbui, darančiam
nesąžiningą poveikį pagal įprastas darbo sutartis dirbantiems
darbuotojams;
(12)
Čekijoje kyla vidutinė tvarumo rizika
ilguoju laikotarpiu, daugiausia dėl numatomo pensijų ir sveikatos
priežiūros išlaidų didėjimo. Pagal esamus teisės aktus
planuojama, kad teisės aktais nustatytas pensinis amžius bus ilginamas
ilguoju laikotarpiu, tačiau per lėtai vidutiniu laikotarpiu.
Vyriausybė planuoja sukurti peržiūros mechanizmą, pagal
kurį pensinis amžius būtų derinamas su vidutinės tikėtinos
gyvenimo trukmės pokyčiais, tačiau tai tik iš dalies
išspręstų tvarumo atotrūkio problemą. Be to, laikinas
mažesnis pensijų indeksavimas bus nutrauktas 2015 m. – metais
anksčiau, nei planuota, o standartinis pensijų indeksavimo
mechanizmas (paremtas kainų lygiu ir trečdaliu realiojo darbo
užmokesčio padidėjimo) nebuvo persvarstytas. Ribota pažanga padaryta
skatinant vyresnio amžiaus darbuotojų įsidarbinimą. Nepadaryta
pažangos siekiant padidinti viešųjų sveikatos priežiūros išlaidų
veiksmingumą. Stacionarinės priežiūros sektoriuje yra
perteklinių pajėgumų ir tai rodo, kad yra galimybių didinti
išlaidų veiksmingumą ir gerinti valdymą;
(13)
buvo imtasi tam tikrų pirminių
veiksmų siekiant padidinti valstybinės užimtumo tarnybos
pajėgumą ir kokybę. Tai veiksmai reikiama linkme, tačiau
jų poveikis dar turi būti įvertintas. Aktyvi darbo rinkos
politika tebėra nepakankamai finansuojama ir ji nepakankamai orientuota
į moteris su mažais vaikais, jaunimą ir vyresnio amžiaus darbuotojus.
Nepaisant gana aukšto bendro užimtumo lygio, šioms asmenų grupėms
nepakankamai atstovaujama darbo rinkoje. Ribotos galimybės pasinaudoti
įperkamomis vaikų priežiūros įstaigų paslaugomis ir
gana nedidelis susidomėjimas darbu ne visą darbo dieną kliudo
moterų dalyvavimui darbo rinkoje. 2012 m. vyrų ir moterų
darbo užmokesčio skirtumas tebebuvo vienas didžiausių ES;
(14)
susirūpinimą kelia Čekijos švietimo
sistemos kokybė ir jos atitiktis darbo rinkos poreikiams. Buvo imtasi tam
tikrų priemonių privalomojo švietimo vertinimo sistemai pagerinti,
tačiau tebekyla sunkumų siekiant įgyvendinti tolesnes
prastesnių rezultatų pasiekiančioms mokykloms ir moksleiviams
skirtas priemones. Mokytojo profesijos patrauklumas taip pat yra problema,
kurią vyriausybė ketina spręsti. Tai, kad nedaug romų tautybės
vaikų dalyvauja įprastinio įtraukiojo ankstyvojo ugdymo ir
pradinio ugdymo sistemoje tebekelia su jų integracija susijusių
problemų. Aukštojo mokslo reforma buvo atidėta ir nepadaryta pažangos
didinant aukštojo mokslo akreditavimą ir finansavimą. Imtasi tik
nedidelių pakeitimų mokslinių tyrimų institucijų
finansavimo klausimu. Jis išlieka itin svarbus siekiant sukurti reikiamas
paskatas viešųjų mokslinių tyrimų įstaigoms siekti
kompetencijos, spręsti visuomenės problemas ir bendradarbiauti su
verslo sektoriumi;
(15)
pradėtas daugelio reglamentuojamųjų profesijų
reguliavimo panaikinimo procesas, tačiau šis procesas vyksta lėtai ir
neteikia greitos naudos dėl padidėjusios konkurencijos paslaugų
sektoriuje. Čekija ėmėsi kai kurių pradinių priemonių
energijos vartojimo efektyvumui didinti, visų pirma statybų
sektorių remiančiomis valstybės finansavimo paskatomis.
Tebėra didelių energijos taupymo galimybių, o energinė
priklausomybė taip pat galėtų būti mažinama platesnio
užmojo priemonėmis;
(16)
viešojo administravimo kokybė ir veiksmingumas
tebėra problema, turinti neigiamų ekonominių pasekmių. Dar
nepriimtas ilgai lauktas valstybės tarnybos įstatymas; jo
priėmimas yra didžiausias vyriausybės prioritetas. Pažanga kovojant
su korupcija ribota; nepriimta didžioji dalis 2013–2014 m. kovos su
korupcija strategijos teisės aktų. Dar nesuformuluota aiški
ilgalaikė vizija, kaip tvariai spręsti šį ekonominiam ir
socialiniam vystymuisi itin svarbų klausimą. Vietos ir regionų
lygmens viešųjų konkursų įgyvendinimui būdingas
nereikalingas vilkinimas. Naujos viešojo pirkimo taisyklės yra žingsnis
atgal, nes jose pašalintos kai kurios skaidrumo apsaugos priemonės.
Pasiekta ribota pažanga gerinant ES lėšų įsisavinimą. Kad
reikia dėti daugiau pastangų, rodo didelis klaidų lygis,
kurį 2013 m. pabaigoje kelių programų atveju nurodė
audito institucija;
(17)
atsižvelgdama į Europos semestrą,
Komisija atliko išsamią Čekijos ekonominės politikos
analizę. Ji įvertino konvergencijos programą ir nacionalinę
reformų programą. Komisija įvertino ne tik jų svarbą
tvariai fiskalinei ir socialinei bei ekonominei Čekijos politikai, bet ir
tai, kaip laikomasi ES taisyklių ir gairių, nes ES priemonėmis
prisidedant prie būsimų nacionalinių sprendimų būtina
stiprinti bendrą Europos Sąjungos ekonomikos valdymą. Jos
rekomendacijos atsižvelgiant į Europos semestrą pateiktos toliau
išdėstytose 1–7 rekomendacijose;
(18)
atsižvelgdama į šį vertinimą, Taryba
išnagrinėjo Čekijos konvergencijos programą ir savo nuomonę[6] visų pirma
pateikė 1 rekomendacijoje,
REKOMENDUOJA Čekijai
2014–2015 m. imtis šių veiksmų:
1.           Panaikinus
perviršinį deficitą 2014 m. išsaugoti patikimą
fiskalinę būklę. Gerokai sustiprinti 2015 m. biudžeto
strategiją siekiant užtikrinti, kad būtų pasiektas, o
paskesniais metais – išlaikytas, vidutinio laikotarpio tikslas. Pirmenybę
teikti augimą skatinančioms išlaidoms, siekiant paremti ekonomikos
atsigavimą ir pagerinti augimo perspektyvas. Priimti ir įgyvendinti
fiskalinę sistemą stiprinančias priemones, visų pirma
sukurti nepriklausomą fiskalinę instituciją fiskalinei politikai
stebėti, priimti fiskalines taisykles, kurių turėtų
laikytis vietos ir regionų valdžios įstaigos ir pagerinti visų
lygių valdžios institucijų bendradarbiavimą.
2.           Pagerinti mokestinių
prievolių, visų pirma susijusių PVM, vykdymą ir sumažinti
mokesčių surinkimo bei mokėjimo išlaidas supaprastinant
mokesčių sistemą ir suderinant gyventojų pajamų
mokesčių ir socialinio draudimo bei sveikatos draudimo įmokų
mokesčių bazes. Sumažinti didelį darbo jėgos, visų
pirma mažas pajamas gaunančių asmenų, apmokestinimą. Šiuos
mokesčius pakeisti mažiau augimui kenkiančiais mokesčiais, kaip
antai periodiniais būsto ir aplinkosaugos mokesčiais. Toliau mažinti
darbuotojų ir savarankiškai dirbančių asmenų apmokestinimo
tvarkos neatitikimus.
3.           Užtikrinti valstybinių
pensijų sistemos tvarumą ilguoju laikotarpiu, visų pirma
paspartinant teisės aktais nustatyto pensinio amžiaus ilginimą ir
jį aiškiau susiejant su vidutinės tikėtinos gyvenimo
trukmės pokyčiais. Skatinti vyresnio amžiaus darbuotojų
įsidarbinimo galimybes ir peržiūrėti pensijų indeksavimo
mechanizmą. Imtis priemonių, kad būtų gerokai padidintas
sveikatos priežiūros sektoriaus, visų pirma priežiūros
ligoninėse, išlaidų veiksmingumas ir valdymas.
4.           Padidinti valstybinių užimtumo
tarnybų efektyvumą ir veiksmingumą visų pirma sukuriant
veiklos rezultatų vertinimo sistemą. Gerinti užimtumo tarnybose
neregistruoto jaunimo informavimą ir teikti individualiems poreikiams
pritaikytas paslaugas. Gerokai padidinti galimybes pasinaudoti įperkamomis
ir kokybiškomis vaikų priežiūros įstaigų paslaugomis,
ypatingą dėmesį skiriant vaikams iki trejų metų.
5.           Užtikrinti, kad aukštojo
mokslo akreditavimu, valdymu ir finansavimu būtų pagerinta jo
kokybė ir atitikimas darbo rinkos poreikiams. Paspartinti naujos
mokslinių tyrimų vertinimo metodikos kūrimą bei
taikymą ir skirti finansavimą, siekiant padidinti rezultatais
grindžiamo mokslinių tyrimų įstaigų finansavimo dalį.
Padidinti privalomojo švietimo sistemos mokytojo profesijos patrauklumą,
įgyvendinti visapusišką vertinimo sistemą ir remti prastų
rezultatų pasiekiančias mokyklas ir moksleivius. Padidinti švietimo
sistemos įtraukumą, visų pirma skatinant mažiau palankios
socialinės padėties ir romų tautybės vaikų
dalyvavimą švietimo sistemoje, visų pirma ankstyvojo ugdymo
sistemoje.
6.           Paspartinti
reglamentuojamųjų profesijų reformą, sutelkiant
dėmesį į neteisingų ir neproporcingų reikalavimų
panaikinimą. Paspartinti pastangas pagerinti ūkio energijos vartojimo
efektyvumą.
7.           2014 m. priimti ir
įgyvendinti valstybės tarnybos įstatymą, kuriuo
būtų užtikrintas stabilios, veiksmingos ir profesionalios
valstybės administravimo tarnybos veikimas. Paspartinti ir gerokai
sustiprinti kovą su korupcija įgyvendinant likusias
teisėkūros priemones, numatytas 2013–2014 m. kovos su korupcija
strategijoje, ir parengiant ateinančio laikotarpio planus. Toliau gerinti
ES lėšų valdymą supaprastinant įgyvendinimo
struktūras, gerinant gebėjimus ir sprendžiant interesų
konfliktų klausimą. Padidinti viešojo pirkimo skaidrumą ir
pagerinti viešųjų konkursų įgyvendinimą teikiant
reikiamas gaires ir užtikrinant priežiūrą.
Priimta Briuselyje
                                                                       Tarybos
vardu
                                                                       Pirmininkas
[1]               OL L 209, 1997 8 2, p. 1.
[2]               COM(2014) 404 final.
[3]               Dok. P7_TA(2014)0128 ir P7_TA(2014)0129.
[4]               COM(2013) 800 final.
[5]               COM(2013) 790 final.
[6]               Pagal Tarybos reglamento (EB) Nr. 1466/97 9
straipsnio 2 dalį.


title: 2011 m. lapkričio 30 d. Tarybos rekomendacija dėl Europos centrinio banko vykdomosios valdybos nario skyrimo

text:
               14.12.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 364/6

         TARYBOS REKOMENDACIJA
   2011 m. lapkričio 30 d.
   dėl Europos centrinio banko vykdomosios valdybos nario skyrimo
   2011/C 364/03
   EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
   atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 283 straipsnio 2 dalį,
   atsižvelgdama į Protokolą dėl Europos centrinių bankų sistemos ir Europos centrinio banko statuto, ypač į jo 11.2 straipsnį,
   kadangi, Lorenzo BINI SMAGHI priėmus sprendimą atsistatydinti iš pareigų nuo 2011 m. gruodžio 31 d. pabaigos, būtina paskirti naują Europos centrinio banko vykdomosios valdybos narį,
   EUROPOS VADOVŲ TARYBAI REKOMENDUOJA:
   paskirti Benoît COEURÉ Europos centrinio banko vykdomosios valdybos nariu aštuonerių metų kadencijai.

      Priimta Briuselyje 2011 m. lapkričio 30 d.

            Tarybos vardu

            Pirmininkas

         J. VINCENT-ROSTOWSKI


title: 2009 m. rugpjūčio 20 d. Komisijos rekomendacija dėl žiniasklaidos priemonių naudojimo raštingumo skaitmeninėje aplinkoje tam, kad audiovizualinis ir turinio sektorius taptų konkurencingesnis ir būtų sukurta atvira žinių visuomenė

text:
               29.8.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 227/9

      KOMISIJOS REKOMENDACIJA

   2009 m. rugpjūčio 20 d.
   dėl žiniasklaidos priemonių naudojimo raštingumo skaitmeninėje aplinkoje tam, kad audiovizualinis ir turinio sektorius taptų konkurencingesnis ir būtų sukurta atvira žinių visuomenė
   (2009/625/EB)
   EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA,
   atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 211 straipsnį (1),
   kadangi:

               (1)

               2007 m. gruodžio 20 d. Komisija priėmė komunikatą „Europinis požiūris į žiniasklaidos priemonių naudojimo raštingumą skaitmeninėje aplinkoje“ (2), kuriame daugiausia dėmesio skiriama žiniasklaidos priemonių naudojimo raštingumui, susijusiam su komerciniais pranešimais (nagrinėjami su reklama susiję klausimai), taip pat žiniasklaidos priemonių naudojimo raštingumui, susijusiam su audiovizualiniais kūriniais (rašoma iš dalies apie tai, kaip plačiau informuoti apie Europos filmus ir stiprinti kūrybinius įgūdžius), ir žiniasklaidos priemonių naudojimo raštingumui, susijusiam su internetu (pavyzdžiui, kad piliečiai geriau suprastų, kaip veikia interneto paieškos priemonės).

               (2)

               Europos Parlamentas savo pranešime dėl žiniasklaidos priemonių naudojimo raštingumo skaitmeniniame pasaulyje (3) paragino Komisiją plėsti žiniasklaidos priemonių naudojimo raštingumo skatinimo politiką bendradarbiaujant su visomis Europos Sąjungos institucijomis ir su vietos bei regionų savivaldos institucijomis.

               (3)

               Tarybos išvadose dėl žiniasklaidos priemonių naudojimo raštingumo (4), kurias priėmė 2008 m. gegužės 21–22 d. posėdžiavusi Švietimo, jaunimo ir kultūros taryba, patvirtinamas Europos Komisijos siūlomas strateginis požiūris į žiniasklaidos priemonių naudojimo raštingumą kaip į svarbų aktyvaus pilietiškumo veiksnį šiuolaikinėje informacinėje visuomenėje.

               (4)

               2008 m. spalio mėn. Regionų komitetas priėmė bendrą nuomonę dėl kūrinių platinimo prijungties režimu ir žiniasklaidos priemonių naudojimo raštingumo (5).

               (5)

               Lisabonoje vykusiame Europos Vadovų Tarybos susitikime (6) nutarta, kad „pasinaudodamos kultūrine Europos įvairove ir jungdamos ją į tinklą, turinio įmonės sukuria pridėtinės vertės“. 2007 m. paskelbtoje Europos kultūros darbotvarkėje nustatyta strateginė politikos sistema, skirta pagrindiniams kultūros srities uždaviniams spręsti, o 2009 m. gegužės mėn. Tarybos išvadose dėl kultūros kaip kūrybiškumo ir novatoriškumo skatinimo priemonės pabrėžiamas konkretus kultūros indėlis į kūrybiškumą ir inovacijas ir raginama suformuluoti plačią inovacijų sąvoką, kuri būtų įtraukta į Lisabonos strategiją po 2010 m. Tai taip pat labai svarbu įgyvendinant Europos Komisijos iniciatyvą i2010, kuria siekiama stiprinti IRT sektoriaus konkurencingumą ir sukurti bendrą Europos informacinę erdvę.

               (6)

               Didesnis žiniasklaidos priemonių naudojimo raštingumas padėtų siekti Lisabonoje Europos Vadovų Tarybos Europos Sąjungai iškeltų ir iniciatyvoje i2010 nustatytų tikslų, visų pirma, dėl konkurencingesnės žinių ekonomikos, taip pat prisidedant prie atviresnės informacinės visuomenės kūrimo.

               (7)

               2006 m. pabaigoje vykusios viešos konsultacijos parodė, kad Europoje taikoma nevienoda tvarka ir žiniasklaidos priemonių naudojimo raštingumo lygis taip pat nevienodas. Kartu pripažįstama, kad nėra sutartų kriterijų ar standartų, kuriais remiantis būtų vertinamas žiniasklaidos priemonių naudojimo raštingumas, ir kad būtini didesnio masto ir ilgesnės trukmės moksliniai tyrimai, kad būtų galima nustatyti šiuos kriterijus.

               (8)

               Kaip pripažįstama 2007 m. antroje pusėje Komisijos užsakymu atliktame tyrime „Dabartinės žiniasklaidos priemonių naudojimo raštingumo tendencijos ir požiūriai į jį Europoje“, yra keletas kliūčių žiniasklaidos priemonių naudojimo raštingumo plėtrai Europos lygmeniu. Visų pirma, trūksta bendros vizijos, nacionalinės, regioninės ir vietos iniciatyvos Europoje nepakankamai pastebimos, taip pat stinga europinių tinklų ir nepakankamai koordinuojama suinteresuotųjų šalių veikla.

               (9)

               Būtų labai svarbu sugebėti analizuoti, pabrėžti ir skleisti šios srities geriausią patirtį visoje Europos Sąjungoje ir kurti bei puoselėti suinteresuotųjų šalių europinius tinklus tarp.

               (10)

               Jei Europos piliečiai, kaip žiniasklaidos priemonių vartotojai, galėtų priimti įvairius informacija grįstus sprendimus, tai prisidėtų prie Europos audiovizualinės ir turinio sektoriaus konkurencingumo.

               (11)

               Žiniasklaidos priemonių naudojimo raštingumas susijęs su gebėjimu naudotis žiniasklaidos priemonėmis, suprasti ir kritiškai vertinti įvairius žiniasklaidos bei žiniasklaidos turinio aspektus ir užmegzti ryšius įvairiuose kontekstuose.

               (12)

               Dėl skaitmeninių kūrinių sklaidos ir vis gausėjančių jų platinimo platformų internete ir naudojantis judriuoju ryšiu, kyla naujų uždavinių, susijusių su žiniasklaidos priemonių naudojimo raštingumu. Šiandienos pasaulyje piliečiai turi vystyti analitinio mąstymo įgūdžius, kurie leistų protiniu ir emociniu lygmeniu geriau suprasti skaitmenines žiniasklaidos priemones.

               (13)

               Žiniasklaidos priemonių naudojimo raštingumas apima visas žiniasklaidos priemones. Žiniasklaidos priemonių naudojimo raštingumo tikslas – gilinti žmonių žinias apie daugybę žiniasklaidos pranešimų, su kuriais jie susiduria kasdieniame gyvenime, formų. Žiniasklaidos pranešimai – tai programos, filmai, vaizdai, tekstai, garsai ir interneto svetainės, perduodami įvairiomis ryšių formomis.

               (14)

               Žiniasklaidos priemonių naudojimo raštingumas atlieka svarbų vaidmenį plačiau informuojant apie Europos audiovizualinį paveldą ir kultūrinę tapatybę, taip pat gilinant žinias ir skatinant susidomėjimą audiovizualiniu paveldu ir naujausiais Europos kultūros kūriniais.

               (15)

               Šiandienos informacinėje visuomenėje žiniasklaidos priemonių naudojimo raštingumas yra susijęs su įtrauktimi ir pilietiškumu. Šie įgūdžiai esminiai ne tik jaunimui, bet ir suaugusiems ir pagyvenusiems asmenims, tėvams, mokytojams ir žiniasklaidos specialistams. Naudodamiesi internetu ir skaitmeninėmis technologijomis vis daugiau europiečių gali kurti ir skleisti vaizdus, informaciją ir turinį. Dabar žiniasklaidos priemonių naudojimo raštingumas laikomas viena iš būtinų aktyvaus ir visaverčio pilietiškumo sąlygų, kad būtų užkirstas kelias socialinei atskirčiai ir sumažintas tokios atskirties pavojus.

               (16)

               Visuomenė, kurios atstovai yra raštingi žiniasklaidos priemonių naudojimo srityje, kartu būtų ir žiniasklaidos pliuralizmo ir nepriklausomumo akstinas, ir esminė prielaida. Galimybė skirtingomis kalbomis išreikšti skirtingas nuomones ir idėjas, kuriomis atstovaujama skirtingoms grupėms, viename ir keliuose visuomenės sluoksniuose turi teigiamą poveikį tokioms vertybėms kaip įvairovė, tolerancija, skaidrumas, nešališkumas ir dialogas. Todėl visose visuomenės grupėse turėtų būti skatinama žiniasklaidos priemonių naudojimo raštingumo plėtra ir atidžiai sekama šio proceso pažanga.

               (17)

               Demokratija grindžiama aktyviu piliečių dalyvavimu bendruomenės gyvenime, o tapę raštingi žiniasklaidos priemonių naudojimo srityje jie įgytų įgūdžius, kurių reikia kasdieniam informacijos srautui, platinamam naudojantis naujomis ryšių technologijomis, suvokti.

               (18)

               Žiniasklaidos priemonių naudojimo raštingumo klausimą reikėtų spręsti skirtingais būdais ir skirtingais lygmenimis. Valstybės narės pirmiausia atsakingos už tai, kad žiniasklaidos priemonių naudojimo raštingumas būtų įtrauktas į mokyklos mokymo programą visais lygmenimis. Vietos valdžios institucijos taip pat vaidina labai svarbų vaidmenį, nes jos yra arti piliečių ir remia neformaliojo švietimo sektoriaus iniciatyvas. Pilietinė visuomenė taip pat turėtų aktyviai prisidėti siekiant gerinti žiniasklaidos priemonių naudojimo raštingumą, taikydama metodą „iš apačios į viršų“.

               (19)

               Įgyvendinant Komisijos iniciatyvas, kaip antai MEDIA 2007 (2006 m. lapkričio 15 d. Europos Parlamento ir Tarybos sprendimas Nr. 1718/2006/EB dėl Europos audiovizualinio sektoriaus rėmimo programos (MEDIA 2007) įgyvendinimo (7)) ir Audiovizualinės žiniasklaidos paslaugų direktyvą (2007 m. gruodžio 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2007/65/EB, iš dalies keičianti Tarybos direktyvą 89/552/EEB dėl valstybių narių įstatymuose ir kituose teisės aktuose išdėstytų nuostatų, susijusių su televizijos programų transliavimu, derinimo (8)), kurių tikslas didinti Europos audiovizualinės ir turinio sektoriaus konkurencingumą, būtų prisidėta prie žiniasklaidos priemonių naudojimo raštingumo skatinimo.

               (20)

               Komisija planuoja prižiūrėti, kokios pastangos dedamos audiovizualinės žiniasklaidos priemonių naudojimo raštingumo ir su komerciniais pranešimais susijusio žiniasklaidos priemonių naudojimo raštingumo srityse, kaip numatyta Audiovizualinės žiniasklaidos paslaugų direktyvos 37 konstatuojamojoje dalyje, ypač pasitelkusi Audiovizualinės žiniasklaidos paslaugų ryšių komitetą ir vykdydama direktyvos 26 straipsnyje numatytą įpareigojimą teikti ataskaitas.

               (21)

               Komisija skatins žiniasklaidos priemonių naudojimo raštingumo mokslinių tyrimų projektus, vykdomus įgyvendinant esamas programas. Visų pirma, Komisija ketina pradėti tyrimą, koks yra informuotumo apie pavojus, susijusius su asmens duomenų platinimu interneto aplinkoje, lygis, ir tyrimą, kaip patobulinti naudojimosi paieškos priemonėmis būdus.

               (22)

               Į žiniasklaidos priemonių naudojimo raštingumo iniciatyvas reikėtų įtraukti informuotumo apie autorių teisių vaidmenį aspektą.

               (23)

               Tokie klausimai, kaip asmens duomenų tvarkymas informacijos ir ryšių tinkluose, ypač tais atvejais, kai vartotojams siekiama pateikti specialiai jiems pritaikytus pasiūlymus, ir iškylantys uždaviniai, susiję su asmens duomenų apsauga ir pagarba privatumui, turi būti nagrinėjami įgyvendinant žiniasklaidos priemonių naudojimo raštingumo iniciatyvas. Iš tiesų, informacijos ir ryšių tinklai suteikia naudotojams naujų galimybių; tačiau jais besinaudojantiems asmenims gali kilti naujų pavojų, kaip antai asmens duomenų vagystės, diskriminacinis profilio nustatymas arba nuolatinis stebėjimas. Komisijos komunikate dėl duomenų apsaugos stiprinimo naudojant privatumo didinimo technologijas (PDT) (9) nagrinėjami šie susirūpinimą keliantys klausimai ir pateikiami galimi jų sprendimai.

               (24)

               Atsižvelgiant į labai vertingą leidybos sektoriaus patirtį žiniasklaidos priemonių naudojimo raštingumo realiame (angl. offline) pasaulyje srityje ir į tai, kad šis sektorius vis dažniau pereina prie skaitmeninio turinio kūrimo ir platinimo, reikėtų užtikrinti, kad tradiciniai leidėjai aktyviai dalyvautų įgyvendinant skaitmeninės žiniasklaidos priemonių naudojimo raštingumo iniciatyvas.

               (25)

               Komisija ketina toliau siekti sutarimo dėl pagrindinių žiniasklaidos priemonių naudojimo raštingumo (apibrėžimo ir tikslų) aspektų ir remti žiniasklaidos priemonių naudojimo raštingumo skaitmeninėje aplinkoje nagrinėjimą ir geriausios patirties, įskaitant geriausią patirtį, susijusią su Europos žiniasklaidos sektoriaus ekonomika, mainus, visų pirma, rengdama Audiovizualinės žiniasklaidos paslaugų ryšių komiteto (10) susitikimus, skatindama ir remdama renginius, organizuojamus pagal MEDIA 2007 programą (11), bendradarbiaudama su kitomis Europos institucijomis ir tarptautinėmis organizacijomis, kaip antai Europos Taryba, UNESCO ir Jungtinių Tautų Civilizacijų aljansas, ir skatindama viešojo ir privačiojo sektorių partnerystę žiniasklaidos priemonių naudojimo raštingumo srityje,

         REKOMENDUOJA:

               I.

               Valstybėms narėms bendradarbiaujant su už audiovizualinių ir elektroninių ryšių reguliavimą atsakingomis valdžios institucijomis ir, prireikus, su duomenų apsaugos priežiūros institucijomis:

                           1.

                           parengti ir įgyvendinti bendro reguliavimo iniciatyvas, kurias vykdant pagrindinės suinteresuotosios šalys priimtų elgesio kodeksus, ir skatinti savireguliavimo iniciatyvas bei gaires II dalyje žiniasklaidos sektoriui nustatytomis temomis;

                           2.

                           remiantis nauju Komisijos tyrimu apie žiniasklaidos priemonių naudojimo raštingumo lygių Europoje vertinimo kriterijus, skatinti sistemingus mokslinius tyrimus, vykdant žiniasklaidos priemonių naudojimo raštingumo skaitmeninėje aplinkoje įvairių aspektų tyrimus ir projektus, ir stebėti bei vertinti, ar žiniasklaidos priemonių naudojimo raštingumo lygiai pakilo;

                           3.

                           konferencijose ir kituose viešuose renginiuose pradėti diskusijas apie tai, kad žiniasklaidos priemonių naudojimo raštingumą reikėtų įtraukti į privalomą mokymo programą ir į bendrųjų visą gyvenimą trunkančio mokymosi gebėjimų, nustatytų 2006 m. gruodžio 18 d. Europos Parlamento ir Tarybos rekomendacijoje dėl bendrųjų visą gyvenimą trunkančio mokymosi gebėjimų, sąrašą;

                           4.

                           dar labiau stengtis didinti informuotumą apie nacionalinį ir Europos audiovizualinį paveldą, vykdant piliečiams skirtas nacionalines informavimo kampanijas;

                           5.

                           gerinti informuotumą vykdant mokymus, rengiant informavimo dienas ir platinant informacijos paketus apie riziką, susijusią su asmens duomenų tvarkymu informacijos ir ryšių tinkluose, ir šioje srityje ugdyti vartotojus, ypač jaunimą, jų tėvus bei mokytojus.

               II.

               Žiniasklaidos sektorius prisiima daugiau įsipareigojimų suteikti priemonių, reikalingų žiniasklaidos priemonių naudojimo raštingumo lygiui gerinti, ir:

                           1.

                           vykdant informavimo kampanijas sistemingai skleisti žinias apie tai, kaip skaitmeniniame pasaulyje kuriama, redaguojama ir platinama informacija ir kūriniai, įskaitant informavimą apie tai, kaip veikia paieškos priemonės ir kaip geriau jomis naudotis;

                           2.

                           organizuojant informavimo kampanijas suteikti piliečiams aiškią informaciją, kuria lengva naudotis, apie komercinių pranešimų kūrimo metodus, ypač apie prekių rodymą, reklamą internete ir būdus, kaip tiksliau nustatyti ribas tarp prekybos ir turinio;

                           3.

                           sukūrus specialiai jaunimui skirtus informacijos paketus, suteikti piliečiams informacijos apie tai, kaip tvarkomi jų asmens duomenys rengiant specialiai jiems pritaikytus pasiūlymus, ypač apie interaktyvią reklamą, visapusiškai laikantis galiojančių teisinių nuostatų;

                           4.

                           rengiant informavimo dienas aktyviai informuoti piliečius apie tai, kaip veikia kūrybinė ekonomika ir koks joje autorių teisių vaidmuo.

               III.

               Ši rekomendacija skirta valstybėms narėms.

      Priimta Briuselyje, 2009 m. rugpjūčio 20 d.

            Komisijos vardu

         Viviane REDING

            Komisijos narė

      (1)  OL C 325, 2002 12 24, p. 1.

      (2)  COM (2007) 833 galutinis.

      (3)  2008/2129 (INI), 2008 m. lapkričio 24 d.

      (4)  2008/C 140/08.

      (5)  CdR 94/2008.

      (6)  http://www.europarl.europa.eu/sides/getDoc.do?type=REPORT&reference=A6-2005-0278&language=EN

      (7)  OL L 327, 2006 11 24, p. 12.

      (8)  OL L 332, 2007 12 18, p. 27.

      (9)  COM (2007) 228 galutinis, 2007 m. gegužės 2 d.

      (10)  Audiovizualinės žiniasklaidos paslaugos, žr. Direktyvą 2007/65/EB.

      (11)  Sprendimas Nr. 1718/2006/EB.


title: 2004/913/EB: 2004 m. gruodžio 14 d. Komisijos rekomendacija, dėl atitinkamos bendrovių, kurių vertybiniai popieriai yra įtraukti į biržos sąrašus, direktorių atlyginimų nustatymo tvarkosTekstas svarbus EEE

text:
               29.12.2004

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 385/55

      KOMISIJOS REKOMENDACIJA

   2004 m. gruodžio 14 d.
   dėl atitinkamos bendrovių, kurių vertybiniai popieriai yra įtraukti į biržos sąrašus, direktorių atlyginimų nustatymo tvarkos
   (Tekstas svarbus EEE)
   (2004/913/EB)
   EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA,
   atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 211 straipsnio antrąją įtrauką,
   kadangi:

               (1)

               2003 m. gegužės mėn. Komisija priėmė komunikatą dėl „Bendrovių teisės modernizavimo ir įmonių valdymo stiprinimo Europos Sąjungoje – planas judėti pirmyn“ (1). Kartu su pasiūlymais, kaip sustiprinti akcininkų teisių apsaugą ir modernizuoti direktorių tarybą, jame numatyta iniciatyva, kuria siekiama skatinti tinkamos direktorių atlyginimų reglamentavimo tvarkos valstybėse narėse nustatymą.

               (2)

               Direktorių atlyginimų formos, struktūros ir dydžio nustatymo klausimai priklauso bendrovių ir jų akcininkų kompetencijai. Toks nustatymas turėtų sudaryti sąlygas pasamdyti ir išsaugoti turinčius reikalingą kvalifikaciją bendrovei valdyti direktorius. Tačiau atlyginimai yra viena iš pagrindinių sričių, kurioje vykdantieji direktoriai gali susidurti su interesų konfliktais ir kurioje reikiamas dėmesys turėtų būti skiriamas akcininkų interesams. Todėl atlyginimų sistemoms turėtų būti taikoma tinkama įmonių valdymo kontrolė remiantis atitinkamomis informacijos teisėmis. Šiuo požiūriu yra svarbu atsižvelgti į Bendrijoje egzistuojančią įmonių valdymo sistemų įvairovę, kuri atspindi skirtingų valstybių narių požiūrį į bendrovių ir organų, atsakingų už direktorių atlyginimų politikos nustatymą ir atskirų direktorių atlyginimus, vaidmenį.

               (3)

               Tikslios informacijos, kurią pateikia vertybinių popierių emitentai, atskleidimas laiku stiprina investuotojų pasitikėjimą ir yra svarbi priemonė, skatinanti patikimą įmonių valdymą visoje Bendrijoje. Todėl yra svarbu, kad bendrovės, kurių vertybiniai popieriai yra įtraukti į biržos sąrašus, investuotojams užtikrintų atitinkamą skaidrumą, įgalinantį juos išreikšti savo požiūrį.

               (4)

               Įgyvendindamos šią rekomendaciją, valstybės narės turėtų atsižvelgti į įmonės tipo kolektyvinio investavimo subjektų ypatumus ir užkirsti kelią nereikalingam nevienodam požiūriui į skirtingų tipų kolektyvinio investavimo subjektus. Kalbant apie kolektyvinio investavimo subjektus, apibrėžtus 1985 m. gruodžio 20 d. Tarybos direktyvoje 85/661/EEB dėl įstatymų ir kitų teisės aktų, susijusių su kolektyvinio investavimo į perleidžiamus vertybinius popierius subjektais (KIAVPS), derinimo (2), pastarojoje direktyvoje jau yra numatomas konkrečių valdymo mechanizmų rinkinys. Tačiau siekiant užkirsti kelią nereikalingam nevienodam požiūrio į minėtus įmonės tipo kolektyvinio investavimo subjektus, kuriuos reglamentuojantys teisės aktai nederinami Bendrijos lygmeniu, valstybės narės turėtų atsižvelgti į tai ar, ir kokiu mastu, tokiems kolektyvinio investavimo subjektams, kuriuos reglamentuojantys teisės aktai nederinami Bendrijos lygmeniu, yra taikomi lygiaverčiai valdymo mechanizmai.

               (5)

               Akcininkams turėtų būti pateikta aiški ir išsami bendrovės atlyginimų politikos apžvalga. Tokios informacijos atskleidimas leistų akcininkams įvertinti įmonės taikomą atlyginimų politiką ir sustiprinti bendrovės atskaitomybę akcininkams. Joje turėtų būti pateikiami su atlyginimais susiję klausimai. Tačiau dėl to bendrovė neturėtų būti įpareigota atskleisti jokios komerciniu požiūriu neskelbtinos informacijos, kuri galėtų pakenkti bendrovės strateginei pozicijai.

               (6)

               Be to, turėtų būti užtikrintas atitinkamas sutarčių su direktoriais sudarymo politikos skaidrumas. Turėtų būti atskleidžiama tiesiogiai su direktorių atlyginimais susijusi informacija, kaip antai, sutartyse numatyti pranešimo apie išėjimą iš darbo terminai ir išeitinės pašalpos.

               (7)

               Tam, kad remdamiesi visapusiu informacijos atskleidimu, akcininkai galėtų veiksmingai reikšti savo nuomonę ir diskutuoti dėl atlyginimų politikos, nepradėdami akcininkų sprendimo pateikimo proceso, atlyginimų politika turėtų būti atskiru punktu įtraukta į metinio visuotinio akcininkų susirinkimo darbotvarkę.

               (8)

               Siekiant sustiprinti atskaitomybę, dėl atlyginimų politikos turėtų būti balsuojama metiniame visuotiniame akcininkų susirinkime. Balsavimas susirinkime galėtų būti patariamojo pobūdžio, kad nebūtų pažeistos atitinkamų organų, atsakingų už direktorių atlyginimus, teisės. Patariamojo pobūdžio balsavimas neįpareigotų keisti direktorių sutartinius įgaliojimus ar atlyginimų politiką.

               (9)

               Akcininkams taip pat turėtų būti suteikta informacija, kuria remdamiesi jie galėtų atskirų direktorių prašyti atsiskaityti už atlyginimus, kuriuos jie gauna arba yra gavę. Informacijos apie atskirų bendrovės direktorių, vykdančiųjų direktorių ir direktorių konsultantų arba priežiūros direktorių, praėjusių finansinių metų atlyginimus atskleidimas yra svarbus padedant jiems įvertinti atlyginimus visos bendrovės veiklos atžvilgiu.

               (10)

               Įvairioms atlyginimų schemoms, pagal kurias direktoriams atlyginama akcijomis, akcijų pasirinkimo sandoriais arba kitomis teisėmis įsigyti akcijų arba būti atlyginamiems remiantis akcijų kainų pokyčiais, ir bet kokiems esminiams tokių schemų pasikeitimams turėtų pirmiausia pritarti metinis visuotinis akcininkų susirinkimas. Pritarimas turėtų būti susijęs su atlyginimų schema ir taisyklėmis, taikomoms nustatyti individualų atlyginimą pagal schemą, tačiau ne su atskirų direktorių atlyginimais pagal schemą.

               (11)

               Direktorių atlyginimų klausimo svarbos požiūriu tikslinga stebėti, kaip įgyvendinama ši rekomendacija ir, jei įgyvendinimas nėra pakankamas, apsvarstyti tolesnes priemones,

         REKOMENDUOJA:
   I skirsnis
   Taikymo sritis ir sąvokų apibrėžimai
   1.   Taikymo sritis

               1.1.

               Valstybės narės turėtų imtis visų tinkamų priemonių, kad užtikrintų, jog bendrovės, kurių vertybiniai popieriai yra įtraukti į biržos sąrašus, turinčios registruotą buveinę jų teritorijoje, atsižvelgtų į šią rekomendaciją. Tačiau jos turėtų deramai atsižvelgti į įmonės tipo kolektyvinio investavimo subjektų, kuriems taikoma Direktyvos 85/611/EEB, ypatumus. Valstybės narės turėtų taip pat atsižvelgti į kolektyvinio investavimo subjektų, kuriems netaikoma ta direktyva ir kurių vienintelis tikslas yra investuoti iš investuotojų gautus pinigus į skirtingų rūšių turtą, bei kurie nesiekia perimti jų investicijų emitentų teisinės arba valdymo kontrolės, ypatumus.

               1.2.

               Valstybės narės taip pat turėtų imtis visų tinkamų priemonių siekdamos užtikrinti, kad ne valstybėse narėse įsteigtos bendrovės, kurių vertybiniai popieriai yra įtraukti į pagrindinius biržos sąrašus jų teritorijoje veikiančioje reguliuojamoje rinkoje, atsižvelgtų į šios rekomendacijos nuostatas.

               1.3.

               Valstybės narės turėtų užtikrinti, kad ši rekomendacija būtų taikoma generalinių direktorių atlyginimui tais atvejais, kai jie nėra bendrovės, kurios vertybiniai popieriai yra įtraukti į biržos sąrašus, administracinio, valdymo ir priežiūros organų nariai.

         2.   Šioje rekomendacijoje naudojami sąvokų apibrėžimai

               2.1.

               „Direktorius“ – tai bet koks bendrovės, kurios vertybiniai popieriai yra įtraukti į biržos sąrašus, administracinio, valdymo ar priežiūros organo narys.

               2.2.

               „Bendrovė, kurios vertybiniai popieriai yra įtraukti į biržos sąrašus“ – tai bendrovė, kurios vertybiniais popieriais leidžiama prekiauti vienos ar daugiau valstybių narių reguliuojamoje rinkoje, kaip apibrėžta Direktyvoje 2004/39/EB.

         II skirsnis
   Atlyginimų politika
   3.   Informacijos apie direktorių atlyginimų politiką atskleidimas

               3.1.

               Kiekviena bendrovė, kurios vertybiniai popieriai yra įtraukti į biržos sąrašus, turėtų paskelbti savo atlyginimų politikos ataskaitą (toliau – atlyginimų ataskaita). Ji turėtų būti savarankiškos atlyginimų ataskaitos dalis ir (arba) būti įtraukta į metinę finansinę ataskaitą ir metinę veiklos ataskaitą arba į bendrovės metinės finansinės ataskaitos pastabas. Atlyginimų ataskaita turėtų būti skelbiama bendrovės, kurios vertybiniai popieriai yra įtraukti į biržos sąrašus, tinklalapyje.

               3.2.

               Atlyginimų ataskaitoje didžiausias dėmesys turėtų būti skiriamas bendrovės direktorių atlyginimų politikai ateinantiems finansiniams metams ir, kur tinkama, tolesniems metams. Joje taip pat turėtų būti apžvelgiama, kaip atlyginimų politika buvo įgyvendinama ankstesniais finansiniais metais. Ypatingas dėmesys turėtų būti skiriamas esminiams bendrovės, kurios vertybiniai popieriai yra įtraukti į biržos sąrašus, atlyginimų politikos pokyčiams, lyginant su ankstesniais finansiniais metais.

               3.3.

               Atlyginimų ataskaitoje turėtų būti pateikta bent ši informacija:

                           a)

                           santykinės svarbos kintamų ir nekintamų direktorių atlyginimo sudėtinių dalių paaiškinimas;

                           b)

                           pakankama informacija apie veikos rezultatų kriterijus, kuriais yra grindžiama teisė dalyvauti akcijų pasirinkimo sandoriuose, teisė į akcijas arba kintamas sudėtines atlyginimo dalis;

                           c)

                           pakankama informacija apie atlyginimo ir veiklos rezultatų sąryšį;

                           d)

                           pagrindiniai metinių premijų sistemos ir bet kokios kitos negrynaisiais pinigais gaunamos naudos kriterijai ir priežastys;

                           e)

                           direktoriams skirtos papildomos pensijos arba ankstyvo išėjimo į pensiją schemos pagrindinių savybių aprašymas.

                     Šios informacijos atskleidimas atlyginimų ataskaitoje vis dėl to neturėtų apimti komerciniu požiūriu neskelbtinos informacijos atskleidimo.

               3.4.

               Atlyginimų ataskaitoje taip pat turėtų būti apibendrinama ir paaiškinama bendrovės, kurios vertybiniai popieriai yra įtraukti į biržos sąrašus, politika, susijusi su vykdančiųjų direktorių sutartinėmis sąlygomis. Tai turėtų apimti, inter alia, informaciją apie sutarčių su vykdančiaisiais direktoriais trukmę, taikomus pranešimo apie išėjimą iš darbo laikotarpius ir išsamią informaciją apie išeitines ir kitas išmokas, susijusias su sutarčių su vykdančiaisiais direktoriais ankstyvu nutraukimu.

               3.5.

               Be to, turėtų būti atskleidžiama informacija susijusi su parengiamuoju ir sprendimų priėmimo procesu, kurio metu nustatoma bendrovės, kurios vertybiniai popieriai yra įtraukti į biržos sąrašus, direktorių atlyginimų politika. Į ją turėtų būti įtraukti duomenys, jei taikoma, apie atlyginimo komiteto įgaliojimus ir sudėtį, su įmone nesusijusių konsultantų, kurių paslaugomis naudotasi nustatant atlyginimų politiką, vardai ir pavardės bei metinio visuotinio akcininkų susirinkimo vaidmuo.

         4.   Akcininkų balsavimas

               4.1.

               Nedarant įtakos organų, atsakingų už direktorių atlyginimų nustatymą, vaidmeniui atlyginimų politika arba bet koks esminis atlyginimų politikos pokytis turėtų būti akivaizdžiai įtrauktas į metinio visuotinio akcininkų susirinkimo darbotvarkę.

               4.2.

               Nedarant įtakos organų, atsakingų už direktorių atlyginimo nustatymą, vaidmeniui ir veiklos organizavimui atlyginimų ataskaita turėtų būti pateikiama akcininkų balsavimui metiniame visuotiniame akcininkų susirinkime. Balsavimas turėtų būti privalomojo arba patariamojo pobūdžio.
               Tačiau valstybės narės gali numatyti, kad toks balsavimas bus rengiamas tik tuo atveju, jei to reikalauja mažiausiai 25 % visų balsavimo teisę turinčių akcininkų, kurie dalyvauja arba yra atstovaujami metiniame visuotiniame akcininkų susirinkime. Tačiau tai neturėtų pažeisti akcininkų teisės pateikti sprendimą remiantis nacionalinės teisės nuostatomis.

               4.3.

               Bendrovė, kurios vertybiniai popieriai yra įtraukti į biržos sąrašus, turėtų informuoti akcininkus, turinčius teisę gauti pranešimus apie susirinkimą, apie ketinimą pateikti sprendimą, kuriuo metiniame visuotiniame akcininkų susirinkime pritariama atlyginimų ataskaitai.

         III skirsnis
   Atskirų direktorių atlyginimai
   5.   Informacijos apie atskirų direktorių atlyginimus atskleidimas

               5.1.

               Visa atlyginimo suma ir kita nauda, skiriamos atskiriems direktoriams atitinkamais finansiniais metais, turėtų būti išsamiai paskelbiamos metinėje finansinėje ataskaitoje arba metinės finansinės ataskaitos pastabose arba, kai taikoma, atlyginimų ataskaitoje.

               5.2.

               Metinėje finansinėje ataskaitoje arba metinės finansinės ataskaitos pastabose arba, kai taikoma, atlyginimų ataskaitoje turėtų būti pateikta bent 5.3–5.6 punktuose nurodyta informacija apie kiekvieną asmenį, kuris bendrovėje, kurios vertybiniai popieriai yra įtraukti į biržos sąrašus, ėjo direktoriaus pareigas bet kuriuo finansinių metų laikotarpiu.

               5.3.

               Turėtų būti pateikta tokia su atlyginimais ir (arba) tarnybinėmis pajamomis susijusi informacija:

                           a)

                           bendra atlyginimo suma sumokėta arba mokėtina direktoriui už paslaugas, suteiktas aptariamais finansiniais metais, įskaitant tam tikrais atvejais dalyvavimo mokesčius, nustatytus metiniame visuotiniame akcininkų susirinkime;

                           b)

                           atlyginimas ir lengvatos, gautos iš bet kokios įmonės, priklausančios tai pačiai grupei;

                           c)

                           atlyginimas, mokamas kaip pelno dalis ir (arba) premijos bei priežastys, dėl kurių tokios premijos ir (arba) pelno dalis buvo paskirtos;

                           d)

                           jei leidžiama pagal įstatymus, bet koks esminis papildomas atlyginimas, mokamas direktoriams už specialias paslaugas, kurios nepriklauso įprastinėms direktorius funkcijoms;

                           e)

                           kompensacija, kuri mokama arba kurią gauna kiekvienas vykdantysis direktorius dėl veiklos nutraukimo aptariamais finansiniais metais;

                           f)

                           bendra naudos, kuri laikoma atlyginimu ir suteikiama negrynaisiais pinigais, numatyta vertė, išskyrus informaciją, nurodytą a–e punktuose.

               5.4.

               Turėtų būti pateikiama tokia informacija, susijusi su akcijomis ir (arba) teisėmis dalyvauti akcijų pasirinkimo sandoriuose ir (arba) visos kitos darbuotojų skatinimo akcijomis sistemos:

                           a)

                           atitinkamais finansiniais metais bendrovės pasiūlytų akcijų pasirinkimo sandorių arba suteiktų akcijų skaičius ir taikymo sąlygos;

                           b)

                           akcijų pasirinkimo sandorių skaičius, realizuotas per atitinkamus finansinius metus, ir kiekvienam iš sandorių priklausantis akcijų skaičius bei realizavimo kaina arba dalyvavimo darbuotojų skatinimo akcijomis sistemoje vertė finansinių metų pabaigoje;

                           c)

                           finansinių metų pabaigoje nerealizuotas akcijų pasirinkimo sandorių skaičius; jų realizavimo kaina, realizavimo data ir pagrindinės teisių įgyvendinimo sąlygos;

                           d)

                           visi esamų akcijų pasirinkimo sandorių sąlygų pokyčiai finansiniais metais.

               5.5.

               Turėtų būti pateikiama tokia informacija, susijusi su papildomų pensijų schemomis:

                           a)

                           kai pensijų schema yra apibrėžtos naudos gavimo schema, pagal ją direktorių gaunamos naudos pokyčiai atitinkamais finansiniais metais;

                           b)

                           kai schema yra apibrėžtų įnašų schema, išsami informacija apie įnašus, kuriuos tam direktoriui sumokėjo arba mokės bendrovė, kurios vertybiniai popieriai yra įtraukti į biržos sąrašus, atitinkamais finansiniais metais.

               5.6.

               Jeigu nacionalinė teisė arba bendrovės, kurios vertybiniai popieriai yra įtraukti į biržos sąrašus, įstatai leidžia, turėtų būti nurodytos tos sumos, kurias bendrovė arba bet kuri dukterinė bendrovė arba įmonė, įtraukta į bendrovės konsoliduotą metinę finansinę ataskaitą, išmokėjo kaip paskolas, išankstinius mokėjimus ir garantijas kiekvienam asmeniui, kuris ėjo direktoriaus pareigas bet kuriuo atitinkamų finansinių metų laikotarpiu, įskaitant nesumokėtas sumas ir palūkanas.

         IV skirsnis
   Akcijomis pagrįstas atlyginimas
   6.   Akcininkų pritarimas

               6.1.

               Schemoms, pagal kurias direktoriams atlyginama akcijomis, akcijų pasirinkimo sandoriais ar bet kokiomis kitomis teisėmis įsigyti akcijų, arba būti atlyginamam remiantis akcijų kainų pokyčiais, turėtų pirmiausia pritarti akcininkai metiniame visuotiniame akcininkų susirinkime pateikus sprendimą prieš patvirtinant tas schemas. Pritarimas turėtų būti susijęs su pačia schema, o ne su atskiriems direktoriams pagal tą schemą akcijomis pagrįstos naudos suteikimu.

               6.2.

               Metinio visuotinio akcininkų susirinkimo pritarimas turėtų būti gaunamas šiems klausimams:

                           a)

                           atlyginimo direktoriams suteikimas remiantis akcijomis pagrįstomis schemomis, įskaitant akcijų pasirinkimo sandorius;

                           b)

                           maksimalaus skaičiaus nustatymas ir pagrindinės suteikimo tvarkos sąlygos;

                           c)

                           pasirinkimo sandorių nustatymo laikotarpis;

                           d)

                           prireikus, ir jeigu įstatymai leidžia – kiekvieno tolesnio pokyčio, nustatant pasirinkimo sandorių kainą, sąlygos;

                           e)

                           visos kitos ilgalaikės direktorių skatinimo schemos, kurios panašiomis sąlygomis nėra siūlomos visiems kitiems darbuotojams.

               6.3.

               Metiniame visuotiniame akcininkų susirinkime taip pat turėtų būti nustatytas galutinis terminas, per kurį už direktorių atlyginimą atsakingas organas, gali paskirti šių tipų kompensacijas atskiriems direktoriams.

               6.4.

               Prieš patvirtinant visus esminius schemų sąlygų pokyčius jiems turėtų pritarti akcininkai, priimdami sprendimą metiniame visuotiniame akcininkų susirinkime. Tokiais atvejais akcininkai turėtų būti informuoti apie visas siūlomų pakeitimų sąlygas ir gauti paaiškinimą apie siūlomų pakeitimų poveikį.

               6.5.

               Jeigu leidžia nacionalinė teisė arba bendrovės, kurios vertybiniai popieriai yra įtraukti į biržos sąrašus, įstatai bet kokiam pasirinkimo sandorių su nuolaida modeliui, pagal kurį yra suteikiamos teisės pasirašyti akcijas žemesne nei rinkos kaina, galiojančia tą dieną, kai nustatoma kaina, arba vidutine rinkos kaina, nustatyta per keletą dienų prieš realizavimo kainos nustatymą, taip pat turėtų pritarti akcininkai.

               6.6.

               6.1.–6.4. punktai neturėtų būti taikomi schemoms, kuriose dalyvavimas panašiomis sąlygomis siūlomas bendrovės, kurios vertybiniai popieriai yra įtraukti į biržos sąrašus, darbuotojams arba bet kurios dukterinės įmonės darbuotojams, kurie turi teisę dalyvauti schemoje ir kuri buvo patvirtinta metiniame visuotiniame akcininkų susirinkime.

         V skirsnis
   Informavimas ir baigiamosios nuostatos
   7.   Informavimas

               7.1.

               Prieš metinį visuotinį akcininkų susirinkimą, kuriame pateikiamas sprendimo projektas, remiantis 6.1. punktu ir pagal nacionalinę teisę ir (arba) pagal bendrovės, kurios vertybiniai popieriai yra įtraukti į biržos sąrašus, įstatus, akcininkams turėtų būti suteikta galimybė gauti su sprendimu susijusį informacinį pranešimą.
               Jame turėtų būti pateiktas visas akcijomis pagrįsto atlyginimo schemą numatantis tekstas arba jų pagrindinių sąlygų aprašymas bei schemų dalyvių vardai ir pavardės. Pranešime taip pat turėtų būti nurodytas schemų ir bendros direktorių atlyginimų politikos sąryšis.
               Sprendimo projektas turėtų aiškiai nurodyti pačią schemą arba pateikti jos pagrindinių sąlygų santrauką.

               7.2.

               Taip pat akcininkams turėtų būti sudarytos sąlygos gauti informaciją apie tai, kaip bendrovė ketina apsirūpinti akcijomis, kurios reikalingos įsipareigojimams pagal skatinimo schemas įgyvendinti. Ypač turėtų būti aiškiai nurodyta, ar bendrovė ketina pirkti reikalingas akcijas rinkoje, laikyti jas atsargoje ar išleisti naujų akcijų.

               7.3.

               Taip pat turėtų būti pateikta schemos išlaidų, kurias patirs bendrovė dėl numatomo schemos taikymo, apžvalga.

               7.4.

               Tokia informacija galėtų būti paskelbta bendrovės, kurios vertybiniai popieriai yra įtraukti į biržos sąrašus, tinklalapyje.

         8.   Baigiamosios nuostatos

               8.1.

               Valstybės narės raginamos iki 2006 m. birželio 30 d. imtis reikalingų priemonių, skatinančių šios rekomendacijos taikymą ir informuoti Komisiją apie priemones, kurių imtasi remiantis šia rekomendacija, kad Komisija galėtų atidžiai stebėti situaciją ir pagal ją įvertintų kitų priemonių poreikį.

               8.2.

               Ši rekomendacija skiriama valstybėms narėms.

      Priimta Briuselyje, 2004 m. gruodžio 14 d.

            Komisijos vardu

         Charlie McCREEVY

            Komisijos narys

      (1)  KOM(2003) 284 galutinis.

      (2)  OL L 375, 1985 12 31, p. 3. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Europos Parlamento ir Tarybos Direktyva 2004/39/EB (OL L 145, 2004 4 30, p. 1).


title: 2014/761/ES: 2014 m. spalio 29 d. Komisijos rekomendacija dėl energijos vidaus rinkos taisyklių taikymo ES valstybėse narėse ir Energijos bendrijos susitariančiosiose šalyse

text:
               31.10.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 311/82

         KOMISIJOS REKOMENDACIJA
   2014 m. spalio 29 d.
   dėl energijos vidaus rinkos taisyklių taikymo ES valstybėse narėse ir Energijos bendrijos susitariančiosiose šalyse

      (2014/761/ES)

   EUROPOS KOMISIJA,
   atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 292 straipsnį,
   kadangi:

               (1)

               Europos Sąjunga yra Energijos bendrijos, kuria siekiama sukurti vieną bendrą Europos energijos rinkų reguliavimo erdvę, šalis;

               (2)

               Energijos bendrijos susitariančiosios šalys (1) siekia integruoti savo energijos rinkas į ES energijos vidaus rinką, pritaikydamos ES dujų ir elektros energijos vidaus rinkos teisės aktus ir įtraukdamos juos į savo nacionalinę teisę;

               (3)

               ES dujų ir elektros energijos vidaus rinkos teisės aktų pagrindiniai principai, nustatyti 2009 m. liepos 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2009/72/EB dėl elektros energijos vidaus rinkos bendrųjų taisyklių (2), 2009 m. liepos 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2009/73/EB dėl gamtinių dujų vidaus rinkos bendrųjų taisyklių (3), 2009 m. liepos 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (EB) Nr. 714/2009 dėl prieigos prie tarpvalstybinių elektros energijos mainų tinklo sąlygų (4) ir 2009 m. liepos 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (EB) Nr. 715/2009 dėl teisės naudotis gamtinių dujų perdavimo tinklais (5), valstybėse narėse taikomi nuo 2011 m. kovo 3 d. Svarbios ES dujų ir elektros energijos vidaus rinkos taisyklės nustatytos ir teisiškai privalomuose tinklo kodeksuose bei gairėse, priimtuose pagal pirmiau minėtus teisės aktus, o kai kurios iš jų dar rengiamos;

               (4)

               Energijos bendrijos susitariančiosios šalys įpareigotos įgyvendinti minėtas direktyvas ir reglamentus iki 2015 m. sausio mėn. 1 d. (6) ir nuo šios datos, išskyrus kelias išimtis, taikyti įgyvendinimo priemones. Tinklo kodeksai ir gairės taip pat laipsniškai įtraukiami į Energijos bendrijos teisinę sistemą;

               (5)

               be to, numatoma, kad susitariančiosios šalys įgyvendins ir kitus ES dujų ir elektros energijos vidaus rinkos teisės aktus, būtent: 2006 m. sausio 18 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2005/89/EB dėl priemonių siekiant užtikrinti elektros energijos tiekimo saugumą ir investicijas į infrastruktūrą (7), 2010 m. spalio 20 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 994/2010 dėl dujų tiekimo saugumo užtikrinimo priemonių, kuriuo panaikinama Tarybos direktyva 2004/67/EB (8), ir 2013 m. balandžio 17 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 347/2013 dėl transeuropinės energetikos infrastruktūros gairių, kuriuo panaikinamas Sprendimas Nr. 1364/2006/EB ir iš dalies keičiami reglamentai (EB) Nr. 713/2009, (EB) Nr. 714/2009 ir (EB) Nr. 715/2009 (9).

               (6)

               geografinė ES dujų ir elektros energijos vidaus rinkos teisės aktų taikymo sritis apima visą ES teritoriją;

               (7)

               2014 m. rugsėjo 23 d. Energijos bendrijos ministrų taryba priėmė aiškinimą pagal Energijos bendrijos sutarties 94 straipsnį, kad Europos Sąjungos teisės aktus apimančiuose Energijos bendrijos teisės aktuose energijos srautams, importui ir eksportui, taip pat komerciniams ir balansavimo sandoriams, tinklo pajėgumams ir jungtims tarp susitariančiųjų šalių ir ES valstybių narių būtų taikomos tokios pačios sąlygos kaip atitinkamiems srautams, importui, eksportui, sandoriams, pajėgumams ir infrastruktūrai tarp susitariančiųjų šalių pagal Energijos bendrijos teisę;

               (8)

               vienodų sąlygų taikymas tarpvalstybiniams srautams, tarpvalstybiniams sandoriams ir tarpvalstybinei infrastruktūrai (jungtims) visose Energijos bendrijos sutarties šalyse yra svarbus vienos bendros prekybos dujomis ir elektros energija reguliavimo erdvės elementas ir būtinas veiksnys siekiant Energijos bendrijos tikslų. Be to, siekiant sudaryti palankesnes sąlygas susitariančiosioms šalims integruotis į ES energijos vidaus rinką, būtinas Energijos bendrijos reguliavimo valdybos ir Energetikos reguliavimo institucijų bendradarbiavimo agentūros bendradarbiavimas priimant sprendimus,

         PRIĖMĖ ŠIĄ REKOMENDACIJĄ:

               1.

               Taikant ES dujų ir elektros energijos vidaus rinkos teisės aktus Energijos bendrijos susitariančiosiose šalyse ir ES valstybėse narėse, valstybės narės, taip pat reguliavimo institucijos, kurias jos turi paskirti pagal dujų ir elektros energijos vidaus rinkos teisės aktus, Energetikos reguliavimo institucijų bendradarbiavimo agentūra ir ūkinės veiklos vykdytojai raginami bendradarbiauti su Energijos bendrijos susitariančiųjų šalių nacionalinėmis institucijomis ir ūkinės veiklos vykdytojais.

               2.

               Taikydamos ES dujų ir elektros energijos vidaus rinkos teisės aktus, valstybės narės, taip pat reguliavimo institucijos, kurias jos turi paskirti pagal dujų ir elektros energijos vidaus rinkos teisės aktus, Energetikos reguliavimo institucijų bendradarbiavimo agentūra ir ūkinės veiklos vykdytojai raginami visas nuorodas į

                           a)

                           energijos srautus, importą ir eksportą, taip pat prekybos ir balansavimo sandorius;

                           b)

                           tinklo pajėgumus;

                           c)

                           esamą arba naują dujų ir elektros energijos infrastruktūrą,

                     kurie kerta valstybių narių sienas, zonas, srautų įleidimo ir išleidimo arba kontrolės sritis, taikyti srautams, importui, eksportui, sandoriams, pajėgumams ir infrastruktūrai, kurie kerta sienas tarp susitariančiųjų šalių ir ES valstybių narių.

               3.

               Nuorodos ES dujų ir elektros energijos vidaus rinkos teisės aktuose į nacionalinių institucijų, valdžios institucijų ir ūkinės veiklos vykdytojų bendradarbiavimą ir bendrą veiklą turėtų būti suprantamos kaip apimančios valstybių narių ir susitariančiųjų šalių nacionalinių institucijų, valdžios institucijų ir ūkinės veiklos vykdytojų bendradarbiavimą ir bendrą veiklą.

               4.

               Jeigu ES dujų ir elektros energijos vidaus rinkos teisės aktuose minimas poveikis vienai ar kelioms valstybėms narėms, tokia nuoroda turėtų būti suprantama ir kaip poveikis susitariančiosioms šalims arba susitariančiajai šaliai ir valstybei narei.

               5.

               Energetikos reguliavimo institucijų bendradarbiavimo agentūra, kai ji yra kompetentinga priimti sprendimus pagal ES dujų ir elektros energijos vidaus rinkos teisės aktus, raginama bendradarbiauti su Energijos bendrijos reguliavimo valdyba, kai valdyba yra kompetentinga pagal Energijos bendrijos acquis, kad būtų galima užtikrinti abiejų institucijų priimamų aktų nuoseklumą.

               6.

               Ši rekomendacija skirta valstybėms narėms, Energetikos reguliavimo institucijų bendradarbiavimo agentūrai, ūkinės veiklos vykdytojams ir Energijos bendrijos reguliavimo valdybai.

      Priimta Briuselyje 2014 m. spalio 29 d.

            Komisijos vardu

         Günther OETTINGER

            Pirmininko pavaduotojas

      (1)  Albanija, Bosnija ir Hercegovina, buvusioji Jugoslavijos Respublika Makedonija, Moldova, Juodkalnija, Serbija, Ukraina ir Jungtinių Tautų laikinosios administracijos misija Kosove pagal Jungtinių Tautų Saugumo Tarybos rezoliuciją 1244.

      (2)  OL L 211, 2009 8 14, p. 55.

      (3)  OL L 211, 2009 8 14, p. 94.

      (4)  OL L 211, 2009 8 14, p. 15.

      (5)  OL L 211, 2009 8 14, p. 36.

      (6)  Su tam tikromis išimtimis, kaip nurodyta Energijos bendrijos acquis. Išsamiau žr. http://www.energy-community.org/portal/page/portal/ENC_HOME/ENERGY_COMMUNITY/Legal/EU_Legislation/Consolidated_acts#GAS

      (7)  OL L 33, 2006 2 4, p. 22.

      (8)  OL L 295, 2010 11 12, p. 1.

      (9)  OL L 115, 2013 4 25, p. 39.


title: 2013 m. liepos 9 d. Tarybos rekomendacija dėl 2013 m. Ispanijos nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2012–2016 m. Ispanijos stabilumo programos

text:
               30.7.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 217/81

      TARYBOS REKOMENDACIJA

   2013 m. liepos 9 d.
   dėl 2013 m. Ispanijos nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2012–2016 m. Ispanijos stabilumo programos
   2013/C 217/20
   EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
   atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 121 straipsnio 2 dalį ir 148 straipsnio 4 dalį,
   atsižvelgdama į 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei koordinavimo (1), ypač į jo 5 straipsnio 2 dalį,
   atsižvelgdama į 2011 m. lapkričio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 1176/2011 dėl makroekonominių disbalansų prevencijos ir naikinimo (2), ypač į jo 6 straipsnio 1 dalį,
   atsižvelgdama į Europos Komisijos rekomendaciją,
   atsižvelgdama į Europos Vadovų Tarybos išvadas,
   atsižvelgdama į Užimtumo komiteto nuomonę,
   atsižvelgdama į Ekonomikos ir finansų komiteto nuomonę,
   atsižvelgdama į Socialinės apsaugos komiteto nuomonę,
   atsižvelgdama į Ekonominės politikos komiteto nuomonę,
   kadangi:

               (1)

               2010 m. kovo 26 d. Europos Vadovų Taryba pritarė Komisijos pasiūlymui įgyvendinti naują darbo vietų kūrimo ir augimo strategiją „Europa 2020“, grindžiamą geresniu ekonominės politikos koordinavimu, ir kuri daugiausia dėmesio skiria toms svarbioms sritims, kuriose reikia imtis veiksmų, kad būtų stiprinamas Europos tvaraus augimo ir konkurencingumo potencialas;

               (2)

               2010 m. liepos 13 d. Taryba priėmė rekomendaciją dėl valstybių narių ir Sąjungos bendrųjų ekonominės politikos gairių (2010–2014 m.), o 2010 m. spalio 21 d. ji priėmė sprendimą dėl valstybių narių užimtumo politikos gairių (3), kurios kartu sudaro integruotas gaires. Į šias integruotas gaires valstybių narių paprašyta atsižvelgti formuojant nacionalinę ekonominę ir užimtumo politiką;

               (3)

               2012 m. birželio 29 d. valstybių narių valstybių ar vyriausybių vadovai nusprendė priimti Susitarimą dėl ekonomikos augimo ir darbo vietų kūrimo, kuriuo nustatė nuoseklią nacionalinių, ES ir euro zonos veiksmų, naudojant visus galimus svertus, priemones ir politikos strategijas, sistemą. Jie nutarė, kokių veiksmų reikia imtis valstybių narių lygmeniu, visų pirma išreikšdami tvirtą įsipareigojimą siekti strategijos „Europa 2020“ tikslų ir įgyvendinti konkrečioms šalims skirtas rekomendacijas;

               (4)

               2012 m. liepos 10 d. Taryba priėmė rekomendaciją (4) dėl Ispanijos 2012 m. nacionalinės reformų programos ir pateikė savo nuomonę dėl 2012–2015 m. Ispanijos stabilumo programos;

               (5)

               2012 m. lapkričio 28 d. Komisija priėmė metinę augimo apžvalgą, kuria pradedamas 2013 m. Europos ekonominės politikos koordinavimo semestras. 2012 m. lapkričio 28 d. Komisija pagal Reglamentą (ES) Nr. 1176/2011 priėmė Įspėjimo mechanizmo ataskaitą, kurioje nurodė, kad Ispanija yra viena iš valstybių narių, dėl kurios reikės parengti nuodugnią apžvalgą;

               (6)

               vykdant Europos semestro veiklą, Europos Parlamentas buvo tinkamai įtrauktas remiantis Reglamentu (EB) Nr. 1466/97, ir 2013 m. vasario 7 d. priėmė rezoliuciją dėl užimtumo ir socialinių aspektų 2013 m. metinėje augimo apžvalgoje bei rezoliuciją dėl dalyvavimo rengiant 2013 m. metinę augimo apžvalgą;

               (7)

               2013 m. kovo 14 d. Europos Vadovų Taryba patvirtino prioritetus, kuriais turi būti užtikrintas finansinis stabilumas, fiskalinis konsolidavimas ir ekonomikos augimo skatinimo veiksmai. Ji pabrėžė, kad reikia vykdyti diferencijuotą, ekonomikos augimą skatinantį fiskalinį konsolidavimą, atkurti įprastas skolinimo ekonomikai sąlygas, skatinti ekonomikos augimą ir konkurencingumą, spręsti nedarbo problemą, šalinti socialines krizės pasekmes ir modernizuoti viešąjį administravimą;

               (8)

               pagal Reglamento (ES) Nr. 1176/2011 5 straipsnį 2013 m. balandžio 10 d. Komisija paskelbė Ispanijai skirtos nuodugnios apžvalgos rezultatus. Padaryta Komisijos analizės išvada, kad Ispanijoje yra susidaręs perviršinis makroekonominis disbalansas. Visų pirma labai didelė vidaus ir išorės skola toliau kelia riziką augimui ir finansiniam stabilumui; bankų sektoriuje vyksta rekapitalizavimas ir restruktūrizavimas, taip pat ir viešosiomis lėšomis; produktų ir darbo rinkų nelankstumas prisideda prie didelio ir augančio nedarbo ir apskritai trukdo ekonomikos koregavimo procesą. Nors koregavimas vyksta, atsižvelgiant į būtino koregavimo mastą reikia nuolatinių tvirtų politikos veiksmų produktų ir paslaugų rinkose, darbo rinkoje, finansų sektoriuje ir viešųjų finansų srityje;

               (9)

               2013 m. balandžio 30 d. Ispanija pateikė savo 2013 m. nacionalinę reformų programą ir savo 2012–2016 m. stabilumo programą. Siekiant atsižvelgti į abiejų programų sąsajas, jos vertintos vienu metu;

               (10)

               remdamasi stabilumo programos vertinimu pagal Reglamento (EB) Nr. 1466/97 5 straipsnio 1 dalį, Taryba mano, kad makroekonominis scenarijus, kuriuo grindžiamos programoje pateiktos biudžeto projekcijos, yra iš esmės tikėtinas 2013 m., o 2014 m. ir vėlesniais metais jam kyla tam tikra neigiama rizika, palyginti su Komisijos tarnybų 2013 m. pavasario prognoze. Nors stabilumo programoje numatoma, kad augimas 2014–2016 m. bus mažesnis negu Komisijos tarnybų 2013 m. pavasario prognozėje, pastaroji yra grindžiama prielaida, kad politika nesikeis, todėl joje neatsižvelgiama į fiskalinį konsolidavimą, kurio reikės stabilumo programoje nustatytiems biudžeto tikslams pasiekti. Stabilumo programoje apibrėžtas biudžeto strategijos tikslas – ne vėliau kaip 2016 m. valdžios sektoriaus deficitą sumažinti, kad jis būtų mažesnis negu 3 % BVP pamatinė vertė. Konsolidavimas daugiausia grindžiamas išlaidų ribojimu (2012–2016 m. išlaidų santykis sumažėja 3,7 proc. punkto), bet taip pat ir tam tikromis pajamų didinimo priemonėmis. Remiantis (perskaičiuotu) struktūriniu balansu (5), stabilumo programoje planuojamas metinis struktūrinio deficito pagerėjimas 2013–2016 m. sudaro 1,2 %, 0,4 %, 0,9 % ir 0,9 % BVP. Panaikinus perviršinį deficitą, stabilumo programoje patvirtinamas vidutinės trukmės laikotarpio tikslas – struktūrinis biudžeto balansas, kuris būtų pasiektas ne vėliau kaip 2018 m. Vidutinės trukmės laikotarpio tikslas yra didesnio užmojo, nei reikalaujama Stabilumo ir augimo paktu. Numatytas struktūrinis koregavimo tempas 2017–2018 m. yra pakankamas siekiant vidutinės trukmės laikotarpio tikslo. Pagal stabilumo programos projekcijas valdžios sektoriaus skolos santykis 2016 m. pasieks aukščiausią tašką, o vėlesniais metais pradės mažėti.
               Deficito ir skolos koregavimo planams kyla neigiama rizika. Deficito tikslams pasiekti skirtos priemonės, ypač regioninio masto, nėra pakankamai tiksliai apibrėžtos. 2016 m. atžvilgiu stabilumo programoje priemonių nepateikta, o ankstesnės laikinosios priemonės galioja tik iki 2014 m. Kyla didelė rizika, kad nepavyks sutaupyti planuojamų lėšų įvykdžius vietos valdžios reformą. Be to, turint omenyje vis dar didelį makroekonominį disbalansą, yra nežinomybės dėl ekonominės, darbo rinkos ir finansinės situacijos, taip pat pajamų pokyčių. Visiškai įgyvendinus patvirtintą išankstinio išėjimo į pensiją reformą ir susitarus dėl tvarumo veiksnio sumažėtų socialinės apsaugos sistemai kylanti rizika. Kita rizika kyla dėl neapibrėžtųjų įsipareigojimų, susijusių su turto apsaugos sistemomis ir (arba) garantijomis. Padaryta didelė pažanga biudžeto vykdymo ataskaitų teikimo srityje, bet vis dar įmanoma laiku skaidriau įgyvendinti Biudžeto stabilumo įstatyme nustatytus prevencinius ir taisomuosius mechanizmus. Nėra laiku pateikiama sistemingų valdžios sektoriaus įsiskolinimų, nors neapmokėti įsiskolinimai tokie dideli, kad prireikė ad hoc apmokėjimo schemos, ataskaitų. Nepriklausomos fiskalinės tarybos įsteigimas atsilieka nuo tvarkaraščio. Priėmus visų viešųjų pajamų ir išlaidų indeksavimo taisyklių pakeitimus būtų sutaupyta biudžeto lėšų ir kainos labiau priklausytų nuo ekonominių sąlygų. Nacionalinėje reformų programoje taip pat pripažįstama, kad reikia toliau gerinti sveikatos priežiūros ir farmacijos išlaidų veiksmingumą, pvz., peržiūrint orientacines kainas ir centralizuojant farmacijos produktų pirkimą arba išplečiant bendro mokėjimo sistemos taikymą;

               (11)

               nors santykinė mokesčių našta 2012 m. gerokai perbalansuota siekiant labiau remtis vartojimo ir aplinkos mokesčiais, Ispanijos mokesčių ir BVP santykis tebėra vienas iš mažiausių Sąjungoje. Mokesčių sistemos veiksmingumą būtų galima pagerinti didinant augimui palankesnių netiesioginių mokesčių dalį ir kovojant su mokestiniu sukčiavimu bei mokesčių slėpimu proporcingai fiskalinio konsolidavimo pastangoms. Ispanija ėmėsi tam tikrų priemonių įsiskolinimui palankaus mokestinio iškraipymo, susijusio su pelno apmokestinimu, problemai spręsti, bet atsižvelgiant į didelį privačiojo sektoriaus įsiskolinimą būtina imtis papildomų priemonių;

               (12)

               finansų sektoriaus koregavimo programa vyksta pagal planą. Konkrečiai įvykdytos būtinos rekapitalizavimo operacijos ir įsteigta turto valdymo bendrovė „Sareb“. Keletą ateinančių metų nuolat reikės dėmesio bankų restruktūrizavimui laikantis sprendimų, priimtų pagal valstybės pagalbos taisykles. Kad palengvintų bendrovių finansavimo ir likvidumo suvaržymus, 2012 m. Ispanija įgyvendino plataus užmojo planą bendrovėms apmokėti regioninės ir vietos valdžios komercinius įsiskolinimus (27,3 mlrd. EUR) ir pradėjo įvairias iniciatyvas, kad įmonėms atsirastų daugiau finansavimo galimybių. Tą planą numatoma pratęsti 2013 m.;

               (13)

               padėtis darbo rinkoje tebėra kritiška. Ekonomikos persiorientavimas nuo vidaus paklausos ir statybų, turint omenyje rinkos nelankstumą ir gebėjimų pasiūlos bei paklausos neatitiktį, be kitų veiksnių prisidėjo prie to, kad 2013 m. pradžioje nedarbas išaugo iki 27 %. Ypač susirūpinimą kelia tai, kad, 2012 m. pabaigos duomenimis, jaunimo nedarbas labai padidėjo ir sudaro 56 %, o ilgalaikis nedarbas išaugo iki 44,4 % viso nedarbo. Iš turimų duomenų galima spręsti, kad dėl 2012 m. darbo rinkos reformos pradėjo didėti vidinis (įmonių vidaus) lankstumas, šiek tiek mažėti darbuotojų atleidimo sąnaudos ir plėstis darbo užmokesčio augimo ribojimas. Nacionalinėje reformų programoje pranešta, kad oficialus vertinimas, ar reforma atitinka nustatytus tikslus, kad būtų galima pagal poreikius ją papildyti, numatytas 2013 m. liepos mėn. Vėluoja reformos aktyvios darbo rinkos politikos srityje, vis dar reikia pačios viešosios įdarbinimo tarnybos modernizavimo ir stiprinimo veiksmų ir dar ne visiškai įgyvendinta pastaruoju metu patvirtinta privačių įdarbinimo agentūrų veiklos galimybė, taip pat nacionalinių ir regioninių viešųjų įdarbinimo tarnybų bendradarbiavimas (bendras darbo portalas);

               (14)

               prie didelio jaunimo nedarbo lygio ir ilgalaikio nedarbo prisideda didelė oficialios kvalifikacijos neturinčių bedarbių dalis (35 %) ir nepakankama švietimo ir mokymo atitiktis darbo rinkos poreikiams. 2013 m. kovo mėn. pateiktoje 2013–2016 m. nacionalinėje jaunimo užimtumo ir verslumo strategijoje numatyta įvairių trumpalaikių ir ilgalaikių priemonių, kuriomis ketinama gerinti jaunimo užimtumo galimybes. Kartu įvestas dualinis profesinis mokymas ir jau 2012 m. pradėti bandomieji projektai. 2013 m. nacionalinėje reformų programoje taip pat pabrėžiama, kad svarbu greitai įgyvendinti švietimo sistemos reformą ir gerinti bendrą švietimo ir mokymo kokybę;

               (15)

               visų pirma dėl padėties darbo rinkoje, bet taip pat dėl ribotų socialinės apsaugos nuo skurdo rezultatų Ispanija atsilieka nuo ES vidurkio pagal pagrindinius skurdo ir socialinės atskirties rodiklius, ypač didelė rizika kyla vaikams. Apskritai naujų politikos priemonių rengimo atžvilgiu nepastebėta didelių teigiamų pokyčių. Nacionalinėje reformų programoje nėra informacijos apie 2013–2016 m. nacionalinio socialinės įtraukties veiksmų plano turinį ar patvirtinimo laiką. Svarbiausi uždaviniai susiję su poreikiu racionalizuoti tikslus ir išteklius pagal tinkamą politikos sistemą, gerinti valdymą ir tarpinstitucinį koordinavimą nacionaliniu, regioniniu ir vietos lygiais, paprastinti socialinės paramos prašantiems asmenims taikomas procedūras ir peržiūrėti judumo kliūtis. Tam tikra pažanga matyti kalbant apie vaikų skurdo mažinimo ir paramos šeimoms paslaugų veiksmingumo gerinimo priemones;

               (16)

               tokie verslo aplinkos trūkumai kaip vidaus rinkos segmentacija arba patekimo į paslaugų sektorius kliūtys stabdo darbo vietų kūrimą, ir reformų pažanga šioje srityje lėtesnė, nei numatyta 2012 m. rugsėjo mėn. reformų plane. 2013 m. sausio mėn. Vyriausybė patvirtino pirmąjį Įstatymo dėl rinkos bendrumo projektą, o galutinai jį patvirtinti Parlamente numatyta ne vėliau kaip 2013 m. pabaigoje. Pagal 2013 m. nacionalinėje reformų programoje pakartotus įsipareigojimus numatoma ne vėliau kaip 2013 m. birželio pabaigoje pateikti pirmąjį Įstatymo dėl laisvųjų profesijų projektą ir anksčiau nei 2013 m. pabaigoje galutinai patvirtinti Įstatymą dėl verslumo ir dėl bendrovių internacionalizavimo. Nepaisant numatyto šių reformų poveikio, yra daugiau galimybių dar labiau lengvinti patekimo į rinką ir pasitraukimo iš jos sąlygas, visų pirma trumpinant verslo liudijimų išdavimo laiką ir peržiūrint nemokumo sistemą. Be to, reikėtų šalinti reglamentavimo ir kitas įmonių augimą stabdančias kliūtis. Nepaisant pastarųjų reformų, kliūtys į rinką patekti dideliems prekybos centrams toliau riboja konkurenciją mažmeninės prekybos sektoriuje. 2012 m. rugsėjo mėn. Vyriausybė priėmė įstatymo projektą, kuriuo numatoma nacionalinę konkurencijos instituciją sujungti su šešių sektorių priežiūros ir reguliavimo institucijomis ir taip sukurti bendrą įstaigą – Nacionalinę rinkų ir konkurencijos komisiją. Šia reforma siekiama, kad konkurencijos principai būtų nuosekliai taikomi įvairiuose ekonomikos sektoriuose. Galimybės palūkanų mokėjimams taikyti mokesčių atskaitą ir grąžinimą panaikinimas 2012 m. buvo esminis siekiant keisti paskatas turėti nuosavą būstą, bet dar anksti kalbėti apie didesnės ir efektyvesnės nuomos rinkos kūrimo pastangas, kuriomis taip pat būtų remiamas darbo jėgos judumas;

               (17)

               elektros energijos tarifo deficito problema, reiškianti, kad biudžetui susidaro galimai didelis neapibrėžtasis įsipareigojimas ir kyla didelė makroekonominė rizika, dar nėra galutinai išspręsta, nes 2012 m. ir 2013 m. pradžioje pateiktos priemonės nėra pakankamos. 2013 m. nacionalinėje reformų programoje Vyriausybė paskelbė, kad ne vėliau kaip 2013 m. birželio pabaigoje bus pateiktas įstatymo dėl tolesnių elektros energijos sektoriaus reformų projektas. Vis dar įmanoma toliau gerinti konkurenciją mažmeninėje elektros energijos rinkoje. Transporto infrastruktūra yra pakankama, bet būtų įmanoma griežtinti investicijų atranką ir prioritetą teikti efektyviai techninei esamų tinklų priežiūrai. Šiuo atžvilgiu būtų naudinga pagal planą įsteigti nepriklausomą stebėsenos tarnybą. Kartu techninės ir teisinės kliūtys užkerta kelią konkurencijai krovinių ir keleivių vežimo geležinkeliais srityje;

               (18)

               dėl labai decentralizuotos struktūros reikia aktyviau koordinuoti įvairių viešųjų administracijų veiksmus, siekiant tiek mažinti sąnaudas, tiek riboti įmonėms ir namų ūkiams tenkančią administracinę naštą. Šiuo tikslu įgyvendinta arba pradėta keletas iniciatyvų. Visų pirma, 2013 m. vasario mėn. Vyriausybė pateikė Įstatymo dėl vietos administravimo reformos projektą (Parlamentas turėtų jį patvirtinti anksčiau nei 2013 m. pabaigoje) ir įsteigtas komitetas, atsakingas už viešojo administravimo reformą. Ne vėliau kaip 2013 m. birželio mėn. pabaigoje jis pateiks pasiūlymų dėl Ispanijos viešojo administravimo reformos. Pradėtos reformos, skirtos teismų sistemos veikimui gerinti, nors kai kurios priemonės vis labiau vėluoja ir tebėra galimybių gerinti Ispanijos teismų sistemos veiksmingumą;

               (19)

               atsižvelgdama į Europos semestrą, Komisija atliko išsamią Ispanijos ekonominės politikos analizę. Ji įvertino stabilumo programą ir nacionalinę reformų programą. Ji įvertino ne tik jų svarbą tvariai fiskalinei ir socialinei bei ekonominei Ispanijos politikai, bet ir tai, kaip laikomasi ES taisyklių ir gairių, nes ES lygio priemonėmis prisidedant prie būsimų nacionalinių sprendimų būtina stiprinti bendrą Sąjungos ekonomikos valdymą. Jos rekomendacijos pagal Europos semestrą pateiktos toliau išdėstytose 1–9 rekomendacijose;

               (20)

               atsižvelgdama į šį vertinimą, Taryba išnagrinėjo stabilumo programą ir savo nuomonę (6) visų pirma pateikė toliau išdėstytoje 1 rekomendacijoje;

               (21)

               atsižvelgdama į Komisijos nuodugnios apžvalgos ir šio vertinimo rezultatus, Taryba išnagrinėjo nacionalinę reformų programą ir stabilumo programą. Daroma vertinimo išvada, kad siūloma reformų darbotvarkė yra visapusiška ir judama teisinga kryptimi. Kartu vertinime akcentuojama, kad svarbu kuo greičiau imtis trūkstamų reformų ir jas veiksmingai įgyvendinti, kad pradėtų jaustis laukiamas teigiamas jų poveikis. Jos rekomendacijos pagal Reglamento (ES) Nr. 1176/2011 6 straipsnį pateiktos toliau išdėstytose 1, 2, 3, 4, 5, 7, 8 ir 9 rekomendacijose;

               (22)

               atsižvelgdama į Europos semestrą, Komisija atliko visos euro zonos ekonominės politikos analizę. Tuo remdamasi Taryba pateikė valstybėms narėms, kurių valiuta yra euro (7), skirtas rekomendacijas. Kaip šalis, kurios valiuta yra euro, Ispanija taip pat turėtų užtikrinti, kad tos rekomendacijos būtų visiškai ir laiku įgyvendintos,

         REKOMENDUOJA Ispanijai 2013–2014 m. laikotarpiu imtis šių veiksmų:

               1.

               Užtikrinti tokias struktūrines fiskalines priemones, kaip reikalaujama Tarybos rekomendacijoje pagal perviršinio deficito procedūrą, kad perviršinis deficitas būtų panaikintas ne vėliau kaip 2016 m. Šiuo tikslu visais valdžios lygmenimis įgyvendinti 2013 m. biudžeto planuose patvirtintas priemones ir vidutinės trukmės laikotarpio biudžeto strategiją paremti pakankamai apibrėžtomis struktūrinėmis priemonėmis, kurios būtų taikomos 2014–2016 m. Tvarus fiskalinio disbalanso panaikinimas grindžiamas tuo, kad bus patikimai įgyvendintos didelio užmojo struktūrinės reformos, kuriomis bus padidintos koregavimo galimybės ir skatinamas potencialus augimas bei užimtumas. Panaikinus perviršinį deficitą, tinkamu tempu vykdyti struktūrinį koregavimą, kad vidutinės trukmės laikotarpio tikslas būtų pasiektas ne vėliau kaip 2018 m. Užtikrinti griežtą ir skaidrų Pagrindiniame biudžeto stabilumo įstatyme numatytų prevencinių ir taisomųjų priemonių vykdymo užtikrinimą. Anksčiau nei 2013 m. pabaigoje sukurti nepriklausomą fiskalinę instituciją, kuri teiktų analizes, konsultacijas ir stebėtų, kaipfiskalinėje politikoje laikomasi ES fiskalinių taisyklių. Pagerinti viešųjų išlaidų veiksmingumą ir kokybę visais valdžios lygmenimis ir ne vėliau kaip 2014 m. kovo mėn. atlikti sisteminę pagrindinių išlaidų punktų peržiūrą. Didinti sveikatos priežiūros sektoriaus išlaidų veiksmingumą kartu išlaikant prieinamumą pažeidžiamoms grupėms, pvz., sumažinti ligoninių farmacijos išlaidas, gerinti įvairių priežiūros rūšių koordinavimą ir paskatas veiksmingai naudoti išteklius. Imtis priemonių neapmokėtiems valdžios sektoriaus įsiskolinimams sumažinti, vengti tolesnio jų didėjimo ir reguliariai skelbti neapmokėtų sumų duomenis. Priimti indeksavimo panaikinimo įstatymą, kuriuo būtų sumažintas kainų inertiškumo mastas viešųjų išlaidų ir pajamų srityje, kad jis įsigaliotų ne vėliau kaip 2014 m. pradžioje, ir apsvarstyti galimybę imtis papildomų veiksmų siekiant apriboti indeksavimo išlygų taikymą. Ne vėliau kaip 2013 m. pabaigoje užbaigti tvarumo veiksnio sureguliavimą, kad būtų užtikrintas ilgalaikis finansinis pensijų sistemos stabilumas, be kita ko, didinant faktinį pensinį amžių derinant pensinį amžių ar pensijų išmokas su tikėtinos gyvenimo trukmės pokyčiais.

               2.

               Ne vėliau kaip 2014 m. kovo mėn. atlikti sisteminę mokesčių sistemos peržiūrą. Apsvarstyti galimybę dar labiau apriboti mokesčių išlaidas tiesioginių mokesčių srityje, išnagrinėti galimybes dar labiau apriboti lengvatinių PVM tarifų taikymą ir imtis papildomų veiksmų, susijusių su aplinkos mokesčiais, visų pirmaakcizo mokesčiais ir kuro mokesčiais. Imtis papildomų priemonių įsiskolinimui palankaus mokestinio iškraipymo, susijusio su pelno apmokestinimu, problemai spręsti. Aktyviau kovoti su šešėline ekonomika ir nedeklaruojamu darbu.

               3.

               Įgyvendinti finansų sektoriaus programą, skirtą finansų įstaigoms rekapitalizuoti, įskaitant 2012 m. lapkričio mėn. priimtas priemones, kuriomis skatinamas ne bankų tarpininkavimas.

               4.

               Ne vėliau kaip 2013 m. liepos mėn. užbaigti 2012 m. darbo rinkos reformos, įskaitant visus jos tikslus ir priemones, vertinimą ir, jei būtina, ne vėliau kaip 2013 m. rugsėjo mėn. pateikti pakeitimų. Ne vėliau kaip 2013 m. liepos mėn. priimti 2013 m. nacionalinį užimtumo planą ir nedelsiant įvykdyti rezultatyvią aktyvios darbo rinkos politikos reformą, be kita ko, gerinant konsultavimo tikslingumą ir veiksmingumą. Stiprinti ir modernizuoti viešąsias įdarbinimo tarnybas siekiant užtikrinti veiksmingą individualizuotą pagalbą bedarbiams pagal jų profilius ir mokymo poreikius. Didinti vyresnio amžiaus ir žemos kvalifikacijos darbuotojams skirtų perkvalifikavimo mokymo programų veiksmingumą. Užtikrinti visapusišką bendro darbo portalo veikimą ir sparčiau įgyvendinti viešojo ir privačiojo sektorių bendradarbiavimą įdarbinimo paslaugų srityje, kad jis veiksmingai vyktų jau 2013 m.

               5.

               Įgyvendinti kovos su jaunimo nedarbu priemones ir atidžiai stebėti jų veiksmingumą, kaip numatyta 2013–2016 m. jaunimo verslumo ir užimtumo strategijoje, pvz., vykdant Jaunimo garantijų iniciatyvą. Toliau stengtis didinti švietimo ir mokymo atitiktį darbo rinkos poreikiams, mažinti mokyklos nebaigusių asmenų skaičių ir skatinti mokymąsi visą gyvenimą, konkrečiai pereinant į kitą dualinio profesinio mokymo etapą po dabartinio bandomojo etapo ir įvedant visapusišką mokinių mokymosi rezultatų stebėjimo sistemą ne vėliau kaip 2013 m. pabaigoje.

               6.

               Priimti ir įgyvendinti priemones, būtinas asmenų, kuriems gresia skurdas ir (arba) socialinė atskirtis, skaičiui mažinti, tam stiprinti aktyvią darbo rinkos politiką siekiant pagerinti labiau nuo darbo rinkos atitrūkusių asmenų galimybes įsidarbinti ir gerinti paramos tikslingumą, veiksmingumą ir efektyvumą, įskaitant kokybiškas paramos šeimoms paslaugas.

               7.

               Skubiai priimti ir įgyvendinti Įstatymo dėl rinkos bendrumo projektą ir sparčiau imtis visų papildomų veiksmų, kad jis būtų kuo greičiau įgyvendintas. Užtikrinti naujai sukurtos priežiūros institucijos veiksmingumą, autonomiją ir nepriklausomybę. Ne vėliau kaip 2013 m. pabaigoje priimti ir įgyvendinti Įstatymą dėl laisvųjų profesijų ir asociacijų, siekiant pašalinti bet kokius nepagrįstus apribojimus imtis laisvųjų profesijų ir jomis verstis, ir Įstatymą dėl verslumo. Pergrupuoti ir koncentruoti įmonių internacionalizavimo rėmimo sistemas. Sumažinti licencijavimo (taip pat pramoninės veiklos licencijavimo) procedūrų skaičių ir jas sutrumpinti, taip pat plačiau taikyti skubaus verslo (išskyrus mažmeninę prekybą) liudijimų išdavimo metodą. Peržiūrėti bendrovių ir fizinių asmenų nemokumo sistemas, įskaitant asmeninės verslininkų atsakomybės ribojimą ir daugiau galimybių atsigauti bankrutavusioms įmonėms suteikimą. Panaikinti nepagrįstus didelių mažmeninės prekybos centrų steigimo apribojimus. Ne vėliau kaip 2014 m. kovo mėn. peržiūrėti reglamentavimo sistemos veiksmingumą, kad būtų remiama būsto nuomos rinkos plėtra.

               8.

               Spręsti elektros energijos tarifo deficito problemą ir tam ne vėliau kaip 2013 m. pabaigoje patvirtinti ir įgyvendinti struktūrinę elektros energijos sektoriaus reformą. Dėti daugiau pastangų siekiant užbaigti elektros energijos ir dujų jungtis su kaimyninėmis šalimis. Sumažinti viešiesiems finansams tenkantį neapibrėžtąjį įsipareigojimą dėl nepelningos transporto infrastruktūros. Įsteigti nepriklausomą stebėsenos tarnybą, siekiant prisidėti prie būsimų pagrindinių infrastruktūros projektų vertinimo. Imtis priemonių, kad būtų užtikrinta veiksminga konkurencija krovinių ir keleivių vežimo geležinkeliais paslaugų srityje.

               9.

               Pagal pateiktą tvarkaraštį patvirtinti vietos administravimo reformą ir ne vėliau kaip 2013 m. spalio mėn. apibrėžti planą, kaip didinti visos viešojo administravimo sistemos veiksmingumą. Patvirtinti ir įgyvendinti pradėtas reformas, skirtas teismų sistemos veiksmingumui didinti.

      Priimta Briuselyje 2013 m. liepos 9 d.

            Tarybos vardu

            Pirmininkas

         R. ŠADŽIUS

      (1)  OL L 209, 1997 8 2, p. 1.

      (2)  OL L 306, 2011 11 23, p. 25.

      (3)  Toliau taikomos 2013 m. pagal 2013 m. balandžio 22 d. Tarybos sprendimą 2013/208/ES dėl valstybių narių užimtumo politikos gairių (OL L 118, 2013 4 30, p. 21).

      (4)  OL C 219, 2012 7 24, p. 81.

      (5)  Pagal ciklą pakoreguotas balansas (atėmus vienkartines ir laikinąsias priemones), Komisijos tarnybų perskaičiuotas remiantis programoje pateikta informacija ir taikant bendrai sutartą metodiką.

      (6)  Pagal Reglamento (EB) Nr. 1466/97 5 straipsnio 2 dalį.

      (7)  Žr. šio Oficialiojo leidinio p. 97.