               5.4.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 129/58

      P8_TA(2018)0060
      ES prioritetai JT Moterų padėties komisijos 62-ojoje sesijoje
      2018 m. kovo 1 d. Europos Parlamento rekomendacija Tarybai dėl ES prioritetų 62-ojoje Jungtinių Tautų Moterų padėties komisijos sesijoje (2017/2194(INI))
      (2019/C 129/08)

         Europos Parlamentas,

                  —

                  atsižvelgdamas į 62-ąją Jungtinių Tautų Moterų padėties komisijos sesiją, jos prioritetinę temą „Iššūkiai ir galimybės užtikrinti lyčių lygybę ir kaimo vietovėse gyvenančių moterų bei mergaičių įgalėjimą“ ir peržiūros temą „Moterų dalyvavimas ir prieiga prie ryšio priemonių ir informacinių ir ryšių technologijų ir jų poveikis bei naudojimas, kaip priemonė moterų pažangai ir įgalėjimui“,

                  —

                  atsižvelgdamas į 1995 m. rugsėjo mėn. Pekine vykusią ketvirtąją pasaulio moterų konferenciją, į Pekine priimtą deklaraciją ir veiksmų programą dėl moterų įgalėjimo, taip pat į atitinkamai 2000 m. birželio 9 d., 2005 m. kovo 11 d. ir 2010 m. kovo 2 d. ir 2015 m. kovo 9 d. patvirtintus JT specialiųjų sesijų „Pekinas + 5“, „Pekinas + 10“ ir „Pekinas + 15“ ir „Pekinas + 20“ baigiamuosius dokumentus dėl tolesnių veiksmų ir iniciatyvų siekiant įgyvendinti Pekino deklaraciją ir veiksmų programą,

                  —

                  atsižvelgdamas į Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 157 straipsnio 4 dalį,

                  —

                  atsižvelgdamas į savo 2015 m. rugsėjo 9 d. rezoliuciją dėl galių mergaitėms suteikimo ES pasitelkiant švietimą (1),

                  —

                  atsižvelgdamas į savo 2016 m. kovo 8 d. rezoliuciją dėl moterų pabėgėlių ir prieglobsčio prašytojų padėties Europos Sąjungoje (2),

                  —

                  atsižvelgdamas į savo 2017 m. vasario 14 d. rezoliuciją dėl lyčių lygybės skatinimo psichikos sveikatos ir klinikinių tyrimų srityje (3),

                  —

                  atsižvelgdamas į savo 2017 m. balandžio 4 d. rezoliuciją dėl moterų ir jų vaidmens kaimo vietovėse (4),

                  —

                  atsižvelgdamas į 2015 m. rugsėjo 25 d. Niujorke vykusiame JT aukščiausiojo lygio susitikime darnaus vystymosi klausimais priimtą Jungtinių Tautų rezoliuciją „Keiskime mūsų pasaulį. Darnaus vystymosi darbotvarkė iki 2030 m.“,

                  —

                  atsižvelgdamas į 2010 m. liepos 7 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2010/41/ES dėl vienodo požiūrio į savarankiškai dirbančius vyrus ir moteris principo taikymo, kuria panaikinama Tarybos direktyva 86/613/EEB (5),

                  —

                  atsižvelgdamas į 1979 m. JT konvenciją dėl visų formų diskriminacijos panaikinimo moterims,

                  —

                  atsižvelgdamas į komiteto bendrąją rekomendaciją Nr. 34 (2016) dėl moterų diskriminacijos panaikinimo kaimo vietovėse gyvenančių moterų teisių srityje,

                  —

                  atsižvelgdamas į Europos Tarybos konvenciją dėl kovos su smurtu prieš moteris ir smurtu šeimoje (Stambulo konvencija), ir į savo 2017 m. rugsėjo 12 d. rezoliuciją (6) dėl ES prisijungimo prie šios konvencijos,

                  —

                  atsižvelgdamas į 2015 m. gruodžio 12 d. Paryžiaus susitarimą,

                  —

                  atsižvelgdamas į Darbo tvarkos taisyklių 113 straipsnį,

                  —

                  atsižvelgdamas į Moterų teisių ir lyčių lygybės komiteto pranešimą (A8-0022/2018),

                  A.

                  kadangi vyrų ir moterų lygybė yra pagrindinis Sąjungos principas, įtvirtintas Sutartyse ir Pagrindinių teisių chartijoje;

                  B.

                  kadangi penktasis JT darnaus vystymosi tikslas (DVT 5) yra lyčių lygybė ir visų moterų ir mergaičių įgalėjimas visame pasaulyje ir jį reikia visiškai įtraukti į Darbotvarkę po 2030 m. siekiant daryti pažangą visų darnaus vystymosi uždavinių srityje; kadangi vienas iš DVT yra tikslas dvigubai padidinti žemės ūkio našumą ir smulkiųjų maisto gamintojų, ypač moterų, pajamas;

                  C.

                  kadangi Europos Sąjunga ir valstybės narės turi būti moterų ir mergaičių įgalėjimo priešakyje ir privalo siekti visiškos lyčių lygybės Europos Sąjungoje ir remti šį tikslą palaikant visus išorės ryšius;

                  D.

                  kadangi pastaraisiais dešimtmečiais gerokai pasikeitė socialinės ir ekonominės aplinkybės ir jos gana smarkiai skiriasi įvairiose šalyse;

                  E.

                  kadangi nepakankami valdžios sektoriaus veiksmai kovojant su lyčių nelygybe ir kelia pavojų dabartiniams ir būsimiems laimėjimams šioje srityje; kadangi, siekiant užtikrinti moterų įgalėjimą ir skurdo panaikinimą, svarbiausia yra spręsti su tradiciniais lyčių galios santykiais ir stereotipais susijusias problemas;

                  F.

                  kadangi moterų patiriama diskriminacija taip pat daro poveikį kaimo vietovėse gyvenančioms moterims; kadangi dauguma pasaulio moterų gyvena kaimo vietovėse, todėl dažniau patiria įvairių formų diskriminaciją dėl amžiaus, klasės, etninės kilmės, rasės, negalios ir lytinės tapatybės;

                  G.

                  kadangi kaimo vietovėse gyvenančios ir darbo rinkoje dalyvaujančios moterys dirba įvairiose srityse, ne tik tradiciniame žemės ūkyje;

                  H.

                  kadangi kaimo moterų darbas dažnai yra atlyginamas menkiau nei toks pat vyrų darbas, jis dažnai nėra oficialiai pripažįstamas kaip ir, pavyzdžiui, neapmokamas priežiūros darbas, ir neatsispindi jų, kaip ūkių savininkių, skaičiuje; tačiau kadangi moterys yra labai svarbios siekiant esminių ekonominių, aplinkos ir socialinių pokyčių, reikalingų darniam vystymuisi;

                  I.

                  kadangi kaimo moterys savo šeimose ir bendruomenėse dažnai yra pagrindinės prižiūrėtojos, jos patiria daug sunkumų mėgindamos gauti vaiko priežiūros ir pagyvenusių asmenų priežiūros paslaugas savo šeimoms, todėl joms tenka neproporcingai didelė našta ir tai trukdo joms integruotis į darbo rinką; kadangi moterims labai svarbus kokybiškų priežiūros paslaugų teikimas, jis padeda rasti darbo ir asmeninio gyvenimo pusiausvyrą;

                  J.

                  kadangi moterys kaimo vietovėse susiduria su daugeliu prieigos prie tinkamų viešųjų sveikatos priežiūros paslaugų kliūčių dėl riboto judumo ir galimybių naudotis transportu trūkumo arba galimybių susisiekti su transporto įmonėmis (pvz., mobiliuoju telefonu) nebuvimo; kadangi reikalingos integruotos sveikatos priežiūros paslaugos, kurios apimtų kaimo vietovėse gyvenančių moterų fizinę, psichinę bei emocinę gerovę (pvz., siekiant reaguoti į smurtą dėl lyties); kadangi kaimo vietovėse yra mažesnės galimybės pasinaudoti lytinės ir reprodukcinės sveikatos paslaugomis ir teisėmis;

                  K.

                  kadangi visai visuomenei labai svarbu išlaikyti gyventojus kaimo vietovėse, ypatingą dėmesį skiriant vietovėms, kuriose esama gamtinių kliūčių, nes nuo to priklauso aplinkos ir kraštovaizdžio išsaugojimas;

                  L.

                  kadangi yra tiesioginis ryšys tarp lyčių nelygybės ir aplinkos būklės blogėjimo;

                  M.

                  kadangi klimato kaita ir jos padariniai daro ypatingą ir neproporcingai didelį neigiamą poveikį kaimo vietovių moterims ir mergaitėms; kadangi kaimo moterys taip pat gali itin prisidėti prie pokyčių pereinant prie tvaresnio ir ekologiškesnio žemės ūkio ir gali atlikti svarbų vaidmenį kuriant ekologiškas darbo vietas; kadangi vienodų galimybių į žemę ir kitus gamybos išteklius suteikimas ūkininkėms yra labai svarbus siekiant lyčių lygybės, aprūpinimo maistu ir efektyvios klimato politikos;

                  N.

                  kadangi merginos kaimo vietovėse vis dar patiria nelygybę ir daugialypę diskriminaciją; kadangi būtina imtis priemonių, kuriomis būtų skatinama faktinė vyrų ir moterų lygybė, kad būtų daugiau darbo galimybių, įskaitant savarankišką darbą ir gamtos mokslų, technologijos, inžinerijos ir matematikos sektoriuje, kurios leistų pasilikti kaimo vietovėse ir taip užtikrintų kartų kaitą ir žemės ūkio sektoriaus bei kaimo vietovių išlikimą;

                  O.

                  kadangi žemės ūkio sektorius, kuriame moterys atlieka svarbų vaidmenį, yra svarbus kaimo vietovių gyvybingumui ir sėkmingesniam kartų atsinaujinimui, socialinei sanglaudai ir ekonomikos augimui; kadangi žemės ūkis turėtų tiekti saugų, maistingą ir sveiką maistą; kadangi žemės ūkio sektorius taip pat turėtų prisidėti prie kraštovaizdžio įvairinimo, klimato kaitos švelninimo bei biologinės įvairovės ir kultūros paveldo išsaugojimo;

                  P.

                  kadangi mityba yra labai svarbi mergaičių vystymuisi ir gerovei; kadangi dėl prastos mitybos kyla fizinių ir psichinių problemų, pvz., sutrikęs vystymasis, nevaisingumas, apatiškumas, nuovargis, prasta koncentracija, dėl kurių sumažėja moterų ekonominis potencialas ir nukenčia platesnės šeimos ir bendruomenės gerovė;

                  Q.

                  kadangi kaimo moterys turi dalyvauti priimant sprendimus viešajame sektoriuje; kadangi norint pasiekti lyčių lygybę labai svarbu užtikrinti subalansuotą atstovavimą;

                  R.

                  kadangi rizikos darbo vietoje prevencijos srityje vyrai ir moterys susiduria su skirtingais veiksniais; kadangi, pavyzdžiui, neretai apskaičiuojant kenksmingą cheminių medžiagų poveikį remiamasi vyrų, kurie paprastai turi daugiau raumenų, kūno sudėjimu ir net neatsižvelgiama į konkrečias rekomendacijas nėščioms ar krūtimi maitinančioms moterims; kadangi dėl šios priežasties imantis priemonių, kurios užtikrintų moterų sveikatą žemės ūkio srityje, būtina atsižvelgti į skirtingus veiksnius;

                  S.

                  kadangi diskriminaciją patiria ir žiniasklaidos sektoriuje dirbančios moterys; kadangi žiniasklaida atlieka lemiamą vaidmenį visuomenėje, todėl pageidautina, kad moterys, kurios sudaro mažiausiai 50 proc. visuomenės, būtų sąžiningai įtraukiamos kuriant žiniasklaidos turinį ir priimant sprendimus žiniasklaidos organizacijose;

                  T.

                  kadangi žiniasklaidos sektoriaus vaidmuo yra labai svarbus skatinant moterų ir vyrų lygybę, nes žiniasklaida ne tik atspindi, bet ir kuria elgesio pavyzdžius ir standartus, taigi iš esmės formuoja visuomenės nuomonę ir kultūrą;

                  U.

                  kadangi dėl žiniasklaidos priemonėse pateikiamo turinio visi visuomenės sluoksniai pradeda geriau suvokti sudėtingą vyrų ir moterų padėtį;

                  V.

                  kadangi moterys ir vaikai patiria neproporcingai didelį poveikį konfliktų metu ir sudaro didžiausią pabėgėlių dalį stovyklose arba tarp ieškančių saugaus prieglobsčio žmonių;

                  W.

                  kadangi daugelyje visuomenių moterys neturi vienodų teisių į žemę ir nuosavybę teisinėmis priemonėmis, todėl tai gilina skurdą ir riboja jų ekonominį vystymąsi;

                  X.

                  kadangi translytės moterys patiria neproporcingą diskriminaciją dėl savo lytinės tapatybės;

                  Y.

                  kadangi stipresnė lytinės ir reprodukcinės sveikatos bei teisių parama yra būtina sąlyga lyčių lygybei ir moterų įgalėjimui;

                  Z.

                  kadangi dėl moterų ir vyrų vaidmenims taikomų socialinių normų moterys atsiduria labiau pažeidžiamoje padėtyje, visų pirma jų lytinės ir reprodukcinės sveikatos atžvilgiu ir dėl tokių žalingų papročių kaip moterų lyties organų žalojimas arba vaikų, ankstyvosios ir priverstinės santuokos;

         1.

            teikia Tarybai šias rekomendacijas:

            Bendrosios moterų ir mergaičių įgalėjimo sąlygos

                  a)

                  dar kartą patvirtinti savo tvirtą įsipareigojimą vykdyti Pekino veiksmų programą;

                  b)

                  remti motinas verslininkes kaimo vietovėse, nes jos susiduriu su ypatingais iššūkiais; pabrėžia, kad verslumo tarp šių moterų puoselėjimas gali reikšti ne tik sėkmingą profesinio ir asmeninio gyvenimo pusiausvyros užtikrinimą, bet ir tapti naujų užimtumo galimybių ir geresnės gyvenimo kokybės kaimo vietovėse stimulu bei paskatinti savo projektus praktiškai įgyvendinti ir kitas moteris;

                  c)

                  panaikinti visų formų visų moterų ir mergaičių diskriminaciją visame pasaulyje ir kovoti su visų formų smurtu, nes tai yra rimtas jų pagrindinių teisių pažeidimas, o toks pažeidimas savo ruožtu yra tiesioginė tokios diskriminacijos pasekmė;

                  d)

                  įtraukti visas vyriausybes ir reikalauti, kad jos parengtų programas, skirtas panaikinti seksualinį smurtą ir smurtą dėl lyties, taip pat žalingą praktiką, pavyzdžiui, vaikų, ankstyvąsias ir priverstines santuokas ir moterų lyties organų žalojimą bei prekybą žmonėmis;

                  d)

                  raginti valstybes nares kovoti su lyčių stereotipais ir investuoti į moterų ir mergaičių galimybes gauti joms pritaikytą išsilavinimą, mokymąsi visą gyvenimą ir profesinį mokymą, ypač kaimo vietovėse, visų pirma gamtos mokslų, technologijos, inžinerijos ir matematikos sektoriuje, taip pat verslumo ir naujovių diegimo, nes šios sritys svarbios įgyvendinant darnaus vystymosi tikslus, ir skatinti lygybę žemės ūkio ir maisto produktų sektoriuose, taip pat turizmo ir kituose sektoriuose kaimo vietovėse;

                  f)

                  formuoti politiką, kuria siekiama panaikinti skurdą ir užtikrinti tinkamą labiausiai pažeidžiamų grupių, įskaitant moteris ir mergaites, gyvenimo lygį, ypač per socialinės apsaugos sistemas;

                  g)

                  skatinti informavimo, techninės pagalbos priemones ir keistis valstybių narių gerosios praktikos pavyzdžiais, susijusiais su žemės ūkio sektoriuje dirbančių sutuoktinių pagalbininkių užimtumo statuso nustatymu, nes tai leistų joms naudotis asmens teisėmis, ypač motinystės atostogomis, socialiniu draudimu nuo nelaimingų atsitikimų darbe, galimybe mokytis ir teisėmis į pensiją;

                  h)

                  panaikinti vyrų ir moterų darbo užmokesčio, pajamų (pelno), gyvybės draudimo ir pensijų skirtumą;

                  i)

                  raginti valstybes nares ir regionų bei vietos valdžios institucijas užtikrinti visapusišką prieigą prie tinkamų vaikų priežiūros ir pagyvenusių asmenų priežiūros paslaugų kaimo vietovėse;

                  j)

                  raginti valstybes nares ir regionų bei vietos valdžios institucijas suteikti įperkamą, aukštos kokybės infrastruktūrą, viešąsias ir privačiąsias paslaugas kasdieniam gyvenimui, ypač kaimo vietovėse ir visų pirma susijusias su sveikata, švietimu ir priežiūra; pažymi, kad šiuo atžvilgiu reikėtų įtraukti kaimo vaikų priežiūros infrastruktūrą, sveikatos priežiūros paslaugas, švietimo infrastruktūrą, priežiūros namus pagyvenusiems ir priklausomiems asmenims, taip pat pavadavimo motinystės atveju ir kultūros paslaugas;

                  k)

                  užtikrinti, kad lyčių aspektas, kaip lyčių lygybės integravimo ir kovos su diskriminacija priemonė, būtų įtrauktas į visų sričių politiką ir programas skiriant tinkamų finansinių ir žmogiškųjų išteklių;

                  l)

                  sutelkti lyčių lygybei pasiekti reikalingus išteklius šį aspektą, kaip lyčių lygybės integravimo ir kovos su diskriminacija priemonę, įtraukiant į visas politikos sritis bei veiklą ir į jį atsižvelgti sudarant biudžetą;

                  m)

                  užtikrinti visapusišką Parlamento ir jo Moterų teisių ir lyčių lygybės komiteto dalyvavimą sprendimų priėmimo procese dėl ES pozicijos JT Moterų padėties komisijos 62-ojoje sesijoje;

            Kaimo moterų įgalėjimas

                  n)

                  priminti, kad Konvencijoje dėl visų formų diskriminacijos panaikinimo moterims nustatomas įpareigojimas panaikinti tiesioginę ir netiesioginę moterų diskriminaciją taikant teisines, politines ir programines priemones visose gyvenimo srityse ir kad Konvencijos 14 straipsnis yra vienintelė tarptautinė prievolė, kuria atsižvelgiama į konkrečius moterų poreikius kaimo vietovėse;

                  o)

                  užtikrinti, kad mergaitės ir moterys kaimo vietovėse turėtų prieigą prie įperkamo ir aukštos kokybės formaliojo švietimo ir savišvietos, įskaitant mokymą, kurie turėtų joms suteikti galimybę įgyti naujų valdymo, finansinio raštingumo, ekonominių, rinkodaros ir verslo įgūdžių ar ugdyti esamus, taip pat prie pilietinio ir politinio ugdymo ir mokymo technologijų ir tvaraus žemės ūkio srityje; užtikrinti vienodos moterų galimybės ir norimos siekti profesinės karjeros pasirinkimo laisvę;

                  p)

                  užtikrinti, kad kaimo vietovėse gyvenančios moterys ir merginos galėtų lengvai gauti kreditą ir gamybos išteklius ir kad būtų remiamos jų verslo ir inovacijų iniciatyvos;

                  q)

                  užtikrinti teisę į visuotinę aukštos kokybės sveikatos priežiūrą ir prieigą prie jos atsižvelgiant į fiziologinius vyrų ir moterų skirtumus ir pritaikant ją prie kaimo vietovių moterų ir mergaičių poreikių, visų pirma lytinės ir reprodukcinės sveikatos ir teisių požiūriu;

                  r)

                  pasmerkti visų formų smurtą prieš moteris ir užtikrinti, kad kaimo ir atokiose vietovėse gyvenančios moterys turėtų vienodas galimybes gauti pagalbą;

                  s)

                  didinti tarptautinių, nacionalinių, regionų ir vietos valdžios institucijų, kurios stiprina moterų vaidmenį kaimo vietovėse užtikrindamos lygiavertį jų dalyvavimą, veiksmingumą, skaidrumą ir demokratinį pobūdį;

                  t)

                  sudaryti palankesnes sąlygas kaimo vietovių moterims pereiti iš neoficialiosios ekonomikos į oficialiąją ir pripažinti, kad moterys kaimo vietovėse dirba įvairiose srityse ir dažnai skatina pokyčius kuriant tvarų ir ekologišką žemės ūkį, apsirūpinant maistu ir kuriant žaliąsias darbo vietas;

                  u)

                  planuoti ir įgyvendinti klimato kaitos poveikiui atsparią žemės ūkio politiką, deramai atsižvelgiant į konkrečias grėsmes, su kuriomis dėl gaivalinių nelaimių ar žmogaus sukeltų priežasčių susiduria kaime gyvenančios moterys;

                  v)

                  užtikrinti kaimo vietovėse gyvenančių moterų ir mergaičių dalyvavimą priimant sprendimus dėl planavimo ir reagavimo visais gaivalinių nelaimių ir kitų krizių etapais nuo ankstyvojo įspėjimo iki pagalbos prašymo, atsigavimo, atkūrimo bei atstatymo ir užtikrinti jų apsaugą bei saugumą ištikus gaivalinėms nelaimėms ir kitoms krizėms;

                  w)

                  imtis visų būtinų priemonių siekiant kaimo moterims užtikrinti saugią, švarią ir sveiką aplinką;

                  x)

                  suteikti aukštos kokybės prieinamą infrastruktūrą ir viešąsias paslaugas kaimo vietovėse gyvenančioms moterims ir bendruomenėms ir investuoti į jų kūrimą bei priežiūrą;

                  y)

                  sudaryti palankesnes sąlygas skaitmeninei pažangai, nes ji gali labai padėti kuriant naujas darbo vietas, supaprastinant savarankiško darbo pradžią, skatinant konkurencingumą ir turizmo plėtrą bei kuriant geresnę profesinio ir šeiminio gyvenimo pusiausvyrą;

                  z)

                  remti vykdomą veiklą ir vietos bendruomenės grupių steigimą, kad jos galėtų reguliariai susitikti ir aptarti vystymosi iššūkius bei problemas ir imtis konstruktyvių veiksmų;

                  aa)

                  raginti valstybes nares, socialinius partnerius ir pilietinę visuomenę remti ir skatinti moterų dalyvavimą lygiomis teisėmis sprendimų priėmimo procese ir kaimo politikos, sveikatos, švietimo ir žemės ūkio srities profesinių, verslo, profesinių sąjungų asociacijų ir organizacijų valdymo organuose, taip pat valdymo ir atstovavimo organuose;

                  ab)

                  pripažinti ir remti aktyvų moterų vaidmenį kaimo vietovėse ir jų, kaip verslininkių, šeimos verslo įmonių vadovių ir darnaus vystymosi skatintojų, indėlį į ekonomiką;

                  ac)

                  užtikrinti kaimo vietovėse gyvenančių moterų teises, visų pirma tapti žemės ūkio valdų savininkėmis ir paveldėti žemę, nes tai labai svarbi priemonė jų ekonominiam įgalėjimui, suteikiant joms galimybę visapusiškai dalyvauti vykdant kaimo vietovių plėtrą ir iš to gauti naudos;

                  ad)

                  užtikrinti kaimo moterims galimybes gauti gamybos išteklių, naudotis e. platformomis, patekti į rinkas, naudotis prekybos infrastruktūra ir finansinėmis paslaugomis; skatinti vietos, regionines ir tradicines rinkas, įskaitant tiekimo vietas, nes tai paprastai yra tos vietos, kur moterys turi daugiau galimybių parduoti savo produktus tiesiogiai, o tai padeda užtikrinti didesnį ekonominį savarankiškumą;

                  ae)

                  remti moterų įdarbinimą gamtos mokslų, technologijos, inžinerijos ir matematikos sektoriuje, visų pirma pareigose, kuriose prisidedama prie žiedinės ekonomikos ir kovojama su klimato kaita;

                  af)

                  plėtoti užimtumo politiką, paslaugų teikimą ir programas, kuriomis atsižvelgiama į nesaugią tų kaimo vietovių moterų, kurios dažnai dirba neformaliajame sektoriuje ir kurios gali susidurti su daugelio formų tarpsektorine diskriminacija dėl lyties, amžiaus, klasės, religijos, etninės kilmės, negalios ar lytinės tapatybės, padėtį; teikti pritaikytą paramą ir pagalbą atsižvelgiant į jų poreikius ir interesus;

                  ag)

                  rengti programas, kurios užtikrintų, kad moterys ir jų šeimos galėtų naudotis visuotinės socialinės apsaugos sistemomis, nes šios sistemos turi įtakos būsimam jų išėjimui į pensiją, ir taip sumažinti daugialypio pobūdžio pensijų skirtumą;

                  ah)

                  rinkti pagal lytį suskirstytus duomenis ir parengti statistinių duomenų apie kaimo vietovėse gyvenančių moterų vertybes, padėtį, sąlygas ir poreikius, kad būtų galima formuoti tinkamą politiką; nuolat stebėti moterų padėtį kaimo vietovėse;

                  ai)

                  raginti ratifikuoti ir įgyvendinti Jungtinių Tautų konvenciją dėl žmonių su negalia teisių, įskaitant jos 6 straipsnį „Neįgalios moterys“; užtikrinti galimybes gauti prekių, naudotis infrastruktūra ir paslaugomis;

                  aj)

                  raginti Komisiją, valstybes nares ir regionų bei vietos vyriausybes suteikti vienodas galimybes naudotis prieinama ir aukštos kokybės infrastruktūra, taip pat teikti kasdieniam gyvenimui kaimo vietovėse pritaikytas viešąsias ir privačias paslaugas ir sudaryti sąlygas, būtinas norint užtikrinti didesnę moterų darbo ir gyvenimo kaimo vietovėse pusiausvyrą, visų pirma suteikiant galimybę naudotis išlaikomiems asmenims tinkama priežiūros infrastruktūra, teikiant prieinamas sveikatos priežiūros ir viešojo transporto paslaugas;

                  ak)

                  pabrėžti, kad į ES politikos sritis būtina įtraukti apsaugos priemones, susijusias su sezoninius žemės ūkio darbus dirbančių moterų gyvenimo ir darbo sąlygomis, visų pirma atsižvelgiant į tai, kad joms būtina užtikrinti socialinę apsaugą, sveikatos draudimą ir sveikatos priežiūrą; raginti regionų, vietos ir nacionalines valdžios institucijas bei kitas institucijas užtikrinti darbuotojų migrantų bei sezoninių darbuotojų ir jų šeimų pagrindines žmogaus teises, visų pirma moterų ir pažeidžiamų asmenų žmogaus teises, ir skatinti jų integraciją į vietos bendruomenę;

            Moterų dalyvavimas žiniasklaidoje ir informacinėse bei ryšių technologijose bei prieiga prie jų ir jų kaip moterų pažangos ir įgalėjimo priemonės poveikis bei naudojimas

                  al)

                  užtikrinti prieigą prie patikimos sparčiojo plačiajuosčio ryšio infrastruktūros ir paslaugų; investuoti į naujų technologijų naudojimą kaimo vietovėse ir žemės ūkyje ir jį skatinti; pripažinti jo svarbią socialinę, psichologinę ir ekonominę naudą; primygtinai pabrėžti holistinio požiūrio (vadinamojo skaitmeninio kaimo) sukūrimo svarbą; remti lygias galimybes naudotis ir mokytis naudotis šiomis technologijomis;

                  am)

                  skirti dėmesį moterų dalyvavimui ir pažangai žiniasklaidos sektoriuje ir nestereotipiniam žiniasklaidos turiniui;

                  an)

                  skatinti visuomenines žiniasklaidos organizacijas parengti savo lygybės politiką, kurioje būtų numatytas subalansuotas vyrų ir moterų atstovavimas sprendimus priimančiuose organuose;

                  ao)

                  užtikrinti, kad, deramai atsižvelgiant į saviraiškos laisvę, būtų veiksmingai kovojama su vis dažnesniu moterų ir mergaičių seksualaus įvaizdžio naudojimu masinės žiniasklaidos priemonėse;

                  ap)

                  skatinti žiniasklaidos organizacijas vengti tokių organizacijos kultūros procedūrų, kurios dažnai trukdo derinti profesinį ir šeiminį gyvenimą;

                  aq)

                  mažinti vyrų ir moterų darbo užmokesčio skirtumą žiniasklaidos sektoriuje taikant kovos su diskriminacija priemones, kurios užtikrintų vienodą darbo užmokestį vyrams ir moterims už vienodą darbą;

                  ar)

                  imtis visų būtinų priemonių, kad tiriamąją žurnalistiką vykdantys žurnalistai, visų pirma žurnalistės, kurios dažnai yra pažeidžiamesnės, būtų apsaugoti nuo smurto;

            o
      o o

         2.

            paveda Pirmininkui perduoti šią rekomendaciją Tarybai ir susipažinti – Komisijai.

         (1)  OL C 316, 2017 9 22, p. 182.

         (2)  OL C 50, 2018 2 9, p. 25.

         (3)  Priimti tekstai, P8_TA(2017)0028.

         (4)  Priimti tekstai, P8_TA(2017)0099.

         (5)  OL L 180, 2010 7 15, p. 1.

         (6)  Priimti tekstai, P8_TA(2017)0329.


title: 2019 m. balandžio 9 d. Tarybos rekomendacija dėl euro zonos ekonominės politikos

text:
               12.4.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 136/1

      TARYBOS REKOMENDACIJA
      2019 m. balandžio 9 d.
      dėl euro zonos ekonominės politikos
      (2019/C 136/01)
      EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
      atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 136 straipsnį kartu su 121 straipsnio 2 dalimi,
      atsižvelgdama į 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei koordinavimo (1), ypač į jo 5 straipsnio 2 dalį,
      atsižvelgdama į 2011 m. lapkričio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 1176/2011 dėl makroekonominių disbalansų prevencijos ir naikinimo (2), ypač į jo 6 straipsnio 1 dalį,
      atsižvelgdama į Europos Komisijos rekomendaciją,
      atsižvelgdama į Europos Vadovų Tarybos išvadas,
      atsižvelgdama į Ekonomikos ir finansų komiteto nuomonę,
      atsižvelgdama į Ekonominės politikos komiteto nuomonę,
      kadangi:

                  (1)

                  prasideda šeštieji nepertraukiamo euro zonos ekonomikos augimo metai ir neigiamas gamybos apimties atotrūkis mažėja. Tačiau didėja rizika, kad rezultatai bus prastesni, nei prognozuojama, o augimas bus nuosaikus. Potencialus augimas išlieka mažas, palyginti su lygiais, fiksuotais pastaraisiais dešimtmečiais, o šalių skirtumai nemažėja dėl labai skirtingo valstybių narių ekonominio atsparumo. Realiojo darbo užmokesčio augimas tebėra nuosaikus ir kol kas atsilieka nuo našumo raidos. Nominaliojo darbo užmokesčio augimas ir grynoji infliacija didėja nuolat augant užimtumui, tačiau kai kuriose valstybėse narėse vis dar nepakankamai panaudojama darbo jėga arba egzistuoja didelis nedarbas, o kitose valstybėse narėse darbo jėgos trūksta. Dėl euro zonos eksporto dinamikos ir geresnės euro zonos konkurencinės padėties per pastaruosius penkerius metus euro zonoje susidarė didelis einamosios sąskaitos perteklius, nors šalių skirtumai išorės lygmeniu tebėra dideli. Valstybės narės, kurių išorės deficitas ilgą laiką buvo didelis, vis dar turi dideles neigiamas grynąsias tarptautinių investicijų pozicijas, kurios daro jas pažeidžiamas, nes tokios pozicijos paprastai susijusios su didelėmis privačiojo arba valdžios sektoriaus skolos sankaupomis. Kaip teigiama 2018 m. lapkričio 21 d. Komisijos priimtoje įspėjimo mechanizmo ataskaitoje, siekiant sėkmingai atkurti pusiausvyrą euro zonoje, būtinas tinkamas finansinio įsiskolinimo mažinimo tempas, palanki augimo ir infliacijos aplinka bei tęsiamos našumui didinti skirtos reformos. Taip pat svarbi palanki paklausos dinamika, o didelį perteklių turinčios valstybės narės taip pat prisidėtų prie pusiausvyros atkūrimo stiprindamos sąlygas, kuriomis palaikomas darbo užmokesčio augimas, kartu atsižvelgiant į socialinių partnerių vaidmenį, taip pat viešąsias ir privačiąsias investicijas;

                  (2)

                  norint padidinti ilgalaikio augimo potencialą bei pašalinti nacionalinius ir regioninius skirtumus, reikia toliau kelti darbo jėgos dalyvavimo lygį, vykdyti augimą skatinančias struktūrines reformas ir investuoti į materialųjį ir nematerialųjį turtą, siekiant didinti našumą ir inovacijas, ypač tose valstybėse narėse, kurių augimo potencialas yra akivaizdžiai mažesnis už euro zonos vidurkį. Tai yra svarbu siekiant stiprinti ekonominę, socialinę ir teritorinę sanglaudą euro zonoje;

                  (3)

                  siekiant užtikrinti stabilų, įtraukų ir tvarų ekonomikos augimą, itin svarbus makroekonominės politikos (įskaitant pinigų, fiskalinę ir struktūrinę politiką) priemonių derinio euro zonoje nuoseklumas ir pusiausvyra. Pastaraisiais metais Europos Centrinis Bankas ėmėsi netradicinių pinigų politikos priemonių, kad infliacija vėl pasiektų vidutinės trukmės infliacijos tikslą, kartu skatinant augimą ir darbo vietų kūrimą. Siekiant trumpuoju ir ilguoju laikotarpiais toliau remti augimą, reikia laikytis tinkamai diferencijuotos fiskalinės politikos ir sutelkti dėmesį į struktūrines reformas;

                  (4)

                  siekiant stiprinti euro zonos ir euro zonos valstybių narių fiskalinį tvarumą, reikia diferencijuoti nacionalinę politiką, kuria visapusiškai laikomasi Stabilumo ir augimo pakto, atsižvelgiant į fiskalinio manevravimo galimybes ir šalutinį poveikį kitose šalyse. Nacionalinės fiskalinės politikos koordinavimas, grindžiamas bendromis fiskalinėmis taisyklėmis, yra būtinas tinkamam ekonominės ir pinigų sąjungos (EPS) veikimui. Bendromis fiskalinėmis taisyklėmis siekiama užtikrinti skolos tvarumą nacionaliniu lygmeniu, kartu suteikiant erdvės makroekonominiam stabilizavimui. euro zonos fiskalinės politikos kryptis 2015–2018 m. laikotarpiu apskritai buvo iš esmės neutrali ir remiantis Komisijos prognoze numatoma, kad 2019 m. ji taps šiek tiek ekspansinė, nepaisant to, kad gamyba viršija potencialą. Fiskalinių rezervų atkūrimas yra ypač svarbus valstybėse narėse, kuriose valstybės skola vis dar didelė. Tai taip pat sumažintų jų pažeidžiamumą sukrėtimų atveju ir per kitą nuosmukį sudarytų sąlygas automatinių stabilizavimo priemonių visapusiškam veikimui. Padidinus viešąsias investicijas, ypač fiskalinio manevravimo galimybių turinčiose valstybėse narėse, kurių viešųjų investicijų lygis žemas, būtų remiamas augimas ir perbalansavimas;

                  (5)

                  fiskalinės struktūrinės reformos tebėra labai svarbios didinant fiskalinį tvarumą ir stiprinant ekonomikos augimo potencialą. Geriau veikiančios nacionalinės fiskalinės sistemos, tinkamai valdomos išlaidų peržiūros bei veiksmingi ir skaidrūs viešieji pirkimai gali padidinti viešųjų išlaidų veiksmingumą ir efektyvumą bei fiskalinės politikos patikimumą. Patobulinus nacionalinių biudžetų (tiek pajamų, tiek išlaidų dalies) struktūrą, be kita ko, nukreipiant išteklius į investicijas, padidėtų valstybių biudžetų poveikis augimui, o ilgesnės trukmės laikotarpiu išaugtų našumas. Siekiant padidinti mokesčių sistemų efektyvumą ir sąžiningumą, labai svarbu jas supaprastinti ir modernizuoti bei kovoti su mokestiniu sukčiavimu, mokesčių slėpimu ir vengimu, visų pirma taikant kovos su agresyviu mokesčių planavimu priemones. Kad gerėtų verslo aplinka ir euro zonos bei valstybių narių ekonominis atsparumas, labai svarbu užtikrinti, kad mokesčių sistemos būtų palankios bendrosios rinkos stiprinimui ir skatintų įmonių tarpusavio konkurenciją. Siekti šio tikslo labai padėtų bendra konsoliduotoji pelno mokesčio bazė;

                  (6)

                  svarbūs euro zonos valstybių narių ekonominį atsparumą lemiantys veiksniai yra struktūrinės ir institucinės darbo ir produktų rinkų savybės bei gerai veikiančios viešojo administravimo institucijos. Atsparios ekonominės struktūros užkerta kelią tam, kad sukrėtimai darytų didelį ilgalaikį poveikį pajamoms ir darbo jėgos pasiūlai. Šios struktūros gali sudaryti palankesnes sąlygas fiskalinės ir pinigų politikos veikimui ir skirtumų apribojimui, sudarant sąlygas tvariam ir įtraukiam augimui. Geresnis struktūrinių reformų, visų pirma nurodytų konkrečioms šalims skirtose rekomendacijose, koordinavimas ir įgyvendinimas gali turėti teigiamą šalutinį poveikį tarp valstybių narių ir sustiprinti teigiamą poveikį visoje euro zonoje. Reformomis, kuriomis didinama konkurencija produktų rinkose, skatinamas efektyvus išteklių naudojimas bei gerinama verslo aplinka ir institucijų kokybė, visų pirma teisingumo sistemos veiksmingumas, skatinamas euro zonos ir valstybių narių ekonominis atsparumas. Bendroji rinka, kuri yra vienas pagrindinių valstybių narių augimo ir konvergencijos variklių, vis dar turi didelį neišnaudotą potencialą; ir reikia daryti pažangą, kad ji būtų stiprinama, ypač paslaugų, skaitmeninės veiklos, energetikos ir transporto srityse, tokiu būdu užtikrinant teisės aktų įgyvendinimą laiku ir geresnį jų vykdymo užtikrinimą;

                  (7)

                  Europos socialinių teisių ramsčio dokumente išdėstyta 20 principų, kuriais siekiama puoselėti lygias galimybes ir galimybes įsidarbinti, sąžiningas darbo sąlygas ir socialinę apsaugą bei įtrauktį. Reformos, kuriomis skatinamas dalyvavimas darbo rinkoje, remiami sėkmingi asmenų statuso pokyčiai darbo rinkoje, skatinamas kokybiškų darbo vietų kūrimas ir mažinama segmentacija, gali padėti skatinti įtraukų augimą, stiprinti ekonominį atsparumą ir automatinį stabilizavimą, mažinti nelygybę, spręsti skurdo ir socialinės atskirties problemas bei padėti įveikti kintančios ekonomikos iššūkius. Individualizuota parama darbo paieškai, mokymui ir persikvalifikavimui gali veiksmingai ir laiku paskatinti aktyvumą. Prieiga prie aukštos kokybės švietimo ir mokymo viso gyvenimo ciklo metu yra gyvybiškai svarbi bei reikalauja tinkamų investicijų į žmogiškąjį kapitalą ir įgūdžius, visų pirma kalbant apie žemos kvalifikacijos darbuotojus. Tokios reformos ir investicijos didina galimybes įsidarbinti, inovacijas, našumą ir darbo užmokestį vidutinės ir ilgesnės trukmės laikotarpiais, didindamos euro zonos atsparumą bei skatindamos socialinę įtrauktį ir judumą valstybėse narėse ir visoje euro zonoje. euro zonoje mokesčių našta palyginti didelė ir daugiausia tenka darbo jėgai; perėjimas nuo darbo jėgos apmokestinimo prie mažesnį žalingą poveikį augimui turinčių apmokestinimo bazių, kaip antai nuosavybės, vartojimo ar aplinkosaugos mokesčių, galėtų sustiprinti darbo jėgos pasiūlą ir paklausą. Užimtumo apsaugos teisės aktuose turi būti numatytos sąžiningos ir padorios darbo sąlygos visiems darbuotojams, ypač atsižvelgiant į atsirandančias naujas užimtumo formas ir naujoms sutarčių rūšims, kurios suteikia naujų galimybių, bet taip pat kelia iššūkių, susijusių su darbo vietų garantijomis ir socialine apsauga.
                  Veiksmingos ir tvarios socialinės apsaugos sistemos taip pat labai svarbios siekiant užtikrinti pakankamas pajamas ir galimybę gauti kokybiškų paslaugų. Puoselėjant dalyvavimą darbo rinkoje, esminis vaidmuo taip pat tenka pensijų reformoms ir profesinio ir asmeninio gyvenimo pusiausvyros politikai. Nebūtini profesinio, sektorinio ir geografinio judumo apribojimai gali trukdyti perskirstyti išteklius valstybėse narėse ir visoje euro zonoje. Labai svarbu, kad įgyvendinant užimtumo, socialines ir susijusias ekonomines reformas dalyvautų socialiniai partneriai;

                  (8)

                  nors po krizės euro zonos finansų sektoriaus atsparumas sustiprėjo, vis dar reikia spręsti pažeidžiamumo problemą. Privačiojo sektoriaus skola išlieka didelė, o mokesčių sistemose vis dar išlieka įsiskolinimui palankus mokestinis iškraipymas. Gerokai padidinus Vyriausybės obligacijų pelningumą kyla pavojus, kad sumažės bankų kapitalas, tai savo ruožtu galėtų sukelti neigiamą šalutinį poveikį visoje euro zonoje. Bankų pelningumui spaudimą toliau daro poreikis pritaikyti bankų verslo modelius, žemų palūkanų normų aplinka ir didėjanti konkurencija su kitų formų finansavimu. Padaryta tvari pažanga mažinant riziką, visų pirma mažinant neveiksnių paskolų lygį ir sugriežtinant nuosavų lėšų ir tinkamų įsipareigojimų minimalius reikalavimus. Vis dėlto nacionaliniai neveiksnių paskolų rodikliai, kurie tebėra daug didesni už euro zonos vidurkį, reikalauja tolesnių tvarių pastangų. 2018 m. kovo mėn. Komisija pateikė rizikos mažinimo priemonių rinkinį, kuriuo sudaryti sąlygas spręsti įsisenėjusias neveiksnių paskolų problemas ir išvengti jų kaupimosi ateityje. Siekiant tolesnės pažangos mažinant riziką, taigi, siekiant rizikos pasidalijimo, svarbus yra 2016 m. lapkričio mėn. priemonių bankų sektoriuje rinkinys, kurio tikslas – toliau mažinti riziką įgyvendinant tarptautiniu mastu sutartas normas dėl bankų kapitalo rezervų, įsipareigojimų subordinacijos ir likvidumo, išlaikant Tarybos kompromisu nustatytą pusiausvyrą.
                  Po sunkių kovos su pinigų plovimu taisyklių pažeidimų Komisija pasiūlė priemones sustiprinti Europos bankininkystės instituciją ir bendradarbiavimą priežiūros srityje, kad būtų sustiprintas šios srities reguliavimo sistemos vykdymo užtikrinimas. Didelė pažanga padaryta kuriant bankų sąjungą, be kita ko, neseniai susitarus dėl Bendro pertvarkymo fondo bendros finansinio stabilumo stiprinimo priemonės veikimo užtikrinimo, tačiau bankų sąjunga dar nebaigta kurti. Esama dabartinės likvidumo užtikrinimo vykdant pertvarkymą struktūros trūkumų, o tai, kad neveikia bendra indėlių garantijų sistema ir Bendro pertvarkymo fondo bendra finansinio stabilumo stiprinimo priemonė, menkina bankų sąjungos galimybes nutraukti bankų sąsają su valstybėmis;

                  (9)

                  siekiant sustiprinti EPS struktūrą reikia prioriteto tvarka baigti kurti bankų sąjungą ir kapitalo rinkų sąjungą, tačiau taip pat imtis veiksmų dėl visų kitų 2018 m. gruodžio 14 d. euro zonos aukščiausiojo lygio susitikimo pareiškimo elementų. 2017 m. gruodžio mėn. ir 2018 m. gegužės mėn. Komisija paskelbė pasiūlymų rinkinį, kuriuo nustatomi tolesni EPS užbaigimo veiksmai, įskaitant Europos investicijų stabilizavimo priemonę ir Reformų rėmimo programą (siūlomą pagal daugiametę finansinę programą). Pasiūlymai grindžiami 2017 m. gegužės mėn. diskusijoms skirtu dokumentu dėl EPS stiprinimo ir 2015 m. birželio mėn. penkių pirmininkų pranešimu. 2018 m. gruodžio 13–14 d. euro zonos aukščiausiojo lygio susitikime buvo priimti sprendimai dėl bankų sąjungos ir tolesnio ESM plėtojimo – euro zonos aukščiausiojo lygio susitikimo vadovų sutarimu, ESM ne vėliau kaip iki pereinamojo laikotarpio pabaigos užtikrins Bendro pertvarkymo fondo (BPF) bendros finansinio stabilumo stiprinimo priemonės veikimą.
                  Bus vykdomas darbas siekiant parengti reikiamus ESM sutarties pakeitimus (įskaitant BPF bendrą finansinio stabilumo stiprinimo priemonę) remiantis euro zonos aukščiausiojo lygio susitikimo vadovų patvirtintu sąlygų dokumentu. Bendra finansinio stabilumo stiprinimo priemonė bus įdiegta anksčiau, jeigu bus padaryta pakankamai pažangos mažinant riziką, kuri bus įvertinta 2020 m. Darbas bus tęsiamas 2019 m. pirmame pusmetyje, visų pirma įsteigiant aukšto lygio darbo grupę Europos indėlių garantijų sistemos (EIGS, angl. EDIS) klausimais ir toliau kuriant likvidumo užtikrinimo vykdant pertvarkymą struktūrą. Be to, bus toliau dirbama rengiant euro zonos konvergencijai ir konkurencingumui bei ją taikant savanorišku pagrindu euro zonai nepriklausančioms valstybėms narėms, dalyvaujančioms Valiutų kurso mechanizme (VKM II), skirtą biudžeto priemonę, jos įgyvendinimo tvarką ir tvarkaraštį, taip pat skirtą. Dėl priemonės ypatumų bus susitarta 2019 m. birželio mėn. Priemonė bus priimta laikantis teisėkūros procedūros, kaip numatyta Sutartyse, remiantis atitinkamu Komisijos pasiūlymu, kuris, jei būtina, bus iš dalies pakeistas. Visos šios reformos galėtų sustiprinti tarptautinį euro vaidmenį, kad jis labiau atitiktų euro zonos ekonominę ir finansinę svarbą pasaulyje. Yra svarbu, kad apie jas būtų atvirai ir skaidriai kalbama su euro zonai nepriklausančiomis valstybėmis narėmis, visapusiškai atsižvelgiant į Sąjungos vidaus rinką;

                  (10)

                  dėl šios rekomendacijos užimtumo ir socialinių aspektų konsultuotasi su Užimtumo komitetu ir Socialinės apsaugos komitetu,

            REKOMENDUOJA euro zonos valstybėms narėms 2019–2020 m. laikotarpiu atskirai ir kartu imtis šių veiksmų euro grupėje:

                  1.

                  Stiprinti bendrąją rinką, gerinti verslo aplinką ir institucijų kokybę ir vykdyti ekonominį atsparumą didinančias produktų ir paslaugų rinkų reformas. Mažinti išorės skolą ir vykdyti reformas, siekiant didinti konkurencingumą, visų pirma didinant našumą euro zonos valstybėse narėse, kuriose susidaręs einamosios sąskaitos deficitas arba didelė išorės skola, ir stiprinti darbo užmokesčio augimą skatinančias sąlygas būdu, kuriuo būtų atsižvelgiama į socialinių partnerių vaidmenį. Įgyvendinti priemones, kuriomis būtų skatinamos investicijos euro zonos valstybėse narėse, kuriose susidaręs didelis einamosios sąskaitos perteklius.

                  2.

                  Vykdant politiką būdu, kuriuo visapusiškai laikomasi Stabilumo ir augimo pakto, remti viešąsias ir privačiąsias investicijas bei gerinti viešųjų finansų kokybę ir struktūrą. Atkurti fiskalinius rezervus, ypač euro zonos valstybėse narėse, kuriose yra aukštas valstybės skolos lygis. Remti ir įgyvendinti ES kovos su agresyviu mokesčių planavimu veiksmus.

                  3.

                  Perkelti dalį mokesčių naštos nuo darbo jėgos bei stiprinti švietimo ir mokymo sistemas ir investicijas į įgūdžius. Didinti aktyvios darbo rinkos politikos, kuria remiami sėkmingi asmenų statuso pokyčiai darbo rinkoje, veiksmingumą. Skatinti kokybiškų darbo vietų kūrimą ir spręsti darbo rinkos segmentacijos problemas. Užtikrinti tinkamas ir tvarias socialinės apsaugos sistemas visoje euro zonoje.

                  4.

                  Užtikrinti BPF finansinio stabilumo stiprinimo priemonės veikimą ir to tikėtis, jeigu būtų padaryta pakankama pažanga mažinant riziką. Toliau dirbti kuriant EIGS, visų pirma įsteigiant aukšto lygio darbo grupę. Stiprinti Europos reguliavimo ir priežiūros sistemą. Toliau dirbti ieškant sprendimų, kaip pašalinti dabartinės likvidumo užtikrinimo vykdant pertvarkymą struktūros trūkumus. Skatinti tvarkingą didelių privačiojo sektoriaus skolų sankaupų mažinimą. Toliau greitai mažinti neveiksnių paskolų lygį euro zonoje ir užkirsti kelią tokių paskolų kaupimuisi, be kita ko, šalinant įsiskolinimui palankų mokestinį iškraipymą. Daryti plataus užmojo pažangą kapitalo rinkų sąjungos srityje.

                  5.

                  Sparčiai daryti pažangą stiprinant EPS, remiantis 2018 m. gruodžio 14 d. euro zonos aukščiausiojo lygio susitikimo pareiškimu, taip pat siekiant sustiprinti tarptautinį euro vaidmenį, atsižvelgiant į Komisijos pasiūlymus ir valstybių narių iniciatyvas, kartu visapusiškai atsižvelgiant į Sąjungos vidaus rinką, bei laikantis atviro ir skaidraus požiūrio euro zonai nepriklausančių valstybių narių atžvilgiu.

         Priimta Liuksemburge 2019 m. balandžio 9 d.

               Tarybos vardu

               Pirmininkas

            G. CIAMBA

         (1)  OL L 209, 1997 8 2, p. 1.

         (2)  OL L 306, 2011 11 23, p. 25.


title: Europos sisteminės rizikos valdybos rekomendacija 2019 m. birželio 27 d. dėl vidutinės trukmės grėsmių Danijos gyvenamosios paskirties nekilnojamojo turto sektoriuje (ESRV/2019/5)2019/C 366/02

text:
               30.10.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 366/7

      EUROPOS SISTEMINĖS RIZIKOS VALDYBOS REKOMENDACIJA
      2019 m. birželio 27 d.
      dėl vidutinės trukmės grėsmių Danijos gyvenamosios paskirties nekilnojamojo turto sektoriuje
      (ESRV/2019/5)
      (2019/C 366/02)
      EUROPOS SISTEMINĖS RIZIKOS VALDYBOS BENDROJI VALDYBA,
      atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,
      atsižvelgdama į 2010 m. lapkričio 24 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 1092/2010 dėl Europos Sąjungos finansų sistemos makrolygio rizikos ribojimo priežiūros ir Europos sisteminės rizikos valdybos įsteigimo (1), ypač į jo 3, 16, 17 ir 18 straipsnius,
      kadangi:

                  (1)

                  nekilnojamojo turto sektorius vaidina svarbų vaidmenį ekonomikoje ir jo pokyčiai gali turėti esminės įtakos finansų sistemai. Praeityje įvykusios finansų krizės parodė, kad netvarūs pokyčiai nekilnojamojo turto rinkose gali sukelti rimtų pasekmių finansų sistemos stabilumui ir visai ekonomikai, o tai gali sukelti ir neigiamo poveikio išplitimą tarpvalstybiniu lygmeniu. Nepalankūs nekilnojamojo turto rinkos pokyčiai kai kuriose valstybėse narėse praeityje sukėlė didelių kredito nuostolių ir (arba) turėjo neigiamos įtakos realiajai ekonomikai. Tokios pasekmės atspindi glaudžią sąveiką tarp nekilnojamojo turto sektoriaus, finansavimo teikėjų ir kitų ekonomikos sektorių. Be to, stiprūs grįžtamojo ryšio tarp finansų sistemos ir realiosios ekonomikos ciklai sustiprina neigiamus pokyčius;

                  (2)

                  šios sąsajos yra svarbios, kadangi jos reiškia, kad nekilnojamojo turto sektoriuje atsirandanti rizika gali turėti prociklišką sisteminį poveikį. Grėsmės finansų sistemai yra linkusios didėti nekilnojamojo turto ciklo kilimo fazės metu. Numanoma mažesnė finansavimo rizika ir lengviau gaunamas finansavimas gali prisidėti prie sparčios kreditavimo ir investicijų plėtros, taip pat padidėjusios nekilnojamojo turto paklausos, o tai sukelia turto kainų augimą. Kadangi išaugusi įkaito vertė toliau skatina kredito paklausą ir pasiūlą, ši save sustiprinanti dinamika gali sukelti potencialias sistemines pasekmes. Atvirkščiai, nekilnojamojo turto ciklo kritimo fazės metu griežtesnės kreditavimo sąlygos, aukštesnis rizikos vengimas ir nekilnojamojo turto kainų mažėjimas gali daryti neigiamą įtaką skolininkų ir skolintojų atsparumui, taip blogindamas ekonomines sąlygas;

                  (3)

                  su gyvenamosios paskirties nekilnojamuoju turtu susiję grėsmės gali būti sisteminės rizikos šaltinis ir gali daryti tiesioginę ir netiesioginę įtaką finansiniam stabilumui. Tiesioginė įtaka – tai hipotekos portfelių kredito nuostoliai, atsirandantys dėl neigiamų ekonominių ar finansinių sąlygų ir tuo pat metu atsirandantys neigiami pokyčiai gyvenamosios paskirties nekilnojamojo turto rinkoje. Netiesioginė įtaka gali būti susijusi su namų ūkių vartojimo pokyčiais, sukeliančiais papildomų pasekmių realiajai ekonomikai ir finansiniam stabilumui;

                  (4)

                  kaip nurodyta Rekomendacijos ESRV/2013/1 (2) 4 konstatuojamojoje dalyje, galutinis makrolygio rizikos ribojimo politikos tikslas – prisidėti prie visos finansų sistemos stabilumo apsaugos, įskaitant finansų sistemos atsparumo stiprinimą ir sisteminės rizikos susidarymo mažinimą, taip užtikrinant tvarų finansų sektoriaus įnašą į ekonomikos augimą;

                  (5)

                  šiuo tikslu makroprudencinės institucijos gali naudoti vieną ar daugiau kapitalu grįstų makroprudencinių priemonių, išdėstytų Europos Parlamento ir Tarybos direktyvoje 2013/36/ES (3) ir Europos Parlamento ir Tarybos reglamente (ES) Nr. 575/2013 (4), ir (arba) skolininku grįstas makroprudencines priemones, kurios išimtinai grindžiamos nacionaline teise, priklausomai nuo rizikos vertinimo. Kapitalu grįstomis priemonėmis visų pirma siekiama padidinti finansų sistemos atsparumą, o skolininku grįstos priemonės gali būti ypač tinkamos siekiant užkirsti kelią tolesniam sisteminės rizikos susidarymui;

                  (6)

                  papildomai Rekomendacija ESRV/2013/1 rekomenduojama, kad valstybės narės nustatytų teisinę sistemą, kuri leistų makroprudencinėms institucijoms tiesiogiai kontroliuoti makroprudencines priemones, nurodytas toje rekomendacijoje, arba teikti dėl jų rekomendacijas;

                  (7)

                  2016 m. Europos sisteminės rizikos valdyba (ESRV) atliko grėsmių gyvenamosios paskirties nekilnojamojo turto sektoriuje vertinimą visoje Sąjungoje (5). Šis vertinimas leido ESRV keliose šalyse nustatyti tam tikras vidutinės trukmės grėsmes, kaip sisteminės rizikos finansų stabilumui šaltinį, ir aštuonioms šalims, kurių viena buvo Danija, pateikti įspėjimus (6);

                  (8)

                  pagrindinė grėsmė, nustatyta Danijos gyvenamosios paskirties nekilnojamojo turto rinkoje 2016 m., buvo didelis namų ūkių įsiskolinimas. Didelei hipotekos skolininkų daliai buvo taikomos kintamos palūkanų normos arba jų skola viršijo jų būsto vertę, todėl jiems kyla grėsmė nepalankių ekonominių ar finansinių sąlygų ar nepalankių pokyčių gyvenamosios paskirties nekilnojamojo turto rinkoje atveju. Nors bendrų pervertinimo požymių ir nebuvo, būsto kainos, ypač didžiuosiuose miestuose, sparčiai didėjo, ir beveik pasiekė iki krizės buvusį lygį;

                  (9)

                  ESRV neseniai atliko sisteminį ir į ateitį orientuotą grėsmių, susijusių su gyvenamosios paskirties nekilnojamuoju turtu Europos ekonominės erdvėje (EEE), vertinimą (7);

                  (10)

                  Danijos atveju neseniai atliktas vertinimas parodė, kad nuo 2016 m., nors namų ūkių įsiskolinimas sumažėjo, jis tebėra vienas didžiausių EEE. Be to, esamų hipotekinių paskolų, kurių amortizacija atidėta, dalis yra didelė, todėl namų ūkiai tampa vis labiau struktūriškai pažeidžiami nepalankių ekonominių ar finansinių sąlygų arba nepalankių pokyčių gyvenamosios paskirties nekilnojamojo turto rinkoje atveju. Be to, nepaisant to, kad būsto kainų augimas sulėtėjo, o butų kainos Kopenhagoje pastaraisiais metais stabilizavosi, dėl ankstesnės dinamikos didžiuosiuose miestuose, ypač Kopenhagoje, buvo susidariusios „pervertinimo nišos“. Atsižvelgiant į šias aplinkybes, teisiškai privalomas minimalios pradinės įmokos reikalavimas, kuris 2015 m. buvo 5 %, suteikė tam tikrą (nors ir ribotą) papildomą įkaitą būsto kainų mažėjimo atveju;

                  (11)

                  2018 m. vartotojų apsaugos teisės aktuose buvo nustatyti apribojimai teikiant būsto hipotekos produktus hipotekos skolininkams, kurių skolos ir pajamų (DTI) santykis (prieš atskaitant mokesčius) viršija 4, o LTV santykis yra didesnis nei 60 %. Pagal šiuos apribojimus: a) palūkanos turi būti fiksuotos ne mažiau kaip 5 metus; ir b) atidėta amortizacija taikoma tik tuo atveju, jei paskolos palūkanų norma yra fiksuota ne mažiau kaip 30 metų. Be to, 2014 m. buvo paskelbta hipotekos bankų priežiūros sistema (angl. Supervisory Diamond for mortgage banks). Ją sudaro tam tikri lyginamieji rodikliai ir ribinės vertės, nustatytos tam tikroms rizikos sritims bankininkystės srityje, ir ja siekiama padidinti hipotekinių paskolų likučių kredito kokybę 2018 m. ir 2020 m., taip darant poveikį naujų paskolų teikimui. Be to, 2018 m. anticiklinio kapitalo rezervo norma buvo padidinta du kartus: nuo 0 % iki 0.5 % nuo 2019 m. kovo 1 d.; ir nuo 0.5 % iki 1 % nuo 2019 m. rugsėjo mėn. Be to, Danijos sisteminės rizikos taryba rekomendavo nuo 2020 m. birželio mėn. šią normą dar padidinti nuo 1 % iki 1,5 % ir paskelbė gaires, kad ji turėtų būti padidinta iki galimos didžiausios 2,5 % ribos, išskyrus atvejį, jei Danijos finansų sistemoje labai pasikeistų rizikos susidarymas. Galiausiai, Danijos finansų priežiūros institucija (Finanstilsynet) paskelbė gaires, kuriose reikalaujama, kad kredito įstaigos, suteikdamos paskolas įsigyti nekilnojamąjį turtą geografinėse vietovėse, kuriose gyvenamosios paskirties nekilnojamojo turto kainos didėjo, atsargiai atliktų namų ūkių kredito vertinimą;

                  (12)

                  nepaisant taikomų makroprudencinių priemonių ir atsižvelgiant į didelį namų ūkių įsiskolinimą ir daug hipotekos skolininkų, kuriems kyla grėsmės nepalankių ekonominių sąlygų arba nepalankių pokyčių gyvenamosios paskirties nekilnojamojo turto rinkoje atveju, dabartinių kapitalu grįstų priemonių gali nepakakti susidariusių grėsmių problemai spręsti. Be to, vidutinės trukmės laikotarpiu gali prireikti sugriežtinti esamas arba aktyvuoti papildomas skolininku grįstas priemones, jei išaugs grėsmės, susijusios su namų ūkių įsiskolinimu, būsto kainų pervertinimu ir skolinimo standartais;

                  (13)

                  cikliniai veiksniai atlieka svarbų vaidmenį skatinant Danijoje nustatytas grėsmes, tačiau taip pat yra ir struktūrinių veiksnių, paskatinusių šias grėsmes, dėl kurių didėja sisteminės rizikos lygis. Tokiems veiksniams priskiriamas: i) sudėtingas nuomos rinkos reguliavimas, numatantis nuomos kainų ribas daugelyje daugiabučių namų didžiuosiuose miestuose, dėl ko sukuriamas būsto pasiūlos trūkumas ir didėja gyvenamųjų namų kainos ir nuosavą turtą įsigyjančių namų ūkių skola; ir ii) hipotekos mokesčių atskaitymas dėl hipotekos, galintis skatinti namų ūkius pasiskolinti per daug. Be to, nuo 2001 m. būsto nuosavybės apmokestinimo sistema atsieta nuo rinkos kainų ir dėl to mažėja taikomas mokesčio tarifas, ypač didžiuosiuose miestuose. 2017 m. Danijos parlamentas priėmė įstatymą dėl naujos būsto apmokestinimo sistemos, kuris įsigalios 2021 m. ir kuriuo iš naujo nustatoma mokėtinų mokesčių ir esamų gyvenamosios paskirties nekilnojamojo turto rinkos kainų sąsaja;

                  (14)

                  todėl ESRV padarė išvadą, kad, nors makroprudencinės priemonės, kurios dabar yra taikomos arba yra prieinamos Danijoje, yra tinkamos, jos yra iš dalies pakankamos, kad būtų išspręsta su namų ūkių įsiskolinimu susijusių vidutinės trukmės grėsmių problema. Todėl siekiant išspręsti šių grėsmių problemą, galinčią tapti sisteminės rizikos šaltiniu, reikia imtis tolesnių politikos veiksmų. Šioje rekomendacijoje siūlomomis priemonėmis siekiama papildyti esamas makroprudencines priemones Danijoje. Atsižvelgiant į tai, kad grėsmes tam tikra apimtimi lemia struktūriniai veiksniai, kurie peržengia makroprudencinės politikos ribas, reikia kitų politikos sričių, kurios papildytų ir paremtų esamas makroprudencines priemones, siekiant veiksmingiau ir efektyviau reaguoti į veiksnius, kurie prisideda prie sisteminės rizikos didinimo Danijos gyvenamosios paskirties nekilnojamojo turto rinkoje, nesukuriant pernelyg didelių sąnaudų Danijos realiajai ekonomikai ir finansų sistemai;

                  (15)

                  šia rekomendacija siekiama rekomenduoti: a) aktyvuoti papildomas arba sugriežtinti esamas kapitalu grįstas priemones, siekiant užtikrinti bankų sektoriaus atsparumą atsižvelgiant į Danijoje nustatytas vidutinės trukmės grėsmes; b) stebėti grėsmes ir aktyvuoti papildomas arba sugriežtinti esamas skolininku grįstas priemones, jeigu būsto kainų augimas ir kredito augimas vidutinės trukmės laikotarpiu padidėja. Šia rekomendacija taip pat siekiama pabrėžti, kad reikia imtis platesnio masto politikos veiksmų, kuriais būtų siekiama pažaboti veiksnius, kurie sudaro sąlygas arba skatina namų ūkių įsiskolinimą;

                  (16)

                  ši rekomendacija nedaro poveikio Sąjungos centrinių bankų įgaliojimams pinigų politikos srityje;

                  (17)

                  ESRV rekomendacijos skelbiamos po to, kai Bendroji valdyba praneša Europos Sąjungos Tarybai apie ketinimą tai padaryti ir suteikia Tarybai galimybę reaguoti, ir po to, kai adresatams buvo pranešta apie ketinimą paskelbti,

            PRIĖMĖ ŠIĄ REKOMENDACIJĄ:
      1 SKIRSNIS

         REKOMENDACIJOS

         A rekomendacija. Kapitalu grįstų priemonių aktyvavimas arba sugriežtinimas

      Rekomenduojama, kad makroprudencinė institucija, paskirtoji institucija arba kompetentinga institucija Danijoje, kaip taikytina, aktyvuodamos papildomas arba griežtindamos esamas kapitalu grįstas priemones, užtikrintų kredito įstaigų, turinčių leidimą veikti Danijoje, atsparumą, jeigu kiltų sisteminė rizika, susijusi su gyvenamosios paskirties nekilnojamuoju turtu, dėl kurios galėtų atsirasti tiesioginių ir netiesioginių kredito nuostolių, atsirandančių dėl hipotekinių paskolų arba dėl to, kad sumažėja namų ūkių, turinčių būsto paskolas, vartojimas.

         B rekomendacija. Grėsmių stebėsena ir skolininku grįstų priemonių aktyvavimas arba sugriežtinimas

                  1.

                  Rekomenduojama, kad Danijos nacionalinės valdžios institucijos, kurioms pavesta stebėti sisteminę riziką, atidžiai stebėtų su namų ūkių įsiskolinimu, būsto kainų pervertinimu ir naujų hipotekinių paskolų teikimo standartais susijusias vidutinės trukmės grėsmes, įskaitant, inter alia,:

                              a)

                              vertindamos, naujų hipotekos paskolų atveju remdamosi paskolų lygio duomenimis, naujas hipotekines paskolas imančių skolininkų gebėjimą atlaikyti nepalankias ekonomines ar finansines sąlygas arba nepalankius pokyčius gyvenamosios paskirties nekilnojamojo turto rinkoje; ir

                              b)

                              vertindamos būsto kainų tvarumą ir galimą jų sumažėjimą esant nepalankioms ekonominėms ar finansinėms sąlygoms.

                  2.

                  Siekiant užkirsti kelią pernelyg dideliam kredito rizikos susidarymui, rekomenduojama, kad Danijos institucija, kuriai pavesta aktyvuoti skolininku grįstų priemonių taikymą, aktyvuotų arba sugriežtintų skolininku grįstas priemones, jei pagal B rekomendacijos 1 dalies a punktą vykdomos stebėsenos rezultatai rodo, kad didelė ar vis didėjanti naujų hipotekinių paskolų skolininkų dalis gali neturėti galimybės tvarkyti savo skolos ar išlaikyti vartojimą nepalankių ekonominių ar finansinių sąlygų arba nepalankių pokyčių gyvenamosios paskirties nekilnojamojo turto rinkoje atveju.

                  3.

                  Danijai rekomenduojama padidinti teisiškai privalomą minimalios pradinės įmokos reikalavimą, jei pagal 1 dalies b punktą vykdomos stebėsenos rezultatais rodytų, kad būsto kainų pervertinimas padidėjo, siekiant užtikrinti, kad naujų hipotekinių paskolų įkaitas būtų pakankamas, kad būtų galima padengti kredito nuostolius, kuriuos lemia galimas būsto kainų sumažėjimas esant nepalankioms ekonominėms ar finansinėms sąlygoms, ir apskaičiuotas būsto kainų sumažėjimas neigiamo scenarijaus atveju.

         C rekomendacija. Struktūriniai pokyčiai, susiję su hipotekinėmis paskolomis ir gyvenamosios paskirties nekilnojamojo turto sektoriumi

      Rekomenduojama, kad Danija persvarstytų savo politiką, siekdama pažaboti struktūrinius veiksnius, lėmusius Danijoje nustatytas grėsmes, kaip sisteminės rizikos šaltinį, nes jie skatina namų ūkius prisiimti pernelyg didelę hipotekinę skolą arba lemia per didelį būsto kainų ir hipotekinės skolos augimą.
      2 SKIRSNIS

         ĮGYVENDINIMAS

      1.   Apibrėžtys

      Šioje rekomendacijoje vartojamos šios apibrėžtys:

                  a)

                  skolininku grįstos priemonės – makroprudencinės priemonės, skirtos skolininkams;

                  b)

                  tiesioginė kontrolė – realūs ir veiksmingi įgaliojimai nustatyti ir keisti, siekiant galutinio arba tarpinio tikslo, makroprudencines priemones, taikomas finansų įstaigoms, kurios patenka į atitinkamos makroprudencinės institucijos veiksmų sritį;

                  c)

                  įgaliojimai teikti rekomendacijas – įgaliojimai teikti makroprudencinių priemonių taikymo gaires rekomendacijų forma, kai tai būtina siekiant galutinio arba tarpinio tikslo;

                  d)

                  įsiskolinimo ir pajamų santykis (DTI santykis) – viso skolininko įsiskolinimo paskolos sandorio sudarymo metu santykis su skolininko disponuojamosiomis visomis metinėmis pajamomis paskolos sandorio sudarymo metu;

                  e)

                  paskolos ir turto vertės santykis (LTV santykis) – visų paskolų ar paskolų dalių, skolininko užtikrintų nekilnojamuoju turtu, sumos paskolos sandorio sudarymo metu ir turto vertės paskolos sandorio sudarymo metu santykis;

                  f)

                  vidutinė trukmė – trejų metų laikotarpis;

                  g)

                  makroprudencinė institucija – nacionalinė makroprudencinė institucija, turinti Rekomendacijoje ESRV/2011/3 (8) nustatytus tikslus, susitarimus, įgaliojimus, atskaitomybės reikalavimus ir kitus požymius;

                  h)

                  skolos tvarkymas – bendra palūkanų ir paskolos suma, sudaranti bendrą skolininko įsiskolinimą tam tikru laikotarpiu (dažniausiai per vienerius metus);

                  i)

                  skolos tvarkymo sąnaudų ir pajamų santykis (DSTI santykis) – metinė bendra skola, palyginti su visomis skolininko metinėmis disponuojamomis pajamomis paskolos sandorio sudarymo metu;

                  j)

                  terminas – metais išreikšta gyvenamosios paskirties nekilnojamojo turto paskolos sutarties trukmė, buvusi paskolos sandorio sudarymo metu;

            2.   Įgyvendinimo kriterijai

      1.   Ši rekomendacija įgyvendinama taikant tokius kriterijus:

                  a)

                  deramas dėmesys turėtų būti skiriamas proporcingumo principui, atsižvelgiant į A rekomendacijos, B rekomendacijos ir C rekomendacijos tikslą ir turinį;

                  b)

                  aktyvuojant papildomas arba griežtinant esamas kapitalu grįstas priemones pagal A rekomendaciją, jų kalibravimas ir laipsniškas įvedimas turėtų atsižvelgti į Danijos poziciją ekonomikos ir finansų ciklų požiūriu, taip pat į bet kokį galimą poveikį susijusioms sąnaudoms ir naudai;

                  c)

                  aktyvuojant papildomas arba griežtinant esamas skolininku grįstas priemones pagal B rekomendaciją, jų kalibravimas ir laipsniškas įvedimas turėtų atsižvelgti į Danijos poziciją ekonomikos ir finansų ciklų požiūriu, taip pat į bet kokį galimą poveikį susijusioms sąnaudoms ir naudai;

                  d)

                  didinant minimalios pradinės įmokos reikalavimą pagal B rekomendaciją, šios priemonės kalibravimas ir laipsniškas įvedimas turėtų atsižvelgti į Danijos poziciją ekonomikos ir finansų ciklų požiūriu, taip pat į bet kokį galimą poveikį susijusioms sąnaudoms ir naudai;

                  e)

                  kalbant apie C rekomendaciją, darant politikos pakeitimus, tokių priemonių laipsniškas įvedimas turėtų atsižvelgti į Danijos poziciją ekonomikos ir finansų ciklų požiūriu, kad dėl šių priemonių Danijos gyvenamosios paskirties nekilnojamojo turto sektoriuje nesustiprėtų grėsmės arba kad jos nebūtų paskatintos;

                  f)

                  konkretūs A rekomendacijos, B rekomendacijos ir C rekomendacijos atitikties kriterijai išdėstyti I priede.

            2.   Šios rekomendacijos adresatai turi pranešti ESRV ir Tarybai apie veiksmus, kurių buvo imtasi laikantis šios rekomendacijos, arba tinkamai pateisinti neveikimą. Ataskaitose turi būti pateikiama bent:

                  a)

                  informacija apie veiksmų, kurių imtasi, esmę ir grafiką;

                  b)

                  grėsmių, susijusių su namų ūkių įsiskolinimu, būsto kainų pervertinimu ir naujų hipotekinių paskolų skolinimo standartais, vertinimas, įskaitant naujų hipotekinių paskolų paskirstymą pagal jų LTV, DTI ir DSTI santykius, terminus ir amortizacijos profilius, atitinkamus santykius apskaičiuojant pagal Europos sisteminės rizikos valdybos rekomendacijos ESRV/2016/14 IV priedą (9), kartu su veiksmų įgyvendinimu, atsižvelgiant į šios rekomendacijos tikslus;

                  c)

                  išsamus bet kokio neveikimo ar nukrypimo nuo šios rekomendacijos, įskaitant bet kokį uždelsimą, pateisinimas.

            3.   Tolesnių veiksmų grafikas

      Šios rekomendacijos adresatai turi pranešti ESRV ir Tarybai apie veiksmus, kurių buvo imtasi dėl šios rekomendacijos, arba tinkamai pateisinti savo neveikimą, laikantis šio grafiko:

                  a)

                     A rekomendacija

                  Iki 2020 m. spalio 31 d., o vėliau kasmet iki 2022 m. spalio 31 d. A rekomendacijos adresatas turi pateikti ESRV ir Tarybai ataskaitą apie veiksmus, kurių imtasi įgyvendinant kapitalu grįstas priemones. Kai yra daugiau nei viena įstaiga, atsakinga už veiksmus, kuriais sprendžiama nustatytų grėsmių problema, turėtų būti pateikta viena bendra ataskaita.

                  b)

                     B rekomendacija

                  Iki 2020 m. spalio 31 d., o vėliau kasmet iki 2022 m. spalio 31 d. B rekomendacijos adresatai turi pateikti ESRV ir Tarybai ataskaitą dėl grėsmių, susijusių su namų ūkių įsiskolinimu, stebėsenos, ir veiksmų, kurių imtasi siekiant išspręsti tokių grėsmių problemą. Kai yra daugiau nei viena įstaiga, atsakinga už veiksmus, kuriais sprendžiama nustatytų grėsmių problema, turėtų būti pateikta viena bendra ataskaita.

                  c)

                     C rekomendacija

                  Iki 2022 m. spalio 31 d. C rekomendacijos adresatas turi pateikti ESRV ir Tarybai ataskaitą apie C rekomendacijos įgyvendinimą. Jei yra daugiau nei viena įstaiga, atsakinga už veiksmus, kuriais sprendžiama nustatytų grėsmių problema, turėtų būti pateikta viena bendra ataskaita.

            4.   Stebėsena ir vertinimas

                  1.

                  ESRV sekretoriatas:

                              a)

                              padės adresatams, įskaitant pagalbą organizuojant koordinuotą ataskaitų teikimą, teiks reikiamus ataskaitų šablonus ir detales, o prireikus – išsamiau apibūdins tolesnių veiksmų ypatumus ir grafiką;

                              b)

                              tikrins adresatų tolesnius veiksmus, teiks pagalbą, kai jie to prašo, ir teiks Bendrajai valdybai ataskaitą apie tolesnius veiksmus. Trys vertinimai bus atliekami taip:

                                          i)

                                          iki 2020 m. gruodžio 31 d. dėl rekomendacijų A ir B įgyvendinimo;

                                          ii)

                                          iki 2021 m. gruodžio 31 d. dėl rekomendacijų A ir B įgyvendinimo; ir

                                          iii)

                                          iki 2022 m. gruodžio 31 d. dėl rekomendacijų A, B ir C įgyvendinimo.

                  2.

                  Bendroji valdyba įvertins adresatų pateiktas ataskaitas apie veiksmus ir pateisinimus ir, kai tinkama, galės nuspręsti, kad šios rekomendacijos nebuvo laikomasi ir kad adresatas nepateikė tinkamo savo neveikimo pateisinimo.

         Priimta Frankfurte prie Maino 2019 m. birželio 27 d.

               ESRV bendrosios valdybos vardu

               ESRV sekretoriato vadovas

            Francesco MAZZAFERRO

         (1)  OL L 331, 2010 12 15, p. 1.

         (2)  2013 m. balandžio 4 d. Europos sisteminės rizikos valdybos rekomendacija ESRV/2013/1 dėl makroprudencinės politikos tarpinių tikslų ir priemonių (OL C 170, 2013 6 15, p. 1).

         (3)  2013 m. birželio 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2013/36/ES dėl galimybės verstis kredito įstaigų veikla ir dėl riziką ribojančios kredito įstaigų ir investicinių įmonių priežiūros, kuria iš dalies keičiama Direktyva 2002/87/EB ir panaikinamos direktyvos 2006/48/EB bei 2006/49/EB (OL L 176, 2013 6 27, p. 338).

         (4)  2013 m. birželio 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 575/2013 dėl prudencinių reikalavimų kredito įstaigoms ir investicinėms įmonėms ir kuriuo iš dalies keičiamas Reglamentas (ES) Nr. 648/2012 (OL L 176, 2013 6 27, p. 1).

         (5)  Žr. Grėsmės ES gyvenamosios paskirties nekilnojamojo turto sektoriuje, ESRV, 2016 m. lapkričio mėn., paskelbta ESRV svetainėje www.esrb.europa.eu.

         (6)  2016 m. rugsėjo 22 d. Europos sisteminės rizikos valdybos įspėjimas ESRB/2016/07 dėl vidutinės trukmės grėsmių Danijos gyvenamosios paskirties nekilnojamojo turto sektoriuje (OL C 31, 2017 1 31, p. 47).

         (7)  Žr. Grėsmės EEE šalių gyvenamosios paskirties nekilnojamojo turto sektoriuose, ESRV, 2019 m., paskelbta ESRV svetainėje www.esrb.europa.eu.

         (8)  2011 m. gruodžio 22 d. Europos sisteminės rizikos valdybos rekomendacija ESRV/2011/3 dėl nacionalinių institucijų įgaliojimų makrolygio rizikos ribojimo srityje (OL C 41, 2012 2 14, p. 1).

         (9)  2016 m. spalio 31 d. Europos sisteminės rizikos valdybos rekomendacija ESRV/2016/14 dėl duomenų apie nekilnojamąjį turtą spragų užpildymo (OL C 31, 2017 1 31, p. 1).

         I PRIEDAS

            REKOMENDACIJOMS TAIKOMŲ ATITIKTIES KRITERIJŲ NUSTATYMAS

            A rekomendacija. Kapitalu grįstų priemonių aktyvavimas arba sugriežtinimas

         A rekomendacijai taikomi šie atitikties kriterijai.

                     1.

                     Prieš aktyvuojant papildomas arba sugriežtinant esamas kapitalu grįstas priemones, reikėtų įvertinti Danijos poziciją ekonomikos ir finansų ciklų atžvilgiu, siekiant nustatyti, ar būtų tikslinga aktyvuoti tokias priemones.

                     2.

                     Aktyvavus kapitalu grįstas priemones, gali prireikti toliau jas griežtinti arba aktyvuoti papildomas makroprudencines priemones, kad būtų išspręsta Danijoje nustatytų grėsmių problema; tai priklausys nuo aktyvuotų kapitalu grįstų priemonių pasirinkimo, nuo pradinio tų aktyvuotų priemonių kalibravimo ir nuo grėsmių vertinimo rezultatų.

            B rekomendacija. Grėsmių stebėsena ir skolininku grįstų priemonių aktyvavimas arba sugriežtinimas

         B rekomendacijai taikomi šie atitikties kriterijai.

                     1.

                     Prieš aktyvuojant papildomas arba sugriežtinant esamas skolininku grįstas priemones, reikėtų įvertinti Danijos poziciją ekonomikos ir finansų ciklų atžvilgiu, siekiant nustatyti, ar būtų tikslinga aktyvuoti ar griežtinti tokias priemones.

                     2.

                     Prieš padidinant esamą minimalų pradinės įmokos reikalavimą, reikėtų įvertinti Danijos poziciją ekonomikos ir finansų ciklų atžvilgiu, kad būtų galima nustatyti tinkamą priemonės kalibravimą ir laipsnišką įvedimą.

            C rekomendacija. Struktūriniai pokyčiai, susiję su hipotekinėmis paskolomis ir gyvenamosios paskirties nekilnojamojo turto sektoriumi

         C rekomendacijai taikomas šis atitikties kriterijus.
         Nustatant politikos alternatyvas ir prieš įgyvendinant bet kokius politikos pakeitimus, reikėtų įvertinti siūlomų priemonių poveikį, atsižvelgiant į Danijos poziciją ekonomikos ir finansų ciklų atžvilgiu, siekiant užtikrinti, kad tokiomis priemonėmis nebūtų padidintos grėsmės Danijos gyvenamosios paskirties nekilnojamojo turto sektoriuje arba jos nebūtų paskatintos.


title: Europos sisteminės rizikos valdybos rekomendacija 2019 m. birželio 27 d. dėl vidutinės trukmės grėsmių Suomijos gyvenamosios paskirties nekilnojamojo turto sektoriuje (ESRV/2019/8)2019/C 366/05

text:
               30.10.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 366/29

      EUROPOS SISTEMINĖS RIZIKOS VALDYBOS REKOMENDACIJA
      2019 m. birželio 27 d.
      dėl vidutinės trukmės grėsmių Suomijos gyvenamosios paskirties nekilnojamojo turto sektoriuje
      (ESRV/2019/8)
      (2019/C 366/05)
      EUROPOS SISTEMINĖS RIZIKOS VALDYBOS BENDROJI VALDYBA,
      atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,
      atsižvelgdama į 2010 m. lapkričio 24 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 1092/2010 dėl Europos Sąjungos finansų sistemos makrolygio rizikos ribojimo priežiūros ir Europos sisteminės rizikos valdybos įsteigimo (1), ypač į jo 3, 16, 17 ir 18 straipsnius,
      kadangi:

                  (1)

                  nekilnojamojo turto sektorius vaidina svarbų vaidmenį ekonomikoje ir jo pokyčiai gali turėti esminės įtakos finansų sistemai. Praeityje įvykusios finansų krizės parodė, kad netvarūs pokyčiai nekilnojamojo turto rinkose gali sukelti rimtų pasekmių finansų sistemos stabilumui ir visai ekonomikai, o tai gali sukelti ir neigiamo poveikio išplitimą tarpvalstybiniu lygmeniu. Nepalankūs nekilnojamojo turto rinkos pokyčiai kai kuriose valstybėse narėse praeityje sukėlė didelių kredito nuostolių ir (arba) turėjo neigiamos įtakos realiajai ekonomikai. Tokios pasekmės atspindi glaudžią sąveiką tarp nekilnojamojo turto sektoriaus, finansavimo teikėjų ir kitų ekonomikos sektorių. Be to, stiprūs grįžtamojo ryšio tarp finansų sistemos ir realiosios ekonomikos ciklai sustiprina neigiamus pokyčius;

                  (2)

                  šios sąsajos yra svarbios, kadangi jos reiškia, kad nekilnojamojo turto sektoriuje atsirandanti rizika gali turėti prociklišką sisteminį poveikį. Grėsmės finansų sistemai yra linkusios didėti nekilnojamojo turto ciklo kilimo fazės metu. Numanoma mažesnė finansavimo rizika ir lengviau gaunamas finansavimas gali prisidėti prie sparčios kreditavimo ir investicijų plėtros, taip pat padidėjusios nekilnojamojo turto paklausos, o tai sukelia turto kainų augimą. Kadangi išaugusi įkaito vertė toliau skatina kredito paklausą ir pasiūlą, ši save sustiprinanti dinamika gali sukelti potencialias sistemines pasekmes. Atvirkščiai, nekilnojamojo turto ciklo kritimo fazės metu griežtesnės kreditavimo sąlygos, aukštesnis rizikos vengimas ir nekilnojamojo turto kainų mažėjimas gali daryti neigiamą įtaką skolininkų ir skolintojų atsparumui, taip blogindamas ekonomines sąlygas;

                  (3)

                  su gyvenamosios paskirties nekilnojamuoju turtu susiję grėsmės gali būti sisteminės rizikos šaltinis ir gali daryti tiesioginę ir netiesioginę įtaką finansiniam stabilumui. Tiesioginė įtaka – tai hipotekos portfelių kredito nuostoliai, kylantys dėl neigiamų ekonominių ar finansinių sąlygų ir tuo pat metu atsirandantys neigiami pokyčiai gyvenamosios paskirties nekilnojamojo turto rinkoje. Netiesioginė įtaka gali būti susijusi su namų ūkio vartojimo pokyčiais, sukeliančiais papildomų pasekmių realiajai ekonomikai ir finansiniam stabilumui;

                  (4)

                  kaip nurodyta Rekomendacijos ESRV/2013/1 (2) 4 konstatuojamojoje dalyje, galutinis makroprudencinės politikos tikslas yra prisidėti prie visos finansų sistemos stabilumo apsaugos, įskaitant finansų sistemos atsparumo stiprinimą ir sisteminės rizikos susidarymo mažinimą, taip užtikrinant tvarų finansų sektoriaus įnašą į ekonomikos augimą;

                  (5)

                  šiuo tikslu makroprudencinės institucijos gali naudoti vieną ar daugiau kapitalu grįstų makroprudencinių priemonių, išdėstytų Europos Parlamento ir Tarybos direktyvoje 2013/36/ES (3) ir Europos Parlamento ir Tarybos reglamente (ES) Nr. 575/2013 (4), ir (arba) skolininku grįstas makroprudencines priemones, kurios išimtinai grindžiamos nacionaline teise, priklausomai nuo rizikos vertinimo. Kapitalu grįstomis priemonėmis visų pirma siekiama padidinti finansų sistemos atsparumą, o skolininku grįstos priemonės gali būti ypač tinkamos siekiant užkirsti kelią tolesniam sisteminės rizikos susidarymui;

                  (6)

                  papildomai Rekomendacija ESRV/2013/1 rekomenduojama, kad valstybės narės nustatytų teisinę sistemą, kuri leistų makroprudencinėms institucijoms tiesiogiai kontroliuoti makroprudencines priemones, nurodytas toje rekomendacijoje, arba teikti dėl jų rekomendacijas;

                  (7)

                  2016 m. Europos sisteminės rizikos valdyba (ESRV) atliko gyvenamosios paskirties nekilnojamojo turto pažeidžiamumo vertinimą visoje Sąjungoje (5). Šis vertinimas leido ESRV keliose šalyse nustatyti tam tikras vidutinės trukmės grėsmes, kaip sisteminės rizikos finansų stabilumui šaltinį, ir aštuonioms šalims, kurių viena buvo Suomija, pateikti įspėjimus (6);

                  (8)

                  pagrindinė grėsmė, nustatyta Suomijos gyvenamosios paskirties nekilnojamojo turto rinkoje 2016 m., buvo didelis ir vis didėjantis namų ūkių įsiskolinimas ir didelė dalis namų ūkių, kuriems kyla potenciali grėsmė nepalankių ekonominių ar finansinių sąlygų arba nepalankių pokyčių toje rinkoje atveju;

                  (9)

                  ESRV neseniai atliko sisteminį ir į ateitį orientuotą Europos ekonominės erdvės (EEE) grėsmių, susijusių su gyvenamosios paskirties nekilnojamuoju turtu, vertinimą (7);

                  (10)

                  Suomijos atveju neseniai atliktas vertinimas parodė, kad namų ūkių įsiskolinimas yra didesnis nei 2016 m. Pastaruoju metu šis padidėjimas buvo iš dalies siejamas su paskolomis, kurias yra paėmę gyvenamųjų namų statybos bendrovės (8) ir kurios vėliau grąžinamos naudojant namų ūkių ir kitų investuotojų, turinčių šių bendrovių akcijų, pajamas. Be to, nauji duomenys apie skolinimo standartus naujų hipotekinių paskolų atveju pagrindžia ankstesnius duomenis apie kylančią grėsmę didelei daliai namų ūkių, imančių naujas hipotekines paskolas, nepalankių ekonominių ar finansinių sąlygų arba nepalankių pokyčių gyvenamosios paskirties nekilnojamojo turto rinkoje atveju;

                  (11)

                  nuo 2016 m. Suomijos nacionalinės institucijos sugriežtino arba įvedė keletą skolininku ir kapitalu grįstų priemonių: i) 2017 m. Suomijos finansų priežiūros institucijos (Finanssivalvonta) valdyba, vadovaudamasi Reglamento (ES) Nr. 575/2013 458 straipsniu, vidaus reitingais pagrįstą metodą naudojančių kredito įstaigų būsto paskoloms nustatė vidutinio svertinio rizikos koeficiento žemutinę 15 % ribą; ii) 2018 m. visoms kredito įstaigoms buvo nustatytas sisteminės rizikos rezervas tarp 1 % ir 3 %; iii) 2018 m. riba, kuri taikoma paskolos ir turto vertės (LTV) santykiui, buvo sumažinta nuo 90 % iki 85 %; ir iv) taip pat 2018 m. Finanssivalvonta išleido rekomendacijas dėl skolinimo standartų naujoms paskoloms, taikytinas taip pat ir gyvenamųjų namų statybos bendrovėms išduotoms paskoloms. Be to, hipotekos palūkanų išlaidų mokestinis atskaitymas buvo sumažintas nuo 100 % 2011 m. iki 25 % 2019 m.;

                  (12)

                  nepaisant šių neseniai įvestų priemonių ir išskyrus LTV santykiui taikomą ribą, kitos teisiškai privalomos skolininku grįstos priemonės, kaip antai ribos, kurios taikomos paskolos ir turto vertės (LTV) santykiui, skolos tvarkymo ir pajamų (DSTI) santykiui ir termino ribos, vis dar yra neprieinamos Suomijoje, nors tokių priemonių vidutiniu laikotarpiu gali prireikti, jeigu grėsmės, susijusios su namų ūkių įsiskolinimu, ir toliau didės. Ribų, kurios taikomos DTI santykiui arba DSTI santykiui, aktyvavimas kartu su termino ribomis, padidintų dabar taikomų esamų makroprudencinių priemonių veiksmingumą. Be to, LTV santykis šiuo metu yra apibrėžiamas taip, kad įkaitu gali būti laikomas ne tik nekilnojamasis turtas, bet taip pat ir kitas turtas;

                  (13)

                  todėl ESRV padarė išvadą, kad makroprudencinės priemonės, kurios dabar yra taikomos arba yra prieinamos Suomijoje, yra iš dalies tinkamos ir iš dalies pakankamos, kad būtų išspręstos su namų ūkių įsiskolinimu susijusios grėsmių problemos vidutinės trukmės laikotarpiu. Todėl siekiant išspręsti šių grėsmių problemą, galinčią tapti sisteminės rizikos šaltiniu, reikia imtis tolesnių politikos veiksmų. Šioje rekomendacijoje siūlomomis priemonėmis siekiama papildyti esamas makroprudencines priemones Suomijoje;

                  (14)

                  šia rekomendacija siekiama rekomenduoti Suomijos teisėje įvesti papildomas teisiškai privalomas skolininku grįstas priemones, taip pat priimti tokias priemones, siekiant užkirsti kelią grėsmėms, susijusioms su namų ūkių įsiskolinimo didėjimu;

                  (15)

                  ši rekomendacija nedaro poveikio Sąjungos centrinių bankų įgaliojimams pinigų politikos srityje;

                  (16)

                  ESRV rekomendacijos skelbiamos po to, kai Bendroji valdyba praneša Europos Sąjungos Tarybai apie ketinimą tai padaryti ir suteikia Tarybai galimybę reaguoti, ir po to, kai adresatams buvo pranešta apie ketinimą paskelbti,

            PRIĖMĖ ŠIĄ REKOMENDACIJĄ:
      1 SKIRSNIS

         REKOMENDACIJOS

         A rekomendacija. Skolininku grįstų priemonių teisinė sistema

                  1.

                  Rekomenduojama, kad Suomija užtikrintų, kad dabartinė skolininku grįstų priemonių teisinė sistema apimtų bent jau šias teisiškai privalomas skolininku grįstas priemones:

                              a)

                              arba ribas, kurios taikomos DTI santykiui, arba ribas, kurios taikomos DSTI santykiui;

                              b)

                              ribas, kurios taikomos LTV santykiui, ir

                              c)

                              termino ribas.

                  2.

                  Rekomenduojama, kad Suomija dabartinėje skolininku grįstų priemonių teisinėje sistemoje iš dalies pakeistų LTV santykio apibrėžtį.

         B rekomendacija. Su pajamomis susijusių skolininku grįstų priemonių aktyvavimas

                  1.

                  Rekomenduojama, kad tol, kol dabartinė teisinė sistema nėra iš dalies pakeista, kaip nurodyta A rekomendacijoje, Suomijos nacionalinės institucijos, kurioms pavesta aktyvuoti su pajamomis susijusias skolininku grįstas priemones, taikytų teisiškai neprivalomas skolininku grįstas priemones, siekiant užkirsti kelią, kad didelė ar vis didėjanti skolininkų, imančių naujas hipotekines paskolas, dalis, nebūtų pajėgūs tvarkyti savo skolos ar išlaikyti vartojimą esant nepalankioms ekonominėms ar finansinėms sąlygoms ar nepalankiems pokyčiams gyvenamosios paskirties nekilnojamojo turto rinkoje.

                  2.

                  Rekomenduojama, kad po to, kai dabartinė teisinė sistema yra iš dalies pakeičiama, kaip nurodyta A rekomendacijoje, Suomijos nacionalinės institucijos, kurioms pavesta aktyvuoti ar kalibruoti su pajamomis susijusias skolininku grįstas priemones, atitinkamai aktyvuotų ar kalibruotų teisiškai privalomas su pajamomis susijusias skolininku grįstas priemones, toliau siekiant B rekomendacijos 1 dalyje nurodytų tikslų.

            2 SKIRSNIS

         ĮGYVENDINIMAS

      1.   Apibrėžtys

      Šioje rekomendacijoje vartojamos šios apibrėžtys:

                  a)

                  skolininku grįstos priemonės – makroprudencinės priemonės, skirtos skolininkams;

                  b)

                  tiesioginė kontrolė – realūs ir veiksmingi įgaliojimai nustatyti ir keisti, siekiant galutinio arba tarpinio tikslo, makroprudencines priemones, taikomas finansų įstaigoms, kurios patenka į atitinkamos makroprudencinės institucijos veiksmų sritį;

                  c)

                  įgaliojimai teikti rekomendacijas – įgaliojimai teikti makroprudencinių priemonių taikymo gaires rekomendacijų forma, kai tai būtina siekiant galutinio arba tarpinio tikslo;

                  d)

                  paskolos ir turto vertės santykis (LTV santykis) – visų paskolų ar paskolų dalių, skolininko užtikrintų nekilnojamuoju turtu, sumos paskolos sandorio sudarymo metu ir turto vertės paskolos sandorio sudarymo metu santykis;

                  e)

                  teisiškai privalomos skolininku grįstos priemonės – skolininku grįstos priemonės, nustatytos teisiškai privalomais aktais;

                  f)

                  įsiskolinimo ir pajamų santykis (DTI santykis) – viso skolininko įsiskolinimo paskolos sandorio sudarymo metu santykis su skolininko disponuojamosiomis visomis metinėmis pajamomis paskolos sandorio sudarymo metu;

                  g)

                  skolos tvarkymas – bendra palūkanų ir paskolos suma, sudaranti bendrą skolininko įsiskolinimą tam tikru laikotarpiu (dažniausiai per vienerius metus);

                  h)

                  skolos tvarkymo sąnaudų ir pajamų santykis (DSTI santykis) – metinė bendra skola, palyginti su visomis skolininko metinėmis disponuojamomis pajamomis paskolos sandorio sudarymo metu;

                  i)

                  terminas – metais išreikšta gyvenamosios paskirties nekilnojamojo turto paskolos sutarties trukmė, buvusi paskolos sandorio sudarymo metu;

                  j)

                  vidutinė trukmė – trejų metų laikotarpis;

                  k)

                  su pajamomis susijusios skolininku grįstos priemonės – ribos, kurios taikomos DTI santykiui, arba ribos, kurios taikomos DSTI santykiui;

                  l)

                  makroprudencinė institucija – nacionalinė makroprudencinė institucija, turinti Rekomendacijoje ESRV/2011/3 (9) nustatytus tikslus, susitarimus, įgaliojimus, atskaitomybės reikalavimus ir kitus požymius.

            2.   Įgyvendinimo kriterijai

                  1.

                  Ši rekomendacija įgyvendinama taikant tokius kriterijus:

                              a)

                              deramas dėmesys turėtų būti skiriamas proporcingumo principui, atsižvelgiant į A rekomendacijos ir B rekomendacijos tikslą ir turinį;

                              b)

                              A rekomendacija privalo būti įgyvendinta prieš B rekomendacijos 2 dalį, siekiant užtikrinti atitiktį B rekomendacijos 2 daliai;

                              c)

                              aktyvuojant su pajamomis susijusias skolininku grįstas priemones pagal B rekomendaciją, jų kalibravimas ir laipsniškas įvedimas turėtų atsižvelgti į Suomijos poziciją ekonomikos ir finansų ciklų atžvilgiu, taip pat į bet kokį galimą poveikį susijusioms sąnaudoms ir naudai;

                              d)

                              konkretūs A rekomendacijos ir B rekomendacijos atitikties kriterijai išdėstyti I priede.

                  2.

                  Šios rekomendacijos adresatai turi pranešti ESRV ir Tarybai apie veiksmus, kurių buvo imtasi dėl šios rekomendacijos, arba tinkamai pateisinti neveikimą. Ataskaitose turi būti pateikiama bent:

                              a)

                              informacija apie veiksmų, kurių imtasi, esmę ir grafiką;

                              b)

                              grėsmių, susijusių su namų ūkių įsiskolinimu ir naujų hipotekinių paskolų skolinimo standartais, vertinimas, įskaitant naujų hipotekinių paskolų paskirstymą pagal jų LTV, DTI ir DSTI santykius, ir terminus, atitinkamus santykius apskaičiuojant pagal Europos sisteminės rizikos valdybos rekomendacijos ESRV/2016/14 (10) IV priedą, kartu su veiksmų įgyvendinimu, atsižvelgiant į šios rekomendacijos tikslus;

                              c)

                              išsamus bet kokio neveikimo ar nukrypimo nuo šios rekomendacijos, įskaitant bet kokį uždelsimą, pateisinimas.

            3.   Tolesnių veiksmų grafikas

      Šios rekomendacijos adresatai turi pranešti ESRV ir Tarybai apie veiksmus, kurių buvo imtasi dėl šios rekomendacijos, arba tinkamai pateisinti savo neveikimą, laikantis šio grafiko:

                  a)

                     A rekomendacija

                              i)

                              Iki 2020 m. spalio 31 d. A rekomendacijos adresatas turi pateikti ESRV ir Tarybai tarpinę ataskaitą apie A rekomendacijos įgyvendinimą, nurodydamas bent jau tai, ar A rekomendaciją planuojama įgyvendinti ir kuri įstaiga ar įstaigos priims sprendimą aktyvuoti ir įgyvendinti toje rekomendacijoje nurodytas skolininku grįstas priemones. ESRV gali pranešti A rekomendacijos adresatui savo nuomonę dėl tarpinės ataskaitos.

                              ii)

                              Iki 2021 m. kovo 31 d. A rekomendacijos adresatas turi pateikti ESRV ir Tarybai galutinę A rekomendacijos įgyvendinimo ataskaitą.

                  b)

                     B rekomendacija

                  Iki 2020 m. spalio 31 d., o vėliau kasmet iki 2022 m. spalio 31 d. B rekomendacijos adresatai turi pateikti ESRV ir Tarybai ataskaitą apie veiksmus, kurių buvo imtasi įgyvendinant su pajamomis susijusias skolininku grįstas priemones arba bet kurias kitas prieinamas priemones, kuriomis sprendžiamos grėsmių, susijusių su namų ūkių įsiskolinimu ir naujų hipotekinių paskolų teikimo standartais Suomijoje, problemos. Kai yra daugiau nei viena įstaiga, atsakinga už veiksmus, kuriais sprendžiamos nustatytų grėsmių problemos, turėtų būti pateikta viena bendra ataskaita.

            4.   Stebėsena ir vertinimas

                  1.

                  ESRV sekretoriatas:

                              a)

                              padės adresatams, užtikrindamas koordinuotą ataskaitų teikimą, teiks reikiamus ataskaitų šablonus, o prireikus – išsamiau apibūdins tolesnių veiksmų tvarką ir grafiką;

                              b)

                              tikrins adresatų tolesnius veiksmus, teiks pagalbą, kai jie to prašo, ir teiks Bendrajai valdybai ataskaitą apie tolesnius veiksmus. Trys vertinimai bus atliekami taip:

                                          i)

                                          iki 2020 m. gruodžio 31 d. dėl B rekomendacijos įgyvendinimo;

                                          ii)

                                          iki 2021 m. gruodžio 31 d. dėl A ir B rekomendacijų įgyvendinimo; ir

                                          iii)

                                          iki 2022 m. gruodžio 31 d. dėl B rekomendacijos įgyvendinimo;

                  2.

                  Bendroji valdyba įvertins adresatų pateiktas ataskaitas apie veiksmus ir pateisinimus ir, kai tinkama, galės nuspręsti, kad šios rekomendacijos nebuvo laikomasi ir kad adresatas nepateikė tinkamo savo neveikimo pateisinimo.

         Priimta Frankfurte prie Maino 2019 m. birželio 27 d.

               ESRV sekretoriato vadovas

               ESRV bendrosios valdybos vardu

            Francesco MAZZAFERRO

         (1)  OL L 331, 2010 12 15, p. 1.

         (2)  2013 m. balandžio 4 d. Europos sisteminės rizikos valdybos rekomendacija ESRV/2013/1 dėl makroprudencinės politikos tarpinių tikslų ir priemonių (OL C 170, 2013 6 15, p. 1).

         (3)  2013 m. birželio 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2013/36/ES dėl galimybės verstis kredito įstaigų veikla ir dėl riziką ribojančios kredito įstaigų ir investicinių įmonių priežiūros, kuria iš dalies keičiama Direktyva 2002/87/EB ir panaikinamos direktyvos 2006/48/EB bei 2006/49/EB (OL L 176, 2013 6 27, p. 338).

         (4)  2013 m. birželio 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 575/2013 dėl prudencinių reikalavimų kredito įstaigoms ir investicinėms įmonėms ir kuriuo iš dalies keičiamas Reglamentas (ES) Nr. 648/2012 (OL L 176, 2013 6 27, p. 1).

         (5)  Grėsmės ES gyvenamosios paskirties nekilnojamojo turto sektoriuje, ESRV, 2016 m. lapkričio mėn., paskelbta ESRV svetainėje www.esrb.europa.eu.

         (6)  2016 m. rugsėjo 22 d. Europos sisteminės rizikos valdybos įspėjimas ESRV/2016/08 dėl vidutinės trukmės grėsmių Suomijos gyvenamosios paskirties nekilnojamojo turto sektoriuje (OL C 31, 2017 1 31, p. 49).

         (7)  Žr. Grėsmės EEE šalių gyvenamosios paskirties nekilnojamojo turto sektoriuose, ESRV, 2019 m., paskelbta ESRV svetainėje www.esrb.europa.eu.

         (8)  Suomiškai: asunto-osakeyhtiö.

         (9)  2011 m. gruodžio 22 d. Europos sisteminės rizikos valdybos rekomendacija ESRV/2011/3 dėl nacionalinių institucijų įgaliojimų makrolygio rizikos ribojimo srityje (OL C 41, 2012 2 14, p. 1).

         (10)  2016 m. spalio 31 d. Europos sisteminės rizikos valdybos rekomendacija ESRV/2016/14 dėl duomenų apie nekilnojamąjį turtą spragų užpildymo (OL C 31, 2017 1 31, p. 1).

         I PRIEDAS

            REKOMENDACIJOMS TAIKOMŲ ATITIKTIES KRITERIJŲ NUSTATYMAS

            A rekomendacija. Skolininku grįstų priemonių teisinė sistema

         A rekomendacijai taikomi šie atitikties kriterijai.

                     1.

                     Skolininku grįstų priemonių teisinė sistema Suomijoje turėtų užtikrinti, kad:

                                 a)

                                 ribos, kurios taikomos įsiskolinimo ir pajamų (DTI) santykiui ir skolos tvarkymo sąnaudų ir pajamų (DSTI) santykiui, taip pat termino ribos, yra taikomos paskoloms, kurios teikiamos visų rūšių skolininkams ir kurias teikia visų rūšių skolintojai, kad būtų išvengta ribų apėjimo naudojant paskolas gyvenamųjų namų statybos bendrovėms arba kitus metodus;

                                 b)

                                 apskaičiuojant paskolos ir turto vertės (LTV) santykį, tik nekilnojamasis turtas gali būti laikomas įkaitu;

                                 c)

                                 Suomijos nacionalinės institucijos, kurioms pavesta aktyvuoti skolininku grįstas priemones, turėtų įgaliojimus aktyvuoti teisiškai privalomas skolininku grįstas priemones veiksmingai ir iš anksto, ir joms būtų suteiktas būtinas lankstumas modeliuojant tas priemones, atsižvelgiant į nustatytas grėsmes.

                     2.

                     Skolininku grįstų priemonių teisinės sistemos daliniai pakeitimai Suomijoje turėtų įsigalioti ne vėliau kaip 2021 m. liepos 1 d.

            B rekomendacija. Su pajamomis susijusių skolininku grįstų priemonių aktyvavimas

         B rekomendacijai taikomas šis atitikties kriterijus:

                     1.

                     Siekiant užkirsti kelią tam, kad didelė ar vis didėjanti skolininkų, imančių naujas hipotekines paskolas, dalis, nebūtų pajėgūs tvarkyti savo skolos ar išlaikyti vartojimą esant nepalankioms ekonominėms ar finansinėms sąlygoms ar nepalankiems pokyčiams gyvenamosios paskirties nekilnojamojo turto rinkoje, Suomijos nacionalinės institucijos turėtų naudoti vieną ar kelias su pajamomis susijusias skolininku grįstas priemones kartu (pvz., LTV santykio ribas kartu su DTI santykio ribomis, arba su DSTI santykio ribomis, ir termino ribas), siekiant užtikrinti priemonių veiksmingumą ir sumažinti bet kokią galimybę jas apeiti arba kilti nenumatytoms pasekmėms, kurios galėtų sumažinti jų veiksmingumą ir sukeltų galimą riziką kitose srityse.

                     2.

                     Prieš aktyvuojant su pajamomis susijusias skolininku grįstas priemones, reikėtų įvertinti Suomijos poziciją ekonomikos ir finansų ciklų atžvilgiu, kad būtų galima nustatyti tinkamą tokių priemonių kalibravimą ir laipsnišką įvedimą.

                     3.

                     Aktyvavus su pajamomis susijusias skolininku grįstas priemones, gali prireikti toliau jas griežtinti arba aktyvuoti papildomas makroprudencines priemones, kad būtų išspręstos Suomijoje nustatytų grėsmių problema; tai priklausys nuo aktyvuotų su pajamomis susijusių skolininku grįstų priemonių pasirinkimo, nuo pradinio tų aktyvuotų priemonių kalibravimo ir nuo grėsmių vertinimo rezultatų.

                     4.

                     Aktyvuojant ar kalibruojant su pajamomis susijusias skolininku grįstas priemones, Suomijos nacionalinės institucijos, kurioms pavesta aktyvuoti ar kalibruoti su pajamomis susijusias skolininku grįstas priemones, turėtų atsižvelgti į visas paskolas, kurias turi tvarkyti namų ūkiai, naudodami savo pajamas, nepriklausomai nuo paskolos rūšies (t. y. paskolas gyvenamųjų namų statybos bendrovėms laikant paskolomis namų ūkiams).