title: Rekomendacija TARYBOS REKOMENDACIJA dėl 2014 m. Rumunijos nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2014 m. Rumunijos konvergencijos programos_x000b_

text:
				|

		52014DC0424

			Rekomendacija TARYBOS REKOMENDACIJA dėl 2014 m. Rumunijos nacionalinės reformų programos_x000b__x000b_su Tarybos nuomone dėl 2014 m. Rumunijos konvergencijos programos_x000b_ /* COM/2014/0424 final - 2014/ () */

Rekomendacija
TARYBOS REKOMENDACIJA
dėl 2014 m. Rumunijos
nacionalinės reformų programos
su Tarybos nuomone dėl 2014 m. Rumunijos konvergencijos programos

EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl
Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 121 straipsnio 2 dalį
ir 148 straipsnio 4 dalį,
atsižvelgdama į 1997 m. liepos 7 d.
Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės
priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei
koordinavimo[1],
ypač į jo 9 straipsnio 2 dalį,
atsižvelgdama į Europos Komisijos
rekomendaciją[2],
atsižvelgdama į Europos Parlamento
rezoliucijas[3],
atsižvelgdama į Europos Vadovų
Tarybos išvadas,
atsižvelgdama į Užimtumo komiteto
nuomonę,
atsižvelgdama į Ekonomikos ir
finansų komiteto nuomonę,
atsižvelgdama į Socialinės apsaugos
komiteto nuomonę,
atsižvelgdama į Ekonominės politikos
komiteto nuomonę,
kadangi:
(1)
2010 m. kovo 26 d. Europos Vadovų
Taryba pritarė Komisijos pasiūlymui įgyvendinti naują
augimo ir darbo vietų kūrimo strategiją „Europa 2020“,
grindžiamą geresniu ekonominės politikos koordinavimu, ir daugiausia
dėmesio skirti toms svarbioms sritims, kuriose reikia imtis veiksmų,
kad būtų stiprinamas Europos tvaraus augimo ir konkurencingumo
potencialas;
(2)
2010 m. liepos 13 d. Taryba, remdamasi
Komisijos pasiūlymais, priėmė rekomendaciją dėl
valstybių narių ir Sąjungos bendrųjų ekonominės
politikos gairių (2010–2014 m.), o 2010 m. spalio 21 d. –
sprendimą dėl valstybių narių užimtumo politikos
gairių, kurios kartu sudaro integruotas gaires. Į šias integruotas
gaires valstybių narių paprašyta atsižvelgti formuojant
nacionalinę ekonominę ir užimtumo politiką;
(3)
2012 m. birželio 29 d. valstybių ar
vyriausybių vadovai nusprendė priimti Susitarimą dėl
ekonomikos augimo ir darbo vietų kūrimo, kuriuo nustatė
nuoseklią nacionalinių, ES ir euro zonos veiksmų, naudojant
visus galimus svertus, priemones ir politikos strategijas, sistemą. Jie
nutarė, kokių veiksmų reikėtų imtis valstybių
narių lygmeniu, visų pirma išreikšdami tvirtą
įsipareigojimą siekti strategijos „Europa 2020“ tikslų ir
įgyvendinti konkrečioms šalims skirtas rekomendacijas;
(4)
2013 m. liepos 9 d. Taryba
priėmė rekomendaciją dėl 2013 m. Rumunijos
nacionalinės reformų programos ir nuomonę dėl 2013 m.
atnaujintos 2012–2016 m. Rumunijos konvergencijos programos;
(5)
2013 m. lapkričio 13 d. Komisija
priėmė metinę augimo apžvalgą[4], kuria pradedamas 2014 m.
Europos ekonominės politikos koordinavimo semestras. Tą
pačią dieną Komisija pagal Reglamentą (ES)
Nr. 1176/2011 priėmė Įspėjimo mechanizmo
ataskaitą[5].
(6)
2013 m. gruodžio 20 d. Europos
Vadovų Taryba patvirtino prioritetus, kuriais turi būti užtikrintas
finansinis stabilumas, fiskalinis konsolidavimas ir ekonomikos augimo skatinimo
veiksmai. Ji pabrėžė, kad reikia vykdyti diferencijuotą,
ekonomikos augimui palankų fiskalinį konsolidavimą, atkurti
įprastas skolinimo ekonomikai sąlygas, skatinti ekonomikos
augimą ir konkurencingumą, mažinti nedarbą, šalinti socialinius
krizės padarinius ir modernizuoti viešąjį administravimą;
(7)
2014 m. gegužės 6 d. Rumunija
pateikė 2014 m. nacionalinę reformų programą, o 2014 m.
gegužės 5 d. – 2014 m. konvergencijos programą. Siekiant
atsižvelgti į abiejų programų sąsają, jos vertintos
vienu metu;
(8)
2013 m. spalio 22 d. Taryba
priėmė sprendimą 2013/531/ES dėl iki 2 mlrd. EUR
vertės vidutinės trukmės finansinės pagalbos Rumunijai
skyrimo iki 2015 m. rugsėjo mėn. Atsižvelgiant į
nestabilų kapitalo judėjimą, visų pirma darantį
poveikį besiformuojančioms rinkoms, makroekonominiam scenarijui
kylančią riziką ir nepašalintą bankų sektoriaus
pažeidžiamumą, pagal euro zonai nepriklausančioms valstybėms
narėms skirtą mokėjimų balanso priemonę derėjo suteikti
vidutinės trukmės prevencinę finansinę pagalbą
Rumunijai. Nors dabartinėmis rinkos sąlygomis Rumunija neketina
prašyti kurios nors pagalbos dalies išmokėjimo, tikėtina, kad
prevencinė pagalba padės konsoliduoti makroekonominį, biudžeto
ir finansinį stabilumą, o vykdant struktūrines reformas – didins
Rumunijos ekonomikos atsparumą ir augimo potencialą. 2013 m.
lapkričio 6 d. susitarimo memorandumu ir jo paskesniais papildymais,
kuriuose nustatomos sąlygos, kurių reikia laikytis pagal ES
prevencinės pagalbos priemonę, papildomos ir remiamos Europos
semestro konkrečiai šaliai skirtas rekomendacijos. ES prevencinė
pagalba priklausys nuo visapusiškos ekonominės politikos programos
įgyvendinimo, ypatingą dėmesį skiriant
struktūrinių reformų priemonėms, įskaitant
konkrečiai šaliai skirtas rekomendacijas, susijusias su administraciniais
gebėjimais, produktų rinkos reformomis, verslo aplinka, darbo
rinkomis, pensijomis, valstybės valdomomis įmonėmis ir sveikatos
priežiūra. Ši darbotvarkė neatleidžia Rumunijos vyriausybės nuo
įsipareigojimo visiškai įgyvendinti visas jai skirtas rekomendacijas.
Susitarimo memorandumas ir konkrečiai šaliai skirtos rekomendacijos
turėtų būti įgyvendinami, koordinuojami ir politikos
prioritetai pagal juos nustatomi nuosekliai priimant prioritetinius sprendimus;
(9)
2014 m. konvergencijos programoje
išdėstytos biudžeto strategijos tikslas – 2015 m. pasiekti vidutinio
laikotarpio tikslą – 1 % BVP struktūrinį deficitą, –
kuris atitinka Stabilumo ir augimo pakto reikalavimus, ir jį toliau
išlaikyti tokio lygio. Rumunijai suteikta galimybė 2014 m. bendrai
finansuojamų projektų atveju laikinai nukrypti nuo koregavimo plano
siekiant vidutinio laikotarpio tikslo. Laikinas nukrypimas kitais metais turi
būti kompensuotas. Pagal programą planuojama, kad
(perskaičiuotas) struktūrinis balansas 2014 m. išliks toks pat,
o 2015 m. pagerės 0,8 % BVP. Prognozuojama, kad ir 2014, ir 2015 m.
išlaidos didės išlaidų kriterijų atitinkančiu tempu.
Prognozuojama, kad skolos ir BVP santykis 2015 m. pasieks 40 %, o
2016–2017 m. sumažės. Apskritai programoje išdėstyta biudžeto
strategija atitinka Stabilumo ir augimo pakto reikalavimus. Makroekonominis
scenarijus, kuriuo grindžiamos biudžeto projekcijos, iš esmės yra
tikėtinas. Jis iš esmės atitinka Komisijos 2014 m. pavasario
prognozę. Vis dėlto potencialaus BVP įvertis, kuriuo grindžiama
konvergencijos programa, yra šiek tiek didesnis, daugiausia dėl
optimistiškesnių darbo rinkos perspektyvų. 2014 m. biudžeto
planų blogėjimo rizika yra susijusi su išlaidų kontrole ir
prastesniu, nei numatyta, mokesčių surinkimu. Be to, 2015 ir
paskesnių metų priemonės, kuriomis grindžiamas siūlomas
fiskalinis planas, dar nesukonkretintos. Remiantis Komisijos prognoze,
nepaisant nedidelio 2014 m. struktūrinio balanso pablogėjimo,
Rumunija 2014 m. laikosi Stabilumo ir augimo pakto reikalavimų,
atsižvelgiant į bendrai finansuojamiems projektams leidžiamą
laikiną nukrypimą. 2015 m. kyla didelio nukrypimo nuo
reikalaujamo struktūrinio koregavimo rizika, atsižvelgiant į
būtiną kompensaciją už bendrai finansuojamiems projektams leidžiamą
laikiną nukrypimą. Be to, numatoma, kad Rumunija 2015 m. nukryps
nuo išlaidų rodiklio. Remdamasi programos vertinimu ir Komisijos prognoze,
pagal Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97 Taryba mano, kad kyla rizika,
jog įgyvendinant programą 2015 m. bus smarkiai nukrypta nuo
prevencinės dalies reikalavimų;
(10)
mokestinis sukčiavimas PVM, įskaitant
tarpvalstybines schemas, akcizais, socialinio draudimo įmokomis bei
pajamų mokesčiais ir mokesčių vengimas tebėra
didelė problema. Konkreti pažanga kovojant su nedeklaruotu darbu yra
ribota, o mokestinių prievolių laikymosi strategijos veiksmingumą
mažina realistinių ir privalomų įgyvendinimo priemonių
trūkumas ir nepakankamas dėmesys prevencijai. Tebevykdoma
mokesčių administravimo sistemos reforma, kuria siekiama padidinti
jos veiksmingumą; tarpvalstybinis administracinis bendradarbiavimas,
ypač susijęs su PVM, tebėra nedidelis. Mokesčių
pleištas mažas ir vidutines pajamas gaunantiems asmenims tebėra didelis ir
skatina nedeklaruotą darbą bei mažesnių pajamų
deklaravimą. Pasiekta tam tikros pažangos aplinkosaugos mokesčių
srityje: patobulinta transporto priemonių apmokestinimo sistema ir padidinti
akcizai kurui, kurie dabar automatiškai indeksuojami. Rumunijai gresia tvarumo
rizika ilguoju laikotarpiu, daugiausia dėl su visuomenės
senėjimu susijusių išlaidų. Dėl nepalankaus dirbančių
įmokų mokėtojų ir pensijas gaunančių asmenų
santykio nerimą kelia pensijų sistemos tvarumas ir tinkamumas.
Rumunija ėmėsi priemonių nuo 2035 m. suvienodinti
moterų ir vyrų pensinį amžių;
(11)
neveiksmingas išteklių naudojimas ir prastas
valdymas didina sveikatos sektoriaus fiskalinio tvarumo riziką.
Valstybinėje sveikatos priežiūros sistemoje plačiai paplitę
neoficialūs mokėjimai dar labiau mažina jos prieinamumą,
veiksmingumą ir kokybę. Sveikatos priežiūros sektoriaus
efektyvumui ir jos finansiniam tvarumui gerinti skirtos reformos jau
pradėtos, tačiau reikalingos nuolatinės pastangos. Kai kurias
priemones vėluojama vykdyti, joms skiriamas nepakankamas finansavimas ir
jų vykdymui kliudo maži tarnybų gebėjimai. Išlaidų
veiksmingumas galėtų būti padidintas mažinant stacionarinę
priežiūrą, kuri šiuo metu per dažnai taikoma, ir stiprinant
siuntimų sistemą ir pirminę priežiūrą. Pradėta
vykdyti tolesnes sveikatos priežiūros sistemos reformas, kuriomis siekiama
gerinti visuomenės sveikatą, be kita ko, skatinant lygias galimybes gauti
kokybiškas sveikatos priežiūros paslaugas;
(12)
didelis neaktyvumas, nepakankamas darbo jėgos
potencialo išnaudojimas ir būtinybė padidinti darbo jėgos
kokybę ir našumą tebėra pagrindiniai Rumunijos darbo rinkos
uždaviniai. Nepaisant kai kurių nedidelės apimties veiksmų
valstybės teikiamų darbo paieškos ir perkvalifikavimo paslaugų
kokybė vis dar žema. Riboti valstybinės užimtumo tarnybos ištekliai
ir veiklos rezultatų vertinimo sistemos nebuvimas riboja veiksmingų
individualiems poreikiams pritaikytų paslaugų darbo ieškantiems
asmenims teikimą, paslaugų darbdaviams teikimą ir aktyvios bei
pasyvios darbo rinkos politikos integravimą. Rumunijoje didelė ir vis
didėjanti dalis jaunų žmonių nedirba, nesimoko ir nedalyvauja
mokymuose (17,3 % 2013 m.). Nacionalinės vyresnių
žmonių aktyvumo strategijos, kuria siekiama padidinti vyresnių
darbuotojų užimtumo lygį, priėmimas buvo atidėtas ir dabar
ji turėtų būti priimta iki 2014 m. pabaigos;
(13)
nėra skaidrių minimalaus darbo
užmokesčio nustatymo gairių, į šį procesą
įtraukiant socialinius partnerius, siekiant remti užimtumą ir
konkurenciją ir tvariai apsaugoti darbo pajamas;
(14)
2011 m. švietimo sistemos reforma, kuria
nustatyta ilgalaikė darbotvarkė visų lygių švietimo
sistemos kokybei padidinti, dėl nepakankamų finansinių ir
žmogiškųjų išteklių dar ne iki galo įgyvendinta. Per dvidešimt
praėjusių metų smarkiai sumažėjus profesinio rengimo ir
mokymo programų skaičiui pastaraisiais metais buvo pradėti
vykdyti keli bandomieji projektai ir reformos, tačiau profesinio rengimo
ir mokymo pasiūla tebėra maža, neatitinka darbo rinkos poreikių
ir įmonių dalyvavimas mokymosi darbo vietoje ir pameistrystės
programose tebėra mažas. Tebėra didelis aukštojo mokslo
absolventų įgūdžių neatitikimas darbo rinkos poreikiams, o
verslo ir mokslo įstaigų ryšiai tebėra menki – tą rodo
aukštas nedarbo lygis ir tai, kad daug universitetų absolventų gauna
jų išsilavinimo neatitinkantį darbą arba žemesnio lygio
kvalifikacijos darbą. Dalyvavimas mokymosi visą gyvenimą
programose tebėra vienas iš žemiausių ES. Mokyklos
nebaigiančių asmenų skaičius ir toliau yra vienas
aukščiausių ES ir dabar jis yra didesnis nei 2010 m.; ypač
daug tokių asmenų yra romų tautybės. Moterų
užimtumą sunkina nepakankamos galimybės gauti įperkamas ir
kokybiškas vaikų, ypač 0–3 metų vaikų, priežiūros
paslaugas;
(15)
svarbiu uždaviniu išlieka skurdo mažinimas.
Nepaisant gana stabilios užimtumo padėties, bendrosios namų
ūkių pajamos mažėjo, o pajamų nelygybė didėjo.
Ypač tas pasakytina apie vaikų turinčias šeimas. Pasiekta tik
ribotos pažangos spartinant perėjimą nuo institucinės prie alternatyvios
tėvų globos netekusių vaikų priežiūros. Vis dar daug
neįgalių asmenų gyvena didelėse priežiūros
įstaigose, o bendruomeninės paslaugos neįgaliesiems yra
nepakankamai išvystytos. Menkas socialinių išmokų panaudojimas,
aprėptis ir pakankamumas tebėra rimta problema, kenkianti
socialinių išmokų efektyvumui mažinant skurdą. 2015 m.
turėjusios pradėti veikti minimalių įtraukties pajamų
sistemos, į kurią sujungiamos trys esamos socialinių išmokų
programos (garantuotų minimalių pajamų, šeimos pašalpų ir
šildymo išmokų programos) įgyvendinimas buvo atidėtas. 2012 m.
pradėta įgyvendinti Nacionalinė romų integracijos
strategija, tačiau pagrindiniams veiksmų planams įgyvendinti
skiriamas finansavimas buvo nepakankamas ir rezultatai kol kas kuklūs.
Vėluojama atlikti strategijos peržiūrą ir pagal ją
įgyvendinti veiksmų planus;
(16)
maži viešojo administravimo gebėjimai parengti
ir įgyvendinti politiką tebelieka didele Rumunijos problema; jie
kliudo bendram šalies vystymuisi, verslo aplinkai ir valstybės
investicijoms, o kartu neleidžia teikti pakankamos kokybės
viešųjų paslaugų. 2013 m. buvo išanalizuotos mažus
administracinius gebėjimus lemiančios struktūrinės
priežastys. Remiantis ta analize šiuo metu rengiama 2014–2020 m.
strategija viešajam administravimui sustiprinti; ji turėtų būti
baigta 2014 m. viduryje;
(17)
nepaisant didelės pažangos, ES lėšų
įsisavinimo lygis tebėra vienas žemiausių ES. Nuolat prastai
veikiančios valdymo ir kontrolės sistemos ir prasta viešojo pirkimo
praktika gali neigiamai paveikti būsimos kartos programų rengimą
ir įgyvendinimą. Viešojo pirkimo teisės aktus neigiamai veikia
jų nepastovumas ir nenuoseklumas. Institucinė struktūra, kuriai
būdinga daug susijusių įstaigų ir dažnai sutampančios
atsakomybės sritys, nėra pritaikyta trūkumams šalinti ir tinkamoms
gairėms perkančiosioms organizacijoms teikti. Susirūpinimą
perkančiosioms organizacijoms tebekelia korupcija ir interesų
konfliktai. Interesų konfliktų ex ante patikros sistema,
susijusi su viešojo pirkimo sutarčių skyrimu, turėtų
pradėti veikti 2014 m. pabaigoje;
(18)
prasta taisyklių kokybė ir nepakankamas
reglamentavimo sistemos skaidrumas bei nuspėjamumas apsunkina įmones
ir piliečius. Prisijungimo prie elektros energijos tinklų, statybos
leidimų gavimo ir mokesčių mokėjimo tvarka tebėra per
daug sudėtinga. Papildomą problemą Rumunijos verslo aplinkai
kelia neaiškios žemės nuosavybės teisės; mažiau nei 50 %
nekilnojamojo turto registruojama žemės kadastro sistemoje ir tik maždaug 15 %
nekilnojamojo turto įrašų yra patikrinama ir registruojama
skaitmeniniu pavidalu. Rumunija padarė tam tikrą pažangą
gerindama teismų sistemos kokybę, nepriklausomumą ir
veiksmingumą bei kovodama su korupcija, tačiau šie klausimai
tebekelia susirūpinimą įmonėms, siekiančioms
veiksmingo teisių gynimo. Politiniu ir administraciniu lygmeniu vis dar
stiprus pasipriešinimas etikos ir kovos su korupcija priemonėms;
(19)
pramonės vartotojams taikomų elektros
energijos kainų reguliavimas nutrauktas 2013 m.; palaipsniui
nutraukiamas dujų ir elektros energijos kainų reguliavimas.
Pagrindinė spręstina problema yra šių sektorių valstybės
valdomų įmonių neefektyvumas ir neskaidrus valdymas. Numatoma,
kad energijos kainų reguliavimo nutraukimas paskatins energinio efektyvumo
didėjimą, tačiau reikia priimti konkrečias priemones ir
įsipareigojimus dėl išteklių siekiant toliau gerinti energijos
vartojimo efektyvumą būsto, centrinio šildymo, pramonės ir
miestų transporto sektoriuose. Rumunijos elektros ir dujų rinkų
integracija į ES rinkas vis dar neužbaigta ir išlieka didelių
kliūčių tarpvalstybinių dujų jungtims įgyvendinti;
šios jungtys padėtų įvairinti tiekimą;
(20)
nepakankamai išplėtota pagrindinė
transporto infrastruktūra toliau stabdo Rumunijos ekonomikos augimą.
Smarkus transporto priemonių skaičiaus didėjimas ir prasta
kelių infrastruktūros kokybė varžo verslą ir ekonomikos
plėtrą. Prasta geležinkelių tinklo priežiūra neigiamai
paveikė jo saugumą ir patikimumą. Vidaus vandenų keliais,
visų pirma Dunojumi, vis dar gabenama gerokai mažiau krovinių, nei
galėtų būti. Transporto sektoriaus valstybės valdomų įmonių
neveiksmingumas ir neskaidrus valdymas stabdo tinklo infrastruktūrų
vystymą;
(21)
atsižvelgdama į Europos semestrą,
Komisija atliko išsamią Rumunijos ekonominės politikos analizę.
Ji įvertino konvergencijos programą ir nacionalinę reformų
programą. Komisija įvertino ne tik jų svarbą tvariai
fiskalinei ir socialinei bei ekonominei Rumunijos politikai, bet ir tai, kaip
laikomasi ES taisyklių ir gairių, nes ES priemonėmis prisidedant
prie būsimų nacionalinių sprendimų būtina stiprinti
bendrą Europos Sąjungos ekonomikos valdymą. Jos rekomendacijos
atsižvelgiant į Europos semestrą pateiktos toliau išdėstytose
1–8 rekomendacijose;
(22)
atsižvelgdama į šį vertinimą, Taryba
išnagrinėjo Rumunijos konvergencijos programą ir savo nuomonę[6] visų pirma
pateikė 2 rekomendacijoje,
REKOMENDUOJA Rumunijai 2014–2015 m.
imtis šių veiksmų:
1.           Įgyvendinti
ES ir TVF finansinės pagalbos programą, visiškai atsižvelgiant į
politikos sąlygas, nustatytas 2013 m. lapkričio 6 d.
susitarimo memorandume ir jo paskesniuose papildymuose, kuriais papildomas ir
remiamas konkrečiai šaliai skirtų rekomendacijų vykdymas.
2.           Įgyvendinti 2014 m.
strategiją, gerokai sustiprinti biudžeto pastangas siekiant užtikrinti,
kad 2015 m. būtų pasiektas, o paskesniais metais – išlaikytas,
vidutinio laikotarpio tikslas, atsižvelgiant į įsipareigojimus pagal
mokėjimų balanso programą, kaip numatyta 2014 m. konvergencijos
programoje, visų pirma nurodant pagrindines priemones. Pagerinti
mokesčių surinkimą toliau įgyvendinant visapusišką
mokestinių prievolių laikymosi strategiją ir sustiprinant
pastangas mažinti sukčiavimą PVM. Kovoti su nedeklaruotu darbu.
Sumažinti mažas ir vidutines pajamas gaunančių žmonių
mokesčių naštą nedarant poveikio biudžetui. Užbaigti 2010 m.
pradėtą pensijų reformą suvienodinant vyrų ir
moterų pensinį amžių.
3.           Paspartinti sveikatos
sektoriaus reformas siekiant padidinti jo efektyvumą, kokybę ir
pagerinti galimybes, taip pat socialiai remtinų asmenų ir atokių
bei izoliuotų bendruomenių, gauti sveikatos priežiūros
paslaugas. Sustiprinti pastangas siekiant pažaboti neoficialius mokėjimus,
be kita ko, nustatant tinkamas valdymo ir kontrolės sistemas.
4.           Sustiprinti aktyvios darbo
rinkos priemones ir nacionalinės užimtumo agentūros gebėjimus.
Ypatingą dėmesį skirti užimtumo įstaigose neregistruoto
jaunimo aktyvumo didinimui. Sustiprinti priemones, kuriomis gerinamos
vyresnių darbuotojų galimybės įsidarbinti. Tariantis su
socialiniais partneriais parengti aiškias gaires, kuriomis vadovaujantis
būtų galima skaidriai nustatyti minimalų darbo užmokestį,
atsižvelgiant į ekonomines ir darbo rinkos sąlygas.
5.           Padidinti profesinio rengimo
ir mokymo, pameistrystės programų, tretinio mokslo ir mokymosi
visą gyvenimą programų kokybę bei prieinamumą ir juos
pritaikyti prie darbo rinkos poreikių. Užtikrinti geresnes galimybes
pasinaudoti ankstyvojo ugdymo bei priežiūros paslaugomis.
6.           Siekiant sumažinti
skurdą, padidinti socialinių pervedimų, visų pirma už vaikus,
efektyvumą bei veiksmingumą ir tęsti socialinės paramos
reformą, stiprinant jos sąsajas su aktyvumo skatinimo
priemonėmis. Sustiprinti pastangas siekiant įgyvendinti numatomas
romų integracijos į darbo rinką priemones, padidinti mokyklos
lankomumą ir sumažinti mokyklos nebaigiančių asmenų
skaičių, vadovaujantis partneryste grindžiamu požiūriu ir
griežtu stebėsenos mechanizmu.
7.           Stiprinti pastangas siekiant
pagerinti viešojo administravimo gebėjimus, visų pirma didinant
veiksmingumą, gerinant žmogiškųjų išteklių valdymą,
sprendimų priėmimo priemones, stiprinant įvairių valdžios
lygmenų koordinavimo priemones bei didinant skaidrumą,
sąžiningumą ir atskaitomybę. Paspartinti ES lėšų
įsisavinimą, sustiprinti valdymo ir kontrolės sistemas ir
pagerinti strateginio planavimo, įskaitant daugiamečio biudžeto
nustatymo aspektą, gebėjimus. Spręsti nuolatinius viešojo
pirkimo sistemos trūkumus. Toliau gerinti teismų sistemos kokybę
ir veiksmingumą, kovoti su visų lygių korupcija ir užtikrinti
veiksmingą teismo sprendimų įgyvendinimą.
8.           Skatinti energetikos ir
transporto sektorių konkurenciją ir veiksmingumą. Paspartinti
energetikos ir transporto sektorių valstybės valdomų įmonių
valdymo reformą ir padidinti jų efektyvumą. Pagerinti ir
supaprastinti energijos vartojimo efektyvumo politikos vykdymą. Pagerinti
tarpvalstybinę energetikos tinklų integraciją ir prioriteto
tvarka užtikrinti, kad dujų jungtyse dujas būtų galima
transportuoti priešinga kryptimi.
Priimta Briuselyje
                                                                       Tarybos
vardu
                                                                       Pirmininkas
[1]               OL L 209, 1997 8 2, p. 1.
[2]               COM(2014) 424 final.
[3]               Dok. P7_TA(2014)0128 ir
P7_TA(2014)0129.
[4]               COM(2013) 800 final.
[5]               COM(2013) 790 final.
[6]               Pagal Tarybos reglamento (EB) Nr. 1466/97 9
straipsnio 2 dalį.


title: Komisijos rekomendacija Tarybai dėl Andų bendrijai pirmininkaujančiai valstybei skirto laiško, kuriuo siekiama inicijuoti pasikeitimą laiškais, siekiant iš dalies pakeisti 2003 m. pasirašytą Europos bendrijos ir Andų bendrijos politinio dialogo ir bendradarbiavimo susitarimą

text:
Svarbus teisinis pranešimas

|

52007PC0353

	[pic] | EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA |Briuselis, 26.6.2007KOM(2007)353 galutinisKOMISIJOS REKOMENDACIJA TARYBAIdėl Andų bendrijai pirmininkaujančiai valstybei skirto laiško, kuriuo siekiama inicijuoti pasikeitimą laiškais, siekiant iš dalies pakeisti 2003 m. pasirašytą Europos bendrijos ir Andų bendrijos politinio dialogo ir bendradarbiavimo susitarimą1. AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS1. 2003 m. gruodžio 15 d. Romoje pasirašytas Europos bendrijos bei jos valstybių narių ir Andų bendrijos bei jos valstybių narių (Bolivijos, Kolumbijos, Ekvadoro, Peru ir Venesuelos) politinio dialogo ir bendradarbiavimo susitarimas. Kol kas šis susitarimas nėra įsigaliojęs, nes kelios valstybės nėra jo ratifikavusios.2. 2006 m. balandžio mėn. Venesuela, kuri minėto susitarimo pasirašymo metu buvo Andų bendrijos narė, paskelbė apie savo pasitraukimą iš Andų regiono šalių bloko. Šią informaciją oficialiai patvirtino Andų bendrijai pirmininkaujanti valstybė (2006 m. lapkričio 20 d. Bolivijos užsienio reikalų ministro raštu), vėliau tai padarė ir pati Venesuela (2006 m. gruodžio 18 d. Venesuelos užsienio reikalų ministro raštu), kuri tuo pačiu patvirtino atšaukianti savo parašą iš 2003 m. Politinio dialogo ir bendradarbiavimo susitarimo.3. Atsižvelgdamos į šiuos dokumentus, Europos Sąjungos Komisijos ir Tarybos teisės tarnybos nusprendė, kad Venesuela nėra šio susitarimo šalis ir kad šį susitarimą reikėtų oficialiai iš dalies pakeisti pasikeičiant laiškais. Per 2007 m. vasario 20 d. Darbo grupės Lotynų Amerikos klausimais susitikimą Tarybai pirmininkaujanti valstybė narė paprašė Komisijos pateikti pasiūlymą dėl tokio pakeitimo.2. REKOMENDACIJAAtsižvelgiant į tai, kas išdėstyta, Komisija rekomenduoja Tarybai pasirašyti priede pateikiamo laiško projektą ir nusiųsti jį Andų bendrijai pirmininkaujančiai valstybei, siekiant inicijuoti „Europos bendrijos ir Andų bendrijos pasikeitimą laiškais, kad būtų pripažintas su Venesuela susijusių įrašų išbraukimas iš susitarimo teksto“.PRIEDASLAIŠKO PROJEKTASSIEKIANT INICIJUOTI EUROPOS BENDRIJOS IR ANDŲ BENDRIJOS PASIKEITIMĄ LAIŠKAISDĖL VENESUELOS IŠSTOJIMO IŠ ANDŲ BENDRIJOS IR PASITRAUKIMO IŠ 2003 M. PASIRAŠYTO POLITINIO DIALOGO IR BENDRADARBIAVIMO SUSITARIMO(Laiškas Andų bendrijai pirmininkaujančiai valstybei)Gerbiamas Pirmininke,Europos bendrija dėkoja Andų bendrijai pirmininkaujančiai valstybei už jos 2006 m. lapkričio 20 d. raštą (Nr. GM-419/2006-15949) dėl Venesuelos išstojimo iš Andų bendrijos. Taip pat norime Jums pranešti, kad esame gavę 2006 m. gruodžio 18 d. Venesuelos užsienio reikalų ministro notą (Nr. 1652), kurioje taip pat patvirtinama, kad Venesuela pasitraukia iš 2003 m. gruodžio 15 d. Europos bendrijos ir Andų bendrijos pasirašyto Politinio dialogo ir bendradarbiavimo susitarimo.Atsižvelgdama į šiuos dokumentus ir į juose nurodomus dokumentus (pirmiausiai į Andų bendrijos Teisingumo Teismo bylą Nr. 145-AI-2005), Europos bendrija laikosi nuostatos, kad Venesuela nebėra 2003 m. pasirašyto Politinio dialogo ir bendradarbiavimo susitarimo šalis.Todėl Europos bendrija siūlo iš šio susitarimo išbraukti su Venesuela susijusius įrašus. Tam reikia atlikti šiuos pakeitimus:1 psl. , dokumento pavadinimas:„EUROPOS BENDRIJOS BEI JOS VALSTYBIų NARIų IR ANDų BENDRIJOS BEI JOS VALSTYBIų NARIų (BOLIVIJOS, KOLUMBIJOS, EKVADORO, PERU IR VENESUELOS) POLITINIO DIALOGO IR BENDRADARBIAVIMO SUSITARIMAS“iš dalies keičiamas taip:„EUROPOS BENDRIJOS BEI JOS VALSTYBIų NARIų IR ANDų BENDRIJOS BEI JOS VALSTYBIų NARIų (BOLIVIJOS, KOLUMBIJOS, EKVADORO IR PERU) POLITINIO DIALOGO IR BENDRADARBIAVIMO SUSITARIMAS“4 psl. , įrašas „VENESUELOS BOLIVARO RESPUBLIKA“ išbraukiamas.65 psl. , 59 straipsnis:„Šis susitarimas taikomas teritorijai, kurioje taikoma Europos bendrijos steigimo sutartis, laikantis joje nustatytų sąlygų, ir Andų bendrijos bei jos valstybių narių (Bolivijos, Kolumbijos, Ekvadoro, Peru ir Venesuelos) teritorijai.“iš dalies keičiamas taip:„Šis susitarimas taikomas teritorijai, kurioje taikoma Europos bendrijos steigimo sutartis, laikantis joje nustatytų sąlygų, ir Andų bendrijos bei jos valstybių narių (Bolivijos, Kolumbijos, Ekvadoro ir Peru) teritorijai.“Prašyčiau patvirtinti, kad Andų bendrija sutinka su tuo, kas pirmiau išdėstyta. Jei taip, Europos bendrija siūlo dėl šių pakeitimų susitarti pasikeičiant laiškais.PagarbiaiParašas:Europos Sąjungos Tarybai pirmininkaujanti valstybė narė


title: Recommendation for a COUNCIL RECOMMENDATION on the National Reform Programme 2011 of Irelandand delivering a Council opinionon the updated Stability Programme of Ireland, 2011-2014

text:
  EUROPOS KOMISIJA

                                 Briuselis, 2011.6.7
                                 SEK(2011) 809 galutinis

                     Rekomendacija

            TARYBOS REKOMENDACIJA

   dėl Airijos 2011 m. nacionalinės reformų programos

                 su Tarybos nuomone

dėl atnaujintos 2011–2014 m. Airijos stabilumo programos

               {SEK(2011) 716 galutinis}
 ---pagebreak---                                                Rekomendacija

                                    TARYBOS REKOMENDACIJA

                         dėl Airijos 2011 m. nacionalinės reformų programos

                                           su Tarybos nuomone

                     dėl atnaujintos 2011–2014 m. Airijos stabilumo programos

     EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,

     atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 121 straipsnio 2 dalį ir 148
     straipsnio 4 dalį,

     atsižvelgdama į 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės
     priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei koordinavimo, ypač į jo
     5 straipsnio 3 dalį,

     atsižvelgdama į Europos Komisijos rekomendaciją,

     atsižvelgdama į Europos Vadovų Tarybos išvadas,

     atsižvelgdama į Užimtumo komiteto nuomonę,

     pasikonsultavusi su Ekonomikos ir finansų komitetu,

     kadangi:

     (1)    2010 m. kovo 26 d. Europos Vadovų Taryba pritarė Europos Komisijos pasiūlymui
            įgyvendinti naują darbo vietų kūrimo ir augimo strategiją „Europa 2020“, grindžiamą
            geresniu ekonomikos politikos koordinavimu, ir daugiausia dėmesio skirti toms
            svarbioms sritims, kuriose reikia imtis veiksmų, kad būtų stiprinamas Europos tvaraus
            augimo ir konkurencingumo potencialas.

     (2)    2010 m. liepos 13 d. Taryba priėmė rekomendaciją dėl valstybių narių ir Sąjungos
            bendrųjų ekonominės politikos gairių (2010–2014 m.), o 2010 m. spalio 21 d. –
            sprendimą dėl valstybių narių užimtumo politikos gairių1, kurie kartu sudaro
            integruotas gaires. Į šias integruotas gaires valstybių narių paprašyta atsižvelgti
            formuojant nacionalinę ekonomikos ir užimtumo politiką.

     (3)    2010 m. gruodžio 7 d. Europos Sąjungos (ES) Taryba priėmė įgyvendinimo sprendimą
            2011/77/ES dėl Sąjungos finansinės pagalbos suteikimo Airijai trejų metų laikotarpiui
            laikantis Sutarties ir 2010 m. gegužės 11 d. Tarybos reglamento (ES) Nr. 407/2010,

     1
            2011 m. gegužės 19 d. Tarybos sprendimu 2011/308/ES taikytina 2011 m.

LT                                                     2                                             LT
 ---pagebreak---             kuriuo nustatoma Europos finansinės padėties stabilizavimo priemonė, nuostatų.
            Pridėtame 2010 m. gruodžio 16 d. pasirašytame susitarimo memorandume ir
            pirmajame jo atnaujinimo dokumente išdėstytos ekonominės politikos sąlygos,
            kuriomis remiantis suteikiama finansinė pagalba. 2011 m. gegužės 16 d. Tarybos
            įgyvendinimo sprendimas iš dalies pakeistas. Pirmasis susitarimo memorandumo
            atnaujinimo dokumentas pasirašytas 2011 m. gegužės 18 d.

     (4)    2011 m. sausio 12 d. Komisija patvirtino pirmąją metinę augimo apžvalgą, kuria
            pradedamas naujas ekonomikos valdymo ES ciklas ir pirmas ex ante bei integruoto
            politikos koordinavimo Europos semestras, numatytas strategijoje „Europa 2020“.

     (5)    2011 m. kovo 25 d. Europos Vadovų Taryba patvirtino fiskalinio konsolidavimo ir
            struktūrinių reformų prioritetus (atsižvelgdama į 2011 m. vasario 15 d. ir kovo 7 d.
            Tarybos išvadas ir Komisijos metinę augimo apžvalgą). Ji pabrėžė, kad pirmenybę
            reikia teikti patikimų biudžetų ir fiskalinio tvarumo atkūrimui, nedarbo mažinimui
            reformuojant darbo rinką ir naujoms ekonomikos augimo skatinimo priemonėms. Ji
            paprašė, kad valstybės narės šiuos prioritetus įgyvendintų konkrečiomis priemonėmis
            ir jas įtrauktų į savo stabilumo ar konvergencijos programas ir į nacionalines reformų
            programas.

     (6)    2011 m. kovo 25 d. Europos Vadovų Taryba taip pat paragino valstybes nares,
            prisijungusias prie pakto „Euro plius“, laiku pranešti apie savo įsipareigojimus, kad
            uos būtų galima įtraukti į stabilumo arba konvergencijos programas ir nacionalines
            reformų programas.

     (7)    2011 m. balandžio 29 d. Airija pateikė 2011 m. atnaujintą 2011–2015 m. stabilumo
            programą ir 2011 m. nacionalinę reformų programą. Siekiant atsižvelgti į šių
            programų sąsają, jos vertintos vienu metu.

     (8)    Krizė privertė imtis svarbių taisomųjų priemonių per ankstesnius pakilimo metus
            susidariusiam dideliam disbalansui panaikinti. 2007–2010 m. realusis BVP sumažėjo
            12 %, užimtumas – beveik 13 %, tuo tarpu nedarbas išaugo nuo 4,6 % 2007 m. iki
            13,7 % 2010 m. Dėl jos smarkiai pablogėjo viešųjų finansų būklė: 2008 ir 2009 m.
            valdžios sektoriaus deficito santykis buvo išreiškiamas dviženkliais skaitmenimis.
            2010 m. valdžios sektoriaus deficitas pasiekė 32,4 % BVP, įskaitant finansų sektoriaus
            paramos priemones, kurių vertė buvo 20,5 % BVP. Skolos ir BVP santykis padidėjo
            nuo 25 % 2007 m. iki 96 % 2010 m.

     (9)    ES ir TVF finansinės pagalbos programa iš esmės įgyvendinama. Įgyvendintos
            sutartos fiskalinės priemonės, pasiektas 2010 m. fiskalinis tikslas, pirmojo 2011 m.
            ketvirčio fiskaliniai rezultatai taip pat atitinka programoje nustatytus tikslus.
            Prognozuojama, kad 2011 m. valdžios sektoriaus deficitas neviršys programoje
            nustatytos ribos, nepaisant to, kad 2011 m. prognozuojamas mažesnis nominalusis
            BVP. Nemaža pažanga padaryta reformuojant bankų sistemą, imtasi veiksmų siekiant
            struktūrinės reformos tikslų.

     (10)   Remdamasi atnaujintos stabilumo programos vertinimu pagal Tarybos reglamentą
            (EB) Nr. 1466/97, Taryba mano, kad makroekonominis scenarijus, kuriuo grindžiamos
            programoje pateiktos biudžeto projekcijos, yra tikėtinas. Programos vidutinės trukmės
            biudžeto strategijoje planuojama iki 2010 m. gruodžio 3 d. Tarybos rekomendacijoje
            numatyto termino nominalųjį valdžios sektoriaus deficitą sumažinti tiek, kad jis

LT                                                3                                                  LT
 ---pagebreak---             neviršytų 3 % BVP pamatinės vertės. Programoje nustatyti tokie deficito tikslai:
            10,0 % BVP – 2011 m., 8,6 % – 2012 m., 7,2 % – 2013 m., 4,7 % – 2014 m. ir 2,8 % –
            programos pabaigoje 2015 m. Šis scenarijus grindžiamas konsolidavimo priemonėmis,
            kurių vertė 3,75 % BVP ir kurios įtrauktos į 2011 m. biudžetą, taip pat plataus masto
            konsolidavimo priemonėmis 2012–2014 m., kurių vertė 5,75 % BVP, ir papildomais
            nepatikslintais konsolidavimo veiksmais 2015 m., kurių vertė daugiau nei 1 % BVP.
            Stabilumo programoje performuluotas vidutinės trukmės −0,5 % BVP biudžeto būklės
            tikslas, kuris nebus pasiektas per programos laikotarpį. Airijai tenka didelė ilgalaikio
            viešųjų finansų tvarumo rizika. Vidutinės trukmės laikotarpiu būtina užtikrinti
            pakankamus pirminius perteklius ir toliau reformuoti Airijos socialinės apsaugos
            sistemą, kad pagerėtų viešųjų finansų tvarumas.

     (11)   Airija prisiėmė tam tikrų įsipareigojimų pagal paktą „Euro plius“, kuriuos pateikė
            2011 m. gegužės 3 d.2. Įsipareigojimai apima konkrečias priemones siekiant skatinti
            konkurencingumą, be kitų dalykų, darbo užmokesčio nustatymo priemonių reformą,
            atverti tam tikrų laisvųjų profesijų rinką konkurencijai, stiprinti mokslinius tyrimus ir
            inovacijas, stiprinti finansinį stabilumą, visų pirma tai apima krizės įveikimo
            priemones, ir didinti viešųjų finansų tvarumą įgyvendinant vidutinės trukmės biudžeto
            programą, reformuojant pensijų sistemą ir ilginant pensinį amžių.

     (12)   Komisija įvertino stabilumo programą ir nacionalinę reformų programą, taip pat
            įsipareigojimus pagal paktą „Euro plius“3. Ji atsižvelgė ne tik į jos svarbą tvariai
            Airijos fiskalinei ir socialinei bei ekonominei politikai, bet ir į tai, kaip laikomasi ES
            taisyklių ir gairių, nes būtina stiprinti bendrą Europos Sąjungos ekonomikos valdymą,
            ES priemonėmis prisidedant prie būsimų nacionalinių sprendimų. Atsižvelgdama į tai,
            Komisija pabrėžia būtinybę nedelsiant įgyvendinti numatytas priemones siekiant
            įgyvendinti Tarybos sprendimą 2011/77/ES.

     (13)   Atsižvelgdama į šį vertinimą, taip pat į 2010 m. gruodžio 7 d. Tarybos rekomendaciją
            pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 126 straipsnio 7 dalį, Taryba išnagrinėjo
            2011 m. atnaujintą Airijos stabilumo programą ir pateikia savo nuomonę4.
            Atsižvelgdama į 2011 m. kovo 25 d. Europos Vadovų Tarybos išvadas, Taryba
            išnagrinėjo Airijos nacionalinę reformų programą,

     REKOMENDUOJA Airijai
     įgyvendinti priemones, nustatytas Įgyvendinimo sprendime 2011/77/ES dėl Sąjungos
     finansinės pagalbos suteikimo Airijai su pakeitimais, padarytais 2011 m. gegužės 16 d.
     sprendimu, ir patikslintas 2010 m. gruodžio 16 d. susitarimo memorandume ir 2011 m.
     gegužės 18 d. jo atnaujinimo dokumente.
     Priimta Briuselyje

                                                       Tarybos vardu
                                                       Pirmininkas

     2
            Daugiau informacijos apie įsipareigojimus, prisiimtus pagal paktą „Euro plius“, galima rasti dokumente
            SEC(2011) 716.
     3
            SEC(2011) 716.
     4
            Numatyta Tarybos reglamento (EB) Nr. 1466/97 5 straipsnio 3 dalyje.

LT                                                       4                                                           LT