Svarbus teisinis pranešimas

|

52006SC0027

Rekomendacija Tarybos nuomonė pagal 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1466/97 9 straipsnio 3 dalį dėl atnaujintos 2005-2008 m. Švedijos konvergencijos programos  /* SEK/2006/0027 galutinis */

	[pic] | EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA |Briuselis, 11.1.2006SEK(2006) 27 galutinisRekomendacijaTARYBOS NUOMONĖpagal 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1466/97 9 straipsnio 3 dalį dėl atnaujintos 2005–2008 m. Švedijos konvergencijos programos(pateikta Komisijos)AIŠKINAMASIS MEMORANDUMASPagrindinė informacija1998 m. liepos 1 d. įsigaliojusio Stabilumo ir augimo pakto pagrindinis tikslas yra patikimi valstybės finansai – priemonė sudaryti geresnes sąlygas kainų stabilumui ir smarkiam tvariajam augimui, leidžiančiam kurti naujas darbo vietas. 2005 m. Paktas buvo pirmą kartą iš dalies pakeistas. Šia reforma pripažįstamas Pakto naudingumas įtvirtinant fiskalinę drausmę, taip pat siekiama stiprinti jo efektyvumą, ekonominius pagrindus ir užtikrinti valstybės finansų ilgalaikį tvarumą.Tarybos reglamente (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei koordinavimo[1], kuris yra Pakto dalis, nustatyta, kad valstybės narės turi pateikti Tarybai ir Komisijai stabilumo arba konvergencijos programas ir kasmetinius atnaujintus programų variantus (bendrą valiutą įsivedusios valstybės narės pateikia (atnaujintas) stabilumo programas, o bendros valiutos neįsivedusios valstybės narės pateikia (atnaujintas) konvergencijos programas). Pirmoji Švedijos konvergencijos programa buvo pateikta 1998 m. gruodžio mėn. Pagal reglamentą, atsižvelgdama į Komisijos rekomendaciją ir pasikonsultavusi su Ekonomikos ir finansų komitetu, Taryba 1999 m. vasario 8 d. pareiškė nuomonę dėl programos. Pagal tą pačią procedūrą atnaujintas stabilumo ir konvergencijos programas vertina Komisija ir nagrinėja minėtas komitetas; jas taip pat gali nagrinėti ir Taryba.Šiose programose valstybės narės turi nurodyti biudžeto būklės vidutinės trukmės tikslą ir nustatyti politikos priemones jam pasiekti ir išlaikyti, įskaitant su juo susijusias ekonomines prielaidas. Vykdant Pakto reformą ir atsižvelgiant į Sąjungos ekonomikos ir biudžeto nevienalytiškumą, atskiroms valstybėms narėms turėtų būti nustatomas skirtingas vidutinės trukmės tikslas, taip pat atsižvelgiant į fiskalinę tvarumo riziką. Reforma taip pat numatoma, kad ciklo metu, ekonomikos pakilimo laikotarpiais stiprinant biudžetinę drausmę, turėtų būti pasiektas labiau simetriškas požiūris į fiskalinę politiką, o į „pagrindines struktūrines reformas“, turinčias įrodomos teigiamos įtakos ilgalaikiam tvarumui, reikėtų atsižvelgti esant laikiniems nukrypimams nuo vidutinės trukmės tikslo arba suplanuotų jo patikslinimų.Komisija, atsižvelgdama į Komisijos tarnybų 2005 m. rudens prognozę, elgesio kodeksą[2], bendrai sutartą potencialios gamybos apimties ir pagal ciklą patikslinto balanso apskaičiavimo metodiką ir bendrąsias ekonominės politikos gaires, įtrauktas į integruotas 2005–2008 m. gaires, išnagrinėjo neseniai pateiktą atnaujintą Švedijos konvergencijos programą ir, remdamasi toliau pateiktu vertinimu, priėmė rekomendaciją dėl Tarybos nuomonės apie ją.Vertinimas1.  Šeštoji atnaujinta Švedijos konvergencijos programa, išsiųsta Komisijai 2005 m. lapkričio 24 d., apima 2005–2008 m. laikotarpį. Programa pagrįsta 2006 m. biudžeto įstatymu, kurį 2005 m. gruodžio 16 d. priėmė Parlamentas. Programoje iš esmės remiamasi naujajame elgesio kodekse nustatytu stabilumo ir konvergencijos programų struktūros modeliu. Programoje esama spragų pateikiant privalomus ir neprivalomus duomenis, numatytus naujajame elgesio kodekse (ypač trūksta duomenų apie kompensacijas darbuotojams). Švedijos programoje aiškiai neapibrėžtas biudžeto būklės vidutinės trukmės tikslas, kaip reikalaujama elgesio kodekse.2.  Per pastarąjį dešimtmetį metinis realusis BVP Švedijoje vidutiniškai augo kiek mažiau nei 3 %. Šį augimą lėmė smarkus našumo augimas ir teigiamas grynasis eksportas. Tačiau per pastaruosius kelerius metus darbo vietų augimas buvo vangus ir užimtumo rodikliai mažėjo, o nedarbas didėjo. Infliacija išliko žemesnė, palyginti su centrinio banko (Riksbank) nustatytu rodikliu – 2 % plius arba minus vienas procentinis punktas. Atnaujintame programos variante prognozuojamas toks realiojo BVP augimas: 2,4% 2005 m., po to iki 3,1 % 2006 m., 2,8 % 2007 m. ir 2,3 % 2008 m. Tikimasi, kad užimtumo augimas ateinančiais metais pagerės. Apskritai makroekonominis scenarijus, kuriuo grindžiamas atnaujintas variantas, atrodo patikimas ir iš esmės atitinka Komisijos tarnybų vertinimą, įskaitant 2005 m. rudens prognozes. Skaičiavimai naudojant bendrai sutartą metodiką remiantis atnaujinto programos varianto duomenimis rodo, kad potencialūs BVP augimo rodikliai išlieka pakankamai aukšti, bet vidutinės trukmės laikotarpio tendencija – nedidelis sumažėjimas. 2005 m. ekonomikoje laisvų lėšų nėra daug, bet jau 2006 m. gamybos apimčių atotrūkis mažėja. Planuojama, kad infliacijos našta išliks nedidelė ir per programos laikotarpį palaipsniui pasieks Riksbank nustatytą 2 % tikslą. Infliacijos prognozės programoje atrodo tikroviškos.3.  Švedijos kronos kursas buvo palyginti stabilus euro atžvilgiu 2002–2004 m., bet pastaruoju metu smuktelėjo, nepaisant Švedijos stabilios makroekonominės aplinkos, tvirtų augimo perspektyvų ir einamosios sąskaitos pertekliaus, tikriausiai atspindėdamas santykinai mažas atpirkimo palūkanas. Ilgo termino Švedijos ir euro zonos vyriausybės obligacijų pelningumo nuokrypis 2004 m. pradžioje buvo apie 50 bazinių punktų, bet sumažėjo beveik iki nulio.4.  2005 m. sausio 18 d. pareikšdama nuomonę Taryba patvirtino biudžeto strategiją, pateiktą 2004 m. Švedijos konvergencijos programos atnaujintame variante. 2005 m. biudžeto įgyvendinimo klausimu, 2004 m. atnaujintame programos variante numatytas 2005 m. valdžios sektoriaus perteklius – 0,6 % BVP, tuo tarpu dabartiniame atnaujintame programos variante prognozuojamas 1,6 % perteklius, nepaisant to, kad 2005 m. augimas buvo sumažintas. Apskritai gautos pajamos buvo didesnės nei tikėtasi, iš dalies dėl vienkartinių įmonėms taikomų mokesčių; išlaidos taip pat buvo ribojamos.5.  Švedijos biudžeto politikos struktūros tikslas – užtikrinti patikimus valstybės finansus esant visiškam užimtumui ir tvariajam augimui. Todėl, be kita ko, juo siekiama vidutiniškai 2 % BVP per ciklą valdžios sektoriaus pertekliaus, laikytis daugiametės nustatytos aukščiausios centrinės valdžios išlaidų nominalios ribos ir reikalavimo dėl subalansuoto savivaldybių biudžeto. Atnaujintame variante numatomas toks valdžios sektoriaus perteklius: 1,6 % 2005 m., 0,9 % 2006 m., 1,2 % 2007 m. ir 1,7 % paskutiniaisiais 2008 m. Išlaidų ir pajamų santykis per prognozuojamą laikotarpį laipsniškai mažės. Nors pajamų santykis mažės laikotarpio pradžioje, išlaidų santykis – laikotarpio pabaigoje. Kadangi pensijų sistemoje ir savivaldybių subsektoriuje numatomas pastovus perteklius, centrinės valdžios sektoriaus deficitas keičia valdžios sektoriaus padėtį. Švedija šiuo metu iki 2007 m. pavasario taiko pereinamąjį laikotarpį, skirtą įgyvendinti 2004 m. kovo mėn. Eurostato sprendimą dėl antros pakopos pensijų kaupimo sistemų klasifikavimo. Šio sprendimo įgyvendinimo poveikis valdžios sektoriaus balansui – kasmet tikslinant mažinti apytiksliai 1 % BVP. Apskritai palyginti su ankstesne programa, šiame atnaujintame variante iš esmės patvirtinamas planuojamas patikslinimas esant šiek tiek palankesniam makroekonominiam scenarijui.6.  Remiantis Komisijos tarnybų skaičiavimais pagal bendrai sutartą metodiką programos pagrindu apskaičiuotas pagal ciklą patikslintas biudžeto balansas neskaitant vienkartinių ir laikinų priemonių 2006 m. bus apytiksliai sumažėjęs iki 1 % BVP nuo apytiksliai 1¾ % 2005 m. Todėl 2006 m. numatyta fiskalinė plėtra vyks mažėjant gamybos apimčių atotrūkiui ir gerėjant ciklo sąlygoms. Pagal ciklą patikslintas biudžeto balansas toliau gerėja iki 1½–2% 2007–2008 m.7.  Programoje pateikiamas nacionalinio pertekliaus tikslas – vidutiniškai 2 % per ciklą – yra pagrindinis vidutinės trukmės rodiklis atnaujintoje strategijoje. Jis taip pat yra Švedijos nacionalinės taisyklėmis pagrįstos biudžeto sistemos kertinis akmuo. Todėl 2 % BVP galima laikyti programos vidutinės trukmės tikslu.8.  Kadangi pagal programos vidutinės trukmės tikslą reikalaujama daugiau, nei pagal minimalų lyginamąjį standartą (apskaičiuotas deficitas – apytiksliai 1/2 % BVP), įvykdžius jį būtų pasiekta pakankamai patikima riba perviršinio deficito atveju. Tinkamumo atžvilgiu programos vidutinės trukmės tikslu reikalaujama daug daugiau, nei tikimasi pagal skolos santykį ir vidutinį potencialų gamybos apimčių augimą ateityje. Tačiau yra svarbu jį pasiekti norint užtikrinti ilgalaikį tvarumą.9.  Balanso atžvilgiu biudžeto prognozių rizika programoje, atrodo, yra teigiama. Taip yra todėl, kad pastarieji nacionalinių sąskaitų duomenys rodo, jog 2005 m. augimas buvo didesnis, nei buvo prognozuota programoje. Be to, pastarieji grynųjų pinigų duomenys rodo, kad mokestinės pajamos baigiantis 2005 m. augo stipriau, nei buvo numatyta atnaujintame biudžeto variante. Todėl biudžetas gali būti vykdomas geriau, nei buvo numatyta programoje.10.  Atsižvelgiant į šį rizikos vertinimą, programoje numatomos biudžetinės priemonės atrodo iš esmės pakankamos, kad programos vidutinės trukmės tikslas būtų pasiektas iki programos laikotarpio pabaigos. Tačiau dėl 2006 m. ekspansinio biudžeto jo būklė nukryps nuo vidutinės trukmės tikslo apytiksliai 1 % BVP 2006 ir 2007 m.; dėl to kyla rizika nepasiekti vidutinės trukmės tikslo per programos laikotarpį. Be to, yra susirūpinimas, kad stipri ekspansinė fiskalinė pozicija 2006 m. (pagal ciklą patikslintam biudžetui smunkant beveik 1 procentiniu punktu) gali būti nevisiškai tinkama, nes šis laikotarpis gali būti laikomas „pakilimo laikotarpiu“. Tačiau, kaip minėta pirmiau, pagal programos vidutinės trukmės tikslą reikalaujama daug daugiau, nei nustatyta Stabilumo ir augimo pakte. Visų pirma per visą programos laikotarpį numatoma pakankamai patikima riba, kad dėl įprastų ciklinių svyravimų nebūtų pažeista 3 % BVP deficito riba. Šis vertinimas taip pat bus tinkamas, kai 2007 m. laikantis Eurostato reikalavimų bus perklasifikuotos antros pakopos pensijų kaupimo sistemos ir jos nebus įtraukiamos į valdžios sektoriaus sąskaitas. Apskritai, biudžeto būklė yra gera ir biudžeto strategija yra fiskalinės politikos, vykdomos laikantis Pakto, pavyzdys.11.  Numatoma, kad bendrasis skolos santykis toliau mažės ir 2008 m. pasieks 46 % BVP. Skola iš esmės kaupiasi dėl centrinės valdžios sektoriaus, kurio biudžetas deficitinis, o pensijų sistemos perteklius daugiausiai investuojamas į nevalstybinį turtą, taip stabdant bendrojo skolos santykio mažėjimą. Skolos santykis, neįskaitant finansinio turto, yra neigiamas, t. y. valdžios sektoriaus būklę galima apibrėžti kaip grynojo turto poziciją. Numatoma, kad ji pagerės nuo apytiksliai -6 % BVP 2004 m. iki beveik -9 % 2008 m. Šios prognozės atrodo pagrįstos.12.  Atrodo, kad Švedijoje nėra rimtos valstybės finansų tvarumo rizikos dėl numatomų biudžeto išlaidų senėjančiai visuomenei. Bendrosios skolos lygis šiuo metu yra mažesnis nei 60 % pamatinė vertė ir prognozuojama, kad jis ir bus mažesnis, nei ši vertė per didžiąją dalį programos laikotarpio. Švedijos strategija – tvarumo klausimai yra fiskalinės politikos dėmesio centre, įskaitant pensijų sistemos reformą, pagal kurią ribojamos išlaidos pensijoms ir įtraukiamas turto kaupimas, teigiamai veikia ilgalaikę valstybės finansų perspektyvą. Šiuo metu palanki biudžeto būklė padeda apriboti numatomą senėjančios visuomenės poveikį biudžetui, tuo tarpu numatoma konsolidacija 2 % vidutinės trukmės tikslui pasiekti programos laikotarpio pabaigoje padeda pagerinti valstybės finansų tvarumą.13.  Numatytos priemonės iš esmės atitinka ekonominės politikos bendrąsias gaires valstybės finansų srityje, įtrauktas į 2005–2008 m. laikotarpio integruotas gaires. Nors planuojama išlaikyti pakankamai stiprią vidutinės trukmės biudžeto būklę, nukrypimas nuo vidutinės trukmės tikslo 2006–2007 m. gali būti procikliškas ir taip pat sukelti pavojų nepasiekti vidutinės trukmės tikslo programos laikotarpio pabaigoje.14.  Atsižvelgiant į atnaujintą Lisabonos strategiją ekonomikos augimui ir darbo vietų kūrimui, 2005 m. spalio 21 d. pateiktoje Švedijos nacionalinėje reformų programoje labai akcentuojama tvarioji plėtra ir pabrėžiama, kad svarbūs uždaviniai yra pasiekti ir išlaikyti aktyvų darbo jėgos dalyvavimą darbo rinkoje ir darbo valandų skaičių, kurie turės didelės įtakos valstybės finansams ateityje. Į nacionalinę reformų programą įtrauktas 2006 m. biudžetas, kuriuo taip pat pagrįstas atnaujintas programos variantas, ir šiuo atžvilgiu abu dokumentai yra nuoseklūs.15.  RekomendacijaTARYBOS NUOMONĖpagal 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1466/97 9 straipsnio 3 dalį dėl atnaujintos 2005–2008 m. Švedijos konvergencijos programosEUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį,atsižvelgdama į 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei koordinavimo[3], ypač į jo 9 straipsnio 3 dalį,atsižvelgdama i Komisijos rekomendaciją,pasikonsultavusi su Ekonomikos ir finansų komitetu,PAREIŠKĖ TOKIĄ NUOMONĘ:16.  2006 m. sausio 24 d. Taryba išnagrinėjo atnaujintą Švedijos konvergencijos programą, kurioje apžvelgiamas 2005–2008 m. laikotarpis. Programoje iš esmės remiamasi naujajame elgesio kodekse nustatytu stabilumo ir konvergencijos programų struktūros modeliu. Programoje esama spragų pateikiant privalomus ir neprivalomus duomenis, numatytus naujajame elgesio kodekse (ypač trūksta duomenų apie kompensacijas darbuotojams). Švedijos programoje aiškiai neapibrėžtas biudžeto būklės vidutinės trukmės tikslas, kaip reikalaujama elgesio kodekse.17.  Per pastarąjį dešimtmetį metinis realusis BVP Švedijoje vidutiniškai augo kiek mažiau nei 3 %. Šį augimą lėmė smarkus našumo augimas ir teigiamas grynasis eksportas. Tačiau per pastaruosius kelerius metus darbo vietų augimas buvo vangus ir užimtumo rodikliai mažėjo, o nedarbas didėjo. Programos pagrindiniame makroekonominiame scenarijuje numatoma, kad realiojo BVP augimas pakils nuo 2,4 % 2005 m. iki 3,1 % 2006 m. ir bus vidutiniškai 2,5 % per kitus dvejus programos laikotarpio metus. Per pirmus dvejus programos laikotarpio metus augimo perspektyva rodo ciklo sąlygų pagerėjimą, kurios toliau, kaip numatoma, liks iš esmės neutralios. Remiantis šiuo metu turima informacija šis scenarijus atrodo patikimas. Infliacijos projekcijos programoje atrodo realistiškos.18.  2005 m. sausio 18 d. pareikšdama nuomonę Taryba patvirtino biudžeto strategiją, pateiktą 2004 m. Švedijos konvergencijos programos atnaujintame variante. 2005 m. biudžeto įgyvendinimo klausimu 2004 m. atnaujintame programos variante numatytas 2005 m. valdžios sektoriaus perteklius – 0,6 % BVP, tuo tarpu dabartiniame atnaujintame variante prognozuojamas 1,6 % perteklius, nepaisant to, kad 2005 m. augimas buvo sumažintas. Apskritai gautos pajamos buvo didesnės nei tikėtasi, iš dalies dėl vienkartinių įmonėms taikomų mokesčių; išlaidos taip pat buvo ribojamos.19.  Biudžeto politikos struktūros tikslas – užtikrinti patikimus valstybės finansus esant visiškam užimtumui ir tvariajam augimui. Todėl, be kita ko, juo siekiama vidutiniškai 2 % BVP per ciklą valdžios sektoriaus pertekliaus, laikytis daugiametės nustatytos aukščiausios centrinės valdžios išlaidų nominalios ribos ir reikalavimo dėl subalansuoto savivaldybių biudžeto balanso. Atnaujintame variante numatomas toks valdžios sektoriaus perteklius: 1,6 % 2005 m., 0,9 % 2006 m., 1,2 % 2007 m. ir 1,7 % paskutiniaisiais 2008 m. Išlaidų ir pajamų santykis per prognozuojamą laikotarpį laipsniškai mažės. Nors pajamų santykis mažės 2006 m. (laikotarpio pradžioje) dėl mokesčių mažinimo, išlaidų santykis mažės laikotarpio pabaigoje dėl prognozuojamo darbo rinkos pagerėjimo. Palyginti su ankstesniu, dabartiniame atnaujintame programos variante iš esmės patvirtinamas panašus planuojamas fiskalinis patikslinimas esant šiek tiek palankesniam makroekonominiam scenarijui.20.  Programoje pateikiamas nacionalinio pertekliaus tikslas – vidutiniškai 2 % per ciklą – yra pagrindinis vidutinės trukmės rodiklis atnaujintoje strategijoje. Jis taip pat yra Švedijos nacionalinės taisyklėmis pagrįstos biudžeto sistemos kertinis akmuo. Todėl 2 % BVP galima laikyti programos vidutinės trukmės tikslu, nes jis atitinka vidutinės trukmės tikslo principus, numatytus Stabilumo ir augimo pakte ir elgesio kodekse. Per programos laikotarpį planuojama, kad struktūrinis balansas, apskaičiuotas pagal bendrai sutartą metodiką, pagerės nuo apytiksliai 1 % BVP 2006 m. iki apytiksliai 1½-2 % BVP 2008 m.21.  Kadangi pagal programos vidutinės trukmės tikslą reikalaujama daugiau, nei pagal minimalų lyginamąjį standartą (apskaičiuotas deficitas – apytiksliai 1/2 % BVP), įvykdžius jį būtų pasiekta pakankamai patikima riba perviršinio deficito atveju. Tinkamumo atžvilgiu programos vidutinės trukmės tikslu reikalaujama daug daugiau, nei tikimasi pagal skolos santykį ir vidutinį potencialų gamybos apimčių augimą ateityje. Tačiau yra svarbu jį pasiekti norint užtikrinti ilgalaikį tvarumą.22.  2005 m. galutinis biudžetas galėjo būti vykdomas geriau, nei buvo numatyta programoje. Ypač tokį vertinimą patvirtina pastarieji grynųjų pinigų duomenys apie mokestines pajamas ir ketvirtines nacionalines sąskaitas.23.  Atsižvelgiant į šį rizikos vertinimą, programoje numatomos biudžetinės priemonės atrodo iš esmės pakankamos, kad programos vidutinės trukmės tikslas būtų pasiektas iki programos laikotarpio pabaigos. Tačiau dėl 2006 m. ekspansinio biudžeto jo būklė nukryps nuo vidutinės trukmės tikslo apytiksliai 1 % BVP 2006 ir 2007 m.; dėl to kyla rizika nepasiekti vidutinės trukmės tikslo per programos laikotarpį. Be to, yra susirūpinimas, kad stipri ekspansinė fiskalinė pozicija 2006 m. (pagal ciklą patikslintam biudžetui smunkant beveik 1 procentiniu punktu) gali būti nevisiškai tinkama, nes šis laikotarpis gali būti laikomas „pakilimo laikotarpiu“. Tačiau, kaip minėta pirmiau, pagal programos vidutinės trukmės tikslą reikalaujama daug daugiau, nei nustatyta Stabilumo ir augimo pakte. Visų pirma per visą programos laikotarpį numatoma pakankamai patikima riba, kad dėl įprastų ciklinių svyravimų nebūtų pažeista 3 % BVP deficito riba. Šis vertinimas taip pat bus tinkamas, kai 2007 m. laikantis Eurostato reikalavimų bus perklasifikuotos antros pakopos pensijų kaupimo sistemos ir jos nebus įtraukiamos į valdžios sektoriaus sąskaitas. Apskritai, biudžeto būklė yra gera ir biudžeto strategija yra fiskalinės politikos, vykdomos laikantis Pakto, pavyzdys.24.  Apskaičiuota, kad skolos santykis 2005 m. pasieks apytiksliai 51 %, t. y. gerokai mažiau nei Sutartyje nustatyta 60 % BVP pamatinė vertė. Programoje numatoma, kad skolos santykis sumažės iki 46 % BVP iki 2008 m.25.  Atrodo, kad Švedijoje nėra rimtos valstybės finansų tvarumo rizikos dėl numatomų biudžeto išlaidų senėjančiai visuomenei. Bendrosios skolos lygis šiuo metu yra mažesnis, nei 60 % pamatinė vertė ir prognozuojama, kad jis ir bus mažesnis nei ši vertė per didžiąją dalį programos laikotarpio. Švedijos strategija – tvarumo klausimai yra fiskalinės politikos dėmesio centre, įskaitant pensijų sistemos reformą, pagal kurią ribojamos išlaidos pensijoms ir įtraukiamas turto kaupimas, teigiamai veikia ilgalaikę valstybės finansų perspektyvą. Šiuo metu palanki biudžeto būklė padeda apriboti numatomą senėjančios visuomenės poveikį biudžetui, tuo tarpu prognozuojama konsolidacija 2 % vidutinės trukmės tikslui pasiekti programos laikotarpio pabaigoje padeda pagerinti valstybės finansų tvarumą[4].26.  Numatytos priemonės valstybės finansų srityje iš esmės atitinka ekonominės politikos bendrąsias gaires, įtrauktas į 2005–2008 m. laikotarpio integruotas gaires. Nors planuojama išlaikyti pakankamai tvirtą vidutinės trukmės biudžeto būklę, nukrypimas nuo vidutinės trukmės tikslo 2006–2007 m. gali būti procikliškas ir taip pat sukelti pavojų nepasiekti vidutinės trukmės tikslo programos laikotarpio pabaigoje.27.  Atsižvelgiant į atnaujintą Lisabonos strategiją ekonomikos augimui ir darbo vietų kūrimui, 2005 m. spalio 21 d. pateiktoje Švedijos nacionalinėje reformų programoje labai akcentuojama tvarioji plėtra ir pabrėžiama, kad svarbūs uždaviniai yra pasiekti ir išlaikyti aktyvų darbo jėgos dalyvavimą darbo rinkoje ir darbo valandų skaičių, kurie turės didelės įtakos valstybės finansams ateityje. Į nacionalinę reformų programą įtrauktas 2006 m. biudžetas, kuriuo taip pat pagrįstas atnaujintas programos variantas, ir šiuo atžvilgiu abu dokumentai yra nuoseklūs.Pagrindinių makroekonominių ir biudžeto projekcijų palyginimas 12004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 |Realusis BVP (pokytis, % ) | 2005 m. lapkričio mėn. KP | 3.6 | 2.4 | 3.1 | 2.8 | 2.3 |2005 m. lapkričio mėn. KOM | 3.6 | 2.5 | 3.0 | 2.8 | Nėra duomenų |2004 m. lapkričio mėn. KP | 3.5 | 3.0 | 2.5 | 2.3 | Nėra duomenų |SVKI infliacija (%) | 2005 m. lapkričio mėn. KP | 0.9 | 1.5 | 1.5 | 2.0 | 2.0 |2005 m. lapkričio mėn. KOM | 1.0 | 0.7 | 1.4 | 1.8 | Nėra duomenų |2004 m. lapkričio mėn. KP | 1.3 | 1.5 | Nėra duomenų | Nėra duomenų | Nėra duomenų |Gamybos apimties atotrūkis (potencialaus BVP %) | 2005 m. lapkričio mėn. KP2 | -0.3 | -0.4 | -0.1 | 0.1 | -0.1 |2005 m. lapkričio mėn. KOM6 | -0.3 | -0.4 | -0.1 | 0.0 | Nėra duomenų |2004 m. lapkričio mėn. KP2 | -0.1 | 0.1 | -0.2 | -0.4 | Nėra duomenų |Valdžios sektoriaus balansas (% BVP) | 2005 m. lapkričio mėn. KP | 1.6 | 1.6 | 0.9 | 1.2 | 1.7 |2005 m. lapkričio mėn. KOM | 1.6 | 1.4 | 0.8 | 1.1 | Nėra duomenų |2004 m. lapkričio mėn. KP | 0.7 | 0.6 | 0.4 | 0.9 | Nėra duomenų |Pirminis balansas (% BVP) | 2005 m. lapkričio mėn. KP | 3.2 | 3.2 | 2.5 | 3.0 | 3.6 |2005 m. lapkričio mėn. KOM | 3.4 | 3.2 | 2.6 | 2.9 | Nėra duomenų |2004 m. lapkričio mėn. KP | 2.8 | 2.8 | 2.7 | 3.3 | Nėra duomenų |Pagal ciklą patikslintas balansas (% BVP) | 2005 m. lapkričio mėn. KP2 | 1.7 | 1.8 | 0.9 | 1.1 | 1.7 |2005 m. lapkričio mėn. KOM | 1.8 | 1.6 | 0.9 | 1.1 | Nėra duomenų |2004 m. lapkričio mėn. KP2 | 0.8 | 0.5 | 0.5 | 1.2 | Nėra duomenų |Struktūrinis balansas3 (% BVP) | 2005 m. lapkričio mėn. KP4 | 1.1 | 1.6 | 0.9 | 1.1 | 1.7 |2005 m. lapkričio mėn. KOM5 | 1.2 | 1.4 | 0.9 | 1.1 | Nėra duomenų |2004 m. lapkričio mėn. KP | Nėra duomenų | Nėra duomenų | Nėra duomenų | Nėra duomenų | Nėra duomenų |Bendroji valstybės skola (% BVP) | 2005 m. lapkričio mėn. KP | 51.1 | 50.9 | 49.4 | 47.8 | 46.0 |2005 m. lapkričio mėn. KOM | 51.1 | 50.6 | 49.4 | 47.8 | Nėra duomenų |2004 m. lapkričio mėn. KP | 51.7 | 50.5 | 50.0 | 49.0 | Nėra duomenų |Pastabos: 1 Į biudžeto projekciją neįtrauktas 2004 m. kovo 2 d. Eurostato sprendimo dėl pensijų kaupimo sistemų klasifikavimo, kuris turi būti įgyvendintas iki 2007 m. pavasario pranešimo, poveikis. Atsižvelgiant į šį poveikį valdžios sektoriaus balansas būtų 0,6 % 2005 m., -0,1 % 2006 m., 0,2 % 2007 m. ir 0,7 % 2008 m., tuo tarpu bendroji valstybės skola būtų 51,4 % 2005 m., 49,9 % 2006 m., 48,3 % 2007 m. ir 46,5 % 2008 m. 2 Komisijos tarnybos skaičiavimai remiantis programoje pateikta informacija. 3 Pagal ciklą patikslintas balansas (kaip ir pirmesnėse eilutėse), neįskaitant vienkartinių ir kitų laikinų priemonių. 4 Programoje nepateikiama išsamios informacijos apie vienkartinės ir kitas laikinas priemones. Tačiau Švedijos Finansų ministerija pateikė vienkartinių priemonių apskaičiavimą – 0,6 % BVP 2004 m. ir 0,2 % BVP 2005 m. 5 Vienkartinės ir kitos laikinos priemonės pagal Komisijos tarnybų 2005 m. rudens prognozę (0,6 % BVP 2004 ir 0,2 % 2005 m.; mažinančios deficitą). 6 Remiantis apskaičiuotu potencialiu augimu 2,5 %, 2,6 %, 2,8 % ir 2,7 % atitinkamai 2004-2007 m. laikotarpiu. Šaltinis: Konvergencijos programa (KP); 2005 m. rudens Komisijos tarnybų ekonominės prognozės (KOM); Komisijos tarnybų skaičiavimai. |[1] OL L 209, 1997 8 2, p. 1. Reglamentas su pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 1055/2005 (OL L 174, 2005 7 7, p. 1). Visus šiame tekste nurodytus dokumentus galima rasti tinklalapyjehttp://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.[2] Ekonomikos ir finansų komiteto nuomonė „Stabilumo ir augimo pakto įgyvendinimo patikslinimas ir stabilumo ir konvergencijos programų formos ir turinio gairės“, kurią 2005 m. spalio 11 d. priėmė ECOFIN taryba.[3] OL L 209, 1997 8 2, p. 1. Reglamentas su pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 1055/2005 (OL L 174, 2005 7 7, p. 1). Šiame tekste nurodytus dokumentus galima rasti tinklalapyjehttp://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.[4] Informacija apie ilgalaikį tvarumą pateikiama Komisijos tarnybų atliktame programos techniniame vertinime, kuris bus paskelbtas tinklalapyjehttp://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.


Svarbus teisinis pranešimas

|

52005SC0834

Rekomendacija Tarybos nuomonė pagal 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1466/97 5 straipsnio 3 dalį dėl atnaujintos 2005–2009 m. Portugalijos stabilumo programos  /* SEK/2005/0834 galutinis */

	[pic] | EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA |Briuselis, 22.6.2005SEK(2005) 834 galutinisRekomendacijaTARYBOS NUOMONĖpagal 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1466/97 5 straipsnio 3 dalį dėl atnaujintos 2005–2009 m. Portugalijos stabilumo programos(pateikta Komisijos)AIŠKINAMASIS MEMORANDUMASTarybos reglamentas (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei koordinavimo[1] nustato, kad dalyvaujančios valstybės narės, t. y. tos, kurios įsivedusios bendrą valiutą, iki 1999 m. kovo 1 d. Tarybai ir Komisijai turėjo pateikti stabilumo programas. Pagal šio reglamento 5 straipsnį Taryba, remdamasi Komisijos ir pagal Sutarties 114 straipsnį įsteigto Komiteto (Ekonomikos ir finansų komitetas) įvertinimais, turėjo patikrinti kiekvieną stabilumo programą. Patikrinusi programą bei atsižvelgdama į Komisijos rekomendaciją ir pasikonsultavusi su Ekonomikos ir finansų komitetu, Taryba pareiškė nuomonę. Pagal reglamentą valstybės narės kasmet turi pateikti atnaujintus stabilumo programų variantus, kuriuos taip pat patikrina Taryba ta pačia tvarka. Pirmoji 1999–2002 m. Portugalijos stabilumo programa buvo pateikta 1998 m. gruodžio 30 d. ir Tarybos įvertinta 1999 m. vasario 8 d. Atnaujinti programos variantai buvo pateikti kiekvienais paskesniais metais.Naujausią Portugalijos stabilumo programos variantą, kuris apima 2005–2009 m. laikotarpį, Portugalijos valdžios institucijos pateikė 2005 m. birželio 9 d. Jį pateikė po 2005 m. vasario 20 d. įvykusių visuotinių rinkimų sudaryta Vyriausybė. Pagal Portugalijos procedūras (Biudžeto stabilumo įstatymą) atnaujintą programos variantą Vyriausybė patvirtino birželio 2 d., o Parlamentas jį apsvarstė 2005 m. birželio 9 d. Komisijos tarnybos atliko techninį šio varianto įvertinimą, atsižvelgdamos į savo 2005 m. pavasario ekonominių prognozių rezultatus, Elgesio kodeksą[2], bendrai sutartą potencialios gamybos apimties ir pagal ciklą pakoreguoto balanso apskaičiavimo metodiką, 2003–2005 m. laikotarpio bendrųjų ekonominės politikos gairių rekomendacijas ir 2005 m. kovo 20 d. ECOFIN tarybos ataskaitą dėl Stabilumo ir augimo pakto įgyvendinimo gerinimo, 2005 m. kovo 22 d. patvirtintą Europos Vadovų Tarybos[3]. Remiantis šiuo vertinimu teikiamas toks įvertinimas:-  Atnaujinta programa atitinka „Stabilumo ir konvergencijos programų turinio ir formos elgesio kodekso“[4] reikalavimus duomenų pateikimui. Tačiau jame nepateikiamos ilgalaikio valstybės finansų tvarumo projekcijos, tik nurodoma darbo grupė, Vyriausybės sudaryta įvertinti ilgalaikį socialinės apsaugos sistemos tvarumą.-  Atnaujintame stabilumo programos variante daugiausia dėmesio skiriama poreikį ištaisyti valstybės biudžeto deficitą, kuris, kaip planuojama, 2005 m. bus 6,2 % BVP ir žymiai viršys 3 % BVP. Šis skaičius pateikiamas po 2,9 % BVP deficito 2002–2004 m., kaip neseniai pranešė Portugalijos valdžios institucijos po diskusijų su Eurostatu, ir yra žymiai prastesnis, palyginti su 2,2 % BVP 2005 m. tikslu, pateiktu ankstesniame programos variante. Prastesni duomenys aiškinami mažesniu, nei tikėtasi, augimu, naujai įvertintu išlaidų didėjimu, biudžeto viršijimu, taip pat tuo, kad neįgyvendintos ankstesnėje programoje suplanuotos vienkartinės priemonės[5], bei tuo, kad naujoji Vyriausybė 2005 m. birželio mėn. priėmė maždaug 0,6 % BVP korekcinių priemonių paketą. Siekiant sumažinti deficitą, šiame programos variante apibrėžiama strategija, kurioje numatoma pagerinti struktūrines priemones, o ne remiamasi didelėmis vienkartinėmis ir laikinomis priemonėmis – tai rodo pasikeitusią biudžeto strategiją, palyginti su ankstesniais programos variantais. Numatoma, kad valstybės biudžeto deficitas per ateinančius metus nuolat gerės, bet 3 % BVP pamatinę vertę viršys bent iki 2007 m.-  Šioje programoje pateiktame makroekonominiame scenarijuje numatoma, kad realaus BVP augimas padidės nuo 1 % 2004 m. ir 0,8 % 2005 m. iki 1,4 % 2006 m., 2,2 % 2007 m., 2,6 % 2008 m. ir 3,0 % 2009 m. Tokią padėtį sąlygoja didėjanti vidaus paklausa. Numatoma, kad išorės veiksniai prie to prisidės nedaug, tiek iš teigiamos, tiek iš neigiamos pusės. 2005 ir 2006 m. augimo projekcijos, kuriose atsižvelgta į naujausius pokyčius, yra truputį mažesnės už Komisijos tarnybų prognozes. Vėlesnių metų BVP augimas prognozuojamas žymiai didesnis už tendenciją, kurią Komisijos tarnybos nustatė pagal bendrai sutartą metodiką; gamybos atotrūkis per programos laikotarpį mažės ir numatoma, kad programos pabaigoje dings. Tačiau negalima atmesti, kad pastangos konsoliduoti biudžetą gali stabdyti augimą daugiau, nei numatyta programoje. Kita vertus, suvokimas, kad netvarią fiskalinę situaciją bandoma keisti, gali padidinti pasitikėjimą. Be to, mažas konkurencingumas padidėjusios konkurencijos eksporto rinkose gali sumažinti grynąjį išorės sektoriaus indėlį į augimą. Todėl prognozuojamas ekonominės veiklos paspartėjimas priklauso nuo to, ar bus šalinami struktūriniai produktyvumo ir konkurencingumo trūkumai, ir nuo gebėjimo atkurti pasitikėjimą. Apskritai, turint omenyje pastarųjų metų patirtį, 2007–2009 m. augimo projekcijos atspindi optimistines prielaidas ir todėl yra tam tikru mastu rizikingos. Programoje pateikiamos 2005 ir 2006 m. infliacijos projekcijos taip pat atrodo sumažintos, atsižvelgiant į planuojamą netiesioginių mokesčių padidėjimą.-  Šiame programos variante prognozuojama, kad valdžios sektoriaus deficitas 2005 m. pasieks 6,2 % BVP, kai deficito santykis ir 2003, ir 2004 m. buvo 2,9 % BVP[6] (atmetus vienkartines ir laikinas priemones, tais metais šis santykis atitinkamai būtų buvęs 5,4 % ir 5,2 % BVP). Programoje prognozuojama, kad deficitas mažės iki 4,8 % BVP 2006 m., 3,9 % 2007 m. ir 2,8 % 2008 m. Programoje prognozuojama, kad deficito santykis toliau mažės ir 2009 m. bus 1,6 % BVP. Prognozuojama, kad pirminis balansas keisis panašiai: -3,3 % 2005 m., -1,6 % 2006 m. ir -0,5 % BVP 2007 m. 2008 ir 2009 m. prognozuojamas pirminis perteklius – 0,7 % ir 1,8 % BVP. Siekiant pagerinti biudžeto balansą didžiausias dėmesys programoje kreipiamas į vidutinio laikotarpio poveikio priemones, o ne dideles laikinas priemones. Atitinkamai konsolidavimas bus vykdomas per visą programos laikotarpį, tačiau didžioji jo dalis – laikotarpio pradžioje, t. y. 2006 m. Iš Komisijos tarnybų apskaičiavimų, atliktų programoje pateiktai informacijai taikant bendrai sutartą metodiką, matyti, kad pagal ciklą pakoreguotas deficitas žymiai padidėja iki 5,3 % BVP 2005 m., tačiau po to laipsniškai mažėja iki 1,4 % BVP 2009 m. Išsamiose pajamų ir išlaidų projekcijose iki 2009 m. matyti, kad konsolidavimo pastangas palaikys tiek pajamos iš mokesčių, tiek pirminės išlaidos, vis didesnį dėmesį skiriant pastarajai sričiai. Programos laikotarpio ankstesniojoje dalyje konsolidavimas daugiausia grindžiamas didėjančiomis pajamomis dėl didesnių mokesčių tarifų (visų pirma nuo 19 iki 21 % padidėja standartinis PVM tarifas), mažesnių mokesčių kreditų ir geriau surenkamų mokesčių – šios priemonės iš dalies kompensuoja ankstesnes vienkartines pajamas. Vėlesniais metais numatomą didesnį išlaidų apribojimą sąlygos ilgalaikės priemonės, pvz., viešojo administravimo reforma, įskaitant išlaidų darbo užmokesčiams ribojimą ir socialinės apsaugos pensijų sistemų pakeitimus, kurios didelį poveikį biudžetui padarytų daugiausia vidutinės trukmės laikotarpiu. Visų valstybės išlaidų dalis investicijoms per programos laikotarpį šiek tiek sumažės.-  Biudžeto projekcijose yra keletas rizikingų aspektų. Pirma, ekonominės veiklos spartėjimas, ypač nuo 2007 m., gali būti lėtesnis, nei numatoma. Antra, pajamų ir išlaidų trajektorijos gali būti ne tokios palankios, kaip planuojama. Iš tikrųjų didesni mokesčių tarifai didina mokesčių vengimo riziką, be to, daugelį iš skelbiamų išlaidų apribojimų dar reikia teisiškai įgyvendinti. Patikslintą 2005 m. biudžetą Vyriausybė planuoja pateikti birželio mėn. pabaigoje. Vėlesniais metais išlaidų reformų įgyvendinimas vis dėlto gali ilgiau užtrukti ir todėl jų poveikis trumpalaikiu ir vidutinės trukmės laikotarpiu gali pasirodyti ne toks didelis, kaip numatoma. Tuomet Vyriausybė būtų paraginta laikytis įsipareigojimo imtis papildomų priemonių, kad neviršytų 3 % BVP deficito ilgiau, nei planuojama. Net jei viskas vyks, kaip prognozuojama, programoje nepakanka 2008–2009 m. suplanuotų biudžetinių priemonių užtikrinti pakankamą patikimumą, kad nebūtų pažeista deficito riba esant normaliems makroekonominiams svyravimams. Jų taip pat nepakanka užtikrinti, kad Stabilumo ir augimo pakto vidutinės trukmės tikslas – beveik subalansuota biudžeto būklė – bus pasiektas iki programos laikotarpio pabaigos.-  Skolos ir BVP santykis 2003 m. viršijo Sutartyje nustatytą 60 % BVP pamatinę vertę ir 2004 m. pakilo iki 61,9 %. Pagal atnaujintą programos variantą skolos santykis 2005 m. pasieks 66,5 % BVP, 2007 m. pakils iki aukščiausio taško, t. y. 67,8 % BVP, o vėliau sumažės iki 64,5 % 2009 m. Bendrosios skolos raida gali būti ne tokia palanki, kaip prognozuojama, turint omenyje pavojus ekonominei veiklai ir valstybės biudžeto deficito tikslams bei, atsižvelgiant į ankstesnę patirtį, skolą didinančio atsargų ir srautų koregavimo, visų pirma finansinio turto kaupimo, tikimybę.-  Atrodo, Portugalijai kyla tam tikras pavojus siekiant ilgalaikio valstybės finansų tvarumo dėl numatomų biudžeto išlaidų senėjančiai visuomenei. Kadangi kitų priemonių nėra, didelis deficitas bei didėjantis skolos ir BVP santykis turės neigiamos įtakos valstybės finansų tvarumui, taigi laiku pasiekti beveik subalansuoto biudžeto būklę yra būtina. Senėjančios visuomenės poveikį biudžetui turėtų sumažinti iki šiol įgyvendintos struktūrinės reformos priemonės, visų pirma pensijų ir sveikatos priežiūros srityse. Tačiau neatrodo, kad šių reformų pakaktų tvarumui užtikrinti. Siekiant šio tikslo, būtų naudingos atnaujintame programos variante nurodytos reformos, ypač valstybės tarnautojų išėjimo į pensiją nuostatų, jei jos būtų įgyvendintos visiškai.-  Apskritai ekonominės politikos sritys, nustatytos šiame variante, iš dalies atitinka šaliai skirtas bendrąsias ekonominės politikos gaires valstybės finansų srityje. Kaip rekomenduota, programoje numatomas valstybės finansų konsolidavimas iš esmės išlaidų sąskaita, nors ir laipsniškai, nesiremiant didelėmis vienkartinėmis ar laikinomis priemonėmis. Be to, jei bus laikomasi programos projekcijų, pagal jas tikimasi pagal ciklą pakoreguoto pirminio balanso (atmetus vienkartines ir laikinas priemones) pagerėjimo daugiau kaip po 0,5 % BVP kasmet. Tačiau programoje neplanuojama deficito sumažinti iki mažiau kaip 3 % BVP anksčiau nei 2008 m., ir planuojamas išlaidų apribojimas nėra pakankama priemonė pasiekti Stabilumo ir augimo pakto vidutinės trukmės tikslo – beveik subalansuoto biudžeto būklės – iki programos laikotarpio pabaigos.-  Atsižvelgdama į atnaujintame stabilumo programos variante pateiktus 2005 ir vėlesnių metų deficito ir skolos duomenis, birželio 22 d. Komisija Portugalijos atžvilgiu pradėjo perviršinio deficito procedūrą. Taryba, priimdama sprendimą dėl Portugalijos perviršinio deficito, taip pat pateiks rekomendaciją perviršiniam deficitui ištaisyti – joje, inter alia , bus nustatytas jo ištaisymo terminas.Atsižvelgiant į pirmiau išdėstytą įvertinimą, Portugalija turėtų: i) griežtai įgyvendindama paskelbtas korekcines priemones, apriboti 2005 m. biudžeto būklės prastėjimą; ii) padarydama reikšmingą žingsnį 2006 m., kad biudžeto deficitas žymiai mažėtų kiekvienais metais, ir ryžtingai vykdydama suplanuotas valstybės išlaidų mažinimo priemones, kuo greičiau tvariai ištaisyti perviršinį deficitą bei pasinaudoti bet kokia galimybe greičiau mažinti biudžeto deficitą, visų pirma sudaryti maržas, kurios būtų naudojamos mažesnio, nei prognozuota, augimo poveikiui biudžetui sušvelninti; iii) užtikrindama, kad skolos pokyčiai atspindėtų deficito mažinimo pažangą, ir vengdama skolą didinančių sandorių, nuolat tvirtai mažinti bendrąjį skolos santykįiv) kontroliuoti išlaidų raidą, jei įmanoma, pranešdama saistančias aukščiausias nustatytas konkrečių išlaidų kategorijų ribas, vykdant visapusišką reformų programą valstybės finansų kokybei gerinti ir jų ilgalaikiam tvarumui užtikrinti; v) toliau tobulinti valdžios sektoriaus duomenų apdorojimą.Remdamasi šiuo įvertinimu, Komisija priėmė pridedamą rekomendaciją Tarybos nuomonei dėl atnaujintos Portugalijos stabilumo programos, kurią pateikia Tarybai.RekomendacijaTARYBOS NUOMONĖpagal 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1466/97 5 straipsnio 3 dalį dėl atnaujintos 2005–2009 m. Portugalijos stabilumo programosEUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,atsižvelgdama i Europos bendrijos steigimo sutartį,atsižvelgdama į 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei koordinavimo[7], ypač į jo 5 straipsnio 3 dalį,atsižvelgdama i Komisijos rekomendaciją,pasikonsultavusi su Ekonomikos ir finansų komitetu,PAREIŠKĖ TOKIĄ NUOMONĘ:1.  [...] Taryba išnagrinėjo atnaujintą Portugalijos stabilumo programą, kuri apima 2005–2009 m. laikotarpį. Programa atitinka „Stabilumo ir konvergencijos programų turinio ir formos elgesio kodekso“ [8] reikalavimus duomenų pateikimui. Tačiau programoje nepateikiamos ilgalaikio valstybės finansų tvarumo projekcijos. Todėl Portugalija raginama iki galo patenkinti Elgesio kodekso reikalavimus duomenų pateikimui.2.  Atnaujintame stabilumo programos variante daugiausia dėmesio skiriama poreikį ištaisyti valstybės biudžeto deficitą, kuris, kaip planuojama, 2005 m. bus 6,2 % BVP ir žymiai viršys 3 % BVP. Šis skaičius pateikiamas po 2,9 % BVP deficito 2002–2004 m., kaip neseniai pranešė Portugalijos valdžios institucijos po diskusijų su Eurostatu, ir yra žymiai prastesnis, palyginti su 2,2 % BVP 2005 m. tikslu, pateiktu ankstesniame programos variante. Prastesni duomenys aiškinami mažesniu, nei tikėtasi, augimu, naujai įvertintu išlaidų didėjimu, biudžeto viršijimu, taip pat tuo, kad neįgyvendintos ankstesnėje programoje suplanuotos vienkartinės priemonės, bei tuo, kad naujoji Vyriausybė 2005 m. birželio mėn. priėmė maždaug 0,6 % BVP korekcinių priemonių paketą. Siekiant sumažinti deficitą, šiame programos variante apibrėžiama strategija, kurioje numatoma pagerinti struktūrines priemones, o ne remiamasi didelėmis vienkartinėmis ir laikinomis priemonėmis – tai rodo pasikeitusią biudžeto strategiją, palyginti su ankstesniais programos variantais. Numatoma, kad valstybės biudžeto deficitas per ateinančius metus nuolat gerės, bet 3 % BVP pamatinę vertę viršys bent iki 2007 m.3.  Makroekonominiame scenarijuje, kuriuo grindžiama programa, numatoma, kad realaus BVP augimas laipsniškai didės nuo 0,8 % 2005 m. iki 3,0 % 2009 m., o 2006, 2007 ir 2008 m. augimo normos bus atitinkamai 1,4 %, 2,2 % ir 2,6 %. Remiantis dabar turima informacija, pirmosios programos laikotarpio dalies augimo projekcijos atrodo patikimos, tačiau vėlesniais programos metais yra daugiau pavojų. Siekiant įgyvendinti numatytą augimo planą, esminis veiksnys – struktūrinės priemonės, skirtos produktyvumui ir konkurencingumui skatinti bei pasitikėjimui atkurti. Programoje pateikiamos 2005 ir 2006 m. infliacijos projekcijos atrodo sumažintos, atsižvelgiant į planuojamą netiesioginių mokesčių padidėjimą.4.  Programos tikslas – iki 2008 m. pasiekti, kad valstybės biudžeto deficitas neviršytų 3 % BVP pamatinės vertės. Numatoma, kad valstybės biudžeto deficito santykis mažės nuo 6,2 % BVP 2005 m. iki 4,8 % 2006 m., 3,9 % 2007 m., 2,8 % 2008 m. ir 1,6 % 2009 m. Iš Komisijos tarnybų apskaičiavimų, atliktų programoje pateiktai informacijai taikant bendrai sutartą metodiką, matyti, kad pagal ciklą pakoreguotas deficitas padidėja iki 5,3 % BVP 2005 m. ir vėliau laipsniškai mažėja iki 1,4 % 2009 m. Konsolidavimas bus vykdomas per visą programos laikotarpį, tačiau didžioji jo dalis – laikotarpio pradžioje, t. y. 2006 m. Programos laikotarpio ankstesniojoje dalyje konsolidavimas daugiausia grindžiamas didėjančiomis pajamomis dėl didesnių mokesčių tarifų (visų pirma nuo 19 iki 21 % padidėja standartinis PVM tarifas), mažesnių mokesčių kreditų ir geriau surenkamų mokesčių – šios priemonės iš dalies kompensuoja ankstesnes vienkartines pajamas. Vėlesniais metais numatomą didesnį išlaidų apribojimą sąlygos ilgalaikės priemonės, pvz., viešojo administravimo reforma, išlaidų darbo užmokesčiams ribojimas ir socialinės apsaugos pensijų sistemų pakeitimai, kurios didelį poveikį biudžetui padarytų daugiausia vidutinės trukmės laikotarpiu. Visų valstybės išlaidų dalis investicijoms per programos laikotarpį šiek tiek sumažės.5.  Programoje numatomo biudžeto vykdymui kyla keletas pavojų. Pirma, ekonominė veikla gali spartėti lėčiau, nei numatoma, atsižvelgiant į tikrąjį fiskalinio konsolidavimo priemonių poveikį ir numatomą tarptautinės konkurencijos Portugalijos eksporto rinkose padidėjimą. Antra, pajamų didinimo ir išlaidų ribojimo priemonės gali būti ne tokios veiksmingos, kaip prognozuojama, arba ne taip greitai atnešti norimų rezultatų. Didesni mokesčių tarifai didina mokesčių vengimo riziką, be to, daugelį iš skelbiamų išlaidų apribojimų dar reikia teisiškai įgyvendinti. Atsižvelgiant į šį įvertinimą, Vyriausybė būtų paraginta laikytis įsipareigojimo imtis papildomų priemonių, kad neviršytų 3 % BVP deficito ilgiau, nei planuojama. Be to, net jei viskas vyks, kaip prognozuojama, programoje nepakanka suplanuotų biudžetinių priemonių užtikrinti pakankamą patikimumą, kad nebūtų pažeista aukščiausia nustatyta deficito riba esant normaliems makroekonominiams svyravimams bent iki 2009 m. Jų taip pat nepakanka užtikrinti, kad Stabilumo ir augimo pakto vidutinės trukmės beveik subalansuoto biudžeto tikslas bus pasiektas iki programos laikotarpio pabaigos. Per jautrumo tyrimą nustatyta, kad 2009 m. deficitas vis tiek būtų 3 % arba labai panašus esant nepalankiems makroekonominiams pokyčiams.6.  Skolos ir BVP santykis 2003 m. viršijo Sutartyje nustatytą 60 % BVP pamatinę vertę ir 2004 m. pakilo iki 61,9 %. Pagal atnaujintą programos variantą skolos santykis 2005 m. pasieks 66,5 % BVP, pakils iki aukščiausio taško, t. y. 67,8 % BVP, o vėliau sumažės iki 64,5 % 2009 m. Bendrojo skolos santykio raida taip pat gali būti ne tokia palanki, kaip prognozuojama, turint omenyje pavojus ekonominei veiklai ir biudžeto tikslams bei, atsižvelgiant į ankstesnę patirtį, skolą didinančio atsargų ir srautų koregavimo, visų pirma finansinio turto kaupimo, tikimybę.7.  Atrodo, Portugalijai kyla tam tikras pavojus siekiant ilgalaikio valstybės finansų tvarumo dėl numatomų biudžeto išlaidų senėjančiai visuomenei. Senėjančios visuomenės poveikį biudžetui turėtų sumažinti iki šiol įgyvendintos struktūrinės reformos priemonės, visų pirma pensijų ir sveikatos priežiūros srityse. Tačiau neatrodo, kad šių reformų pakaktų siekiant užtikrinti tvarumą. Siekiant šio tikslo, būtų naudingos atnaujintame programos variante nurodytos reformos, ypač valstybės tarnautojų išėjimo į pensiją nuostatų, jei jos būtų įgyvendintos visiškai. Vyriausybė užsakė ataskaitą įvertinti ilgalaikį socialinės apsaugos sistemos tvarumą.8.  Apskritai ekonominės politikos sritys, nustatytos šiame variante, iš dalies atitinka šaliai skirtas bendrąsias ekonominės politikos gaires valstybės finansų srityje. Kaip rekomenduota, programoje numatoma, kad valstybės finansai bus konsoliduojami iš esmės išlaidų sąskaita, ir nesiremiama didelėmis vienkartinėmis ar laikinomis priemonėmis. Jei bus laikomasi programos projekcijų, pagal jas taip pat tikimasi pagal ciklą pakoreguoto pirminio balanso (atmetus vienkartines ir laikinas priemones) pagerėjimo daugiau kaip po 0,5 % BVP kasmet. Tačiau programoje neplanuojama deficito sumažinti iki mažiau kaip 3 % BVP anksčiau nei 2008 m., ir planuojamas išlaidų apribojimas nėra pakankama priemonė pasiekti Stabilumo ir augimo pakto vidutinės trukmės tikslo – beveik subalansuoto biudžeto būklės – iki programos laikotarpio pabaigos.9.  Atsižvelgdama į atnaujintame stabilumo programos variante pateiktus 2005 ir vėlesnių metų deficito ir skolos skaičius, birželio 22 d. Komisija Portugalijos atžvilgiu pradėjo perviršinio deficito procedūrą. Taryba, priimdama sprendimą dėl Portugalijos perviršinio deficito, taip pat pateiks rekomendaciją perviršiniam deficitui ištaisyti – joje, inter alia , bus nustatytas jo ištaisymo terminas.* * *Atsižvelgdama į pirmiau išdėstytą įvertinimą, Taryba laikosi nuomonės, kad Portugalija turėtų:i) griežtai įgyvendindama paskelbtas korekcines priemones, apriboti 2005 m. biudžeto būklės prastėjimą;ii) padarydama reikšmingą žingsnį 2006 m., kad biudžeto deficitas žymiai mažėtų kiekvienais metais, ir ryžtingai vykdydama suplanuotas valstybės išlaidų mažinimo priemones, kuo greičiau tvariai ištaisyti perviršinį deficitą bei pasinaudoti bet kokia galimybe greičiau mažinti biudžeto deficitą, visų pirma sudaryti maržas, kurios būtų naudojamos mažesnio, nei prognozuota, augimo poveikiui biudžetui sušvelninti;iii) užtikrindama, kad skolos pokyčiai atspindėtų deficito mažinimo pažangą, ir vengdama skolą didinančių sandorių, nuolat tvirtai mažinti bendrąjį skolos santykį;iv) kontroliuoti išlaidų raidą, jei įmanoma, pranešdama saistančias aukščiausias nustatytas konkrečių išlaidų kategorijų ribas, vykdant visapusišką reformų programą valstybės finansų kokybei gerinti ir jų ilgalaikiam tvarumui užtikrinti;v) toliau tobulinti valdžios sektoriaus duomenų apdorojimą.Pagrindinių makroekonominių ir biudžeto projekcijų palyginimas2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 |[1] OL L 209, 1997 8 2. Visus šiame tekste nurodytus dokumentus galima rasti tinklalapyjehttp://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.[2] Ekonomikos ir finansų komiteto pakeista nuomonė dėl stabilumo ir konvergencijos programų turinio ir formos, kurią ECOFIN taryba patvirtino 2001 7 10.[3] Žr. 2005 m. kovo 22 ir 23 d. Briuselio Europos Vadovų Tarybos pirmininkavimo išvadas (7619/05) ir 2005 m. kovo 20 d. ECOFIN tarybos ataskaitą Europos Vadovų Tarybai (7423/05).[4] Portugalijos valdžios institucijos, patenkindamos oficialiai reikalaujamos datos sąlygą, atnaujintą programos variantą pateikė 2004 m. gruodžio mėn. Tačiau tuo metu, turint omenyje artėjančius visuotinius rinkimus Portugalijoje, buvo nuspręsta tos programos nevertinti ir palaukti naujosios Vyriausybės pateikto atnaujinto jos varianto.[5] 2005 m. kovo mėn. pradėjusi darbą Vyriausybė įvertinti valstybės finansų padėtį 2005 m. pavedė ad-hoc komisijai, už kurią visiškai atsakingas Centrinio banko valdytojas. Gegužės mėn. viduryje komisija pateikė išvadas, kuriose 2005 m. projektuojamas 6,8 % BVP deficitas su sąlyga, kad politika nesikeis.[6] 2005 m. kovo 18 d. pranešime spaudai Nr. 34/2005 Eurostatas pranešė, kad „Eurostatas ir Portugalija diskutuoja dėl 2001–2004 m. laikotarpio Portugalijos pateiktų kaupimo metodu apskaičiuotų duomenų atitikimo įplaukų ir išmokų metodu apskaičiuotiems duomenims“. Vėliau Portugalijos valdžios institucijų pateiktoje informacijoje nurodomas nedidelis duomenų padidinimas 2000, 2002 ir 2003 m. ir visais tais metais deficito santykis tampa 2,9 % BVP. Šiuo metu Eurostatas svarsto šiuos pakeitimus.[7] OL L 209, 1997 8 2, p. 1. Šiame tekste nurodytus dokumentus galima rasti tinklalapyje http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.[8] Portugalijos valdžios institucijos, patenkindamos oficialiai reikalaujamos datos sąlygą, atnaujintą programos variantą pateikė 2004 m. gruodžio mėn. Tačiau tuo metu, turint omenyje artėjančius visuotinius rinkimus Portugalijoje, buvo nuspręsta tos programos nevertinti ir palaukti naujosios Vyriausybės pateikto atnaujinto jos varianto.


title: 2006 m. sausio 18 d.  Komisijos rekomendacija, dėl 2006 m. koordinuotos Bendrijos monitoringo programos, kuria siekiama užtikrinti, kad būtų neviršijamos didžiausios leistinos pesticidų likučių koncentracijos vertės grūduose ir tam tikruose kituose augalinės kilmės produktuose bei ant jų, ir dėl 2007 m. nacionalinių monitoringo programų  (pranešta dokumentu Nr. C(2006) 11)   (Tekstas svarbus EEE)

text:
               24.1.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 19/23

      KOMISIJOS REKOMENDACIJA

   2006 m. sausio 18 d.
   dėl 2006 m. koordinuotos Bendrijos monitoringo programos, kuria siekiama užtikrinti, kad būtų neviršijamos didžiausios leistinos pesticidų likučių koncentracijos vertės grūduose ir tam tikruose kituose augalinės kilmės produktuose bei ant jų, ir dėl 2007 m. nacionalinių monitoringo programų
   (pranešta dokumentu Nr. C(2006) 11)
   (Tekstas svarbus EEE)
   (2006/26/EB)
   EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA,
   atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 211 straipsnį,
   atsižvelgdama į 1986 m. liepos 24 d. Tarybos direktyvą 86/362/EEB dėl pesticidų likučių grūduose ir ant jų didžiausių koncentracijų nustatymo (1), ypač į jos 7 straipsnio 2 dalies b punktą,
   atsižvelgdama į 1990 m. lapkričio 27 d. Tarybos direktyvą 90/642/EEB dėl didžiausių pesticidų likučių koncentracijų tam tikruose augalinės kilmės produktuose ir ant jų, įskaitant vaisius ir daržoves, nustatymo (2), ypač į jos 4 straipsnio 2 dalies b punktą,
   kadangi:

               (1)

               Direktyvose 86/362/EEB ir 90/642/EEB numatyta, kad Komisija turėtų laipsniškai kurti sistemą, kuri sudarytų sąlygas įvertinti maisto produktuose esančių pesticidų kiekį. Siekiant atlikti patikimus įvertinimus, reikalingi duomenys apie pesticidų likučių kontrolę tam tikruose maisto produktuose, kurie sudaro europinės mitybos pagrindą. Visuotinai pripažįstama, kad europinės mitybos pagrindą sudaro apytikriai 20–30 maisto produktų. Atsižvelgiant į atskirų valstybių išteklius pesticidų likučių monitoringo srityje, pagal koordinuotą monitoringo programą valstybės narės kasmet gali atlikti tik aštuonių produktų mėginių analizę. Pesticidų naudojimo pakitimas yra pastebimas per trejus metus. Todėl kiekvieno pesticido kontrolė turėtų būti atliekama 20–30 maisto produktų per keletą trimečių laikotarpių.

               (2)

               2006 m. turėtų būti atliekama pesticidų, kuriems taikoma ši rekomendacija, likučių kontrolė, nes gautais duomenimis bus galima pasinaudoti apskaičiuojant pesticidų likučių dabartinius kiekius maisto produktuose.

               (3)

               Kiekvieno koordinuoto monitoringo metu, nustatant mėginių skaičių, būtina nuosekliai taikyti statistinės analizės metodus. Tokios teorijos taikymą nustatė Maisto kodekso komisija (3). Remiantis binominio paskirstymo tikimybe, gali būti paskaičiuota, kad 613 mėginių analizė su didesniu nei 99 % patikimumo laipsniu sudaro galimybę aptikti pesticidų likučių turintį mėginį, viršijantį nustatymo ribą (NR), jei mažiau nei 1 % augalinės kilmės produktų sudėtyje yra šią ribą viršijančių pesticidų likučių. Šių mėginių rinkimas turėtų būti proporcingai paskirstytas tarp valstybių narių atsižvelgiant į gyventojų ir vartotojų skaičių; per vienerius metus turėtų būti paimta mažiausiai 12 kiekvieno maisto produkto mėginių.

               (4)

               Gairės dėl pesticidų likučių tyrimui taikomos kokybės kontrolės tvarkos paskelbtos Komisijos tinklalapyje (4). Susitarta, kad šios gairės turi būti taikomos valstybių narių laboratorijose ir nuolat būti peržiūrimos atsižvelgiant į patirtį, įgytą monitoringo programose.

               (5)

               Komisijos direktyva 2002/63/EB nustato Bendrijos mėginių ėmimo metodus oficialiai kontroliuojant pesticidų likučius augalinės ir gyvūninės kilmės produktuose ir ant jų (5). Mėginių ėmimo metodus ir tvarką, numatytą šioje direktyvoje, sudaro ir Maisto kodekso komisijos numatyti metodai bei tvarka.

               (6)

               Direktyvose 86/362/EEB ir 90/642/EEB reikalaujama, kad valstybės narės nurodytų kriterijus, kuriais remdamosi jos parengė nacionalines patikrinimo programas. Tokia informacija turėtų apimti kriterijus, taikomus nustatant imtinų mėginių skaičių, atliktinus tyrimus, ribas, kurias viršijus pranešama apie likučius, kriterijus, pagal kuriuos šios ribos buvo nustatytos ir išsamius duomenis apie tyrimus atliekančių laboratorijų akreditaciją pagal 2004 m. balandžio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 882/2004 dėl oficialios kontrolės, kuri atliekama siekiant užtikrinti, kad būtų įvertinama, ar laikomasi pašarus ir maistą reglamentuojančių teisės aktų, gyvūnų sveikatos ir gerovės taisyklių (6). Taip pat turėtų būti nurodytas pažeidimų skaičius ir pobūdis bei priemonės, kurių imtasi.

               (7)

               Didžiausios likučių koncentracijos vertės kūdikių maiste nustatytos pagal 1991 m. gegužės 14 d. Komisijos direktyvos 91/321/EEB dėl mišinių kūdikiams iki 4–6 mėnesių ir mišinių kūdikiams, vyresniems kaip 4 mėnesių (7), 6 straipsnį bei 1996 m. vasario 16 d. Komisijos direktyvos 96/5/EB, Euratomas dėl perdirbtų grūdinių maisto produktų ir maisto kūdikiams bei mažiems vaikams (8) 6 straipsnį.

               (8)

               Informacija apie monitoringo programų rezultatus labiausiai tinka apdorojimui, saugojimui ir perdavimui elektroniniais (kompiuteriniais) būdais. Valstybių narių duomenų perdavimui elektroniniu paštu buvo sukurtos formos. Todėl valstybės narės savo ataskaitas Komisijai turėtų galėti nusiųsti standartine forma. Komisijos atliekamas gairių vystymas yra veiksmingiausias būdas užtikrinti tolesnį tokių standartinių formų tobulinimą.

               (9)

               Šioje rekomendacijoje numatytos priemonės atitinka Maisto grandinės ir gyvūnų sveikatos nuolatinio komiteto nuomonę,

         REKOMENDUOJA:

               1)

               Valstybės narės raginamos per 2006 m. imti mėginius ir atlikti I priede nurodytų produktų (pesticidų) likučių junginių analizę, paimant tokį kiekvieno produkto mėginių skaičių, koks jis nurodytas II priede, tinkamai atsižvelgiant nacionalinę, Bendrijos ir trečiųjų šalių dalį valstybės rinkoje.
               Mėginių ėmimo procedūra, įskaitant vienetų skaičių, turėtų būti suderinta su Direktyva 2002/63/EB.

               2)

               Didelį pavojų keliančių pesticidų, t. y. kuriems yra nustatyta ūmaus veikimo dozė (ŪVD) (pvz., OP-esterių, endosulfano ir N-metilo karbamatų) mėginių ėmimas turėtų būti atliekamas taip, kad būtų atrinkti du laboratoriniai mėginiai. Jei pirminiame laboratoriniame mėginyje aptinkamas ieškomo pesticido likutis, antrinio mėginio vienetai turėtų būti tiriami atskirai. Tai taikoma šiems produktams:

                           —

                           baklažanams,

                           —

                           vynuogėms (9),

                           —

                           bananams,

                           —

                           paprikoms.

                     Tam tikrai šių produktų mėginių daliai taip pat turėtų būti atlikta atskirų vienetų individuali analizė antriniame laboratoriniame mėginyje, jei tokie pesticidai būtų nustatyti pirmajame mėginyje ir ypač tuo atveju, jei tai būtų vieno gamintojo produkcija.

               3)

               Iš bendro mėginių skaičiaus, kaip nurodyta I ir II priede, kiekviena valstybė narė turėtų paimti ir ištirti:

                           a)

                           mažiausiai dešimt kūdikio maisto, daugiausia sudaryto iš daržovių, vaisių ir javų, mėginių;

                           b)

                           ekologiškos produkcijos mėginius (mažiausiai vieną mėginį, jeigu jį galima paimti), kurių skaičius proporcingas ekologiškos produkcijos rinkos daliai kiekvienoje valstybėje narėje.

               4)

               Valstybės narės raginamos ne vėliau kaip iki 2007 m. rugpjūčio 31 d. atsiskaityti apie mėginių, kurie buvo tiriami I priede nurodytų produktų (pesticidų) likučių junginiams nustatyti, analizės rezultatus, nurodant:

                           a)

                           taikytus analitinius metodus ir pasiektas ribas, kurias viršijus pranešama apie likučius, pagal pesticidų likučių tyrimui taikomą kokybės kontrolės tvarką;

                           b)

                           pažeidimų skaičių, jų pobūdį ir priemones, kurių imtasi.

               5)

               Ataskaita turėtų būti pateikta forma, įskaitant elektroninę formą, pagal valstybėms narėms skirtą Maisto grandinės ir gyvūnų sveikatos nuolatinio komiteto parengtą orientacinį dokumentą dėl Komisijos rekomendacijų įgyvendinimo koordinuojamų Bendrijos monitoringo programų srityje.
               Kūdikių maisto ir ekologiško maisto mėginių analizės rezultatai turėtų būti pateikti atskirame duomenų lape.

               6)

               Valstybės narės raginamos ne vėliau kaip iki 2006 m. rugpjūčio 31 d. atsiųsti Komisijai ir valstybėms narėms pagal Direktyvos 86/362/EEB 7 straipsnio 3 dalį ir Direktyvos 90/642/EEB 4 straipsnio 3 dalį reikalaujamą informaciją apie 2005 m. atliktą monitoringą, siekiant bent jau imant kontrolinius mėginius užtikrinti, kad būtų neviršijamos didžiausios leistinos pesticidų likučių koncentracijos vertės, įskaitant:

                           a)

                           nacionalinių programų dėl pesticidų likučių rezultatus;

                           b)

                           informaciją apie laboratorijose atliekamos kokybės kontrolės tvarką, ypač informaciją apie tuos gairių dėl pesticidų likučių tyrimui taikomos kokybės kontrolės tvarkos aspektus, kurių jos negalėjo pritaikyti arba kuriuos taikant joms iškilo sunkumų;

                           c)

                           informaciją apie tyrimus atliekančių laboratorijų akreditaciją pagal Reglamento (EB) Nr. 882/2004 12 straipsnio nuostatas (įskaitant informaciją apie akreditacijos sritį, akreditacijos įstaigą ir pateikti akreditacijos pažymėjimo kopiją);

                           d)

                           informaciją apie kvalifikacijos tikrinimo ir tarplaboratorinius testus, kuriuose tyrimų laboratorija dalyvavo.

               7)

               Valstybės narės raginamos ne vėliau kaip iki 2006 m. rugsėjo 30 d. atsiųsti Komisijai numatomas 2007 m. nacionalines programas didžiausioms leistinoms pesticidų likučių koncentracijoms, nustatytoms Direktyvomis 90/642/EEB ir 86/362/EEB, kontroliuoti, įskaitant informaciją apie:

                           a)

                           kriterijus, kurie buvo taikomi nustatant mėginių skaičių ir tyrimus, kuriuos būtina atlikti;

                           b)

                           pasiektas ribas, kurias viršijus pranešama apie likučius, ir kriterijus, pagal kuriuos šios ribos buvo nustatytos;

                           c)

                           išsamią informaciją apie tyrimus atliekančias laboratorijas pagal Reglamentą (EB) Nr. 882/2004.

      Priimta Briuselyje, 2006 m. sausio 18 d.

            Komisijos vardu

         Markos KYPRIANOU

            Komisijos narys

      (1)  OL L 221, 1986 8 7, p. 37. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Komisijos direktyva 2005/76/EB (OL L 293, 2005 11 9, p. 14).

      (2)  OL L 350, 1990 12 14, p. 71. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Direktyva 2005/76/EB.

      (3)  Codex Alimentarius, „Pesticide Residues in Foodstuffs“, Roma 1994, ISBN 92-5-203 271-1; 2 tomas, p. 372.

      (4)  Dokumentas Nr. SANCO/10476/2003, http://europa.eu.int/comm/food/plant/protection/resources/qualcontrol_en.pdf

      (5)  OL L 187, 2002 7 16, p. 30.

      (6)  OL L 165, 2004 4 30, p. 1.

      (7)  OL L 175, 1991 7 4, p. 35. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Direktyva 2003/14/EB (OL L 41, 2003 2 14, p. 37).

      (8)  OL L 49, 1996 2 28, p. 17. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Direktyva 2003/13/EB (OL L 41, 2003 2 14, p. 33).

      (9)  Laikoma, kad vynuogių vienetas (t. y. standartinė kekė) sveria 500 g.

      I PRIEDAS
      PESTICIDŲ (PRODUKTŲ) JUNGINIAI, KURIE TURI BŪTI STEBIMI

                  Pesticidų likučiai, kuriuose ieškomi

                  2006

                  2007 (1)

                  2008 (1)

                  Acefatas

                  b)

                  c)

                  a)

                  Acetamipridas

                  c)

                  a)

                  Aldikarbas

                  b)

                  c)

                  a)

                  Metilazinfosas

                  b)

                  c)

                  a)

                  Azoksistrobinas

                  b)

                  c)

                  a)

                  Benomilų grupė

                  b)

                  c)

                  a)

                  Bifentrinas

                  b)

                  c)

                  a)

                  Bromopropilatas

                  b)

                  c)

                  a)

                  Bupirimatas

                  b)

                  c)

                  a)

                  Buprofezinas

                  c)

                  a)

                  Kaptanas + folpetas
                  Kaptanas
                  Folpetas

                  b)

                  c)

                  a)

                  Karbarilas

                  b)

                  c)

                  a)

                  Chlormekvatas (2)

                  b)

                  c)

                  a)

                  Chlorotalonilas

                  b)

                  c)

                  a)

                  Chlorprofamas

                  b)

                  c)

                  a)

                  Chlorpirifosas

                  b)

                  c)

                  a)

                  Chlorpirifosmetilas

                  b)

                  c)

                  a)

                  Cipermetrinas

                  b)

                  c)

                  a)

                  Ciprodinilas

                  b)

                  c)

                  a)

                  Deltametrinas

                  b)

                  c)

                  a)

                  Diazinonas

                  b)

                  c)

                  a)

                  Dichlofluanidas

                  b)

                  c)

                  a)

                  Dichlorvosas

                  c)

                  a)

                  Dikofolis

                  b)

                  c)

                  a)

                  Dimetoatas + ometoatas
                  Dimetoatas
                  Ometoatas

                  b)

                  c)

                  a)

                  Difenilaminas

                  b)

                  c)

                  a)

                  Endosulfanas

                  b)

                  c)

                  a)

                  Fenheksamidas

                  b)

                  c)

                  a)

                  Fenitrotionas

                  c)

                  a)

                  Fludioksonilas

                  b)

                  c)

                  a)

                  Heksitiazoksas

                  c)

                  a)

                  Imazalilas

                  b)

                  c)

                  a)

                  Imidaklopridas

                  b)

                  c)

                  a)

                  Indoksakarbas

                  c)

                  a)

                  Iprodionas

                  b)

                  c)

                  a)

                  Iprovalikarbas

                  c)

                  a)

                  Metilkrezoksimas

                  b)

                  c)

                  a)

                  Lambda-cihalotrinas

                  b)

                  c)

                  a)

                  Malationas

                  b)

                  c)

                  a)

                  Manebų grupė

                  b)

                  c)

                  a)

                  Mepanipirimas

                  c)

                  a)

                  Metalaksilas

                  b)

                  c)

                  a)

                  Metamidofosas

                  b)

                  c)

                  a)

                  Metidationas

                  b)

                  c)

                  a)

                  Metiokarbas

                  b)

                  c)

                  a)

                  Metomilas

                  b)

                  c)

                  a)

                  Miklobutanilas

                  b)

                  c)

                  a)

                  Oksidemetonmetilas

                  b)

                  c)

                  a)

                  Parationas

                  b)

                  c)

                  a)

                  Penkonazolas

                  c)

                  a)

                  Fozalonas

                  b)

                  c)

                  a)

                  Pirimikarbas

                  b)

                  c)

                  a)

                  Pirimifosmetilas

                  b)

                  c)

                  a)

                  Prochlorazas

                  c)

                  a)

                  Procimidonas

                  b)

                  c)

                  a)

                  Profenofosas

                  c)

                  a)

                  Propargitas

                  b)

                  c)

                  a)

                  Piretrinas

                  b)

                  c)

                  a)

                  Pirimetanilas

                  b)

                  c)

                  a)

                  Piriproksifenas

                  c)

                  a)

                  Kvenoksifenas

                  c)

                  a)

                  Spiroksaminas

                  b)

                  c)

                  a)

                  Tebukonazolas

                  c)

                  a)

                  Tebufenozidas

                  c)

                  a)

                  Tiabendazolas

                  b)

                  c)

                  a)

                  Tolkloflosmetilas

                  b)

                  c)

                  a)

                  Tolilfluanidas

                  b)

                  c)

                  a)

                  Triadimefonas + triadimenolis
                  Triadimefonas
                  Triadimenolis

                  b)

                  c)

                  a)

                  Vinklozolinas

                  b)

                  c)

                  a)

                              a)

                              Pupelės (šviežios arba sušaldytos), morkos, agurkai, apelsinai arba mandarinai, kriaušės, bulvės, ryžiai, špinatai (švieži arba sušaldyti);

                              b)

                              baklažanai, bananai, žiediniai kopūstai, vynuogės, apelsinų sultys (), pupelės (šviežios ir sušaldytos be ankščių), pipirai (saldieji), kviečiai;

                              c)

                              obuoliai, gūžiniai kopūstai, porai, salotos, pomidorai, persikai, įskaitant nektarinus ir panašius hibridus; rugiai arba avižos, braškės.

         (1)  Duomenys 2007 ir 2008 m. yra orientaciniai ir priklauso nuo programų, kurias bus rekomenduojama vykdyti nurodytaisiais metais.

         (2)  Reikėtų ištirti chlormekvato kiekį grūduose, morkose, vaisinėse daržovėse ir kriaušėse.

         (3)  Valstybės narės turėtų nurodyti, iš ko pagamintos apelsinų sultys (iš koncentratų ar šviežių vaisių).

      II PRIEDAS
      Kiekvieno produkto imtinų ir analizuotinų mėginių skaičius kiekvienoje valstybėje narėje.

                  Šalies kodas

                  Mėginiai

                  AT

                  12 (1)

                  15 (2)

                  BE

                  12 (1)

                  15 (2)

                  CY

                  12 (1)

                  15 (2)

                  CZ

                  12 (1)

                  15 (2)

                  DE

                  93

                  DK

                  12 (1)

                  15 (2)

                  ES

                  45

                  EE

                  12 (1)

                  15 (2)

                  EL

                  12 (1)

                  15 (2)

                  FR

                  66

                  FI

                  12 (1)

                  15 (2)

                  HU

                  12 (1)

                  15 (2)

                  IT

                  65

                  IE

                  12 (1)

                  15 (2)

                  LU

                  12 (1)

                  15 (2)

                  LT

                  12 (1)

                  15 (2)

                  LV

                  12 (1)

                  15 (2)

                  MT

                  12 (1)

                  15 (2)

                  NL

                  17

                  PT

                  12 (1)

                  15 (2)

                  PL

                  45

                  SE

                  12 (1)

                  15 (2)

                  SI

                  12 (1)

                  15 (2)

                  SK

                  12 (1)

                  15 (2)

                  UK

                  66

                     Bendras minimalus mėginių skaičius: 613

         (1)  Minimalus mėginių skaičius kiekvienam atskiram taikomam pesticidų likučių analizės metodui.

         (2)  Minimalus mėginių skaičius kiekvienam taikomam įvairių rūšių likučių analizės metodui.


Svarbus teisinis pranešimas

|

52007SC0069

Rekomendacija Tarybos nuomonė pagal 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1466/97 5 straipsnio 1 dalį dėl 2006–2009 m. Slovėnijos stabilumo programos  /* SEK/2007/0069 galutinis */

	[pic] | EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA |Briuselis, 23.1.2007SEK(2007) 69 galutinisRekomendacijaTARYBOS NUOMONĖpagal 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1466/97 5 straipsnio 1 dalį dėl 2006–2009 m. Slovėnijos stabilumo programos(pateikta Komisijos)AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS1. BENDROSIOS APLINKYBėS1998 m. liepos 1 d. įsigaliojusio Stabilumo ir augimo pakto pagrindinis tikslas yra patikimi valstybės finansai – priemonė sudaryti geresnes sąlygas kainų stabilumui ir smarkiam tvariam augimui, leidžiančiam kurti naujas darbo vietas. 2005 m. Pakto reforma pripažįstamas jo naudingumas įtvirtinant fiskalinę drausmę, taip pat siekiama stiprinti jo efektyvumą, ekonominius pagrindus ir užtikrinti ilgalaikį valstybės finansų tvarumą.Tarybos reglamente (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei koordinavimo[1], kuris yra Stabilumo ir augimo pakto dalis, nustatyta, kad valstybės narės turi pateikti Tarybai ir Komisijai stabilumo arba konvergencijos programas ir kasmetinius atnaujintus programų variantus (bendrą valiutą įvedusios valstybės narės pateikia (atnaujintas) stabilumo programas, o bendros valiutos neįvedusios valstybės narės pateikia (atnaujintas) konvergencijos programas). Pirmoji Slovėnijos konvergencijos programa buvo pateikta 2004 m. gegužės mėn. Remdamasi reglamentu, atsižvelgdama į Komisijos rekomendaciją ir pasikonsultavusi su Ekonomikos ir finansų komitetu, Taryba 2004 m. liepos 5 d. pareiškė nuomonę dėl programos. Pagal tą pačią procedūrą atnaujintas stabilumo ir konvergencijos programas vertina Komisija ir nagrinėja minėtasis komitetas; jas taip pat gali nagrinėti Taryba.2. NAUJOSIOS PROGRAMOS VERTINIMO APLINKYBėSKomisija išnagrinėjo 2006 m. gruodžio 7 d. pateiktą pirmąją Slovėnijos stabilumo programą[2] ir priėmė rekomendaciją dėl Tarybos nuomonės apie ją (žr. apibrauktą tekstą, kuriame pateikti pagrindiniai vertinimo aspektai).Siekiant apibūdinti aplinkybes, kurioms esant vertinama stabilumo programoje pateikta biudžeto strategija, tolesniuose punktuose pateikiama apibendrinta informacija:1.  ekonominės veiklos ir biudžeto rezultatai per pastaruosius dešimt metų,2.  naujausias valstybės padėties vertinimas pagal prevencinę Stabilumo ir augimo pakto funkciją (Tarybos nuomonės dėl paskutinės atnaujintos konvergencijos programos santrauka) ir3.  Komisijos atliktas 2006 m. spalio mėn. nacionalinės reformų programos įvertinimas.2.1. Naujausi ekonominės veiklos ir biudžeto rezultataiPer pastarąjį dešimtmetį Slovėnijos ekonomika buvo labai stabili. Faktas, kad nebuvo didelio disbalanso, rodo ekonomikos tvirtumą ir gebėjimą reaguoti į ekonominius sukrėtimus. Tačiau euro įvedimas taps rinkos tvirtumo ir lankstumo išbandymu. Visų pirma, infliacija buvo sumažinta, tačiau reikia atidžiai stebėti kainų augimą, nors remiantis naujausiais mokėjimo susitarimais tiek viešajame, tiek privačiajame sektoriuje tikimasi, kad ir toliau pavyks pažaboti spaudimą, susijusį su darbo užmokesčiu. Pokyčiai darbo rinkoje iš esmės buvo teigiami, tačiau išlieka keletas struktūrinių problemų, kaip ypač matyti iš žemo vyresnio amžiaus darbuotojų užimtumo lygio. Siekiant kurti naujas darbo vietas, būtų buvę naudinga imtis tolesnių priemonių, skirtų gerinti verslo aplinką, skatinti MTP veiklą ir siekti, kad sendami žmonės ilgiau išliktų aktyvūs.2.2. Tarybos nuomonėje dėl ankstesnės programos pateiktas įvertinimas2006 m. vasario 14 d. Taryba priėmė nuomonę dėl paskutinės atnaujintos 2005–2008 m. konvergencijos programos. Taryba manė, kad „programa siekiama infliacijos lygį išlaikyti arti ES vidurkio, tuo pat metu laikantis laipsniško fiskalinių pakeitimų kurso.“ Taryba paragino Slovėniją „daryti didesnę pažangą siekiant programos vidutinės trukmės tikslo, ypač įgyvendinant priemones, kuriomis grindžiamas planuojamas išlaidų santykio mažinimas, bei perkeliant patikslinimų veiksmus į laikotarpio pradžią“ ir „imtis priemonių pagerinti ilgalaikį valstybės finansų tvarumą, ypač pensijų sistemos srityje.“2.3. Komisijos atliktas 2006 m. spalio mėn. nacionalinės reformų programos įvertinimas2006 m. spalio 16 d. Slovėnija pateikė nacionalinės reformų programos įgyvendinimo ataskaitą, numatytą atnaujintoje Lisabonos strategijoje ekonomikos augimui ir darbo vietų kūrimui. Slovėnijos nacionalinėje reformų programoje numatyta politika siekiama įgyvendinti penkis pagrindinius uždavinius: konkurencinga ekonomika ir spartesnis augimas, žinių visuomenė, veiksminga valstybė, moderni socialinė valstybės sistema bei didesnis užimtumas ir tvarus vystymasis.Komisijos atliktas šios naujausios atnaujintos programos įvertinimas (priimtas kaip 2006 m. gruodžio mėn. metinės pažangos ataskaitos [3] dalis) parodė, kad įgyvendindama nacionalinę reformų programą Slovėnija daro didelę pažangą. Pasinaudodama palyginti palankiomis makroekonominėmis sąlygomis, Slovėnija ėmėsi tinkamų priemonių tam tikrose pagrindinėse srityse, pavyzdžiui, verslumo ir geresnio reglamentavimo, ir pradėjo vykdyti daugumą pagrindinių užimtumo politikos reformų. Tačiau pažanga įgyvendinant strategiją, kuria siekiama, kad sendami žmonės ilgiau išliktų aktyvūs, ir šalinant kliūtis jaunimo užimtumui iki šiol nebuvo pakankamai sparti. Mikroekonomikos srityje reikėtų imtis griežtesnių priemonių siekiant stiprinti naujovių diegimo ir konkurencijos sistemą. Taip pat pageidautina, kad Slovėnija dėtų daugiau pastangų viešųjų išlaidų restruktūrizavimo srityje.Atsižvelgus į nustatytas stipriąsias ir silpnąsias vietas, Slovėnijai rekomenduota imtis veiksmų šiose srityse: ilgalaikio valstybės finansų tvarumo srityje, ypač tobulinant pensijų sistemą ir didinant vyresnio amžiaus darbuotojų užimtumą, taip pat įdarbinimo paslaugų srityje, siekiant lanksčių darbo sutarčių nuostatų ir griežtesnių išmokų taikymo sąlygų.Pagrindiniai vertinimo aspektai Kaip reikalaujama Tarybos reglamento (EB) Nr. 1466/97 5 straipsnio 1 dalyje (stabilumo programų atveju) ir 9 straipsnio 1 dalyje (konvergencijos programų atveju), vertinimas apima šiuos aspektus: ar ekonominės prielaidos, kuriomis yra grindžiama programa, yra patikimos; valstybės narės pateiktas vidutinės trukmės biudžeto tikslas ir tai, ar koregavimo planas siekiant to tikslo yra tinkamas; ar priemonės, kurių buvo imtasi ir (arba) kurios buvo pasiūlytos siekiant laikytis koregavimo plano, yra pakankamos, kad per visą ciklą būtų pasiektas vidutinės trukmės tikslas; vertinant vidutinės trukmės tikslui pasiekti skirtą koregavimo planą, – ar ekonomikos pakilimo laikotarpiais dedama daugiau koregavimo pastangų, o esant ekonomikos nuosmukiui jų gali būti dedama mažiau. Euro zonos ir VKM II valstybių narių atveju, – ar valstybė narė užtikrina metinį pagal ciklą pakoreguoto balanso gerėjimą, neskaitant vienkartinių ir kitų laikinųjų priemonių, t. y. 0,5 % BVP, kad būtų pasiektas vidutinės trukmės tikslas; nustatant vidutinės trukmės tikslui pasiekti skirtą koregavimo planą (jo dar nepasiekusioms valstybėms narėms) arba leidžiant laikinai nukrypti nuo vidutinės trukmės tikslo (jį pasiekusioms valstybėms narėms) – kaip įgyvendinamos svarbiausios struktūrinės reformos, turinčios tiesioginį ilgalaikį išlaidų mažinimo poveikį (įskaitant potencialaus augimo skatinimą) ir todėl darančios išmatuojamą poveikį ilgalaikiam valstybės finansų tvarumui (su sąlyga, kad būtų išlaikyta pakankamai patikima riba 3 % BVP pamatinės vertės atžvilgiu ir kad programos laikotarpiu biudžeto būklė vėl priartėtų prie vidutinės trukmės tikslo), ypatingą dėmesį skiriant pensijų reformoms, kuriomis įvedama kelių pakopų sistema, kurioje yra privalomojo pensijų kaupimo pakopa; ar valstybės narės ekonominės politikos kryptys atitinka bendrąsias ekonominės politikos gaires. Programoje pateiktų makroekonominių prielaidų patikimumas įvertintas atsižvelgus į Komisijos tarnybų 2006 m. rudens prognozę ir pasinaudojus bendrai sutarta potencialios gamybos apimties ir pagal ciklą pakoreguoto balanso apskaičiavimo metodika. Programos atitikties bendrosioms ekonominės politikos gairėms įvertinime atsižvelgiama į bendrąsias ekonominės politikos gaires valstybės finansų srityje, kurios įtrauktos į integruotas 2005–2008 m. gaires. Vertinime taip pat nagrinėjami šie klausimai: skolos santykio pokyčiai ir ilgalaikio valstybės finansų tvarumo perspektyvos, kuriems reikėtų skirti pakankamą dėmesį vykdant biudžeto būklės priežiūrą, kaip pažymėta 2005 m. kovo 20 d. Tarybos pranešime, pavadintame „Stabilumo ir augimo pakto įgyvendinimo tobulinimas“. 2006 m. spalio 12 d. Komisijos komunikate nustatytas ilgalaikio tvarumo vertinimo metodas[4]; valstybių narių pagal Lisabonos strategiją ekonomikos augimui ir darbo vietų kūrimui pateiktų nacionalinių reformų programų integracijos laipsnis. 2005 m. birželio 7 d. ECOFIN tarybos apibendrinamosiose pastabose Europos Vadovų Tarybai dėl bendrosios ekonominės politikos gairių 2005–2008 m. laikotarpiu nurodyta, kad nacionalinės reformų programos turėtų būti suderintos su stabilumo ir konvergencijos programomis; atitiktis elgesio kodeksui[5], kuriame inter alia reikalaujama, kad stabilumo ir konvergencijos programų struktūra ir visos duomenų lentelės būtų vienodos. |-  RekomendacijaTARYBOS NUOMONĖpagal 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1466/97 5 straipsnio 1 dalį dėl 2006–2009 m. Slovėnijos stabilumo programosEUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį,atsižvelgdama į 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei koordinavimo[6], ypač į jo 5 straipsnio 1 dalį,atsižvelgdama į Komisijos rekomendaciją,pasikonsultavusi su Ekonomikos ir finansų komitetu,PAREIŠKĖ TOKIĄ NUOMONĘ:4.  [2007 m. vasario 27 d.] Taryba išnagrinėjo pirmąją 2006–2009 m. Slovėnijos stabilumo programą.5.  Makroekonominiame scenarijuje, kuriuo grindžiama programa, numatoma, kad realusis BVP nuolat augs daugiau nei 4 % per visą programos laikotarpį. Remiantis šiuo metu turima informacija, scenarijus yra pagrįstas patikimomis augimo prielaidomis. Programoje pateiktos infliacijos prognozės taip pat atrodo realistiškos.6.  Komisijos tarnybų 2006 m. rudens prognozėje numatyta, kad 2006 m. valdžios sektoriaus deficitas bus 1,6 % BVP, palyginti su 2005 m. gruodžio mėn. atnaujintoje konvergencijos programoje nustatytu siektinu 1,7 % BVP deficitu. Planuotas tikslas sumažinti išlaidų santykį iš esmės buvo pasiektas, tačiau numatoma, kad pajamos bus mažesnės, nei planuota sudarant biudžetą, nepaisant cikliško ekonomikos ir deficito rezultatų pagerėjimo, palyginti su 2005 m.7.  Programoje numatytoje biudžeto strategijoje biudžeto būklės vidutinės trukmės tikslą (VTT) pagal Stabilumo ir augimo paktą siekiama įgyvendinti iki 2009 m. vykdant konsolidavimą laikotarpio pabaigoje. Dėl šiuo metu vykdomos mokesčių reformos ir keleto išlaidų mažinimo priemonių, programos laikotarpiu smarkiai sumažėja pajamos ir išlaidos, kaip BVP procentinė dalis. Iki 2008 m., kai iš esmės vienodu mastu sumažės atitinkami pajamų ir išlaidų santykiai, planuojama, kad valdžios sektoriaus deficitas svyruos ties 1,5 % BVP riba. 2009 m. deficitas sumažės iki 1,0 %, nes išlaidų sumažinimas kompensuos pajamų praradimą. Pirminis balansas iš pradžių pablogės nuo 0,1 % BVP 2006 m. iki -0,3 % BVP 2008 m., o 2009 m. pagerės iki 0,3 % BVP. Palyginti su paskutine atnaujinta konvergencijos programa, šioje stabilumo programoje vieneriais metais nukeliamas tikslas pasiekti nominalųjį 1 % BVP deficitą, esant palankesniam makroekonominiam scenarijui.8.  Programos laikotarpiu planuojama maždaug 0,25 % BVP pagerinti struktūrinį balansą (t. y. pagal ciklą pakoreguotą balansą, neįskaitant vienkartinių ir kitų laikinųjų priemonių), apskaičiuotą remiantis bendrai sutarta metodika. Kaip ir 2005 m. gruodžio mėn. atnaujintoje konvergencijos programoje, šioje stabilumo programoje pateiktą biudžeto būklės vidutinės trukmės tikslą – 1 % BVP struktūrinį deficitą – planuojama pasiekti iki 2009 m., t. y. metais vėliau nei numatyta ankstesnėje programoje. Programoje aiškinama, kad terminas atidedamas dėl svarbaus geležinkelio projekto, kurio apskaičiuotos išlaidos 2007 m. sieks 0,4 % BVP, 2008 m. – 0,5 %, o 2009 m. – 0,2 % BVP. Kadangi vidutinės trukmės tikslas yra didesnis nei mažiausia vertė (nustatyta deficitui esant maždaug 1,5 % BVP), pasiekus šį tikslą turėtų atsirasti pakankamai patikima riba, neleidžianti susidaryti perviršiniam deficitui. Vidutinės trukmės tikslas atitinka Stabilumo ir augimo pakte bei elgesio kodekse euro zonos ir VKM II valstybėms narėms nustatytas ribas ir tinkamai atspindi skolos santykį ir ilgalaikį vidutinį potencialų augimą.9.  2007 ir 2008 m. biudžeto prognozių rizika programoje yra iš esmės subalansuota, bet 2009 m. biudžeto rezultatai gali būti prastesni nei prognozuojama programoje. Viena vertus, ekonomikos augimo ir mokestinių pajamų prielaidos atrodo patikimos. Be to, pastaraisiais metais Slovėnijos biudžeto rezultatai buvo geresni, nei prognozuota, šių rezultatų pasiekta taip pat todėl, kad buvo taikomas veiksmingas biudžeto mechanizmas, skirtas riboti valdžios sektoriaus išlaidas netikėtai sumažėjus pajamoms. Kita vertus, nepaisant pastangų restruktūrizuoti valdžios sektoriaus išlaidas, privalomųjų išlaidų dalis išlieka labai didelė. 2009 m. planuojamas priemones, kurias taikant ketinama gerokai sumažinti pirminių išlaidų BVP procentinę dalį, dar reikia išsamiai apibūdinti.10.  Atsižvelgiant į rizikos vertinimą, programoje apibrėžtos biudžeto kryptys gali būti nepakankamos užtikrinti, kad vidutinės trukmės tikslas būtų pasiektas 2009 m. kaip numatyta programoje. Tačiau jomis užtikrinama pakankamai patikima riba, kad esant įprastiems makroekonominiams svyravimams nebūtų viršyta 3 % BVP deficito riba per visą programos laikotarpį. Programoje numatytas koregavimo tempas siekiant vidutinės trukmės tikslo nėra pakankamas ir turėtų būti greitesnis, kad atitiktų Stabilumo ir augimo paktą, pagal kurį metinis struktūrinio balanso pagerėjimas euro zonos ir VKM II valstybėse narėse turėtų atitikti 0,5 % BVP vertę, o koregavimo pastangų turėtų būti daugiau ekonomikos pakilimo laikotarpiu ir galėtų būti mažiau nuosmukio laikotarpiu. Per visą programos laikotarpį numatomas ekonomikos pakilimas, bet neplanuojama, kad struktūrinis balansas pastebimai pagerės anksčiau nei paskutiniais programos metais. Tačiau 2009 m. gali kilti pavojus, kad rezultatai bus prastesni nei planuota.11.  Apytikriu apskaičiavimu bendroji valstybės skola 2006 m. siekė 28,5 % BVP ir buvo daug mažesnė už Sutartyje nustatytą 60 % BVP pamatinę vertę. Programoje prognozuojama, kad skolos santykis programos laikotarpiu sumažės 0,8 procentinio punkto.12.  Ilgalaikis senėjančios visuomenės poveikis biudžetui Slovėnijoje yra vienas didžiausių ES, pirmiausia dėl žymaus su pensijomis susijusių išlaidų, kaip BVP dalies, didėjimo. Kadangi imamasi tam tikrų veiksmų, įgyvendinus tolesnes reformos priemones, kuriomis siekiama sumažinti smarkiai padidėjusias su visuomenės senėjimu susijusias išlaidas, būtų prisidedama prie rizikos valstybės finansų tvarumui mažinimo, kaip pripažįsta valdžios institucijos. Nors dėl pradinės biudžeto būklės bus lengviau stabilizuoti skolos santykį vidutinės trukmės laikotarpiu, nedidelio struktūrinio pagerėjimo per visą programos laikotarpį nepakaks siekiant sumažinti numatomą visuomenės senėjimo poveikį biudžetui. Apskritai, Slovėnijoje rizika valstybės finansų tvarumui yra didelė.13.  Stabilumo programoje yra pateiktas 2006 m. spalio mėn. Slovėnijos nacionalinės reformų programos bendro poveikio kokybinis įvertinimas, susijęs su fiskalinės politikos strategija vidutinės trukmės laikotarpiu. Be to, joje pateikta informacijos apie tiesiogines biudžeto išlaidas arba sutaupytas lėšas, atsirandančias dėl nacionalinėje reformų programoje numatytų pagrindinių reformų, tačiau biudžeto prognozėse nėra aiškiai atsižvelgiama į visų nacionalinėje reformų programoje nurodytų veiksmų poveikį valstybės finansams. Stabilumo programoje numatytos priemonės valstybės finansų srityje yra suderintos su priemonėmis, numatytomis nacionalinėje reformų programoje. Stabilumo programoje pateikiama išsami informacija apie nacionalinėje reformų programoje paskelbtą mokesčių reformą, o su išlaidomis susijusios stabilumo programos priemonės papildo nacionalinėje reformų programoje numatytus veiksmus.14.  Programoje pateikta biudžeto strategija iš dalies atitinka bendrąsias ekonominės politikos gaires, įtrauktas į integruotas 2005–2008 m. gaires. Konkrečiai, koregavimo planas siekiant vidutinės trukmės tikslo yra nepakankamas ir turėtų būti tobulinamas.15.  Kiek tai susiję su duomenų pateikimo reikalavimais, nustatytais elgesio kodekse dėl stabilumo ir konvergencijos programų, programoje trūksta tam tikrų privalomų ir neprivalomų duomenų[7].Daroma bendra išvada, kad nors programoje pripažįstama būtinybė sumažinti infliacinį spaudimą ir tęsti fiskalinį konsolidavimą siekiant išsaugoti ekonomikos gebėjimą atsigauti, joje planuojama pažanga siekiant vidutinės trukmės tikslo yra nepakankama, nepaisant optimistiškų ekonomikos augimo perspektyvų. Atsižvelgiant į pirmiau pateiktą įvertinimą, Slovėnija raginama:i) pasinaudoti palankiomis ekonominėmis sąlygomis ir pagreitinti vidutinės trukmės tikslo įgyvendinimo procesą perkeliant koregavimo veiksmus į laikotarpio pradžią; irii) atsižvelgiant į prognozuojamą su visuomenės senėjimu susijusių išlaidų didėjimą, gerinti ilgalaikį valstybės finansų tvarumą stiprinant šiuo metu vykdomą pensijų reformą papildomomis priemonėmis, ypač skirtomis skatinti vyresnio amžiaus žmonių dalyvavimą darbo rinkoje ir privataus pensijų kaupimo schemų plėtrą.Pagrindinių makroekonominių ir biudžeto prognozių palyginimas2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 |Realusis BVP (pokytis, %) | 2006 m. gruodžio mėn. SP | 4,0 | 4,7 | 4,3 | 4,2 | 4,1 |2006 m. lapkričio mėn. KOM | 4,0 | 4,8 | 4,2 | 4,5 | nėra duomenų |2005 m. gruodžio mėn. KP | 3,9 | 4,0 | 4,0 | 3,8 | nėra duomenų |SVKI infliacija (%) | 2006 m. gruodžio mėn. SP | 2,5 | 2,7 | 2,7 | 2,5 | 2,2 |2006 m. lapkričio mėn. KOM | 2,5 | 2,5 | 2,5 | 2,6 | nėra duomenų |2005 m. gruodžio mėn. KP | 2,2 | 1,5 | 2,2 | 2,5 | nėra duomenų |Gamybos apimties atotrūkis (potencialusis BVP, %) | 2006 m. gruodžio mėn. SP1 | -1,2 | -0,5 | -0,3 | -0,1 | 0,3 |2006 m. lapkričio mėn. KOM5 | -1,1 | -0,3 | 0,0 | 0,4 | nėra duomenų |2005 m. gruodžio mėn. KP1 | -1,2 | -0,7 | -0,3 | 0,0 | nėra duomenų |Valdžios sektoriaus balansas (% BVP) | 2006 m. gruodžio mėn. SP | -1,4 | -1,6 | -1,5 | -1,6 | -1,0 |2006 m. lapkričio mėn. KOM | -1,4 | -1,6 | -1,6 | -1,5 | nėra duomenų |2005 m. gruodžio mėn. KP | -1,7 | -1,7 | -1,4 | -1,0 | nėra duomenų |Pirminis balansas (% BVP) | 2006 m. gruodžio mėn. SP | 0,4 | 0,1 | -0,1 | -0,3 | 0,3 |2006 m. lapkričio mėn. KOM | 0,3 | -0,1 | -0,2 | -0,3 | nėra duomenų |2005 m. gruodžio mėn. KP | -0,2 | -0,3 | -0,1 | 0,2 | nėra duomenų |Pagal ciklą pakoreguotas balansas (% BVP) | 2006 m. gruodžio mėn. SP1 | -0,9 | -1,4 | -1,4 | -1,6 | -1,1 |2006 m. lapkričio mėn. KOM | -0,9 | -1,5 | -1,6 | -1,7 | nėra duomenų |2005 m. gruodžio mėn. KP1 | -1,2 | -1,4 | -1,3 | -1,0 | nėra duomenų |Struktūrinis balansas2 (% BVP) | 2006 m. gruodžio mėn. SP3 | -0,9 | -1,4 | -1,4 | -1,6 | -1,1 |2006 m. lapkričio mėn. KOM4 | -0,9 | -1,5 | -1,6 | -1,7 | nėra duomenų |2005 m. gruodžio mėn. KP | -0,4 | -1,4 | -1,4 | -1,0 | nėra duomenų |Bendroji valstybės skola (% BVP) | 2006 m. gruodžio mėn. SP | 28,0 | 28,5 | 28,2 | 28,3 | 27,7 |2006 m. lapkričio mėn. KOM | 28,0 | 28,4 | 28,0 | 27,6 | nėra duomenų |2005 m. gruodžio mėn. KP | 29,0 | 29,6 | 29,8 | 29,4 | nėra duomenų |Pastabos: 1Komisijos tarnybų apskaičiavimai remiantis programoje pateikta informacija. 2Pagal ciklą pakoreguotas balansas (kaip ir pirmesnėse eilutėse), neįskaitant vienkartinių ir kitų laikinųjų priemonių. 3 Programoje nėra vienkartinių ir kitų laikinųjų priemonių. 4Komisijos tarnybų 2006 m. rudens prognozėje nėra vienkartinių ar kitų laikinųjų priemonių. 5Remiantis numatomu potencialiu 3,8 % augimu 2005 m. ir potencialiu 4 % augimu 2006–2008 m. Šaltinis: Konvergencijos (stabilumo) programa (KP, SP); Komisijos tarnybų 2006 metų rudens ekonominės prognozės (KOM); Komisijos tarnybų apskaičiavimai. |[1] OL L 209, 1997 8 2, p. 1. Reglamentas su pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 1055/2005 (OL L 174, 2005 7 7, p. 1). Visus šiame tekste nurodytus dokumentus galima rasti šioje tinklavietėje:http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm[2] Tarybos reglamento (EB) Nr. 1466/97 4 straipsnyje teigiama, kad „[po 1999 m. sausio 1 d., kai pirmosios ES valstybės narės įsivedė bendrą valiutą,] bendrą valiutą įvedanti valstybė narė stabilumo programą turi pateikti per šešis mėnesius po to, kai Taryba priima sprendimą dėl jos dalyvavimo bendros valiutos sistemoje.“ 2006 m. liepos 11 d. Taryba priėmė sprendimą pagal Sutarties 122 straipsnio 2 dalį dėl bendros valiutos įvedimo Slovėnijoje 2007 m. sausio 1 d. (Tarybos sprendimas 2006/495/EB, OL L 195, 2006 7 15, p. 25).[3] Komisijos komunikatas pavasario Europos Vadovų Tarybai „Atnaujintos Lisabonos strategijos ekonomikos augimui ir darbo vietų kūrimui įgyvendinimas. Rezultatų pateikimo metai“, 2006 12 12, KOM(2006) 816.[4] Komisijos komunikatas Tarybai ir Europos Parlamentui „Ilgalaikis valstybės finansų tvarumas ES“, 2006 10 12, KOM(2006) 574 ir 2006 m. Europos Komisijos Ekonomikos ir finansų reikalų generalinio direktorato dokumentas „Ilgalaikis valstybės finansų tvarumas Europos Sąjungoje“, leidinys European Economy , Nr. 4/2006.[5] „Stabilumo ir augimo pakto įgyvendinimo sąlygos bei stabilumo ir konvergencijos programų formos ir turinio gairės“, kurias 2005 m. spalio 11 d. patvirtino ECOFIN taryba.[6] OL L 209, 1997 8 2, p. 1. Reglamentas su pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 1055/2005 (OL L 174, 2005 7 7, p. 1). Šiame tekste nurodytus dokumentus galima rasti šioje tinklavietėje:http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm[7] Visų pirma, trūksta duomenų apie grynąjį išorės balansą 2006–2007 m., taip pat tam tikrų neprivalomų duomenų apie sektorių balansus, darbo rinkos pokyčius, valdžios sektoriaus išlaidas pagal funkcijas ir skolos pokyčius.