title: 2017 m. gegužės 22 d. Tarybos rekomendacija dėl Europos mokymosi visą gyvenimą kvalifikacijų sandaros, kuria panaikinama 2008 m. balandžio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos rekomendacija dėl Europos mokymosi visą gyvenimą kvalifikacijų sąrangos kūrimo

text:
                  15.6.2017

                  LT

                  Europos Sąjungos oficialusis leidinys

                  C 189/15

            TARYBOS REKOMENDACIJA
      2017 m. gegužės 22 d.
      dėl Europos mokymosi visą gyvenimą kvalifikacijų sandaros, kuria panaikinama 2008 m. balandžio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos rekomendacija dėl Europos mokymosi visą gyvenimą kvalifikacijų sąrangos kūrimo
      (2017/C 189/03)
      EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
      atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 165 ir 166 straipsnius,
      atsižvelgdama į Europos Komisijos pasiūlymą,
      kadangi:

                  (1)

                  kvalifikacijos turi įvairią paskirtį. Jos darbdaviams parodo, ką kvalifikacijų turėtojai iš esmės išmano ir moka daryti (t. y. mokymosi rezultatus). Jos gali būti būtina sąlyga norint dirbti pagal tam tikras reglamentuojamas profesijas. Jos padeda švietimo ir mokymo institucijoms ir paslaugų teikėjams nustatyti asmens išsimokslinimo lygį ir turinį. Jos taip pat yra svarbios asmeniui kaip asmeninių laimėjimų išraiška. Todėl kvalifikacijos atlieka svarbų vaidmenį didinant galimybes įsidarbinti, palengvinant judumą ir galimybes toliau mokytis;

                  (2)

                  kvalifikacijos yra formalus kompetentingos institucijos atliekamo vertinimo ir patvirtinimo proceso rezultatas ir paprastai išreiškiamos dokumentais, pavyzdžiui, pažymėjimais ar diplomais. Jomis patvirtinama, kad asmuo pasiekė konkrečius standartus atitinkančių mokymosi rezultatų. Tų mokymosi rezultatų gali būti pasiekta įvairiais būdais formaliojo, neformaliojo arba savaiminio mokymosi aplinkoje – tiek nacionaliniu, tiek tarptautiniu lygmeniu. Informacija apie mokymosi rezultatus turėtų būti nesunkiai prieinama ir skaidri;

                  (3)

                  2008 m. balandžio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos rekomendacija dėl Europos mokymosi visą gyvenimą kvalifikacijų sąrangos kūrimo (1) buvo sukurta bendra aštuonių lygių susiejimo sistema, išreikšta mokymosi rezultatais pagal didėjantį kvalifikacijos lygį. Šiais lygiais naudojamasi kaip skirtingų kvalifikacijų sistemų ir jų lygių atitikties nustatymo priemone. Europos mokymosi visą gyvenimą kvalifikacijų sandara (EKS) siekiama didinti žmonių kvalifikacijų skaidrumą, palyginamumą ir perkeliamumą;

                  (4)

                  šia rekomendacija siekiama platesnių tikslų – padėti modernizuoti švietimo ir mokymo sistemas ir didinti darbuotojų bei besimokančių asmenų galimybes įsidarbinti, judumą ir socialinę integraciją. Ja taip pat siekiama geriau susieti formalųjį, neformalųjį bei savaiminį mokymąsi ir remti įvairiose aplinkose pasiektų mokymosi rezultatų patvirtinimą;

                  (5)

                  valstybės narės yra parengusios arba rengia nacionalines kvalifikacijų sandaras pagal mokymosi rezultatus ir susieja jas su EKS taikydamos „susiejimo“ procesą. EKS lygiai ir mokymosi rezultatų aprašai padeda didinti įvairių nacionalinių sistemų kvalifikacijų skaidrumą ir palyginamumą. Jie taip pat padeda visuotinai pereiti prie mokymosi rezultatais grindžiamo švietimo ir mokymo. Susiejimas su EKS turėtų būti atliekamas naudojant nacionalines kvalifikacijų sandaras arba, jei tokių nėra, nacionalines kvalifikacijų sistemas (toliau – nacionalinės kvalifikacijų sandaros ar sistemos);

                  (6)

                  kvalifikacijos yra skaidresnės ir labiau palyginamos, kai jos išdėstomos dokumentuose, kuriuose pateikiama nuoroda į taikytiną EKS lygį ir aprašomi pasiekti mokymosi rezultatai;

                  (7)

                  įgyvendinant EKS Sąjungos ir nacionaliniu lygmenimis ir siekiant užtikrinti jai kuo platesnę paramą, reikėtų įtraukti daug įvairių suinteresuotųjų subjektų. Pagrindiniai suinteresuotieji subjektai – tai visi besimokantys asmenys, švietimo ir mokymo paslaugų teikėjai, kvalifikacijas tvirtinančios institucijos, kokybės užtikrinimo įstaigos, darbdaviai, profesinės sąjungos, pramonės, prekybos ir amatų rūmai, organizacijos, dalyvaujančios pripažįstant akademines ir profesines kvalifikacijas, įdarbinimo tarnybos ir tarnybos, atsakingos už migrantų integraciją;

                  (8)

                  2013 m. gruodžio 19 d. ataskaitoje Europos Parlamentui ir Tarybai dėl EKS įvertinimo Komisija padarė išvadą, kad EKS yra plačiai pripažįstama kaip atskaitos taškas kuriant nacionalines kvalifikacijų sandaras, diegiant mokymosi rezultatais grindžiamą požiūrį ir didinant įgūdžių ir kompetencijų skaidrumą ir pripažinimą. Joje buvo pabrėžta, kad Sąjunga turėtų sudaryti galimybes besimokantiems asmenims ir darbuotojams padidinti savo įgūdžių ir kompetencijų matomumą, kad ir kur jie būtų įgyti;

                  (9)

                  toje ataskaitoje Komisija taip pat padarė išvadą, kad EKS patariamoji grupė teikė veiksmingas rekomendacijas nacionaliniams susiejimo procesams ir sukūrė dalyvaujančių šalių tarpusavio pasitikėjimo ir supratimo atmosferą. Ji taip pat padarė išvadą, kad EKS nacionalinių koordinavimo punktų veiksmingumas didele dalimi priklauso nuo to, kaip glaudžiai jie susieti su nacionaliniu susiejimo proceso valdymu;

                  (10)

                  atsižvelgiant į teigiamą EKS patariamosios grupės įvertinimą itin svarbu tęsti tos grupės veiklą siekiant užtikrinti nuoseklų, darnų, skaidrų ir koordinuotą šios rekomendacijos įgyvendinimą;

                  (11)

                  įgūdžių ir kvalifikacijų skaidrumas bei pripažinimas yra vienas iš naujų prioritetų pagal 2015 m. Tarybos ir Komisijos Europos bendradarbiavimo švietimo ir mokymo srityje strateginės programos („ET 2020“) įgyvendinimo bendrą ataskaitą. Toje ataskaitoje pabrėžiama, kad EKS turėtų būti toliau plėtojama siekiant didinti kvalifikacijų skaidrumą ir palyginamumą. Kalbant apie naujai atvykusius migrantus, joje taip pat pabrėžiama, kad esamos skaidrumo priemonės galėtų padėti geriau suprasti užsienio kvalifikacijas Sąjungoje ir atvirkščiai;

                  (12)

                  dėl didesnio pasitikėjimo, kvalifikacijų supratimo ir palyginamumo EKS ir su ja susietos nacionalinės kvalifikacijų sandaros ar sistemos gali padėti plėtoti esamą pripažinimo praktiką. Tuo gali būti palengvintas pripažinimo mokymosi ir darbo tikslais procesas. Visa apimančiomis kvalifikacijų sandaromis, pavyzdžiui, EKS, galėtų būti naudojamasi kaip informavimo priemonėmis pripažinimo praktikoje, kaip paminėta pagal Kvalifikacijų, susijusių su aukštuoju mokslu, pripažinimo Europos regiono valstybėse konvenciją priimtoje Rekomendacijoje dėl kvalifikacijų sandarų naudojimo pripažįstant užsienio kvalifikacijas;

                  (13)

                  nacionalinės kvalifikacijų sandaros ir sistemos ilgainiui kinta, todėl susiejimą su EKS prireikus reikėtų peržiūrėti ir atnaujinti;

                  (14)

                  siekiant remti besimokančių asmenų ir darbuotojų judumą tiek sektorių ir geografinėse ribose, tiek už jų, itin svarbus pasitikėjimas kvalifikacijų, kurios priklauso su EKS susietoms nacionalinėms kvalifikacijų sandaroms ar sistemoms (toliau – EKS lygį atitinkančios kvalifikacijos), kokybe ir lygiu. 2008 m. balandžio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos rekomendacijoje dėl Europos mokymosi visą gyvenimą kvalifikacijų sąrangos kūrimo pateikti bendri aukštojo mokslo ir profesinio rengimo ir mokymo kokybės užtikrinimo principai. Jais buvo paisoma valstybių narių atsakomybės už kokybės užtikrinimo priemones, taikomas nacionalinėms kvalifikacijoms, remiantis subsidiarumo principu. Šių bendrųjų principų pagrindas yra Europos aukštojo mokslo erdvės kokybės užtikrinimo standartai ir gairės ir Europos profesinio mokymo kokybės užtikrinimo orientacinė sistema;

                  (15)

                  būtų galima išnagrinėti galimybę sukurti registrą ne aukštojo mokslo srityje, skirtą kokybės užtikrinimo sistemų, susijusių su kvalifikacija, stebėsenos įstaigoms;

                  (16)

                  kreditų sistemos gali padėti asmenims daryti pažangą mokantis, nes jomis sudaromos sąlygos lankstiems mokymosi būdams ir perėjimui iš vieno lygio į kitą ir nuo vienos švietimo ir mokymo rūšies prie kitos bei iš vienos valstybės į kitą suteikiant besimokantiems asmenims galimybę kaupti ir perkelti skirtingus mokymosi rezultatus, pasiektus skirtingomis mokymosi aplinkybėmis, įskaitant e. mokymąsi ir neformalųjį bei savaiminį mokymąsi. Laikantis mokymosi rezultatais grindžiamo požiūrio taip pat galima sudaryti palankesnes sąlygas nustatyti, suteikti ir įvertinti visas kvalifikacijas arba jų sudedamąsias dalis;

                  (17)

                  tiek nacionalinio, tiek Europos lygmens kreditų sistemos veikia institucinėmis aplinkybėmis, pavyzdžiui, aukštojo mokslo ar profesinio rengimo ir mokymo srityse. Europos aukštojo mokslo erdvėje Europos lygmeniu sukurta aukštajam mokslui skirta Europos kreditų perkėlimo ir kaupimo sistema. Profesinio rengimo ir mokymo srityje kuriama Europos profesinio mokymo kreditų sistema vadovaujantis 2009 m. birželio 18 d. Europos Parlamento ir Tarybos rekomendacija dėl Europos profesinio mokymo kreditų sistemos (ECVET) sukūrimo (2). Prireikus galėtų būti skatinamos nacionalinių kvalifikacijų sandarų ir kreditų sistemų sąsajos;

                  (18)

                  nors Sąjungos acquis teisėtos migracijos ir prieglobsčio srityje pripažįstant kvalifikacijas numatytas vienodas požiūris kaip ir į piliečius ir net palengvinimo priemonės, kalbant apie asmenis, kuriems suteikta tarptautinė apsauga pagal Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2011/95/ES (3), tretinį išsilavinimą turinčių trečiųjų šalių piliečių, kurie yra pernelyg aukštos kvalifikacijos ir nepakankamai užimti, skaičius tebėra didelis. Sąjungos ir trečiųjų šalių bendradarbiavimas kvalifikacijų skaidrumo srityje gali paskatinti migrantų integraciją į Sąjungos darbo rinkas. Dėl didėjančių migracijos srautų į Sąjungą ir iš jos būtina geriau suprasti ir sąžiningai pripažinti ne Sąjungoje įgytas kvalifikacijas;

                  (19)

                  pagrindinės EKS savybės, būtent, mokymosi rezultatais grindžiamas požiūris, lygių aprašų apibrėžtis ir susiejimo kriterijų nustatymas, kaip tai išplėtojo EKS patariamoji grupė, buvo įkvėpimo šaltinis kuriant nacionalines ir regionų kvalifikacijų sandaras visame pasaulyje. Vis daugiau trečiųjų šalių ir regionų siekia, kad jų kvalifikacijų sandara ir EKS būtų glaudžiau susietos;

                  (20)

                  Europos Parlamento ir Tarybos direktyvoje 2005/36/EB (4) numatyta, kad reglamentuojamųjų profesijų bendroji rengimo struktūra gali būti parengta Komisijos deleguotuoju aktu, nustatant bendrą žinių, įgūdžių ir kompetencijų derinį. Bendros mokymo programos turi būti grindžiamos EKS lygiais. Susiejimas su EKS kvalifikacijų lygiais neturi daryti poveikio galimybei patekti į darbo rinką, jeigu profesinės kvalifikacijos pripažintos pagal Direktyvą 2005/36/EB;

                  (21)

                  Europos aukštojo mokslo erdvės kvalifikacijų sandaroje pateikiami aukštojo mokslo trumposios pakopos (kuri gali būti susieta su pirmąja pakopa arba gali įeiti į pirmąją pakopą), pirmosios, antrosios ir trečiosios pakopų aprašai. Aprašant kiekvieną pakopą nurodomi pasiekimai ir gebėjimai, susiję su pabaigus šią pakopą suteiktomis kvalifikacijomis. EKS atitinka Europos aukštojo mokslo erdvės kvalifikacijų sandarą ir jos pakopų aprašus. Europos aukštojo mokslo erdvės kvalifikacijų sandaros trumpoji pakopa (kuri gali būti susieta su pirmąja pakopa arba gali įeiti į pirmąją pakopą), pirmoji, antroji ir trečioji pakopos atitinkamai atitinka EKS 5–8 lygius;

                  (22)

                  Europos Parlamento ir Tarybos sprendimu 2241/2004/EB (5) žmonėms padedama geriau informuoti apie savo įgūdžius, kompetencijas ir kvalifikacijas;

                  (23)

                  Komisija rengia Europos įgūdžių, gebėjimų, kvalifikacijos ir profesijų klasifikatorių (ESCO). Naudojamas savanoriškai jis galėtų padėti užtikrinti geresnį švietimo ir užimtumo tarpusavio ryšį. Duomenys, kuriuos, atsižvelgdamos į EKS, parengė valstybės narės, galėtų būti naudingi rengiant šį klasifikatorių;

                  (24)

                  informacija apie nacionalinių kvalifikacijų sandarų ar sistemų susiejimo su EKS procesą ir EKS lygį atitinkančias kvalifikacijas, turėtų būti lengvai prieinama visuomenei. Šio tikslo būtų lengviau siekti, jeigu būtų naudojamos bendros duomenų struktūros ir formatai. Be to, būtų lengviau suprasti ir naudoti paskelbtą informaciją apie kvalifikacijas;

                  (25)

                  įgyvendinant EKS, nacionalines kvalifikacijų sandaras ar sistemas ir įgūdžių, kompetencijų ir kvalifikacijų skaidrumo bei pripažinimo priemones, įskaitant kokybės užtikrinimo priemones, kreditų kaupimo ir perkėlimo priemones bei priemones, parengtas atsižvelgiant į Europos aukštojo mokslo erdvę įgūdžių, kompetencijų ir kvalifikacijų skaidrumo bei pripažinimo srityje, turėtų būti užtikrinamas suderinamumas, papildomumas ir sinergija nacionaliniu ir Sąjungos lygmenimis;

                  (26)

                  EKS turėtų būti plėtojama ją visapusiškai derinant su galiojančia Europos bendradarbiavimo švietimo ir mokymo srityje strategine programa „ET 2020“ ir būsimomis Europos ET strateginėmis programomis;

                  (27)

                  ši rekomendacija nepakeičia ir neapibrėžia nacionalinių kvalifikacijų sandarų ar sistemų. EKS neapibūdinamos specifinės kvalifikacijos ar asmens kompetencijos, o konkrečios kvalifikacijos turėtų būti siejamos su atitinkamu EKS lygiu naudojantis atitinkamomis nacionalinėmis kvalifikacijų sistemomis;

                  (28)

                  šia rekomendacija EKS įtvirtinama kaip bendra aštuonių lygių susiejimo sandara, išreikšta mokymosi rezultatais, kuriais naudojamasi kaip skirtingų kvalifikacijų sandarų ar sistemų ir jų lygių atitikties nustatymo priemone;

                  (29)

                  atsižvelgiant į neprivalomą šios rekomendacijos pobūdį, ji atitinka subsidiarumo ir proporcingumo principus, nes remia ir papildo valstybių narių veiksmus palengvindama tolimesnį jų bendradarbiavimą, siekiant didinti žmonių kvalifikacijų skaidrumą, palyginamumą ir perkeliamumą. Ši rekomendacija turėtų būti įgyvendinama vadovaujantis nacionaline teise ir praktika;

            REKOMENDUOJA VALSTYBĖMS NARĖMS, ATSIŽVELGIANT Į JŲ NACIONALINES APLINKYBES,

                  1.

                  naudoti EKS, kad susietų savo nacionalines kvalifikacijų sandaras ar sistemas ir palygintų visas kvalifikacijų rūšis ir lygius Sąjungoje, kurie priklauso nacionalinėms kvalifikacijų sandaroms ar sistemoms, visų pirma susiejant savo kvalifikacijų lygius su II priede nurodytais EKS lygiais ir taikant III priede išdėstytus kriterijus;

                  2.

                  deramai atsižvelgiant į nacionalines aplinkybes, peržiūrėti ir prireikus atnaujinti nacionalinių kvalifikacijų sandarų ar sistemų lygių susiejimą su II priede nurodytais EKS lygiais, taikant III priede nurodytus kriterijus;

                  3.

                  užtikrinti, kad EKS lygį atitinkančios kvalifikacijos atitiktų IV priede išdėstytus bendruosius kokybės užtikrinimo principus, nepažeidžiant nacionalinių kokybės užtikrinimo principų, kurie taikomi nacionalinėms kvalifikacijoms;

                  4.

                  prireikus skatinti kreditų sistemų ir nacionalinių kvalifikacijų sandarų ar sistemų sąsajas, atsižvelgiant į V priede išdėstytus bendruosius kreditų sistemoms taikomus principus, nedarant poveikio nacionaliniams sprendimams i) pasinaudoti kreditų sistemomis ir ii) jas sieti su nacionalinėmis kvalifikacijų sandaromis ar sistemomis. Taikant tuos bendruosius principus nebus pereita prie automatinio kvalifikacijų pripažinimo;

                  5.

                  prireikus imtis priemonių, kad visuose naujai kompetentingų institucijų išduotuose kvalifikaciją patvirtinančiuose dokumentuose (pavyzdžiui, pažymėjimuose, diplomuose, pažymėjimų prieduose, diplomų prieduose) ir (arba) kvalifikacijų registruose būtų aiškiai nurodytas atitinkamas EKS lygis;

                  6.

                  viešai paskelbti susiejimo proceso rezultatus nacionaliniu ir Sąjungos lygmenimis ir, jei įmanoma, užtikrinti, kad informacija apie kvalifikacijas ir mokymosi rezultatus būtų prieinama ir skelbiama naudojant duomenų laukelius pagal VI priedą;

                  7.

                  skatinti socialinius partnerius, viešąsias įdarbinimo tarnybas, švietimo paslaugų teikėjus, kokybės užtikrinimo įstaigas ir valdžios institucijas naudoti EKS, kad būtų galima lengviau palyginti kvalifikacijas ir užtikrinti mokymosi rezultatų skaidrumą;

                  8.

                  užtikrinti EKS nacionalinių koordinavimo punktų įgyvendinamų užduočių tolesnį įgyvendinimą ir koordinavimą. Pagrindinės EKS nacionalinių koordinavimo punktų užduotys yra parama nacionalinėms institucijoms susiejant nacionalines kvalifikacijų sandaras ar sistemas su EKS ir EKS priartinimas prie asmenų ir organizacijų;

            REKOMENDUOJA KOMISIJAI, BENDRADARBIAUJANT SU VALSTYBĖMIS NARĖMIS IR SUINTERESUOTAISIAIS SUBJEKTAIS, EKS PATARIAMOJOJE GRUPĖJE:

                  9.

                  remti nuoseklų tolesnį EKS įgyvendinimą valstybėse narėse, lyginant ir aptariant metodikas, naudojamas kvalifikacijų išlyginimui nacionalinėse kvalifikacijų sandarose ar sistemose, deramai atsižvelgiant į nacionalines aplinkybes;

                  10.

                  deramai atsižvelgiant į nacionalines aplinkybes, remti mokymosi rezultatų aprašymo, naudojimo ir pritaikymo metodikų rengimą siekiant padidinti kvalifikacijų skaidrumą, supratimą ir palyginamumą;

                  11.

                  remti savanoriškų procedūrų, skirtų tarptautinių kvalifikacijų išlyginimui pasinaudojant nacionalinėmis kvalifikacijų sandaromis ar sistemomis, nustatymą ir valstybių narių tarpusavio keitimąsi informacija ir konsultacijas dėl tų procedūrų siekiant užtikrinti nuoseklumą;

                  12.

                  parengti informacijos teikimo apie EKS gaires, visų pirma, kaip nurodyti EKS lygį naujai išduotuose pažymėjimuose, diplomuose ir prieduose ir (arba) kvalifikacijų registruose, vadovaujantis nacionalinėmis sistemomis ir pažymėjimus bei diplomus reglamentuojančiomis taisyklėmis;

                  13.

                  išnagrinėti galimybes kurti ir taikyti kriterijus ir procedūras, pagal kuriuos, laikantis tarptautinių susitarimų, būtų galima trečiųjų šalių nacionalines ir regionines kvalifikacijų sandaras palyginti su EKS;

                  14.

                  sudaryti sąlygas tarpusavio mokymuisi bei valstybių narių keitimuisi geriausia patirtimi ir, jei tinka, valstybių narių prašymu palengvinti tarpusavio konsultavimąsi;

            REKOMENDUOJA KOMISIJAI:

                  15.

                  užtikrinti, kad įgyvendinant šią rekomendaciją būtų pasiremta veiksmais, kurie yra finansuojami iš atitinkamų Sąjungos programų lėšų;

                  16.

                  užtikrinti veiksmingą EKS įgyvendinimo valdymą išlaikant ir visapusiškai remiant 2009 m. įsteigtą EKS patariamąją grupę, kurią sudaro valstybių narių ir kitų dalyvaujančių šalių, socialinių partnerių ir kitų suinteresuotųjų subjektų, jei taikytina, atstovai. EKS patariamoji grupė turėtų užtikrinti bendrą nuoseklumą ir skatinti skaidrumą bei pasitikėjimą nacionalinių kvalifikacijų sandarų ar sistemų susiejimo su EKS procesu;

                  17.

                  pateikti pažangos, padarytos po šios rekomendacijos priėmimo, ataskaitą, jei taikytina, atitinkamų švietimo, mokymo ir užimtumo politikos programų kontekste;

                  18.

                  bendradarbiaujant su valstybėmis narėmis ir pasikonsultavus su atitinkamais suinteresuotaisiais subjektais įvertinti veiksmus, kurių imtasi atsižvelgiant į šią rekomendaciją, ir ne vėliau kaip 2022 m. pateikti Tarybai ataskaitą apie įgytą patirtį ir poveikį ateičiai, įskaitant, jei reikia, galimą šios rekomendacijos peržiūrą ir patikslinimą.

            2008 m. balandžio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos rekomendacija dėl Europos mokymosi visą gyvenimą kvalifikacijų sąrangos kūrimo yra panaikinama.

         Priimta Briuselyje 2017 m. gegužės 22 d.

               Tarybos vardu

               Pirmininkas

            E. BARTOLO

         (1)  OL C 111, 2008 5 6, p. 1.

         (2)  OL C 155, 2009 7 8, p. 11.

         (3)  2011 m. gruodžio 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2011/95/ES dėl trečiųjų šalių piliečių ar asmenų be pilietybės priskyrimo prie tarptautinės apsaugos gavėjų, vienodo statuso pabėgėliams arba papildomą apsaugą galintiems gauti asmenims ir suteikiamos apsaugos pobūdžio reikalavimų (OL L 337, 2011 12 20, p. 9).

         (4)  2005 m. rugsėjo 7 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2005/36/EB dėl profesinių kvalifikacijų pripažinimo (OL L 255, 2005 9 30, p. 22).

         (5)  2004 m. gruodžio 15 d. Europos Parlamento ir Tarybos sprendimas Nr. 2241/2004/EB dėl bendros Bendrijos sistemos siekiant užtikrinti kvalifikacijų ir gebėjimų skaidrumą (Europasas) (OL L 390, 2004 12 31, p. 6).

         I PRIEDAS
         Apibrėžtys
         Šioje rekomendacijoje vartojamų terminų apibrėžtys:

                     a)

                        kvalifikacija – oficialus įvertinimo ir patvirtinimo proceso rezultatas, gaunamas kompetentingai institucijai nustačius, kad asmens mokymosi rezultatai atitinka nustatytuosius standartus;

                     b)

                        nacionalinė kvalifikacijų sistema – visi valstybės narės veiklos, susijusios su mokymosi pripažinimu ir kitais mechanizmais, kurie sieja švietimą ir mokymą su darbo rinka ir pilietine visuomene, aspektai. Tai apima institucijų tvarkos ir procesų, susijusių su kokybės užtikrinimu, kvalifikacijų vertinimu ir suteikimu, plėtojimą ir įgyvendinimą. Nacionalinė kvalifikacijų sistema gali būti sudaryta iš keleto posistemių, jai gali priklausyti nacionalinė kvalifikacijų sandara;

                     c)

                        nacionalinė kvalifikacijų sandara – kvalifikacijų klasifikavimo pagal kriterijus, naudojamus konkretiems pasiektų mokymosi rezultatų lygiams nustatyti, priemonė, kuria siekiama integruoti ir koordinuoti nacionalines kvalifikacijų posistemes ir pagerinti kvalifikacijų skaidrumą, prieinamumą, raidą ir kokybę atsižvelgiant į darbo rinką ir pilietinę visuomenę;

                     d)

                        tarptautinė kvalifikacija – teisėtai įsteigto tarptautinio organo (asociacijos, organizacijos, ekonominės veiklos sektoriaus ar bendrovės) arba tarptautinio organo vardu veikiančio nacionalinio organo suteikta daugiau negu vienoje šalyje naudojama kvalifikacija, kuri apima mokymosi rezultatus, įvertintus remiantis tarptautinio organo nustatytais standartais;

                     e)

                        mokymosi rezultatai – konstatavimas to, ką besimokantis asmuo žino, supranta ir sugeba daryti pasibaigus mokymosi procesui; rezultatams apibrėžti vartojami terminai „žinios“, „įgūdžiai“ ir „atsakomybė ir savarankiškumas“;

                     f)

                        žinios – rezultatas, pasiektas mokymosi metu įsisavinant informaciją. Žinios yra su darbo arba studijų sritimi susijusių faktų, principų, teorijų ir praktikos visuma. EKS kontekste žinios apibūdinamos kaip teorinės ir (arba) faktinės;

                     g)

                        įgūdžiai – gebėjimas taikyti žinias ir naudoti praktinę patirtį atliekant užduotis ir sprendžiant problemas. EKS kontekste įgūdžiai apibūdinami kaip pažintiniai (jiems priklauso loginio, intuityviojo ir kūrybinio mąstymo pasitelkimas) ar praktiniai (jiems priklauso rankų miklumas ir metodų, medžiagų, priemonių bei įrankių naudojimas);

                     h)

                        atsakomybė ir savarankiškumas – besimokančio asmens gebėjimas savarankiškai ir atsakingai taikyti žinias ir įgūdžius;

                     i)

                        kompetencija – įrodytas gebėjimas naudoti žinias, įgūdžius, asmeninius, socialinius ir (arba) metodinius gebėjimus dirbant ar studijuojant ir siekiant profesinio bei asmeninio tobulėjimo;

                     j)

                        neformaliojo ir savaiminio mokymosi rezultatų patvirtinimas – procesas, kai kompetentinga institucija patvirtina, kad asmuo neformaliojo ir savaiminio mokymosi aplinkoje pasiekė mokymosi rezultatus, įvertintus pagal atitinkamą standartą; šį procesą sudaro keturi atskiri etapai: konkrečios asmens patirties nustatymas dialogo metu, asmens patirties patvirtinimas dokumentais, kad ji būtų matoma, formalus šios patirties vertinimas ir vertinimo rezultatų sertifikavimas, kuriuo remiantis gali būti įgyjama dalinė arba visiška kvalifikacija;

                     k)

                        oficialus mokymosi rezultatų pripažinimas – procesas, kai kompetentinga institucija suteikia oficialų statusą pasiektiems mokymosi rezultatams tolesnių studijų ar darbo tikslais: i) suteikia kvalifikaciją (išduoda pažymėjimus, diplomus ar suteikia laipsnius), ii) patvirtina neformalųjį ir savaiminį mokymąsi, iii) patvirtina lygiavertiškumą, kreditus ar pritaiko išimtį;

                     l)

                        kreditas – patvirtinimas, kad kvalifikacijos dalį, kurią sudaro nuoseklus mokymosi rezultatų derinys, pagal suderintą standartą įvertino ir patvirtino kompetentinga institucija; kreditą suteikia kompetentingos institucijos asmeniui pasiekus apibrėžtus mokymosi rezultatus, kuriuos įrodo atitinkami vertinimai ir kurie gali būti išreikšti kiekybine verte (pvz., kreditais arba kredito taškais), įrodančia apskaičiuotą darbo krūvį, kurio asmeniui paprastai reikia, kad pasiektų atitinkamus mokymosi rezultatus;

                     m)

                        kreditų sistemos – kredito (-ų) pripažinimą palengvinanti skaidrumo priemonė. Šios sistemos gali apimti, inter alia, lygiaverčius atitikmenis, išimtis, vienetus ir (arba) modulius, kurie gali būti kaupiami ir perkeliami, mokymo paslaugų teikėjų, galinčių individualizuoti mokymosi būdus, autonomiją, taip pat neformaliojo ir savaiminio mokymosi rezultatų patvirtinimą;

                     n)

                        kreditų perkėlimas – procesas, kai asmenims, sukaupusiems kreditus vienomis aplinkybėmis, leidžiama, kad jie būtų įvertinti ir pripažinti kitomis aplinkybėmis.

         II PRIEDAS
         Europos kvalifikacijų sandaros (EKS) lygių aprašai

                     Kiekvienas iš 8 lygių aprašytas naudojant kelis aprašus, kuriuose nurodyti mokymosi rezultatai, atitinkantys to lygio kvalifikacijas bet kurioje kvalifikacijų sistemoje.

                     Žinios

                     Įgūdžiai

                     Atsakomybė ir savarankiškumas

                     EKS kontekste žinios apibūdinamos kaip teorinės ir (arba) faktinės.

                     EKS kontekste įgūdžiai apibūdinami kaip pažintiniai (jiems priklauso loginio, intuityviojo ir kūrybinio mąstymo pasitelkimas) ir praktiniai (jiems priklauso rankų miklumas ir metodų, medžiagų, priemonių bei įrankių naudojimas).

                     EKS kontekste atsakomybė ir savarankiškumas apibūdinami kaip besimokančio asmens gebėjimas savarankiškai ir atsakingai taikyti žinias ir įgūdžius.

                     1 lygis
                     1 lygį atitinka šie mokymosi rezultatai:

                     pagrindinės bendrosios žinios

                     elementarūs įgūdžiai, reikalingi paprastoms užduotims atlikti

                     dirbti ar mokytis struktūrizuotame kontekste, tiesiogiai prižiūrint kitam asmeniui

                     2 lygis
                     2 lygį atitinka šie mokymosi rezultatai:

                     pagrindinės darbo arba mokymosi srities faktinės žinios

                     bendrieji pažintiniai ir praktiniai įgūdžiai, reikalingi tam, kad būtų naudojamasi tinkama informacija siekiant atlikti užduotis ir spręsti įprastas problemas naudojant paprastas taisykles ir priemones

                     dirbti ar mokytis prižiūrint kitam asmeniui, turint tam tikrą savarankiškumą

                     3 lygis
                     3 lygį atitinka šie mokymosi rezultatai:

                     darbo arba mokymosi srities faktų, principų, procesų ir bendrųjų sampratų žinojimas

                     pažintinių ir praktinių įgūdžių spektras, reikalingas užduotims atlikti ir problemoms spręsti pasirenkant ir taikant pagrindinius metodus, priemones, medžiagas ir informaciją

                     imtis atsakomybės už darbo arba mokymosi užduočių atlikimą
                     sprendžiant problemas pritaikyti savo elgesį atsižvelgiant į aplinkybes

                     4 lygis
                     4 lygį atitinka šie mokymosi rezultatai:

                     faktinės ir teorinės plataus konteksto darbo arba mokymosi srities žinios

                     pažintinių ir praktinių įgūdžių spektras, reikalingas specifinėms darbo arba mokymosi srities problemoms spręsti

                     dirbti savarankiškai, vadovaujantis dažniausiai nuspėjamos, tačiau galinčios kisti darbo arba mokymosi aplinkos gairėmis
                     prižiūrėti įprastą kitų darbą, imtis tam tikros atsakomybės už darbo arba mokymosi veiklos vertinimą ir gerinimą

                     5 lygis (*1)

                     5 lygį atitinka šie mokymosi rezultatai:

                     išsamios specializuotos faktinės ir teorinės darbo arba mokymosi srities žinios ir šių žinių ribų suvokimas

                     platus pažintinių ir praktinių įgūdžių spektras, reikalingas siekiant kūrybiškai spręsti abstrakčias problemas

                     vadovauti kitiems ir prižiūrėti jų veiklą darbo arba mokymosi aplinkoje, kai gali įvykti nenuspėjami pokyčiai
                     peržiūrėti ir tobulinti savo ir kitų veiklą

                     6 lygis (*2)

                     6 lygį atitinka šie mokymosi rezultatai:

                     naujausios darbo arba mokymosi srities žinios, kurioms reikia kritinio teorijų ir principų supratimo

                     puikūs įgūdžiai, atskleidžiantys meistriškumą ir mokėjimą dirbti naujoviškai, reikalingi sprendžiant sudėtingas ir nenuspėjamas specializuotos darbo arba mokymosi srities problemas

                     vykdyti sudėtingą techninę arba profesinę veiklą arba projektus, imantis atsakomybės už sprendimų priėmimą nenuspėjamoje darbo arba mokymosi aplinkoje
                     imtis atsakomybės už asmenų ir grupių profesinio tobulėjimo valdymą

                     7 lygis (*3)

                     7 lygį atitinka šie mokymosi rezultatai:

                     labai specializuotos žinios, kurių dalis yra naujausios darbo arba mokymosi srities žinios, kuriomis grindžiamas originalus mąstymas ir (arba) moksliniai tyrimai
                     kritiškas vienos srities ir skirtingų sričių sąveikos žinių suvokimas

                     specializuoti problemų sprendimo įgūdžiai, reikalingi moksliniams tyrimams atlikti ir (arba) naujovėms diegti siekiant įgyti naujų žinių, sukurti naujas procedūras ir integruoti skirtingų sričių žinias

                     tvarkyti ir keisti darbo arba mokymosi aplinką, kuri yra sudėtinga, nenuspėjama ir kuriai reikalingi nauji strateginiai metodai
                     imtis atsakomybės už profesinių žinių ir praktinės patirties praturtinimą ir (arba) už grupių strateginių rezultatų peržiūrą

                     8 lygis (*4)

                     8 lygį atitinka šie mokymosi rezultatai:

                     pažangiausios darbo arba mokymosi srities ir įvairių sričių sąveikos žinios

                     puikiausi ir labiausiai specializuoti įgūdžiai ir metodai, įskaitant sintezę ir vertinimą, kurių reikia sprendžiant kritines mokslinių tyrimų ir (arba) naujovių srities problemas ir plečiant bei iš naujo apibrėžiant esamas žinias arba profesinę praktiką

                     įrodyti didelį autoritetingumą, gebėjimą dirbti naujoviškai ir savarankiškai, visapusį mokslo ir profesijos išmanymą bei tvarų įsipareigojimą plėtoti naujas idėjas ar procesus būnant darbo ar studijų aplinkos, įskaitant mokslinius tyrimus, avangarde

                     Europos aukštojo mokslo erdvės kvalifikacijų sandaroje pateikiami trijų pakopų, dėl kurių 2005 m. gegužės mėn. Bergene vykusiame posėdyje Bolonijos proceso kontekste susitarė už aukštąjį mokslą atsakingi ministrai, aprašai. Kiekvienos pakopos apraše pateikiamas bendras teiginys apie įprastus pasiekimų ir gebėjimų, susijusių su užbaigus tą pakopą įgyjamomis kvalifikacijomis, lūkesčius.

            (*1)  Trumposios pakopos aprašas, kurį įgyvendinant Bolonijos procesą parengė Jungtinė kokybės iniciatyvinė grupė (ta pakopa gali įeiti į pirmąją pakopą arba būti su ja susieta), atitinka EKS 5 lygio mokymosi rezultatus.

            (*2)  Pirmosios pakopos aprašas atitinka EKS 6 lygio mokymosi rezultatus.

            (*3)  Antrosios pakopos aprašas atitinka EKS 7 lygio mokymosi rezultatus.

            (*4)  Trečiosios pakopos aprašas atitinka EKS 8 lygio mokymosi rezultatus.

         III PRIEDAS
         Nacionalinių kvalifikacijų sandarų ar sistemų susiejimo su Europos kvalifikacijų sandara (EKS) kriterijai ir procedūros

                     1.

                     Visų atitinkamų nacionalinių įstaigų, dalyvaujančių susiejimo procese, atsakomybės sritis ir (arba) teisinę kompetenciją aiškiai nustatė ir paskelbė kompetentingos institucijos.

                     2.

                     Nacionalinių kvalifikacijų sandarų ar sistemų kvalifikacijų lygius ir EKS lygių aprašus sieja aiškus ir įrodomas ryšys.

                     3.

                     Nacionalinės kvalifikacijų sandaros ar sistemos ir jų kvalifikacijos grindžiamos mokymosi rezultatų principu bei tikslu ir yra susietos su neformaliojo ir savaiminio mokymosi rezultatų patvirtinimo tvarka ir atitinkamais atvejais kreditų sistemomis.

                     4.

                     Kvalifikacijų įtraukimo į nacionalinę kvalifikacijų sandarą ir kvalifikacijų vietos nacionalinėje kvalifikacijų sistemoje apibūdinimo procedūros yra skaidrios.

                     5.

                     Nacionalinė (-ės) švietimo ir mokymo kokybės užtikrinimo sistema (-os) yra susieta (-os) su nacionalinėmis kvalifikacijų sandaromis ar sistemomis ir atitinka kokybės užtikrinimo principus, kaip nurodyta šios rekomendacijos IV priede.

                     6.

                     Susiejimo procesas apima nurodytą atitinkamų kokybės užtikrinimo įstaigų susitarimą, kad susiejimo ataskaita atitinka reikiamas nacionalines kokybės užtikrinimo priemones, nuostatas ir praktiką.

                     7.

                     Susiejimo procese turi dalyvauti tarptautiniai ekspertai, o susiejimo ataskaitose turi būti rašytinis bent dviejų tarptautinių ekspertų iš dviejų skirtingų šalių pareiškimas dėl susiejimo proceso.

                     8.

                     Kompetentinga institucija ar institucijos patvirtina nacionalinių kvalifikacijų sandarų ar sistemų susiejimą su EKS. Kompetentingos institucijos, įskaitant EKS nacionalinius koordinavimo punktus, paskelbia vieną išsamią ataskaitą, kurioje aprašomas susiejimas ir jį patvirtinantys įrodymai; ataskaitoje atskirai aptariamas kiekvienas kriterijus. Ta pati ataskaita gali būti naudojama savarankiškam sertifikavimui pagal Europos aukštojo mokslo erdvės kvalifikacijų sandarą, laikantis joje nustatytų savarankiško sertifikavimo kriterijų.

                     9.

                     Per 6 mėnesius nuo susiejimo ataskaitos paskelbimo ar atnaujinimo valstybės narės ir kitos dalyvaujančios šalys paskelbia susiejimo ataskaitą ir palyginimo tikslais pateikia reikiamą informaciją atitinkamame europiniame portale.

                     10.

                     Susiejimo procesui įvykus, visuose kompetentingų institucijų išduotuose naujuose dokumentuose, kurie yra susiję su kvalifikacijomis, kurios yra nacionalinių kvalifikacijų sandarų ar sistemų dalis (pvz., pažymėjimuose, diplomuose, pažymėjimų prieduose, diplomų prieduose), ir (arba) kvalifikacijų registruose turėtų būti aiškiai nurodytas atitinkamas EKS lygis, pasitelkus nacionalines kvalifikacijų sandaras ar sistemas.

         IV PRIEDAS
         Kokybės užtikrinimo principai, taikomi kvalifikacijoms, kurios yra įtrauktos į nacionalines kvalifikacijų sandaras ar sistemas, susietas su Europos kvalifikacijų sandara (EKS)
         Turėtų būti užtikrinta visų EKS lygį atitinkančių kvalifikacijų kokybė, kad didėtų pasitikėjimas jų kokybe ir lygiu.
         Atsižvelgiant į nacionalines aplinkybes ir sektorinius skirtumus EKS lygį atitinkančių kvalifikacijų kokybės užtikrinimas turėtų būti priemonė (1)
             (2):

                     1.

                     kuria būtų atsižvelgiama į kvalifikacijų struktūrą ir mokymosi rezultatais grindžiamo požiūrio laikymąsi;

                     2.

                     kuria būtų užtikrinamas galiojantis ir patikimas vertinimas pagal sutartus ir skaidrius mokymosi rezultatais grindžiamus standartus ir atsižvelgiama į sertifikavimo procesą;

                     3.

                     kurią sudarytų grįžtamojo ryšio mechanizmai ir nuolatinio tobulinimo procedūros;

                     4.

                     kurią taikant visais proceso etapais būtų įtraukiami visi atitinkami suinteresuotieji subjektai;

                     5.

                     kurią sudarytų nuoseklūs vertinimo metodai, susiejant įsivertinimą ir išorės peržiūrą;

                     6.

                     kuri būtų sudedamoji įstaigų, suteikiančių EKS lygį atitinkančias kvalifikacijas, vidaus valdymo dalis, įskaitant subrangos veiklą;

                     7.

                     kuri būtų grindžiama aiškiais ir įvertinamais tikslais, standartais ir gairėmis;

                     8.

                     kuri būtų remiama atitinkamais ištekliais;

                     9.

                     kuri apimtų esamų kokybės užtikrinimo veiklą vykdančių išorės stebėsenos įstaigų ar agentūrų reguliariai atliekamą peržiūrą;

                     10.

                     kuri apimtų elektroninį prieinamumą prie vertinimo rezultatų.

            (1)  Šie bendrieji principai visiškai atitinka Europos aukštojo mokslo erdvės kokybės užtikrinimo Europos standartus ir gaires (ESG) ir Europos profesinio mokymo kokybės užtikrinimo sistemą (EQAVET).

            (2)  Priklausomai nuo nacionalinių aplinkybių šie principai gali būti netaikomi bendrajam lavinimui.

         V PRIEDAS
         Principai, taikomi kreditų sistemoms, kurios yra susijusios su nacionalinėmis kvalifikacijų sandaromis ar sistemomis, susietomis su Europos kvalifikacijų sandara (EKS) (1)

         EKS ir nacionalinės kvalifikacijų sandaros ar sistemos, laikantis mokymosi rezultatais grindžiamo požiūrio, turėtų geriau padėti asmenims pereinant i) iš vieno švietimo ir mokymo lygio į kitą; ii) iš vieno švietimo ir mokymo sektoriaus į kitą; iii) iš švietimo ir mokymo sistemos į darbo rinką ir iv) iš vieno lygio ar sistemos į kitą savo valstybės viduje ir iš vienos valstybės į kitą. Nedarant poveikio nacionaliniams sprendimams i) pasinaudoti kreditų sistemomis ir ii) jas sieti su nacionalinėmis kvalifikacijų sandaromis ar sistemomis, įvairios kreditų sistemos atitinkamais atvejais turėtų veikti kartu su nacionalinėmis kvalifikacijų sandaromis ar sistemomis, kad būtų remiamas perėjimas ir palengvinama mokymosi pažanga. Todėl kreditų sistemos, susijusios su atitinkamai nacionalinėmis kvalifikacijų sandaromis ar sistemomis, turėtų atitikti toliau nurodytus principus:

                     1.

                     kreditų sistemomis turėtų būti remiami individualiai besimokantiems asmenims naudingi lankstūs mokymosi būdai;

                     2.

                     kuriant ir plėtojant kvalifikacijas reikėtų sistemingai laikytis mokymosi rezultatais grindžiamo požiūrio, kad būtų galima lengviau perkelti kvalifikacijas (jų komponentus) ir daryti mokymosi pažangą;

                     3.

                     kreditų sistemomis turėtų būti padedama perkelti mokymosi rezultatus ir skatinama besimokančių asmenų pažanga už institucijų ir valstybių ribų;

                     4.

                     kreditų sistemos turėtų būti grindžiamos aiškiu ir skaidriu kokybės užtikrinimu;

                     5.

                     asmens įgyti kreditai turėtų būti patvirtinti dokumentais, nurodant pasiektus mokymosi rezultatus, kompetentingos kreditus suteikusios institucijos pavadinimą ir, jei reikia, atitinkamą kredito vertę;

                     6.

                     kreditų perkėlimo ir kaupimo sistemomis turėtų būti užtikrinama sąveika su ankstesnio mokymosi rezultatų patvirtinimo tvarka, jas taikant kartu, kad būtų palengvintas perėjimas ir skatinama mokymosi pažanga;

                     7.

                     kreditų sistemos turėtų būti rengiamos ir tobulinamos suinteresuotiesiems subjektams bendradarbiaujant tarpusavyje atitinkamu nacionaliniu ir Europos lygmenimis.

            (1)  Šie bendrieji principai visiškai atitinka Europos kreditų perkėlimo ir kaupimo sistemą (ECTS) ir Europos profesinio mokymo kreditų sistemą (ECVET).

         VI PRIEDAS
         Į duomenų laukelius įtrauktini elementai elektroniniu būdu skelbiant informaciją apie EKS lygį atitinkančias kvalifikacijas

                        DUOMENYS

                        Privalomieji / pasirenkamieji

                     Kvalifikacijos pavadinimas

                     Privaloma

                     Laukelis (*1)

                     Privaloma

                     Šalis/regionas (kodas)

                     Privaloma

                     EKS lygis

                     Privaloma

                     Kvalifikacijos aprašymas (*3)

                     Arba

                     Žinios

                     Privaloma

                     Įgūdžiai

                     Privaloma

                     Atsakomybė ir savarankiškumas

                     Privaloma

                     Arba

                     Laisvos formos teksto laukelis, kuriame apibūdinama, kokių žinių, supratimo ir gebėjimų tikimasi iš besimokančio asmens

                     Privaloma

                     Suteikiančioji įstaiga arba kompetentinga institucija (*2)

                     Privaloma

                     Kreditų taškai/teorinis darbo krūvis, reikalingas mokymosi rezultatams pasiekti

                     Pasirenkama

                     Vidaus kokybės užtikrinimo procesai

                     Pasirenkama

                     Išorinė kokybės užtikrinimo/reguliavimo įstaiga

                     Pasirenkama

                     Papildoma informacija apie kvalifikaciją

                     Pasirenkama

                     Informacijos šaltinis

                     Pasirenkama

                     Nuoroda į atitinkamus priedus

                     Pasirenkama

                     Kvalifikacijos URL

                     Pasirenkama

                     Informacijos kalba (kodas)

                     Pasirenkama

                     Stojimo reikalavimai

                     Pasirenkama

                     Galiojimo pabaigos data (jei aktualu)

                     Pasirenkama

                     Kvalifikacijos įgijimo būdai

                     Pasirenkama

                     Santykis su profesijomis ar profesinėmis sritimis

                     Pasirenkama

            (*1)  ISCED FoET2013.

            (*2)  Būtinoji informacija, kurią reikia pateikti apie suteikiančiąją įstaigą arba kompetentingą instituciją, turėtų padėti surasti informaciją apie ją; tai būtų suteikiančiosios įstaigos arba kompetentingos institucijos pavadinimas arba, jei taikytina, suteikiančiųjų įstaigų arba kompetentingų institucijų grupės pavadinimas ir universalusis adresas (URL) arba kontaktinė informacija.

            (*3)  Šis aprašymas pateikiamas laisvos formos teksto laukeliuose, netaikant reikalavimo naudoti standartinius terminus ir netaikant reikalavimo valstybėms narėms jį išversti į kitas ES kalbas.


				|

		52013DC0369

			Rekomendacija TARYBOS REKOMENDACIJA dėl 2013 m. Nyderlandų nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2012–2017 m. Nyderlandų stabilumo programos /* COM/2013/0369 final - 2013/ () */

Rekomendacija
TARYBOS REKOMENDACIJA
dėl 2013 m. Nyderlandų
nacionalinės reformų programos
su Tarybos nuomone dėl 2012–2017 m. Nyderlandų stabilumo programos

EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl
Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 121 straipsnio 2 dalį
ir 148 straipsnio 4 dalį,
atsižvelgdama į 1997 m. liepos 7 d.
Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės
priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei
koordinavimo[1],
ypač į jo 5 straipsnio 2 dalį,
atsižvelgdama į 2011 m. lapkričio 16
d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 1176/2011
dėl makroekonominių disbalansų prevencijos ir naikinimo[2], ypač į jo 6
straipsnio 1 dalį,
atsižvelgdama į Europos Komisijos
rekomendaciją[3],
atsižvelgdama į Europos Parlamento
rezoliucijas[4],
atsižvelgdama į Europos Vadovų
Tarybos išvadas,
atsižvelgdama į Užimtumo komiteto
nuomonę,
pasikonsultavusi su Ekonomikos ir finansų
komitetu,
kadangi:
(1)       2010 m. kovo 26 d.
Europos Vadovų Taryba pritarė Komisijos pasiūlymui įgyvendinti
naują augimo ir darbo vietų kūrimo strategiją „Europa
2020“, grindžiamą geresniu ekonominės politikos koordinavimu, ir
daugiausia dėmesio skirti toms svarbioms sritims, kuriose reikia imtis
veiksmų, kad būtų stiprinamas Europos tvaraus augimo ir konkurencingumo
potencialas;
(2)       remdamasi Komisijos
pasiūlymais, 2010 m. liepos 13 d. Taryba priėmė
rekomendaciją dėl valstybių narių ir Sąjungos
bendrųjų ekonominės politikos gairių (2010–2014 m.), o 2010
m. spalio 21 d. – sprendimą dėl valstybių narių užimtumo
politikos gairių[5],
kurios kartu sudaro integruotas gaires. Į šias integruotas gaires
valstybių narių paprašyta atsižvelgti formuojant nacionalinę
ekonominę ir užimtumo politiką;
(3)       2012 m. birželio
29 d. valstybių ar vyriausybių vadovai nusprendė priimti
Susitarimą dėl ekonomikos augimo ir darbo vietų kūrimo,
kuriuo nustatė nuoseklią nacionalinių, ES ir euro zonos
veiksmų, naudojant visus galimus svertus, priemones ir politikos
strategijas, sistemą. Jie nutarė, kokių veiksmų
reikėtų imtis valstybių narių lygmeniu, visų pirma
išreikšdami tvirtą įsipareigojimą siekti strategijos „Europa
2020“ tikslų ir įgyvendinti konkrečioms šalims skirtas
rekomendacijas;
(4)       2012 m. liepos 6 d.
Taryba priėmė rekomendaciją dėl Nyderlandų 2012 m.
nacionalinės reformų programos ir nuomonę dėl atnaujintos
2011–2015 m. Nyderlandų stabilumo programos;
(5)       2012 m. lapkričio
28 d. Komisija priėmė metinę augimo apžvalgą[6], kuria pradedamas 2013 m.
Europos ekonominės politikos koordinavimo semestras. Be to, 2012 m.
lapkričio 28 d. Komisija pagal Reglamentą (ES) Nr. 1176/2011
dėl makroekonominių disbalansų prevencijos ir naikinimo
priėmė Įspėjimo mechanizmo ataskaitą[7], kurioje nurodė, kad
Nyderlandai yra viena iš valstybių narių, dėl kurios reikės
parengti nuodugnią apžvalgą;
(6)       2013 m. kovo 14 d. Europos
Vadovų Taryba patvirtino prioritetus, kuriais turi būti užtikrintas
finansinis stabilumas, fiskalinis konsolidavimas ir ekonomikos augimo skatinimo
veiksmai. Ji pabrėžė, kad reikia vykdyti diferencijuotą, ekonomikos
augimą skatinantį fiskalinį konsolidavimą, atkurti
įprastas skolinimo ekonomikai sąlygas, skatinti ekonomikos
augimą ir konkurencingumą, spręsti nedarbo problemą,
šalinti socialines krizės pasekmes ir modernizuoti viešąjį
administravimą;
(7)       pagal Reglamento (ES)
Nr. 1176/2011 5 straipsnį 2013 m. balandžio 10 d. Komisija
paskelbė Nyderlandams skirtos nuodugnios apžvalgos rezultatus[8]. Padaryta Komisijos
analizės išvada, kad Nyderlanduose yra susidaręs makroekonominis
disbalansas, bet jis nėra perviršinis;
(8)       2013 m. balandžio
29 d. Nyderlandai pateikė 2013 m. atnaujintą 2012–2017 m.
stabilumo programą ir 2013 m. nacionalinę reformų programą.
Siekiant atsižvelgti į abiejų programų sąsają, jos
vertintos vienu metu;
(9)       remdamasi 2013 m.
stabilumo programos vertinimu pagal Tarybos reglamentą (EB)
Nr. 1466/97, Taryba laikosi nuomonės, kad 2011–2013 m.
Nyderlandai įgyvendino didelio masto konsolidavimo priemones, bet
tikėtina, kad tų fiskalinių priemonių neužteks, kad
perviršinis deficitas būtų panaikintas iki 2013 m., visų
pirma dėl prastesnių, nei tikėtasi, ekonominių
pokyčių. Makroekonominis scenarijus, kuriuo grindžiamos programoje
pateiktos biudžeto projekcijos, iš esmės yra tikėtinas. Stabilumo
programoje numatoma, kad 2013 ir 2014 m. realusis ekonomikos augimas
sudarys atitinkamai -0,4 % ir 1,1 %, o šie dydžiai gana artimi
Komisijos 2013 m. pavasario prognozėse pateiktiems dydžiams:
-0,8 % ir 0,9 %. Programoje nustatytas tikslas – tvariai sumažinti
nominalų deficitą, kad nuo 2014 m. jis neviršytų 3 %
BVP. Programoje nėra aiškiai nurodytas vidutinės trukmės
laikotarpio tikslas – tai galėtų reikšti, kad patvirtinamas
praeitų metų stabilumo programoje nurodytas vidutinės
trukmės laikotarpio tikslas, kuris yra -0,5 %. Vidutinės trukmės
laikotarpio tikslas atitinka Stabilumo ir augimo pakto reikalavimus. Be to,
programoje planuojama, kad 2015 m. struktūrinis balansas sumažės
0,5 % BVP struktūriniu požiūriu (laikantis minimalaus metinio
struktūrinio reikalavimo), bet 2016 m. struktūrinis balansas
turėtų pablogėti 0,4 % BVP, o 2017 m. pagerėti
0,1 % BVP, taigi nukrypstama nuo tinkamo koregavimo plano. Remiantis
Komisijos pavasario prognoze, maždaug 0,7 % BVP dydžio vidutinės
metinės 2010–2013 m. fiskalinės priemonės atitinka Tarybos
rekomenduojamas ¾ % BVP struktūrines priemones. 2011 ir 2012 m.
biudžeto koregavimas daugiausia buvo grindžiamas išlaidų priemonėmis,
tačiau 2013 m. – pajamų priemonėmis. Stabilumo programoje
nustatytas planuojamas nominalus deficitas atitinka tikslą perviršinį
deficitą panaikinti iki 2014 m., t. y. praėjus metams po
Tarybos nustatyto termino pagal 2009 m. pabaigoje pradėtą
perviršinio deficito procedūrą. Taryba mano, kad valdžios
institucijų numatomos fiskalinės priemonės nėra suderinamos
su tikslu faktiškai panaikinti perviršinį deficitą iki 2014 m.
Stabilumo programoje nurodytos galimos papildomos konsolidavimo priemonės
laikinai atšauktos ir bet kokiu atveju nebūtų buvusios pakankamos.
Nyderlandams reikia apibrėžti papildomas priemones, kuriomis nominalus
valdžios sektoriaus deficitas būtų tvariai sumažintas, kad 2014 m.
neviršytų 3 % BVP ribos. Remiantis 2013 m. stabilumo programa
numatoma, kad skolos ir BVP santykis 2013 m. dar padidės ir pasieks
74 % BVP, o 2014 m. dar truputį padidės iki 75 % BVP. Taigi
skolos santykis turėtų išlikti gerokai didesnis už 60 %
pamatinę vertę. Programoje numatoma, kad 2015 m. skolos santykis
sumažės iki 71,4 % BVP, o vėliau dar truputį sumažės
ir 2017 m. sieks 70,8 %. Tačiau šis skolos santykio
mažėjimas po 2014 m. nepakankamai pagrįstas politikos
priemonėmis;
(10)     kad išaugtų būsimas
Nyderlandų ekonomikos augimo potencialas, itin svarbu, kad konsolidavimas,
reikalingas siekiant užtikrinti, jog būtų tvariai panaikintas
perviršinis deficitas ir trumpuoju arba vidutinės trukmės laikotarpiu
būtų pasiektas vidutinės trukmės laikotarpio tikslas,
nepaliestų augimą skatinančių išlaidų. Subalansuoto
koregavimo priemonės visų pirma bus inovacijų ir mokslinių
tyrimų, įskaitant fundamentinius tyrimus, švietimą ir
mokymą, skatinimo pastangos. Jos ne tik prisidės prie ekonomikos
atsigavimo, bet ir padės paremti inovacijas ir žmogiškąjį
kapitalą, gerinti konkurencingumą ir vidutinės trukmės
laikotarpio bei ilgalaikes augimo perspektyvas;
(11)     pagrindinis uždavinys –
padėtis būsto rinkoje, kur per keletą dešimtmečių
susidaręs nelankstumas ir iškreipiamosios paskatos daro įtaką
būsto finansavimo ir atskirų sektorių taupymo modeliams.
Namų ūkių tendencija bendrąjį hipotekinį
įsiskolinimą didinti užstatant būstą iš esmės atspindi
ilgalaikes fiskalines paskatas, visų pirma visišką hipotekos
palūkanų neapmokestinimą. Nuo 2012 m. balandžio mėn.
iš dalies įgyvendinta įvairių priemonių. Kai kurios iš
jų susijusios su būsto finansavimo apmokestinimo koregavimu.
Laipsniški veiksmai siekiant apriboti hipotekos palūkanų
neapmokestinimą ir didinti amortizavimo paskatas yra pagrįsti, bet ši
priemonė įvedama per lėtai, kad turėtų didelės
įtakos amortizavimo tendencijoms. Nuomos rinką varžo reglamentavimas
ir tai, kad yra labai didelis socialinio būsto sektorius, kuriame
egzistuoja ilgų rezervo sąrašų problema. Pastaruoju metu
nustatyta tam tikra socialinio būsto nuomos mokesčio diferenciacija
pagal pajamas yra žingsnis reikiama kryptimi, bet jo poveikis ribotas.
Todėl, nors siūlomos priemonės yra tinkamos, bendras
reformų tempas sprendžiant pagrindines problemas yra lėtas,
todėl jas reikia spartinti, o kartu toliau užtikrinti, kad socialinis
būstas būtų prieinamas palankių sąlygų neturintiems
piliečiams, kurie negali gauti būsto rinkos sąlygomis,
įskaitant būstą paklausiose vietose;
(12)     laipsniškai ilginant
teisės aktais nustatytą pensinį amžių nuo 65 metų
2012 m. iki 67 metų 2023 m. sustiprintas ilgalaikis pensijų
sistemos tvarumas. Taigi Nyderlandai iki galo įgyvendino tą
2012 m. rekomendacijos dalį dėl teisės aktais nustatyto
pensinio amžiaus ilginimo ir jo susiejimo su tikėtina gyvenimo trukme tiek
pirmosios, tiek antrosios pakopos pensijų kaupimo sistemoje. Likę
uždaviniai apima išlaidų ir rizikos pasidalijimą tarp tos pačios
kartos asmenų ir tarp kartų. Be to, antrosios pakopos pensijų
kaupimo fondų valdymo pertvarka siekiant stiprinti atsparumą
visuomenės senėjimo pasekmėms vėluoja. Ilgalaikės
priežiūros reformos planų įgyvendinimas padėtų
apriboti greitai augančias visuomenės senėjimo išlaidas ir taip
paremti viešųjų finansų tvarumą. Šiuo atžvilgiu reikia
užtikrinti, kad ilgalaikės priežiūros kokybė ir prieinamumas
liktų tinkamo lygio;
(13)     vyriausybės
pasiūlytomis darbo rinkos reformomis siekiama didinti dalyvavimą ir
judumą darbo rinkoje. Dalyvavimo įstatyme apibrėžta reforma yra
didelio užmojo ir svarbi dalyvavimui darbo rinkoje skatinti. Tačiau
reformos dar nėra įtvirtintos įstatymiškai, o numatytas jų
įgyvendinimo laikas gana trumpas. Be to, reikia papildomų
priemonių, kad atsirastų daugiau įsidarbinimo galimybių
žmonėms, esantiems darbo rinkos paribyje, įskaitant moteris,
migrantų kilmės asmenis, neįgaliuosius ir pagyvenusius žmones.
Nyderlandai pranešė apie bedarbio pašalpų sistemos ir santykinai
griežtų užimtumo apsaugos teisės aktų reformas. Šios reformos
kartu su judumo mokestine lengvata darbdaviams, įdarbinantiems 50
metų ir vyresnius socialinių išmokų gavėjus arba
neįgaliuosius, yra tinkamai orientuotos į darbo rinkoje mažai dalyvaujančių
asmenų segmentą. Tačiau, nors šios priemonės tinkamos, jas
visapusiškai įvertinti galima tik tuomet, kai jos bus priimtos. Galiausiai
sparčiau naikinant likusias neigiamas paskatas, kad antrasis šeimoje
uždirbantis asmuo dirbtų daugiau valandų, būtų įmanoma
toliau mažinti būsimą darbo jėgos pasiūlos
trūkumą;
(14)     didelė pažanga padaryta
įgyvendinant 2012 m. rekomendaciją dėl inovacijų ir
mokslininkų bei verslininkų ryšių. Šiuo metu įgyvendinama
įmonių politika „To the Top“, apimanti atskirų sektorių
požiūrį į viešojo ir privačiojo sektorių parterystes
mokslinių tyrimų, inovacijų ir švietimo srityje. Be atskirų
sektorių inovacijų politikos, svarbu vykdyti horizontalią
mokslinių tyrimų ir inovacijų politiką ir išlaikyti tinkamo
lygio savarankiškų fundamentinių tyrimų viešąjį
finansavimą;
(15)     atsižvelgdama į Europos
semestrą, Komisija atliko išsamią Nyderlandų ekonominės
politikos analizę. Ji įvertino stabilumo programą ir
nacionalinę reformų programą ir pateikė nuodugnią
apžvalgą. Komisija įvertino ne tik jų svarbą tvariai
fiskalinei ir socialinei bei ekonominei Nyderlandų politikai, bet ir tai,
kaip laikomasi ES taisyklių ir gairių, nes ES priemonėmis
prisidedant prie būsimų nacionalinių sprendimų būtina
stiprinti bendrą Europos Sąjungos ekonomikos valdymą. Jos
rekomendacijos atsižvelgiant į Europos semestrą pateiktos toliau
išdėstytose 1–4 rekomendacijose;
(16)     atsižvelgdama į šį
vertinimą, Taryba išnagrinėjo Nyderlandų stabilumo programą
ir savo nuomonę[9]
visų pirma pateikė toliau išdėstytoje 1 rekomendacijoje;
(17)     atsižvelgdama į Komisijos
nuodugnios apžvalgos ir šio vertinimo rezultatus, Taryba išnagrinėjo
Nyderlandų nacionalinę reformų programą ir stabilumo
programą. Jos rekomendacijos pagal Reglamento (ES) Nr. 1176/2011 dėl
makroekonominių disbalansų prevencijos ir naikinimo 6 straipsnį
pateiktos toliau išdėstytoje 2 rekomendacijoje;
(18)     atsižvelgdama į Europos
semestrą, Komisija atliko visos euro zonos ekonominės politikos
analizę. Tuo remdamasi Taryba pateikė valstybėms narėms,
kurių valiuta yra euro, skirtas rekomendacijas. Nyderlandai taip pat
turėtų užtikrinti, kad šios rekomendacijos būtų visiškai ir
laiku įgyvendintos,
REKOMENDUOJA Nyderlandams 2013–2014 m.
imtis šių veiksmų:
1.           Sustiprinti ir
įgyvendinti 2014 ir vėlesnių metų biudžeto strategiją,
paremtą pakankamai apibrėžtomis priemonėmis, kad būtų
užtikrintas tvarus perviršinio deficito panaikinimas laiku iki 2014 m. ir
struktūrinės koregavimo priemonės būtų tokio lygio,
kaip nurodyta Tarybos rekomendacijoje pagal PDP. Išlaikyti išlaidas tokiose
srityse, kurios tiesiogiai svarbios augimui, kaip švietimo, inovacijų ir
mokslinių tyrimų. Panaikinus perviršinį deficitą vykdyti
struktūrines koregavimo priemones, kurios sudarys Nyderlandams
sąlygas iki 2015 m. pasiekti vidutinės trukmės laikotarpio
tikslą.
2.           Aktyviau laipsniškai
reformuoti būsto rinką ir tam sparčiau įgyvendinti
planuojamą hipotekos palūkanų neapmokestinimo ribojimą,
nustatyti labiau į rinką orientuotą nuomojamų
būstų kainų nustatymo mechanizmą ir socialinio būsto
nuomos kainą dar labiau susieti su namų ūkio pajamomis.
Užtikrinti, kad socialinio būsto įmonės remtų namų
ūkius, kuriems tokios paramos labiausiai reikia.
3.           Konsultuojantis su
socialiniais partneriais pritaikyti antrosios pakopos pensijų kaupimo
sistemą, kad būtų užtikrintas tinkamas išlaidų ir rizikos
pasidalijimas tarp tos pačios kartos asmenų ir tarp kartų.
Laipsnišką teisės aktais nustatyto pensinio amžiaus ilginimą
paremti priemonėmis, skirtomis vyresnių darbuotojų
įsidarbinimo galimybėms gerinti. Įgyvendinti numatytą
ilgalaikės priežiūros sistemos reformą siekiant užtikrinti jos
išlaidų veiksmingumą ir ją papildyti tolesnėmis
išlaidų augimo ribojimo priemonėmis, kad būtų užtikrintas
tvarumas.
4.           Imtis papildomų
priemonių dalyvavimui darbo rinkoje didinti – ypač žmonių,
esančių darbo rinkos paribyje. Toliau mažinti neigiamas darbo
apmokestinimo paskatas, įskaitant greitesnį perleidžiamų
mokestinių lengvatų, taikomų antrajam šeimoje uždirbančiam
asmeniui, įvedimą. Skatinti asmens statuso pokyčius darbo rinkoje
ir mažinti darbo rinkos nelankstumą, be kita ko, greičiau vykdyti
užimtumo apsaugos teisės aktų ir bedarbio pašalpų sistemos
reformą.
Priimta Briuselyje
                                                                       Tarybos
vardu
                                                                       Pirmininkas
[1]               OL L 209, 1997 8 2, p. 1.
[2]               OL L 306, 2011 11 23, p. 25.
[3]               COM(2013) 369 final.
[4]               P7_TA(2013)0052 ir P7_TA(2013)0053.
[5]               2013 m. balandžio 22 d. Tarybos sprendimas 2013/208/ES.
[6]               COM(2012) 750 final.
[7]               COM(2012) 751 final.
[8]               SWD(2013) 121 final.
[9]               Pagal Tarybos reglamento (EB) Nr. 1466/97 5 straipsnio 2
dalį.


title: 2014 m. sausio 7 d. Tarybos rekomendacija dėl Europos Centrinio Banko vykdomosios valdybos nario skyrimo

text:
               11.1.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 8/1

         TARYBOS REKOMENDACIJA
   2014 m. sausio 7 d.
   dėl Europos Centrinio Banko vykdomosios valdybos nario skyrimo
   2014/C 8/01
   EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
   atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 283 straipsnio 2 dalį,
   atsižvelgdama į Protokolą (Nr. 4) dėl Europos centrinių bankų sistemos ir Europos Centrinio Banko statuto, ypač į jo 11.2 straipsnį,
   EUROPOS VADOVŲ TARYBAI REKOMENDUOJA:
   paskirti Sabine LAUTENSCHLÄGER Europos Centrinio Banko vykdomosios valdybos nare aštuonerių metų kadencijai.

      Priimta Briuselyje 2014 m. sausio 7 d.

            Tarybos vardu

            Pirmininkas

         D. KOURKOULAS


				|

		52012DC0327

			Rekomendacija TARYBOS REKOMENDACIJA dėl Slovėnijos 2012 m. nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2012–2015 m. Slovėnijos stabilumo programos /* COM/2012/0327 final - 2012/ () */

			   	Rekomendacija
TARYBOS REKOMENDACIJA
dėl Slovėnijos 2012 m.
nacionalinės reformų programos
su Tarybos nuomone dėl 2012–2015 m. Slovėnijos stabilumo
programos
EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl
Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 121 straipsnio 2
dalį ir 148 straipsnio 4 dalį,
atsižvelgdama į 1997 m. liepos 7 d.
Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto
būklės priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos
priežiūros bei koordinavimo[1], ypač į jo 5 straipsnio
2 dalį,
atsižvelgdama į 2011 m.
lapkričio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES)
Nr. 1176/2011 dėl makroekonominių disbalansų prevencijos ir
naikinimo[2], ypač į jo 6 straipsnio
1 dalį,
atsižvelgdama į Europos Komisijos
rekomendaciją[3],
atsižvelgdama į Europos Parlamento
rezoliucijas[4],
atsižvelgdama į Europos Vadovų
Tarybos išvadas,
atsižvelgdama į Užimtumo komiteto
nuomonę,
pasikonsultavusi su Ekonomikos ir finansų
komitetu,
kadangi:
(1)       2010 m. kovo 26 d.
Europos Vadovų Taryba pritarė Europos Komisijos pasiūlymui
įgyvendinti naują darbo vietų kūrimo ir augimo
strategiją „Europa 2020“, grindžiamą geresniu ekonomikos
politikos koordinavimu, ir daugiausia dėmesio skirti toms svarbioms
sritims, kuriose reikia imtis veiksmų, kad būtų stiprinamas
Europos tvaraus augimo ir konkurencingumo potencialas;
(2)       2010 m. liepos 13 d.
Taryba priėmė rekomendaciją dėl valstybių narių
ir Sąjungos bendrųjų ekonominės politikos gairių (2010–2014 m.),
o 2010 m. spalio 21 d. – sprendimą dėl valstybių
narių užimtumo politikos gairių[5], kurios kartu
sudaro integruotas gaires. Į šias integruotas gaires valstybių
narių paprašyta atsižvelgti formuojant nacionalinę ekonomikos ir
užimtumo politiką;
(3)       2011 m. liepos 12 d.
Taryba priėmė rekomendaciją dėl Slovėnijos 2011 m.
nacionalinės reformų programos ir pateikė savo nuomonę
dėl atnaujintos 2011–2014 m. Slovėnijos stabilumo programos;
(4)       2011 m. lapkričio 23 d.
Komisija patvirtino antrąją metinę augimo apžvalgą, kuria
pradedamas antras ex ante ir integruoto politikos koordinavimo
Europos semestras, numatytas strategijoje „Europa 2020“. 2012 m. vasario 14 d.
Komisija pagal Reglamentą (ES) Nr. 1176/2011 priėmė
Įspėjimo mechanizmo ataskaitą[6], kurioje
nurodė, kad Slovėnija yra viena iš valstybių narių,
dėl kurios reikės parengti nuodugnią apžvalgą;
(5)       2012 m. kovo 2 d.
Europos Vadovų Taryba patvirtino prioritetus, kuriais turi būti
užtikrintas finansinis stabilumas, fiskalinis konsolidavimas ir ekonomikos
augimo skatinimo veiksmai. Ji pabrėžė, kad reikia vykdyti
diferencijuotą, ekonomikos augimą skatinantį fiskalinį
konsolidavimą, atkurti įprastas skolinimo ekonomikai sąlygas,
skatinti ekonomikos augimą ir konkurencingumą, spręsti nedarbo
problemą, šalinti krizės sukeltas socialines pasekmes ir modernizuoti
viešąjį administravimą;
(6)       2012 m. kovo 2 d. Europos
Vadovų Taryba taip pat paragino valstybes nares, prisijungusias prie pakto
„Euro plius“, laiku pranešti apie savo įsipareigojimus, kad juos
būtų galima įtraukti į jų stabilumo arba
konvergencijos programas ir nacionalines reformų programas;
(7)       2012 m. balandžio 26 d.
Slovėnija pateikė savo 2012–2015 m. stabilumo programą, o 2012 m.
balandžio 13 d. – savo 2012 m. nacionalinę reformų
programą. Siekiant atsižvelgti į abiejų programų
sąsają, jos vertintos vienu metu. Atlikdama nuodugnią
apžvalgą pagal Reglamento (ES) Nr. 1176/2011 5 straipsnį
Komisija taip pat įvertino, ar Slovėnijoje esama makroekonominio
disbalanso. Nuodugnioje apžvalgoje[7] Komisija padarė
išvadą, kad Slovėnijoje susidaręs vidaus disbalansas, kurio
poveikis įmonių sektoriaus finansinio įsiskolinimo mažinimui ir
bankų stabilumui yra didžiulis. Šis vidaus disbalansas ir galimas
išorės disbalansas turėtų būti atidžiai stebimi ir,
siekiant mažinti neigiamo poveikio ekonomikos veikimui riziką, į juos
turėtų būti atsižvelgiama formuojant ekonomikos politiką.
Du svarbiausi ir tinkamiausi dabar numatomo atsako elementai – didžiausio banko
rekapitalizavimas ir pardavimas bei tvirtas įsipareigojimas iki 2013 m.
ištaisyti perviršinį deficitą. Nedelsiant ir nuodugniai imantis
veiksmų šiose srityse, galima sumažinti perviršinio disbalanso
riziką;
(8)       remdamasi 2012 m.
stabilumo programos vertinimu pagal Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97,
Taryba mano, kad makroekonominis scenarijus, kuriuo grindžiamos programoje
pateiktos biudžeto projekcijos, yra optimistinis, palyginti su Komisijos 2012 m.
pavasario prognoze. Programoje apibrėžtos biudžeto strategijos tikslas – 2013 m.,
t. y. iki Tarybos nustatyto termino, valdžios sektoriaus deficitą
sumažinti iki mažiau kaip 3 % BVP, o paskui dėti pastangas toliau
mažinti deficitą, kad iki 2015 m. būtų pasiektas
Slovėnijos vidutinės trukmės laikotarpio biudžeto tikslas.
Vidutinės trukmės laikotarpio tikslas – struktūriškai
subalansuoti biudžeto būklę – yra toks pats, kaip ir ankstesnėje
programoje, tačiau pagal Stabilumo ir augimo pakto nuostatas negali
būti laikomas tinkamu, nes yra grindžiamas dabartine politika ir
projekcijomis, taigi neužtikrina pakankamai sparčios pažangos siekiant
ilgalaikio tvarumo. Kyla rizika, kad deficito pasekmės bus skaudesnės
nei numatyta dėl tokių priežasčių: i) nepakankamai
sukonkretintų 2013–2015 m. laikotarpiui numatytų priemonių;
ii) ankstesnės didelio išlaidų viršijimo statistikos; iii)
mažesnių įplaukų dėl santykinai optimistinio
makroekonominio scenarijaus ir netikrumo dėl neseniai priimtų
mokestinių priemonių poveikio; iv) galimų papildomų
kapitalo rėmimo operacijų ir garantijų naudojimo. Remiantis
(perskaičiuotu) struktūriniu balansu[8], 2010–2013 m.
laikotarpio planuojamas vidutinis metinis fiskalinių priemonių dydis
beveik siekia 1 % BVP, o tai šiek tiek viršija Tarybos rekomendaciją.
Tačiau Komisijos 2012 m. pavasario prognozė rodo, kad 2013 m.
teks dėti papildomų pastangų, kad būtų
įgyvendintos viso korekcinio laikotarpio rekomendacijos. Kaip planuota
ištaisius perviršinį deficitą, 2015 m. pagal programą link
vidutinės trukmės laikotarpio tikslo turėtų būti
priartėta 0,5 %, kaip nustatyta Stabilumo ir augimo pakte,
tačiau 2014 m. pažanga būtų mažesnė, o
vyriausybės išlaidų augimo tempas, atsižvelgus į diskrecines
pajamų priemones, tiek 2014 m., tiek 2015 m. atitinka Stabilumo
ir augimo pakte nustatytą išlaidų kriterijų, taigi apskritai
programoje planuojama siekti vidutinės trukmės laikotarpio tikslo
tinkamomis korekcinėmis priemonėmis. Atsižvelgiant į jau minėtą
riziką, pažanga siekiant vidutinės trukmės laikotarpio tikslo
tiek 2014 m., tiek 2015 m. gali būti lėtesnė, nei
reikėtų. Pagal programą valdžios sektoriaus bendra skola, 2011 m.
siekusi 48 % BVP, 2013 m. turėtų išaugti iki 53 %
(taigi neviršytų 60 % BVP pamatinės vertės), o paskui iki
programavimo laikotarpio pabaigos šiek tiek sumažėti. Prognozuojama skola
gali didėti dėl jau minėto potencialiai didesnio deficito ir
stipresnio atsargų ir srautų koregavimo. Slovėnijos
vidutinės trukmės laikotarpio biudžeto sistema ir išlaidų
taisyklė ir toliau yra nepakankamai įpareigojančios ir
nepakankamai orientuotos į siekį įvykdyti vidutinės
trukmės laikotarpio tikslą bei užtikrinti ilgalaikį
tvarumą;
(9)       dėl 12 mėnesių
trukusio teisės aktų leidybos moratoriumo, prasidėjusio po 2011 m.
birželio mėn. vykusio nesėkmingo referendumo dėl ankstesnės
pensijų reformos, Slovėnijos vyriausybė neturėjo
galimybės atlikti jokių sisteminių pensijų sistemos
pakeitimų. Tačiau išlaidų ribojimo priemonių taikymas
pratęstas ir sustiprintas 2011 m. gruodžio mėn. ir 2012 m.
gegužės mėn. Nors trumpuoju laikotarpiu šios „skylių kamšymo“
priemonės tinka ir teikia naudos, akivaizdu, kad jos nepakankamos
ilgalaikiams uždaviniams įvykdyti. Vyriausybė numato iki 2013 m.
pabaigos įgyvendinti naują pensijų reformą, grindžiamą
kelių ramsčių sistema ir faktinio pensinio amžiaus didinimu.
Kadangi apie reformą daugiau informacijos nepateikta, šių planų
užmojis atrodo nedidelis. Atsižvelgiant į uždavinio mastą,
reikėtų įgyvendinti išsamią reformą, kuria
būtų sprendžiamos šios problemos: įstatymais reglamentuojamas
ankstyvas pensinis amžius, įstatymais reglamentuojamas skirtingas
moterų ir vyrų pensinis amžius, didžiulės ankstyvo išėjimo
į pensiją galimybės ir palankios pensijų indeksavimo
taisykles. Iki šiol neįgyvendinta jokių konkrečių
priemonių vyresnio amžiaus darbuotojų užimtumo lygiui didinti, nors 2012–2015 m.
aktyvios darbo rinkos politikos priemonių įgyvendinimo gairėse
ir 2012 m. aktyvios darbo rinkos politikos priemonių
įgyvendinimo plane vyresnio amžiaus bedarbiai laikomi konkrečia
tiksline grupe;
(10)     Slovėnijos bankų
sektoriaus padėtis dabar atrodo dar sudėtingesnė nei 2011 m.
vertinimo metu. Per visus 2011 m. sektorius patyrė didelių
nuostolių, o lėtėjanti ekonomika lems tolesnius su paskolomis
susijusius nuostolius, nes vis daugiau įmonių patiria skolos tvarkymo
sunkumų. Atsižvelgiant į uždavinio mastą, iki šiol pradėtos
taikyti arba paskelbtos priemonės nėra pakankamai plataus užmojo.
Skubus antrasis didžiausio banko (NLB) rekapitalizavimas
nepasistūmėjo. Naujoji vyriausybė pranešė apie savo
ketinimą mažinti savo dalį didžiausiuose bankuose iki
blokuojančios mažumos. Būtina aiškiai nustatyti šio ilgalaikio siekio
ir neatidėliotino, skubaus naujo kapitalo poreikio santykį, nes
galutinėje analizėje valstybei, kuriai priklauso dauguma,
neabejotinai tenka atsakomybės našta. Aiški privatizavimo strategija,
grindžiama laiku nuostolius padengiančiomis kapitalo injekcijomis, gero
valdymo garantija ir su politika nesusietas profesionalus administravimas šiai
politikai ir vėlesniam šių bankų pardavimui suteiktų
daugiau patikimumo;
(11)     per pastaruosius metus
nepateikta jokių konkrečių pasiūlymų, kaip mažinti
apsaugos, teikiamos darbuotojams atitinkamai pagal nuolatines ir laikinas
sutartis, neproporcingumą. Derybos su socialiniais partneriais dėl
Darbo santykių įstatymo pradėtos 2011 m., tačiau
nepasiekta jokio susitarimo ir nepriimta jokių įstatymo
pakeitimų. Nacionalinėje reformų programoje numatyta keletas
priemonių darbo rinkos lankstumo ir užimtumo garantijų pusiausvyrai
gerinti bei segmentacijos problemai spręsti, tačiau nenustatytas
šių priemonių priėmimo tvarkaraštis. Pagal neseniai priimtą
Viešųjų finansų subalansavimo įstatymą nustatyti
gerokai didesni studentų darbo (koncesijos) mokesčiai, siekiant
sumažinti šios darbo rinkos statuso patrauklumą, tačiau šiuo metu
nenumatyta jokių papildomų priemonių;
(12)     švietimo ir mokymo sistema dar
nepakankamai reaguoja į darbo rinkos poreikius, nors šiuo metu į
visą švietimo ciklą integruojamos profesinio orientavimo paslaugos ir
dedamos pastangos teikti informaciją apie būsimą profesiją.
Nesiimta jokių konkrečių veiksmų darbo rinkos prognozavimo
sistemai nustatyti. Pradėti vykdyti keli Europos socialinio fondo bendrai
finansuojami projektai, kuriais skatinamos darbo rinkoje labai paklausios
profesijos. Šios priemonės aktualios, tačiau apskritai rodo
netinkamą problemos sprendimą. Išorės ekspertų rengiamas
Slovėnijos Valstybinės užimtumo tarnybos bendro veiksmingumo
įvertinimas dar nepateiktas vertinimui;
(13)     nepaisant 2011 m.
balandžio mėn. teisės aktų pakeitimų, pagal kuriuos
Konkurencijos apsaugos tarnyba (KAT) nuo 2012 m. sausio 1 d.
pertvarkoma į nepriklausomą agentūrą, KAT dar vis nėra
nepriklausoma, nes prieš pertvarkymą turi būti įvykdytos kelios
procedūrinės sąlygos. Be to, 2011 m. KAT ištekliai
sumažinti. Šie pokyčiai daro poveikį tarnybos gebėjimui
plėsti savo vykdymo užtikrinimo veiksmus ir suteikti institucinės
svarbos konkurencijos skatinimo reformai. Ką tik užbaigtas profesijų
reglamentavimo panaikinimo tyrimas, tačiau konkretūs veiksmai šioje
srityje ir toliau neapibrėžti; žvelgiant plačiau, kai kurie
paslaugų teikėjų įsisteigimo teisinės sistemos
aspektai gali būti nesuderinami su Paslaugų direktyva. Apskritai, verslo
aplinkai būdingi vidaus ir užsienio investuotojus atbaidantys bei
sparčiai sureguliuoti bankų balansus neleidžiantys trūkumai,
kaip antai tiesioginis ir netiesioginis valstybės dalyvavimas ekonomikoje,
skolininkams palankios ir kartais problematiškos nemokumo procedūros. Galiausiai dėl vis
augančios šalies svarbos elektros energijos tranzitui pradeda nebeužtekti
nacionalinio elektros perdavimo tinklo pajėgumo;
(14)     po 2010 m. kovo mėn.
vyriausybės nuožiūra smarkiai padidintas minimalus darbo užmokestis,
išreikštas vidutinio darbo užmokesčio procentine dalimi, 2011 m. buvo
didžiausias Europos Sąjungoje, tačiau jis dar vis yra žemiau skurdo
ribos. Dėl indeksavimo per kitus dvejus metus minimalus darbo užmokestis
nominaliai padidėjo dar 4 %. Šie pokyčiai lėmė
sumažėjusį darbui imlių sektorių konkurencingumą ir
suprastėjusią struktūrinio nedarbo padėtį;
(15)     Slovėnija
prisiėmė tam tikrų įsipareigojimų pagal paktą
„Euro plius“. Šie įsipareigojimai, taip pat 2011 m. prisiimti ir
įgyvendinami įsipareigojimai yra susiję su užimtumo didinimu,
konkurencingumo gerinimu, viešųjų finansų tvarumo tobulinimu ir
finansinio stabilumo stiprinimu. Komisija įvertino, kaip įgyvendinami
pagal paktą „Euro plius“ prisiimti įsipareigojimai. Į šio
vertinimo rezultatus buvo atsižvelgta rengiant rekomendacijas;
(16)     atsižvelgdama į Europos
semestrą, Komisija atliko išsamią Slovėnijos ekonominės
politikos analizę. Įvertinusi stabilumo programą ir
nacionalinę reformų programą, ji pateikė nuodugnią
apžvalgą. Komisija įvertino ne tik jų svarbą tvariai
fiskalinei ir socialinei bei ekonominei Slovėnijos politikai, bet ir tai,
kaip laikomasi ES taisyklių ir gairių, nes ES priemonėmis
prisidedant prie būsimų nacionalinių sprendimų būtina
stiprinti bendrą Europos Sąjungos ekonomikos valdymą. Jos
rekomendacijos atsižvelgiant į Europos semestrą pateiktos
rekomendacijų 1–7 punktuose toliau;
(17)     atsižvelgdama į šį
vertinimą Taryba išnagrinėjo Slovėnijos stabilumo programą
ir savo nuomonę[9] visų pirma
pateikė 1 rekomendacijoje;
(18)     atsižvelgdama į Komisijos
nuodugnios apžvalgos ir šio vertinimo rezultatus, Taryba išnagrinėjo
Slovėnijos 2012 m. nacionalinę reformų programą ir jos
stabilumo programą. Jos rekomendacijos pagal Reglamento (ES) Nr. 1176/2011
6 straipsnį pateiktos rekomendacijų 3, 6 ir 7 punktuose toliau,
REKOMENDUOJA Slovėnijai 2012–2013 m.
imtis šių veiksmų:
1.           Įgyvendinti 2012 m.
biudžetą ir stiprinti 2013 m. biudžeto strategiją, nustatant
pakankamai tiksliai apibrėžtas priemones, taip pat pasirengti imtis
papildomų priemonių, kad būtų laiku tvariai ištaisytas
perviršinis deficitas ir įgyvendinti struktūrinio koregavimo
veiksmai, nurodyti Tarybos rekomendacijose pagal perviršinio deficito
procedūrą. Vėliau užtikrinti tinkamus struktūrinio
koregavimo veiksmus, kad būtų daroma pakankama pažanga, siekiant
įvykdyti vidutinės trukmės laikotarpio biudžeto būklės
tikslą ir neviršyti išlaidų kriterijaus. Stiprinti vidutinės
trukmės laikotarpio biudžeto sistemą, įskaitant išlaidų
taisyklę, didinant jos privalomumą ir skaidrumą.
2.           Siekiant užtikrinti
ilgalaikį pensijų sistemos tvarumą kartu išsaugant pakankamas
pensijas, imtis skubių veiksmų, t. y. i) suvienodinti
įstatymais reglamentuojamą moterų ir vyrų pensinį
amžių; ii) ilginti įstatymais reglamentuojamą pensinį
amžių, atsižvelgiant į ilgėjančią vidutinę
tikėtiną gyvenimo trukmę; iii) mažinti ankstyvo išėjimo
į pensiją galimybes;          iv) peržiūrėti pensijų
indeksavimo sistemą. Didinti vyresnio amžiaus žmonių užimtumo
lygį, toliau rengiant aktyvios darbo rinkos politiką ir mokymosi
visą gyvenimą priemones.
3.           Siekiant atnaujinti
pakankamą skolinimą produktyviai veiklai, imtis reikiamų
veiksmų, kad bankų sektoriuje būtų sukaupti pakankami
kapitalo rezervai, ir ryžtingai skatinti balanso sureguliavimą. Gauti
išsamų trečiųjų šalių patvirtinimą dėl sistemiškai
svarbių bankų neveiksnių paskolų nuostolių
įvertinimo.
4.           Konsultuojantis su
socialiniais partneriais ir laikantis nacionalinės praktikos, koreguoti
užimtumo apsaugos teisės aktų nuostatas, susijusias su
nuolatinėmis sutartimis, kad mažėtų darbo rinkos segmentacija.
Toliau spręsti lygiagrečios darbo rinkos, atsiradusios dėl
studentų darbo, problemas.
5.           Gerinti
įgūdžių, visų pirma žemos kvalifikacijos darbuotojų ir
tretinį išsilavinimą turinčių asmenų
įgūdžių, atitiktį darbo rinkos paklausai ir tęsti
profesinio rengimo ir mokymo reformas.
6.           Imtis papildomų
veiksmų, siekiant tinkamiau atverti rinką ir spartinti
laisvųjų profesijų paslaugų pertvarkymą. Gerinti
verslo aplinką, i) įgyvendinant Konkurencijos apsaugos tarnybos
reformą; ii) sukuriant valstybinių įmonių sistemą,
užtikrinančią valdymą rinkos sąlygomis ir aukštus
įmonių valdymo standartus; iii) tobulinant bankroto procedūras,
visų pirma užtikrinant jų vykdymą laiku ir veiksmingai.
7.           Pasikonsultavus su
socialiniais partneriais ir vadovaujantis nacionaline praktika, užtikrinti, kad
darbo užmokesčio didėjimas, įskaitant minimalaus darbo
užmokesčio pritaikymą, skatintų konkurencingumą ir darbo
vietų kūrimą.
Priimta Briuselyje
                                                                       Tarybos
vardu
                                                                       Pirmininkas
[1]               OL L 209, 1997 8 2,
p. 1.
[2]               OL L 306, 2011 11 23, p. 25
[3]               COM(2012) 327 final.
[4]               P7_TA(2012) 0048 ir P7_TA(2012) 0047.
[5]               2012 m. balandžio 26 d. Tarybos sprendimas 2012/238/ES.
[6]               COM(2012) 68 final.
[7]               SWD(2012) 158 final.
[8]               Pagal ciklą pakoreguotas balansas (atėmus
vienkartines ir laikinąsias priemones), Komisijos tarnybų
perskaičiuotas remiantis programoje pateikta informacija ir taikant
bendrai sutartą metodiką.
[9]               Pagal Tarybos reglamento (EB) Nr. 1466/97 5
straipsnio 2 dalį.


title: 2014 m. liepos 8 d. Tarybos rekomendacija dėl 2014 m. Danijos nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2014 m. Danijos konvergencijos programos

text:
               29.7.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 247/17

         TARYBOS REKOMENDACIJA
   2014 m. liepos 8 d.
   dėl 2014 m. Danijos nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2014 m. Danijos konvergencijos programos
   2014/C 247/04
   EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
   atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 121 straipsnio 2 dalį ir 148 straipsnio 4 dalį,
   atsižvelgdama į 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei koordinavimo (1), ypač į jo 9 straipsnio 2 dalį,
   atsižvelgdama į 2011 m. lapkričio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 1176/2011 dėl makroekonominių disbalansų prevencijos ir naikinimo (2), ypač į jo 6 straipsnio 1 dalį,
   atsižvelgdama į Europos Komisijos rekomendaciją,
   atsižvelgdama į Europos Parlamento rezoliucijas,
   atsižvelgdama į Europos Vadovų Tarybos išvadas,
   atsižvelgdama į Užimtumo komiteto nuomonę,
   atsižvelgdama į Ekonomikos ir finansų komiteto nuomonę,
   atsižvelgdama į Socialinės apsaugos komiteto nuomonę,
   atsižvelgdama į Ekonominės politikos komiteto nuomonę,
   kadangi:

               (1)

               2010 m. kovo 26 d. Europos Vadovų Taryba pritarė Komisijos pasiūlymui įgyvendinti naują ekonomikos augimo ir darbo vietų kūrimo strategiją „Europa 2020“, grindžiamą geresniu ekonominės politikos koordinavimu, kurioje daugiausia dėmesio skiriama pagrindinėms sritims, kuriose reikia imtis veiksmų, kad būtų stiprinamas Europos tvaraus augimo ir konkurencingumo potencialas;

               (2)

               2010 m. liepos 13 d. Taryba, remdamasi Komisijos pasiūlymais, priėmė rekomendaciją dėl valstybių narių ir Sąjungos bendrųjų ekonominės politikos gairių (2010–2014 m.), o 2010 m. spalio 21 d. ji priėmė sprendimą dėl valstybių narių užimtumo politikos gairių (3), kurios kartu sudaro integruotas gaires. Į šias integruotas gaires valstybių narių paprašyta atsižvelgti formuojant nacionalinę ekonominę ir užimtumo politiką;

               (3)

               2012 m. birželio 29 d. valstybių narių valstybių ar vyriausybių vadovai nusprendė priimti Susitarimą dėl ekonomikos augimo ir darbo vietų kūrimo, kuriuo nustatė nuoseklią nacionalinių, ES ir euro zonos veiksmų, naudojant visus galimus svertus, priemones ir politikos strategijas, sistemą. Jie nutarė, kokių veiksmų reikėtų imtis valstybių narių lygmeniu, visų pirma išreikšdami tvirtą įsipareigojimą siekti strategijos „Europa 2020“ tikslų ir įgyvendinti konkrečioms šalims skirtas rekomendacijas;

               (4)

               2013 m. liepos 9 d. Taryba priėmė rekomendaciją (4) dėl Danijos 2013 m. nacionalinės reformų programos ir pateikė savo nuomonę dėl atnaujintos 2013–2016 m. Danijos konvergencijos programos;

               (5)

               2013 m. lapkričio 13 d. Komisija priėmė metinę augimo apžvalgą, kuria pradedamas 2014 m. Europos ekonominės politikos koordinavimo semestras. Be to, 2013 m. lapkričio 13 d. Komisija, remdamasi Reglamentu (ES) Nr. 1176/2011, priėmė Įspėjimo mechanizmo ataskaitą, kurioje nurodė, kad Danija yra viena iš valstybių narių, dėl kurios reikės parengti nuodugnią apžvalgą;

               (6)

               2013 m. gruodžio 20 d. Europos Vadovų Taryba patvirtino prioritetus, kuriais turi būti užtikrintas finansinis stabilumas, fiskalinis konsolidavimas ir ekonomikos augimo skatinimo veiksmai. Ji pabrėžė, kad reikia vykdyti diferencijuotą, ekonomikos augimui palankų fiskalinį konsolidavimą, atkurti įprastas skolinimo ekonomikai sąlygas, skatinti ekonomikos augimą ir konkurencingumą, mažinti nedarbą, šalinti socialinius krizės padarinius ir modernizuoti viešąjį administravimą;

               (7)

               2014 m. kovo 5 d. Komisija paskelbė Danijos nuodugnios apžvalgos pagal Reglamento (ES) Nr. 1176/2011 5 straipsnį rezultatus. Komisijai atlikus analizę galima daryti išvadą, kad Danijos makroekonominės problemos, susijusios su privačiojo sektoriaus skola ir išorės konkurencingumu, jau nebelaikomos disbalansu makroekonominio disbalanso procedūros prasme. Visų pirma panašu, kad būsto rinkos koregavimas ir didelės privačiojo sektoriaus skolos poveikis realiajai ekonomikai ir finansų sektoriaus stabilumui, yra kontroliuojami. Tačiau šie pokyčiai, taip pat išorės konkurencingumo veiksniai turi būti nuolat stebimi;

               (8)

               2014 m. balandžio 15 d. Danija pateikė 2014 m. nacionalinę reformų programą ir 2014 m. konvergencijos programą. Siekiant atsižvelgti į abiejų programų sąsajas, jos vertintos vienu metu;

               (9)

               2014 m. konvergencijos programoje išdėstyta biudžeto strategija siekiama tvariai panaikinti perviršinį deficitą ir pasiekti, kad struktūrinis biudžeto balansas atitiktų arba viršytų vidutinės trukmės laikotarpio tikslą. -0,5 % BVP vidutinės trukmės laikotarpio tikslas atitinka Stabilumo ir augimo pakto reikalavimus. Danijos valdžios sektoriaus deficitas 2013 m. buvo tvariai sumažintas iki mažesnio nei 3 % BVP lygio. Konvergencijos programoje nustatytas tikslas pasiekti, kad nominalusis valdžios sektoriaus deficitas 2014 m. sudarytų 1,3 % BVP, o 2015 m. – 2,9 %; tai atitinka (perskaičiuotą) struktūrinį balansą pasiekiant arba viršijant vidutinės trukmės laikotarpio tikslą. Apskritai konvergencijos programoje išdėstyta biudžeto strategija atitinka Stabilumo ir augimo pakto reikalavimus. Numatoma, kad skolos lygis, kuris 2013 m. siekė 44,5 % BVP, 2015 m. turėtų laikinai padidėti, o vėliau sumažėti. Makroekonominis scenarijus, kuriuo grindžiamos konvergencijos programoje pateiktos biudžeto projekcijos, yra įtikinamas. Scenarijus, kuriame 2014 m. numatytas 1,6 %, o 2015 m. – 1,9 % BVP augimas, iš esmės atitinka Komisijos tarnybų 2014 m. pavasario prognozę, kurioje numatytas 1,5 % ir 1,9 % BVP augimas. Remdamasi 2014 m. konvergencijos programos vertinimu ir Komisijos prognoze, pagal Reglamentą (EB) Nr. 1466/97 Taryba mano, kad Danijos viešieji finansai yra patikimi ir konvergencijos programos tikslas gali būti pasiektas;

               (10)

               Danija padarė tam tikrą pažangą, kad pagerintų darbo rinkos nuošalyje likusių asmenų grupių padėtį ir padidintų švietimo sistemos išlaidų efektyvumą. Neįgalumo pensijų ir subsidijuojamų užimtumo programų (angl. flex-job) reformos pradėjo duoti rezultatų, įsigaliojo piniginių išmokų reforma, sutarta dėl ligos išmokų reformos, o balandžio mėn. vyriausybė pateikė aktyvios darbo rinkos politikos reformos pasiūlymą. Ir toliau susiduriama su sunkumais siekiant užtikrinti pakankamą pameistrystės programų skaičių ir pagerinti tokio mokymosi kokybę ir įvaizdį, atnaujinti profesinio rengimo ir mokymo sistemas ir spręsti didelio mokyklos nebaigiančių asmenų skaičiaus problemą. Kadangi šios reformos pradėtos įgyvendinti neseniai, visas jų poveikis paaiškės vėliau. Siekiant įvairiomis iniciatyvomis pagerinti profesinio rengimo ir mokymo kokybę ,2014 m. vasario mėn. buvo pasiektas susitarimas dėl profesinio rengimo ir mokymo reformos, dėl kurios sprendimas turėtų įsigalioti 2015 m. viduryje;

               (11)

               svarbus uždavinys, kuris ir toliau kyla Danijos ekonomikai, – padidinti našumą. Komisijos vertinimas iš esmės atitinka Našumo komisijos išvadas. 2014 m. balandžio mėn. Našumo komisija paskelbė 25 pagrindines rekomendacijas ir daugiau kaip 100 konkrečių konkurencijos, viešųjų pirkimų, švietimo, tarptautinimo, inovacijų, mokesčių ir infrastruktūros sričių pasiūlymų. Reikėtų imtis veiksmų mažo našumo didėjimo problemai spręsti įgyvendinant Našumo komisijos rekomendacijas;

               (12)

               atsižvelgdama į Europos semestrą, Komisija atliko išsamią Danijos ekonominės politikos analizę. Ji įvertino nacionalinę reformų programą ir konvergencijos programą. Komisija įvertino ne tik jų svarbą tvariai fiskalinei ir socialinei bei ekonominei Danijos politikai, bet ir tai, kaip laikomasi ES taisyklių ir gairių, nes reikia stiprinti bendrą Sąjungos ekonomikos valdymą ES priemonėmis prisidedant prie būsimų nacionalinių sprendimų. Jos rekomendacijos pagal Europos semestrą pateiktos toliau išdėstytose 1–3 rekomendacijose;

               (13)

               atsižvelgdama į šį vertinimą, Taryba išnagrinėjo konvergencijos programą ir savo nuomonę (5) pateikė visų pirma toliau išdėstytoje 1 rekomendacijoje;

         REKOMENDUOJA Danijai 2014–2015 m. laikotarpiu imtis šių veiksmų:

               1.

               Panaikinus perviršinį deficitą, toliau vykdyti ekonomikos augimui palankią fiskalinę politiką ir išsaugoti patikimą fiskalinę būklę, užtikrinant, kad visu konvergencijos programos laikotarpiu būtų laikomasi vidutinės trukmės laikotarpio biudžeto tikslo.

               2.

               Imtis tolesnių priemonių, kad būtų pagerintos darbo rinkos nuošalyje likusių asmenų įsidarbinimo galimybės. Pagerinti švietimo, visų pirma migrantų kilmės jaunų žmonių švietimo, rezultatus ir profesinio mokymo veiksmingumą. Palengvinti perėjimą iš mokymo įstaigos į darbo rinką, be kita ko, plačiau taikant mokymosi darbo vietoje ir pameistrystės programas.

               3.

               Pagal Našumo komisijos rekomendacijas sustiprinti pastangas pašalinti kliūtis patekti į rinką ir sumažinti reguliavimo naštą, siekiant padidinti konkurenciją vidaus paslaugų sektoriuje, visų pirma mažmeninės prekybos ir statybos sektoriuose.

      Priimta Briuselyje 2014 m. liepos 8 d.

            Tarybos vardu

            Pirmininkas

         P. C. PADOAN

      (1)  OL L 209, 1997 8 2, p. 1.

      (2)  OL L 306, 2011 11 23, p. 25.

      (3)  Toliau taikomos 2014 m. pagal 2014 m. gegužės 6 d. Tarybos sprendimą 2014/322/ES dėl valstybių narių užimtumo politikos gairių 2014 m. (OL L 165, 2014 6 4, p. 49).

      (4)  OL C 217, 2013 7 30, p. 18.

      (5)  Pagal Reglamento (EB) Nr. 1466/97 9 straipsnio 2 dalį.


title: 2016 m. birželio 28 d. Komisijos rekomendacija (ES) 2016/1110 dėl nikelio pašaruose stebėsenos (Tekstas svarbus EEE)

text:
               8.7.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 183/68

         KOMISIJOS REKOMENDACIJA (ES) 2016/1110
   2016 m. birželio 28 d.
   dėl nikelio pašaruose stebėsenos
   (Tekstas svarbus EEE)
   EUROPOS KOMISIJA,
   atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 292 straipsnį,
   kadangi:

               (1)

               nikelis į pašarus gali patekti iš natūralių ir antropogeninių šaltinių. Be to, tam tikrose pašarinėse žaliavose yra metalinio nikelio, nes jis naudojamas jų gamyboje kaip katalizatorius;

               (2)

               Europos maisto saugos tarnybos (toliau – Tarnyba) Teršalų maisto grandinėje reikalų mokslinė grupė (CONTAM mokslinė grupė) pateikė mokslinę nuomonę apie pašaruose esančio nikelio keliamą riziką gyvūnų ir visuomenės sveikatai (1);

               (3)

               CONTAM mokslinė grupė padarė išvadą, kad nepageidaujamas nikelio poveikis galvijams, kiaulėms, triušiams, antims, žuvims, šunims, viščiukams, arkliams, avims, ožkoms ir katėms per pašarus nėra tikėtinas. Vertindama gyvūniniame maiste esančio nikelio keliamą riziką žmogaus sveikatai CONTAM mokslinė grupė padarė išvadą, kad vidutinės populiacijos patiriamo lėtinio nikelio poveikio dabartinis lygis, vertinant vien tik gyvūninį maistą, galėtų kelti susirūpinimą dėl poveikio jaunimui. Dėl ūmaus poveikio per maistą CONTAM mokslinė grupė padarė išvadą, kad nikeliui jautriems asmenims kyla egzemos paūmėjimo odos reakcijų rizika, kai jie vartoja gyvūninį maistą. Todėl gyvūninio maisto poveikio dalis vertinant bendrą nikelio poveikį žmogui per maistą neturėtų būti nuvertinta, ypač amžiaus grupėse, kuriose patiriamas didelis nikelio poveikis per maistą. Tačiau iš turimų duomenų nebuvo įmanoma nustatyti nikelio, pernešto iš pašarų į gyvūninį maistą, kiekio;

               (4)

               nustatyta, kad duomenys apie nikelio aptikimą pašaruose, naudoti EFSA mokslinėje nuomonėje, buvo gauti daugiausia iš vienos valstybės narės ir todėl nėra reprezentatyvūs kalbant apie nikelį pašaruose ES mastu;

               (5)

               todėl tam, kad būtų galima užtikrinti aukštą gyvūnų ir žmonių sveikatos apsaugos lygį, tikslinga stebėti nikelį pašaruose visoje ES prieš apsvarstant galimybę nustatyti didžiausią leidžiamą nikelio koncentraciją pašaruose arba imtis kitų rizikos valdymo priemonių,

         PRIĖMĖ ŠIĄ REKOMENDACIJĄ:

               1.

               Valstybės narės turėtų atlikti nikelio pašaruose stebėseną aktyviai dalyvaujant maisto verslo subjektams.

               2.

               Siekiant užtikrinti, kad iš partijų imami mėginiai būtų reprezentatyvūs, valstybės narės turėtų laikytis Komisijos reglamente (EB) Nr. 152/2009 (2) nustatytų mėginių ėmimo procedūrų.

               3.

               Valstybės narės turėtų užtikrinti, kad Europos maisto saugos tarnybai analizių rezultatai būtų siunčiami reguliariai ir ne vėliau kaip iki 2017 m. spalio 31 d. naudojant EFSA duomenų pateikimo formatą ir laikantis EFSA maisto ir pašarų standartinio mėginių aprašo (SMA) gairių (3) bei papildomų EFSA ataskaitų teikimo specialiųjų reikalavimų.

      Priimta Briuselyje 2016 m. birželio 28 d.

            Komisijos vardu

         Vytenis ANDRIUKAITIS

            Komisijos narys

      (1)  EFSA CONTAM mokslinė grupė (EFSA Teršalų maisto grandinėje reikalų grupė), 2015 m. Scientific Opinion on the risks to animal and public health and the environment related to the presence of nickel in feed. EFSA leidinys 2015 m.;13(4):4074, 76 pp. doi:10.2903/j.efsa.2015.4074 www.efsa.europa.eu/efsajournal.

      (2)  2009 m. sausio 27 d. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 152/2009, nustatantis oficialiai pašarų kontrolei taikytinus Bendrijos ėminių ėmimo ir analizės metodus (OL L 54, 2009 2 26, p. 1).

      (3)  http://www.efsa.europa.eu/en/datex/datexsubmitdata.htm.


title: 2010 m. spalio 8 d. Europos centrinio banko rekomendacija, skirta Europos Sąjungos Tarybai dėl Eesti Pank išorės auditoriaus (ECB/2010/16)

text:
               19.10.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 282/1

         EUROPOS CENTRINIO BANKO REKOMENDACIJA
   2010 m. spalio 8 d.
   skirta Europos Sąjungos Tarybai dėl Eesti Pank išorės auditoriaus
   (ECB/2010/16)
   2010/C 282/01
   EUROPOS CENTRINIO BANKO VALDANČIOJI TARYBA,
   atsižvelgdama į Europos centrinių bankų sistemos ir Europos centrinio banko statutą, ypač į jo 27 straipsnio 1 dalį,
   kadangi:

               (1)

               Europos centrinio banko (ECB) ir Eurosistemos nacionalinių centrinių bankų sąskaitų auditą atlieka nepriklausomi išorės auditoriai, kuriuos rekomenduoja ECB valdančioji taryba ir tvirtina Europos Sąjungos Taryba.

               (2)

               Pagal 2010 m. liepos 13 d. Tarybos sprendimo 2010/416/ES pagal Sutarties 140 straipsnio 2 dalį dėl euro įvedimo Estijoje 2011 m. sausio 1 d. (1) 1 straipsnį, Estija atitinka būtinas euro įvedimo sąlygas, o Estijai taikoma išimtis, nurodyta 2003 m. Stojimo akto (2) 4 straipsnyje, panaikinama nuo 2011 m. sausio 1 d.

               (3)

                  Eesti Pank išorės auditoriumi 2011–2015 finansiniams metams pasirinko AS Deloitte Audit Eesti,

         PRIĖMĖ ŠIĄ REKOMENDACIJĄ:
   Rekomenduojama AS Deloitte Audit Eesti skirti Eesti Pank išorės auditoriumi 2011–2015 finansiniams metams.

      Priimta Frankfurte prie Maino 2010 m. spalio 8 d.

            ECB pirmininkas

         Jean-Claude TRICHET

      (1)  OL L 196, 2010 7 28, p. 24.

      (2)  OL L 236, 2003 9 23, p. 33.