				|

		52012PC0566

			Rekomendacija TARYBOS REKOMENDACIJA siekiant ištaisyti perviršinio valdžios sektoriaus deficito padėtį Portugalijoje /* COM/2012/0566 final - 2012/ () */

			   	Rekomendacija
TARYBOS REKOMENDACIJA
siekiant ištaisyti perviršinio valdžios
sektoriaus deficito padėtį Portugalijoje
EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl
Europos Sąjungos veikimo (SESV), ypač į jos 126 straipsnio 7
dalį,
atsižvelgdama į Europos Komisijos
rekomendaciją,
kadangi:
(1)       pagal SESV 126 straipsnį
valstybės narės turi vengti perviršinio valdžios sektoriaus deficito;
(2)       Stabilumo ir augimo pakto
pagrindinis tikslas yra patikimi valstybės finansai – priemonė
sudaryti geresnes sąlygas kainų stabilumui ir dideliam tvariam
augimui, leidžiančiam kurti naujas darbo vietas;
(3)       2009 m. gruodžio
2 d. pagal SESV 126 straipsnio 6 dalį Taryba nusprendė, kad
Portugalijoje yra susidaręs perviršinis deficitas, ir pagal SESV 126
straipsnio 7 dalį ir 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamento (EB)
Nr. 1467/97 dėl perviršinio deficito procedūros
įgyvendinimo paspartinimo ir paaiškinimo 3 straipsnį pateikė
rekomendaciją dėl perviršinio deficito ištaisymo ne vėliau kaip
2013 m. Kad nominalus valdžios sektoriaus deficitas iki 2013 m.
būtų sumažintas tiek, kad neviršytų 3 % BVP pamatinės
vertės, rekomenduota 2010–2013 m. laikotarpiu imtis 1¼ % BVP
dydžio vidutinių metinių fiskalinių priemonių.
Apskaičiuojant vidutinių metinių fiskalinių priemonių
dydį išeities tašku laikomas Komisijos tarnybų 2009 m. rudens
prognozėje nurodytas 2011 m. deficitas. Tuomet bendras
fiskalinių priemonių, kurių reikia norint iki nustatyto termino
pasiekti mažiau nei 3 % nominalaus deficito tikslą, dydis
apskaičiuotas darant prielaidą, kad gamybos apimties atotrūkis
iki 2015 m. bus laipsniškai panaikintas;
(4)       2010 m. birželio
15 d. Komisija padarė išvadą, kad Portugalija ėmėsi
veiksmingų priemonių atsižvelgdama į 2009 m. gruodžio
2 d. Tarybos rekomendaciją valdžios sektoriaus deficitą
sumažinti tiek, kad jis neviršytų 3 % BVP pamatinės vertės,
todėl jokių papildomų veiksmų pagal perviršinio deficito
procedūrą imtis nereikėjo;
(5)       pagal Reglamento (EB)
Nr. 1467/97 3 straipsnio 5 dalį Taryba, remdamasi Komisijos
rekomendacija, gali nuspręsti pagal SESV 126 straipsnio 7 dalį
priimti patikslintą rekomendaciją, jei imtasi veiksmingų
priemonių ir jei priėmus tą rekomendaciją kyla
netikėtų nepalankių ekonominių įvykių,
turinčių didelį neigiamą poveikį valstybės
finansams. Netikėti nepalankūs ekonominiai įvykiai, turintys
didelį neigiamą poveikį biudžetui, turi būti vertinami
atsižvelgiant į ekonominę prognozę, kuria pagrįsta Tarybos
rekomendacija;
(6)       pagal SESV 126 straipsnio 7
dalį ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 1467/97 3 straipsnį Taryba
turi atitinkamai valstybei narei pateikti rekomendacijas siekiant per
nurodytą laikotarpį ištaisyti perviršinio deficito padėtį.
Rekomendacijoje turi būti nustatytas ne ilgesnis kaip šešių
mėnesių laikotarpis, per kurį atitinkama valstybė narė
turi imtis veiksmingų priemonių perviršiniam deficitui ištaisyti. Be
to, rekomendacijoje dėl perviršinio deficito ištaisymo Taryba
turėtų reikalauti pasiekti metinius biudžeto tikslus, kurie pagal
prognozę, kuria grindžiama rekomendacija, atitinka minimalų
metinį struktūrinio balanso, t. y. pagal ciklą pakoreguoto
balanso, atmetus vienkartines ir laikinąsias priemones,
pagerėjimą, kurio lyginamasis dydis būtų ne mažiau kaip
0,5 % BVP;
(7)       po didelio nuosmukio
2009 m., kai realusis BVP sumažėjo 2,9 %, Portugalijos ekonomika
atsigavo ir 2010 m. teigiamas prieaugis sudarė 1,4 %; tai
daugiausia lėmė išskirtiniai veiksniai, kurie skatino eksportą
ir privatų vartojimą. 2011 m. vėl prasidėjo ekonomikos
recesija: realusis BVP sumažėjo 1,7 %, tačiau šis
sumažėjimo procentas mažesnis, nei iš pradžių numatyta, nes didelis
grynasis eksportas iš dalies kompensavo gerokai sumažėjusį
privatų vartojimą ir investicijas. Be to, padėtis darbo rinkoje
toliau blogėjo. Remiantis naujausia Komisijos tarnybų pateikta
Portugalijos ekonomine perspektyva, kurioje atsižvelgiama į valdžios
institucijų per penktąją ekonominio koregavimo programos
peržiūrą rugsėjo mėn. pradžioje pateiktas fiskalines
priemones, 2012 m. realusis BVP turėtų sumažėti 3,0 %,
atsižvelgiant į tolesnį vidaus paklausos, visų pirma
investicinės veiklos, mažėjimą. Tuo pat metu eksporto rezultatai
išlieka geri ir, nepaisant sulėtėjimo praeitais metais dėl
mažėjančios išorės paklausos, numatoma, kad eksporto rinkos
dalis toliau didės. 2013 m. augimas ir toliau bus vangus, kaip rodo
lėtesnis euro zonos prekybos partnerių importo augimas ir papildomos
biudžeto konsolidavimo priemonės, tačiau numatoma, kad maždaug
metų viduryje, atsigavus eksportui ir investicinei veiklai, augimas
vėl pamažu turėtų tapti teigiamas. Vertinant visus metus
planuojama, kad BVP augimas sumažės maždaug 1 %. Numatoma, kad
2013 m. nedarbas pasieks aukščiausią lygį ir bus kiek
didesnis nei 16 %;
(8)       valdžios sektoriaus deficitas
šiek tiek sumažėjo nuo -10,2 % BVP 2009 m. iki -9,8 % BVP
2010 m. Prastą rezultatą daugiausia lėmė tam
tikrų valstybės įmonių ir viešojo ir privačiojo
sektorių partnerysčių statistinis priskyrimas valdžios
sektoriui, taip pat išlaidos, susijusios su dviejų sunkumų patiriančių
bankų gelbėjimu. Šį poveikį tik iš dalies kompensavo
vienkartinis pensijų fondo perkėlimo į valdžios sektorių
poveikis ir kiek didesnės nei praeitais metais pajamos. 2011 m.
galutinis deficitas buvo 4,2 % BVP, palyginti su 5,9 % BVP tikslu.
Geresnį nominalųjį rezultatą galima paaiškinti bankų
pensijų fondų perkėlimu į socialinės apsaugos
sistemą; tos lėšos buvo panaudotos 1½ % BVP fiskaliniam
atotrūkiui panaikinti. Vyriausybė sparčiai reagavo į
prastesnius, nei planuota, biudžeto rezultatus pirmoje metų pusėje ir
siekdama ištaisyti padėtį patvirtino papildomas pajamų
priemones, tokias kaip vienkartinis gyventojų pajamų mokesčio
padidinimas ir elektros bei gamtinių dujų PVM tarifo padidinimas nuo
sumažinto iki standartinio tarifo, ir kartu mažino išlaidas. Taigi
fiskalinį atotrūkį daugiausia galima paaiškinti vienkartiniais
deficitą didinančiais veiksniais, kaip antai prasti nemokestinių
pajamų, susijusių su koncesijomis ir nekilnojamuoju turtu, surinkimo
rezultatai, valstybės įmonės ir viešojo ir privačiojo
sektorių partnerystės, priklausančių Madeiros regiono
vyriausybės kompetencijai, skolų registravimas ir vienos viešojo ir
privačiojo sektorių partnerystės priskyrimas valdžios sektoriui
įvedus kelių mokesčius;
(9)       pagal naujausią
Komisijos tarnybų pateiktą Portugalijos ekonominę
perspektyvą numatoma, kad 2012 m. valdžios sektoriaus deficitas bus
5,3 % BVP, jei politika nesikeis, palyginti su 2012 m. Biudžeto
įstatyme ir 2012 m. stabilumo programoje numatytu 4,5 % BVP
deficitu. 2012 m. biudžete su pakeitimais, padarytais kovo mėn.
priedu, numatytos 5½ % BVP dydžio konsolidavimo priemonės. Tarp
išlaidų mažinimo priemonių – darbo užmokesčio ir pensijų
mažinimas, taip pat viešojo sektoriaus darbuotojų skaičiaus mažinimas
ir sveikatos, švietimo ir valstybės įmonių kapitalo ir
einamųjų išlaidų mažinimas. Pajamų didinimo priemonės
pagrįstos didesniais netiesioginiais mokesčiais, tam tikras prekes ir
paslaugas, kurioms buvo taikomi mažesni ir pereinamojo laikotarpio PVM tarifai,
apmokestinant didesniu PVM tarifu. Tiesioginių mokesčių
pakeitimais daugiausia siekta išplėsti mokesčių bazę,
mažinant gyventojų pajamų ir įmonių pelno
mokesčių atskaitas ir taikomas išimtis;
(10)     2012 m. prognozuojamas
maždaug 2¼ % BVP nuokrypis nuo biudžeto plano, daugiausia susijęs su
spartesniu, nei tikėtasi, ekonomikos perorientavimu pereinant prie mažiau
mokesčiais grindžiamo eksporto ir didesniu, nei planuota, nedarbu, kuris
tampa sunkia našta socialinės apsaugos biudžetui. Pajamų trūkumo
priežastys įvairios, trūkumas susijęs su mažesniais, nei
tikėtasi, tiesioginiais ir netiesioginiais mokesčiais, taip pat su
socialinio draudimo įmokomis. Dėl mokesčių bazių
pakeitimo susidarė bendras maždaug 2 % BVP vertės trūkumas,
palyginti su 2012 m. biudžete planuotomis pajamomis; ¼ % BVP
vertės trūkumą lėmė vienkartinės operacijos.
Išlaidų raida apskritai atitinka planus, didesnes išlaidas, susijusias su
nedarbo draudimo išmokomis, atsveria kitose srityse sutaupytos lėšos,
visų pirma susijusios su atlygiu darbuotojams. Sutaupytos lėšos,
sudarančios 1,5 % BVP (dėl mažesnių grynųjų
palūkanų mokėjimų ir ES struktūrinių fondų
programų pakeitimo), ir galimos vienkartinės pajamos iš oro uosto
koncesijos taip pat padės iš dalies kompensuoti pajamų
trūkumą. Kadangi kai kurie deficitą mažinantys veiksniai
2012 m. yra vienkartiniai, dėl 2012 m. atotrūkio maždaug
1½ % BVP vertės trūkumas perkeliamas į 2013 m.; to
priežastis – mokestinių pajamų bazių sumažėjimas ir darbo
rinkos pokyčiai;
(11)     pagal naujausią Komisijos
tarnybų pateiktą Portugalijos ekonominę perspektyvą
numatoma, kad 2013 m. valdžios sektoriaus deficitas bus 4¾ % BVP, jei
politika nesikeis, palyginti su pradiniu 3 % tikslu. Portugalijos
ekonominio koregavimo programos scenarijuje, pagal kurį politika
nesikeičia, atsižvelgiama į priemones, kurioms pritarta 2011 m.
gegužės 17 d. Tarybos įgyvendinimo sprendime 2011/344/ES
dėl Sąjungos finansinės pagalbos suteikimo Portugalijai ir
Europos Komisijos, veikiančios Europos Sąjungos vardu, ir
Portugalijos Respublikos susitarimo memorandumo dėl specialių
ekonominės politikos sąlygų ketvirtojoje atnaujintoje versijoje.
Per ketvirtą Susitarimo memorandumo dėl specialių
ekonominės politikos sąlygų peržiūrą svarstytos
maždaug 2 % BVP vertės fiskalinio konsolidavimo priemonės
2013 m., įskaitant didelį išlaidų sumažinimą, kuris
užtikrinamas mažinant atlygį darbuotojams ir išlaidas švietimo bei
sveikatos srityse, kartu su nauda dėl centrinės administracijos ir
valstybės įmonių restruktūrizavimo. Pajamų srities
priemonėmis siekta išplėsti mokesčių bazę, mažinant
gyventojų pajamų ir įmonių pelno mokesčių
lengvatas ir atskaitas ir didinant akcizus. Laikantis tokių pat veiklos
krypčių, 2012 m. stabilumo programoje numatytos maždaug
1,4 % BVP vertės fiskalinio konsolidavimo priemonės;
(12)     pagal naujausią Komisijos
tarnybų pateiktą Portugalijos ekonominę perspektyvą
struktūrinis deficitas buvo -8,7 % BVP 2009 m., -8,5 % BVP
2010 m. ir -6,3 % BVP 2011 m. Numatoma, kad 2012 m. jis
sieks -4,2 % BVP. Tai reiškia, kad 2010–2012 m. laikotarpiu
reikia imtis 1,5 % BVP dydžio vidutinių fiskalinių
priemonių, apskaičiuotų kaip struktūrinių
deficitų skirtumas, o tai yra daugiau už Tarybos nustatytas mažiausias
būtinas 1¼ % BVP dydžio vidutines metines fiskalines priemones
2010–2013 m. Atsižvelgiant į makroekonominio scenarijaus
pasikeitimą lyginant projekcijas, kuriomis pagrįstos 2009 m.
gruodžio 2 d. Tarybos rekomendacijos, ir dabartinę prognozę,
numatytos vidutinės metinės fiskalinės priemonės
2010–2012 m. laikotarpiu būtų maždaug 0,8 procentinio punkto BVP
didesnės. Taigi iki 2012 m. Portugalija ėmėsi
veiksmingų priemonių, susijusių su struktūrinio deficito
raida;
(13)     pagal Komisijos tarnybų
2009 m. rudens prognozę, kuria pagrįsta 2009 m. gruodžio
2 d. Tarybos rekomendacija pagal SESV 126 straipsnio 7 dalį, buvo
numatyta, kad Portugalijos ekonomika 2010 m. augs 0,3 %, o
2011 m. – 1,0 %. Tos prognozės laikotarpis 2012 ir 2013 m.
neapima, tačiau netiesiogiai 2012 ir 2013 m. buvo numatytas didesnis
augimas negu 2011 m., darant prielaidą, kad didelis neigiamas gamybos
apimties atotrūkis iki 2015 m. bus laipsniškai panaikintas. Galutinis
realusis 2010 ir 2011 m. BVP labai skyrėsi nuo 2009 m. rudens
prognozėje numatytų rodiklių: 2010 m. užregistruotas
didesnis netvarus augimas (daugiausia dėl išskirtinių veiksnių),
o 2011 m. augimas buvo gerokai mažesnis. Be to, ekonomikos augimo
struktūra daug mažiau priklausė nuo vidaus paklausos. Bendras vidaus
paklausos poveikis 2010 ir 2011 m. buvo -5 procentiniai punktai BVP,
palyginti su 0,6 procentinio punkto prognoze. Tuo
pat metu padėtis darbo rinkoje pablogėjo labiau ir greičiau, nei
prognozuota Komisijos tarnybų 2009 m. rudens prognozėje. Naujausioje Komisijos tarnybų pateiktoje
Portugalijos ekonomikos prognozėje numatomi aiškiai neigiami augimo
rodikliai 2012 ir 2013 m. Be to, tikėtina, kad augimo
struktūra ir toliau bus priklausoma nuo grynojo eksporto. Šios augimo
projekcijos rodo, kad Portugalijos ekonomikai pakenkė tam tikri nenumatyti
įvykiai;
(14)     bendroji valstybės skola
padidėjo nuo 93,3 % BVP 2010 m. iki 107,8 % BVP
2011 m., o pagal naujausią Komisijos tarnybų pateiktą
Portugalijos ekonominę perspektyvą numatoma, kad 2012 m. ji
išaugs iki 119,1 % BVP ir 2013 m. sieks 123,7 % BVP, taigi
visais metais viršys Sutartyje nustatytą pamatinę vertę.
Tokį skolos santykio padidėjimą daugiausia lemia didesni
palūkanų mokėjimai, įskaitant su programinėmis
paskolomis susijusius mokėjimus, ir kiek mažiau pirminio deficito
dinamika. Atsargų ir srautų koregavimas 2012 m. didelis –
dėl jo skolos santykis didesnis 3,3 procentinio punkto BVP, taip pat toks koregavimas
susijęs su planu apmokėti viešojo sektoriaus institucijų
tiekėjų sąskaitas faktūras ir atlikti kitas
neįvykdytas operacijas;
(15)     dėl blogesnės, nei
tikėtasi, ekonominės perspektyvos biudžeto būklė smarkiai
pablogėjo, palyginti su prielaidomis pradinėje Tarybos rekomendacijoje,
taip pat yra mažiau priklausoma nuo mokestinių pajamų. Be to, didelis
ekonomikos nuosmukis daro labai neigiamą poveikį užimtumui ir
nedarbui. Tai turi neigiamų pasekmių ir pajamoms, ir išlaidoms, nes
mažėja socialinio draudimo įmokos ir didėja socialiniai
pervedimai. Atsižvelgiant į visus šiuos veiksnius ir visų pirma
į smarkiai pablogėjusią fiskalinę perspektyvą nuo
pradinės Tarybos rekomendacijos priėmimo pagal SESV 126 straipsnio 7
dalį, taip pat į tai, kad Portugalija ėmėsi veiksmingų
priemonių, reikėtų skirti papildomus metus perviršiniam
deficitui ištaisyti;
(16)     papildomi metai perviršiniam
deficitui ištaisyti reiškia, kad reikia pasiekti šiuos tarpinius nominalaus
deficito tikslus: 5,0 % BVP 2012 m., 4,5 % BVP 2013 m. ir
2,5 % BVP 2014 m., kaip apibrėžta Tarybos įgyvendinimo
sprendimo 2011/344/ES penktojoje atnaujintoje versijoje. Pagal Komisijos
tarnybų atnaujintą Portugalijos ekonominę perspektyvą,
atsižvelgiant į šiuos nominalaus deficito tikslus, būtinas
struktūrinio fiskalinio balanso pagerėjimas yra 2,3 % BVP
2012 m., 1,6 % BVP 2013 m. ir 1,3 % BVP 2014 m.
Portugalijos valdžios institucijos imsis papildomų priemonių 2012,
2013 ir 2014 m. deficito tikslams pasiekti, atsižvelgdamos į poreikius,
nustatytus atlikus penktąją ekonominio koregavimo programos
peržiūrą. Be to, atsižvelgdamos į galimą įgyvendinimo
riziką, valdžios institucijos parengs nenumatytų atvejų
priemones keleriems ateinantiems metams, jei būtų nuokrypių;
(17)     nepaisant tam tikro
pagerėjimo pastaraisiais mėnesiais, rinkos spaudimas Portugalijos
valstybės skolai tebėra didelis, todėl reikia stiprinti
konsolidavimo veiksmų patikimumą. Tam reikėtų išsamiai
apibūdinti visas struktūrines priemones, būtinas 2013 ir
2014 m. biudžeto tikslams pasiekti, ir greičiau mažinti
deficitą, jei ekonominės ar biudžeto sąlygos būtų
geresnės, nei šiuo metu tikimasi. Kadangi svarbu laiku imtis
priemonių, kad būtų išvengta galimų nuokrypių rizikos,
numatomas trijų mėnesių laikotarpis, per kurį reikia imtis
veiksmingų priemonių;
(18)     liepos 6 d. Taryba
priėmė Portugalijai skirtas rekomendacijas įgyvendinti
priemones, nustatytas Tarybos įgyvendinimo sprendime 2011/344/ES ir toliau
patikslintas 2011 m. gegužės 17 d. Susitarimo memorandume ir jo
paskesniuose papildymuose. Apskritai šiomis priemonėmis siekiama priimti
patikimą ir subalansuotą fiskalinio konsolidavimo strategiją,
grindžiamą struktūrinėmis fiskalinėmis priemonėmis ir
geresne valstybės įmonių ir viešojo ir privačiojo
sektorių partnerysčių biudžetų kontrole, laikotarpio
pradžioje vykdytinomis nuodugniomis struktūrinėmis reformomis
produktų ir paslaugų rinkose ir priemonėmis finansų
sektoriui apsaugoti taikant rekapitalizaciją bei pagalbines priemones;
(19)     kartu su reguliariomis
Portugalijos ekonominio koregavimo programos peržiūromis, kaip apibrėžta
Tarybos įgyvendinimo sprendime 2011/344/ES, kas tris mėnesius bus
stebima pažanga įgyvendinant įsipareigojimus pagal perviršinio
deficito procedūrą;
(20)     Portugalija atitinka
sąlygas, kuriomis valdžios sektoriaus perviršinio deficito padėties
ištaisymo terminas gali būti pratęstas, kaip nustatyta Reglamento
(EB) Nr. 1467/97 dėl perviršinio deficito procedūros
įgyvendinimo paspartinimo ir paaiškinimo 3 straipsnio 5 dalyje,
REKOMENDUOJA:
(1)
Portugalijos valdžios institucijoms iki
2014 m. ištaisyti esamą perviršinio deficito padėtį.
(2)
Portugalijos valdžios institucijoms užtikrinti
2,3 % BVP dydžio struktūrinio balanso pagerėjimą
2012 m., 1,6 % BVP – 2013 m. ir 1,3 % BVP – 2014 m.,
kad nominalų valdžios sektoriaus deficitą iki 2014 m.
sumažintų tiek, kad jis neviršytų 3 % BVP pamatinės
vertės, remiantis Komisijos tarnybų atnaujinta Portugalijos ekonomine
perspektyva. Nominalaus deficito tikslai
turėtų būti tokie: 5,0 % BVP 2012 m., 4½ % BVP
2013 m. ir 2,5 % BVP 2014 m.
(3)
Portugalijos valdžios institucijoms įgyvendinti
priemones, priimtas 2012 m. biudžete ir jo kovo mėn. priede, ir imtis
papildomų 0,3 % BVP vertės priemonių, kad deficitas
nebūtų didesnis nei 5,0 % BVP. Šios priemonės yra, be kita
ko, tam tikrų 2012 m. biudžeto asignavimų investiciniams
projektams, kurie dar nepradėti vykdyti, įšaldymas, žyminių
mokesčių, taikomų didelės vertės turtui, ir
investicinių pajamų apmokestinimo tarifų didinimas, tam
tikrų 2013 m. biudžeto priemonių, skirtų socialinėms
išmokoms mažinti, ankstesnis įgyvendinimas ir kitos priemonės, kurias
taikant taupomos lėšos tarpinio vartojimo srityje ir gaunama pardavimo
pajamų.
(4)
Portugalijos valdžios institucijoms patvirtinti
nuolatines 3,0 % BVP dydžio konsolidavimo priemones, kad 2013 m.
būtų pasiektas 4,5 % BVP tikslas. Jei nenurodyta kitaip, kartu
su 2013 m. Biudžeto įstatymu reikia patvirtinti šias priemones: i)
atlygio darbuotojams mažinimas, užtikrinamas gerokai sumažinant viešojo
sektoriaus darbuotojų skaičių, užmokestį už viršvalandžius
ir su darbo užmokesčiu nesusijusį atlygį; ii) geresnės tam
tikrų socialinių programų ir išmokų tikrinimo ir apimties
mažinimo priemonės; iii) išsamesnė sveikatos priežiūros ir
valstybės įmonių reforma. Pajamų srityje numatomos tokios
priemonės: i) gyventojų pajamų mokesčio reforma,
supaprastinant mokesčio struktūrą, panaikinant tam tikras
mokesčių išlaidas, didinant vidutinį mokesčio tarifą
ir kartu užtikrinant didesnį progresyvumą, ii) įmonių pelno
mokesčio bazės išplėtimas panaikinant palūkanų
atskaitymą ir iii) turto mokesčių didinimas. Jei bus nuokrypių,
Portugalijos valdžios institucijos 2013 m. imsis nenumatytų
atvejų priemonių.
(5)
Portugalijos valdžios institucijoms patvirtinti
nuolatines 1¾ % BVP dydžio konsolidavimo priemones, kad būtų
pasiektas 2014 m. deficito tikslas. Per šeštąją ekonominio koregavimo
programos peržiūrą bus visapusiškai peržiūrėtos išlaidos,
kad būtų galima išsamiai nurodyti maždaug 4 mlrd. EUR
vertės priemones, kurios bus įgyvendinamos 2014–2015 m.;
priemonės bus išsamiai nurodytos iki 2013 m. vasario mėn.
vidurio. 2014–2015 m. fiskalinio konsolidavimo planai bus išsamiai
apibūdinti 2013 m. stabilumo programoje.
(6)
Portugalijos vyriausybei imtis veiksmingų
priemonių, kad šią rekomendaciją įgyvendintų per tris
mėnesius nuo šios rekomendacijos priėmimo, ir pagal Tarybos reglamento
(EB) Nr. 1467/97 3 straipsnio 4a dalį pateikti išsamią
ataskaitą apie tikslams pasiekti numatytą konsolidavimo
strategiją.
Be to, Taryba ragina Portugalijos valdžios
institucijas:
- Be 6 rekomendacijoje numatytos ataskaitos ir
kartu su informacija, kurios reikalaujama pagal 2011 m. gegužės
17 d. Tarybos įgyvendinimo sprendimą 2011/344/ES dėl
Sąjungos finansinės pagalbos suteikimo Portugalijai, kas tris
mėnesius pranešti apie pažangą įgyvendinant šias rekomendacijas,
taip pat tokią informaciją pateikti atskirame stabilumo
programų, kurios bus rengiamos iki 2015 m., skyriuje.
- Išlaikyti reformų tempą
valstybės finansų valdymo srityje, reformuojant Biudžeto sistemos
įstatymą, kad būtų laikomasi naujų Europos
Sąjungos fiskalinio valdymo taisyklių, ir toliau didinti
skaidrumą ir kontrolę visais biudžeto sudarymo proceso etapais, taip
pat užtikrinti, kad būtų laikomasi vidutinės trukmės
laikotarpio biudžeto sistemos ir tikslų visais valdžios sektoriaus
lygmenimis. Ši rekomendacija skirta Portugalijos Respublikai.
Priimta Briuselyje
                                                                       Tarybos
vardu
                                                                       Pirmininkas


               19.2.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 65/168

         P7_TA(2013)0278
   Rekomendacija Sąjungos vyriausiajai įgaliotinei užsienio reikalams ir saugumo politikai ir Komisijos pirmininko pavaduotojai, Tarybai ir Komisijai dėl EIVT organizavimo ir veikimo persvarstymo 2013 m.
   2013 m. birželio 13 d. Europos Parlamento rekomendacija Sąjungos vyriausiajai įgaliotinei užsienio reikalams ir saugumo politikai ir Komisijos pirmininko pavaduotojai, Tarybai ir Komisijai dėl EIVT organizavimo ir veikimo persvarstymo 2013 m. (2012/2253(INI))
   (2016/C 065/24)

      Europos Parlamentas,

               —

               atsižvelgdamas į Europos Sąjungos sutarties (ES sutartis) 27 straipsnio 3 dalį, kurioje numatyta įsteigti Europos išorės veiksmų tarnybą (EIVT), kurios užduotis yra padėti Sąjungos vyriausiajam įgaliotiniui užsienio reikalams ir saugumo politikai,

               —

               atsižvelgdamas į ES sutarties 21 straipsnio 3 dalį, kurioje įtvirtinta, kad vyriausiasis įgaliotinis padeda Tarybai ir Komisijai užtikrinti Sąjungos išorės veiksmų įvairiose srityse nuoseklumą,

               —

               atsižvelgdamas į ES sutarties 26 straipsnio 2 dalį, kurioje numatyta, kad Taryba ir Vyriausiasis įgaliotinis užtikrina Sąjungos veiksmų vienybę, nuoseklumą ir veiksmingumą,

               —

               atsižvelgdamas į ES sutarties 35 straipsnio trečią pastraipą, kurioje teigiama, kad valstybių narių diplomatinės ir konsulinės misijos ir Sąjungos delegacijos padeda įgyvendinti Sąjungos piliečių teises į apsaugą trečiųjų šalių teritorijoje,

               —

               atsižvelgdamas į ES sutarties 36 straipsnį, kuriame teigiama, kad Sąjungos vyriausiasis įgaliotinis užsienio reikalams ir saugumo politikai ir Komisijos pirmininko pavaduotojas (toliau – vyriausiasis įgaliotinis ir pirmininko pavaduotojas) reguliariai konsultuojasi su Europos Parlamentu svarbiausiais bendros užsienio ir saugumo politikos bei bendros saugumo ir gynybos politikos aspektais, jį informuoja apie šių politikos krypčių raidą ir užtikrina, kad būtų tinkamai atsižvelgta į Europos Parlamento požiūrį,

               —

               atsižvelgdamas į ES sutarties 42 straipsnį, pagal kurį vyriausiajam įgaliotiniui ir pirmininko pavaduotojui suteikiamos galios teikti pasiūlymus bendros saugumo ir gynybos politikos srityje, įskaitant misijų iniciavimą, naudojantis tiek nacionalinėmis, tiek Sąjungos priemonėmis,

               —

               atsižvelgdamas į 2010 m. liepos 26 d. Tarybos sprendimo, kuriuo nustatoma Europos išorės veiksmų tarnybos struktūra ir veikimas (toliau – EIVT sprendimas) 13 straipsnio 3 dalį, kurioje nustatyta, kad vyriausiasis įgaliotinis iki 2013 m. vidurio atlieka EIVT struktūros ir veikimo peržiūrą, kuri apims, inter alia, 6 straipsnio 6 ir 8 dalių dėl geografinės pusiausvyros įgyvendinimą ir, prireikus, pateikia teisėkūros pasiūlymą dėl dalinio minėto sprendimo keitimo,

               —

               atsižvelgdamas į Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (SESV) 298 ir 336 straipsnius, kuriuose numatyta teisėkūros procedūra, taikoma sprendžiant personalo klausimus,

               —

               atsižvelgdamas į vyriausiosios įgaliotinės ir Komisijos pirmininko pavaduotojos pareiškimą dėl politinės atsakomybės (toliau –Vyriausiosios įgaliotinės ir pirmininko pavaduotojos pareiškimas) (1),

               —

               atsižvelgdamas į 2012 m. liepos 24 d. EIVT 2012 m. apsirūpinimo kadrais ataskaitą, pateiktą pagal EIVT sprendimo 6 straipsnio 9 dalį,

               —

               atsižvelgdamas į Darbo tvarkos taisyklių 97 straipsnį,

               —

               atsižvelgdamas į Užsienio reikalų komiteto pranešimą ir Vystymosi komiteto, Biudžeto komiteto, Biudžeto kontrolės komiteto ir Teisės reikalų komiteto nuomones (A7-0147/2013),

               A.

               kadangi Lisabonos sutartimi įtrauktas tikslas užtikrinti Europos Sąjungos išorės veiksmų vienybę, nuoseklumą ir veiksmingumą;

               B.

               kadangi EIVT yra naujas mišrus organas, pagrįstas bendrijos ir tarpvyriausybiniais ištekliais, į jį panašių nėra ES ir todėl negalima tikėtis, kad šis organas veiks visu pajėgumu praėjus dvejiems metams nuo įsteigimo; kadangi dėl šios priežasties EIVT organizacijos struktūros ir veikimo peržiūra turėtų būti pagrįsta nešališka ir konstruktyvia kritika;

               C.

               kadangi EIVT pasiekimai turėtų būti vertinami pagal ES gebėjimą laikytis visapusiško požiūrio į šiandienos išorės problemas ir atsakomybę ir tarnybos gebėjimus pasiekti veiksmingesnio ribotų išteklių naudojimo glaudžiau bendradarbiaujant ir užtikrinant masto ekonomiją Europos Sąjungos ir nacionaliniu lygmenimis;

               D.

               kadangi trejopas vyriausiojo įgaliotinio ir pirmininko pavaduotojo vaidmuo yra akivaizdžiausias įrodymas, kad siekiama didesnio ES išorės veiksmų nuoseklumo;

               E.

               kadangi dabartinė struktūra Komisijoje tinkamai neatspindi vyriausiajam įgaliotiniui ir pirmininko pavaduotojui suteikto specialaus vaidmens, susijusio su ES išorės veiksmais;

               F.

               kadangi dėl įvairių vaidmenų, kurie Lisabonos sutartimi suteikiami vyriausiajam įgaliotiniui ir pirmininko pavaduotojui, reikia įsteigti politinio (-ių) pavaduotojo (-ių) funkciją siekiant užtikrinti, kad vykdydamas savo užduotis vyriausiasis įgaliotinis turėtų padėjėjų;

               G.

               kadangi bendros užsienio ir saugumo politikos/bendros saugumo ir gynybos politikos (BUSP/BSGP) operatyvinių sprendimų priėmimas ir įgyvendinimas pernelyg lėti dėl struktūrinių ir procedūrinių priežasčių; kadangi tai dar kartą tapo akivaizdu per krizę Malyje, į kurią reaguojant sprendimų priėmimo procedūros nebuvo greitai patvirtintos ir sprendimai dėl finansavimo nebuvo greitai priimti ir įgyvendinti;

               H.

               kadangi EIVT turėtų būti supaprastinta, į rezultatus nukreipta, veiksminga struktūra, pajėgi teikti paramą politiniam vadovavimui išorės santykių srityje, ypač BUSP srityje, ir palengvinti sprendimų priėmimą Taryboje; kadangi dėl to EIVT turėtų būti pajėgi teikti skubias ir koordinuotas ekspertų iš skirtingų departamentų, įskaitant Komisiją, konsultacijas; kadangi pagal dabartinę EIVT struktūrą tarnyboje pernelyg daug vadovaujančias pareigas užimančių asmenų ir esama pernelyg daug sprendimų priėmimo lygmenų;

               I.

               kadangi nepasinaudota greito dislokavimo galimybėmis, kurias suteikia ES kovinės grupės;

               J.

               kadangi iš ankstesnės patirties aiškiai matyti, kad reikia įsteigti nuolatinį operacijų štabą Briuselyje, kad būtų galima vykdyti BGSP misijas;

               K.

               kadangi per Arabų revoliucijas paaiškėjo, kad ES nepajėgi per trumpą laiką užtikrinti išteklių perskirstymo, įskaitant žmogiškuosius, kad jie atitiktų naujus politinius prioritetus; kadangi ES delegacijų dydis ir jų narių profilis turi atspindėti Sąjungos strateginius interesus;

               L.

               kadangi EIVT vaidmuo nustatant strateginę orientaciją ir prisidedant prie ES išorės finansinių priemonių įgyvendinimo turėtų būti stiprinamas atsižvelgiant į pagrindines ES užsienio politikos gaires;

               M.

               kadangi reikia patvirtinti, jog svarbu užtikrinti geresnį su vystymu susijusių klausimų koordinavimą ir gerą valdymą tarptautiniu lygmeniu, siekiant sudaryti sąlygas ES būti vieningai ir matomai;

               N.

               kadangi ypač biudžeto suvaržymų laikotarpiu EIVT turėtų būti didesnės sąveikos ne tik tarp ES institucijų, bet ir tarp ES ir jos valstybių narių skatintoja;

               O.

               kadangi laikotarpiu, kai valstybių narių vyriausybės mažina savo diplomatines ir konsulines atstovybes, EIVT turėtų būti laikoma galimybe skatinti glaudesnį bendradarbiavimą ir sąveiką ir šia galimybe turėtų būti naudojamasi;

               P.

               kadangi reikėtų labiau stengtis vengti EIVT, Komisijos – ypač Vystymosi ir bendradarbiavimo GD ir Humanitarinės pagalbos ir civilinės saugos generalinio direktorato (ECHO) – ir Tarybos sekretoriato pastangų ir struktūrų dubliavimosi;

               Q.

               kadangi pasiektas tikslas, kad vieną trečiąją personalo sudarytų asmenys iš valstybių narių, ir kadangi personalas iš trijų išteklių (Komisijos, Tarybos sekretoriato ir nacionalinių diplomatinių tarnybų) turėtų būti tinkamai paskirstytas visais lygmenimis ir delegacijose bei būstinėje;

               R.

               kadangi per mažai moterų užima administratorių ir vyresniųjų pareigūnų pareigas ir pernelyg daug jų užima asistentų pareigas;

               S.

               kadangi bet kokie su personalu susijusių taisyklių pakeitimai turi būti priimami pagal bendro sprendimo procedūrą;

               T.

               kadangi akivaizdžiai reikia plėtoti EIVT gebėjimus analizuoti ankstesnę operatyvinę patirtį ir iš jos pasimokyti, ypač konfliktų prevencijos, tarpininkavimo konfliktų atveju, krizių valdymo, susitaikymo ir taikos kūrimo klausimais;

               U.

               kadangi praėjo dveji su puse metų nuo Vyriausiosios įgaliotinės ir pirmininko pavaduotojos deklaracijos priėmimo ir būtina kruopščiai įvertinti EIVT politinę atskaitomybę Parlamentui, ypač susijusią su tuo, kokiu mastu konsultuojamasi su Parlamentu dėl strateginių sprendimų ir kiek atsižvelgiama į Parlamento požiūrius ir nuomones;

               V.

               kadangi vertinimas taip pat turėtų apimti būdus, kaip pagerinti vyriausiojo įgaliotinio ir pirmininko pavaduotojo ir EIVT pareigūnų, įskaitant delegacijų vadovus ir Europos Sąjungos specialiuosius įgaliotinius, dalyvavimą Parlamento ir jo organų posėdžiuose, ir tai, kaip EIVT atsižvelgia į Parlamento rezoliucijas;

               W.

               kadangi norint, kad Europos išorės veiksmų prasmę geriau suvoktų ir jiems pritartų ES piliečiai, itin svarbu užtikrinti Parlamento vykdomą EIVT priežiūrą; kadangi parlamentinė priežiūra didina išorės veiksmų teisėtumą;

               X.

               kadangi dabartinei finansinei tvarkai delegacijose trūksta lankstumo ir tai daro neigiamą poveikį personalo darbo krūviui;

               1.

               turėdamas mintyje, kad pasiekta didelės pažangos steigiant EIVT, tačiau galima užtikrinti didesnę sąveiką ir institucijų koordinavimą bei geresnį politinį vadovavimą ir matomumą pasinaudojant galimybėmis, kurias teikia vyriausiojo įgaliotinio, Komisijos pirmininko pavaduotojo ir Užsienio reikalų tarybos pirmininko vaidmenų derinys, ir stiprinant tarnybos kaip priemonės vaidmenį, rekomenduoja vyriausiajai įgaliotinei ir pirmininko pavaduotojai, Tarybai ir Komisijai:

         Dėl vadovavimo ir racionalesnės bei veiksmingesnės 21-ojo amžiaus diplomatijos struktūros

               2.

               teikti paramą vyriausiajam įgaliotiniui ir pirmininko pavaduotojui vykdant jo įvairias ES sutartyje numatytas pareigas ir šiuo tikslu numatyti paskirti politinį (-ius) pavaduotoją (-jus), kuris būtų atskaitingas Parlamentui ir prieš pradėdamas eiti savo pareigas prisistatytų atsakingam komitetui ir būtų įgaliotas veikti vyriausiojo įgaliotinio ir pirmininko pavaduotojo vardu; taip pat užtikrinti, kad Išorės santykių ir decentralizuoto valdymo komisijos nariai galėtų visapusiškai atstovauti vyriausiajam įgaliotiniui ir pirmininko pavaduotojui sprendžiant parlamentinius klausimus ir tarptautiniu mastu; be to, apsvarstyti galimybę valstybių narių užsienio reikalų ministrams aktyviau dalyvauti vykdant konkrečias užduotis ir misijas Sąjungos vardu, nes tai būdas sustiprinti bendrą ES poziciją;

               3.

               atsižvelgiant į tai supaprastinti EIVT vadovavimo struktūrą ir stiprinti vykdomojo generalinio sekretoriaus vaidmenį nustatant aiškią vadovavimo grandinę siekiant padėti efektyviau priimti sprendimus ir laiku pateikti politinį atsaką, turint omenyje tai racionalizuoti generalinio administracijos direktoriaus ir valdančiojo direktoriaus, atsakingo už administraciją, pareigybes, sumažinti ir supaprastinti hierarchines valdymo direktoratų struktūras, aiškiai apibrėžti svarbias kompetencijas EIVT vadovybės struktūroje ir peržiūrėti dabartinę struktūrą, kuri paremta valdyba, siekiant užtikrinti sprendimų priėmimo efektyvumą, aiškumą ir nuoseklumą; laikantis tų pačių principų užtikrinti, kad vyriausiajam įgaliotiniui ir pirmininko pavaduotojui būtų teikiamos visų atitinkamų institucinių veikėjų politinės konsultacijos, pvz., per Politinę tarybą, siekiant sudaryti jam sąlygas įvertinti veiksmų, kuriuos turi vykdyti EIVT, poveikį;

               4.

               patobulinti ir sustiprinti vyriausiojo įgaliotinio ir pirmininko pavaduotojo atliekamus koordinavimo, iniciatyvų teikimo ir politinio vadovavimo vaidmenis, ypač jo kaip Užsienio reikalų tarybos pirmininko vaidmenį, užtikrinant, kad kitoje Komisijoje jis galėtų visapusiškai atlikti Komisijos pirmininko pavaduotojo funkcijas ir jam būtų patikėtos Išorės santykių ir decentralizuoto valdymo komisijos pirmininko pareigos ir į šią komisiją būtų įtraukti kiti Komisijos nariai, kurių kompetencija susijusi su išorės santykių aspektu, kad toliau būtų vykdoma ir plečiama bendrų pasiūlymų ir bendrų sprendimų priėmimo praktika;

               5.

               visapusiškai pasinaudoti EIVT sąveikos poveikiu ir atsižvelgiant į tai numatyti kvalifikuotos balsų daugumos taikymo priimant sprendimus BUSP klausimais galimybę, kaip nustatyta ES sutarties 31 straipsnio 2 dalyje, ir oficialiai išnagrinėti sprendimų dėl BUSP priėmimo kvalifikuota balsų dauguma išplėtimą numatant atitinkamą nuostatą dėl pereigos;

               6.

               užtikrinti, kad laikantis EIVT sprendimo 9 straipsnio 3 dalies nuostatų EIVT atliktų vadovaujamą vaidmenį apibrėžiant svarbių išorės finansinių priemonių strategijas ir kad šiuo tikslu EIVT turėtų specialistų, kad galėtų vadovauti šiose srityse;

               7.

               kartu užtikrinti, kad kaimynystės politika būtų „bendrijos“ pobūdžio, turint mintyje tai, jog Parlamentas atmeta bet kokius siekius Sąjungos politiką paversti tarpvyriausybine, ir kad Sutartyje Komisijai suteikiama pagrindinė atsakomybė derėtis dėl tarptautinių susitarimų, reikalingų Sąjungai ir sudaromų Sąjungos vardu;

               8.

               toliau gerinti Užsienio politikos priemonių direktorato ir EIVT sąsajas;

               9.

               užtikrinti, kad Europos Sąjungos specialieji įgaliotiniai (ESSĮ) būtų glaudžiai integruoti į EIVT darbą įtraukiant juos ir jų darbuotojus į EIVT struktūrą, taip pat, kai galima, apsvarstyti galimybę paskirti juos ES delegacijų vadovais, taip suteikiant jiems antras pareigas;

               10.

               sistemingai atlikti išsamų auditą, kad Komisijos ir Tarybos sekretoriato nustatytos struktūros, susijusios su išorės politika, būtų suvienytos, siekiant panaikinti šiuo metu pasitaikantį dubliavimąsi ir skatinti išlaidų veiksmingumą; supažindinti Parlamentą su šia ataskaita;

               11.

               laikantis tų pačių principų toliau plėtoti bendrų institucijų techninių ir logistikos tarnybų praktiką, siekiant masto ekonomijos ir didesnio veiksmingumo; visų pirma apjungti įvairias Komisijos ir EIVT logistikos tarnybas, veikiančias išankstinio įspėjimo, rizikos vertinimo ir saugumo užtikrinimo užduočių vykdymo srityse, apimančiose veiksmus už Sąjungos ribų, kurių atžvilgiu šios tarnybos privalo bendradarbiauti, sukuriant vieną bendrą struktūrą;

               12.

               suderinus su valstybėmis narėmis nustatyti galimybes, kaip būtų galima pasiekti masto ekonomijos vidutinės trukmės ir ilguoju laikotarpiais derinant valstybių narių diplomatinių tarnybų ir EIVT darbą trečiosiose šalyse, įskaitant sutaupymą teikiant konsulines paslaugas;

               13.

               patvirtinti nuoseklią strategiją, susijusią su Tarybos darbo grupių pirmininkų skyrimu, ir panaikinti šių grupių pirmininkų keitimąsi rotacijos tvarka;

               14.

               laikantis ES sutarties 24 straipsnio nuostatų užtikrinti aktyvią ir besąlygišką valstybių narių paramą Sąjungos išorės ir saugumo politikai, kaip reikalauja lojalumas ir savitarpio solidarumas, taip pat užtikrinti, kad valstybės narės laikytųsi Sąjungos veiksmų ir remtų EIVT, vykdančią savo įgaliojimus;

               15.

               šiuo tikslu skatinti glaudesnį bendradarbiavimą su valstybėmis narėmis ir plėtoti bendras politines delegacijų ir ambasadų ataskaitas;

         Dėl „tinkamos struktūros“ siekiant užtikrinti visapusišką požiūrį

               16.

               įgyvendinti visą Lisabonos sutarties potencialą laikantis visapusiško požiūrio, kuris apima diplomatines, ekonomines, vystymosi ir – blogiausiu atveju ir visapusiškai laikantis JT chartijos – karines priemones, taikomas pagal bendras Sąjungos strategines politikos gaires siekiant skatinti ES piliečių ir jų kaimynų, taip pat toliau gyvenančių žmonių saugumą ir gerovę; atsižvelgiant į tai užtikrinti trumpalaikių ir ilgalaikių priemonių nuoseklumą; be to, užtikrinti, kad EIVT turėtų strateginio mąstymo pajėgumų ir pajėgumų teikti pasiūlymus dėl svarbių inovacijų, numatytų Lisabonos sutartyje, pvz., tam tikrų užduočių įgyvendinimo patikėjimo pajėgių valstybių narių grupėms ir nuolatinio struktūrizuoto bendradarbiavimo sukūrimo, įskaitant kovinių grupių panaudojimą, įgyvendinimo;

               17.

               šiuo tikslu toliau plėtoti tinkamą struktūrą (pvz., krizių tarybą), kuri apimtų konfliktų prevencijos, reagavimo į krizes, taikos kūrimo, atitinkamų užsienio politikos priemonių, saugumo politikos ir BSGP struktūras ir pagal kurią būtų užtikrinamas geografinių skyrių, delegacijų ir kitų politikos departamentų, susijusių su krizių valdymu, koordinavimas, pagrįstas krizių platformos samprata; užtikrinti bendrą nuoseklumą ir išvengti dubliavimosi EIVT; be to, stiprinti tarpinstitucinį koordinavimą ir paaiškinti vaidmenis;

               18.

               užtikrinti veiksmingą ir kompleksinį BSGP operacijų planavimą, spartesnį sprendimų priėmimą, derinant atitinkamus Krizių valdymo ir planavimo direktorato (CMPD) ir Civilinių operacijų planavimo ir vykdymo centro (CPCC) planavimo pajėgumus; be to, sukurti nuolatinę vykdymo struktūrą, įsteigiant nuolatinį karinių operacijų štabą, kuris būtų įsikūręs kartu su Civilinių operacijų vykdymo centru, siekiant veiksmingai įgyvendinti karines ir civilines operacijas kartu išlaikant atitinkamas šių operacijų valdymo grandines;

         Dėl finansinių procedūrų reformos siekiant veiksmingų išorės veiksmų

               19.

               visapusiškai pasinaudoti visomis galimomis lankstumo priemonėmis pagal Finansinį reglamentą, susijusiomis su administracinių ir veiklos išlaidų finansiniu valdymu, kad delegacijų vadovams būtų suteiktas leidimas, kai to reikalauja aplinkybės, įgalioti savo pavaduotoją ir Komisijos darbuotojus, taip sudarant geresnes sąlygas delegacijų valdymui ir sklandžiam veikimui ir delegacijų vadovams leidžiant dėmesį sutelkti į savo politines užduotis;

               20.

               paspartinti Užsienio politikos priemonių tarnybos procedūras, kad BUSP būtų suteikiamos lėšos atsižvelgiant į tikslą laiku užtikrinti lanksčią reakciją į krizines situacijas ir visų pirma siekiant užtikrinti, kad civilinės BSGP operacijos būtų pradedamos greitai ir veiksmingai; atsižvelgiant į tai ištirti, ar Finansinio reglamento pakeitimus galima padaryti nesilpninant priežiūros;

               21.

               didinti ES išorės pagalbos lankstumą ir reaktyvumą persvarstant sprendimų dėl išorės finansinių priemonių programavimo ir išlaidų priėmimo taisykles;

               22.

               gerinti finansinę atskaitomybę išplečiant skaidrumo reikalavimą visoms BUSP biudžeto eilutėms, įskaitant BSGP operacijas, Europos Sąjungos specialiuosius įgaliotinius, ginklų neplatinimą ir konfliktų prevenciją;

         Dėl delegacijų

               23.

               suteikti EIVT didesnę įtaką (per)skiriant Komisijos darbuotojus ES delegacijose siekiant užtikrinti, kad darbuotojų profilis ir ES delegacijos dydis atspindėtų Sąjungos strateginius interesus ir politinius prioritetus;

               24.

               imtis būtinų veiksmų, kad būtų užtikrinta, jog ES delegacijų vadovai būtų paskirti atsižvelgiant į nuopelnus ir patikimas žinias apie Sąjungos interesus, vertybes ir politikos kryptis, siekiant užtikrinti į tokius atsakingus postus atrinktų asmenų motyvaciją ir aukščiausią kokybę ir veiksmingumą;

               25.

               užtikrinti, kad ypač delegacijose, kuriose mažai EIVT darbuotojų, delegacijos vadovas pagal EIVT sprendimo 5 straipsnio 2 dalį galėtų taip pat skirti užduotis Komisijos personalui, kad šis atliktų politinę analizę ir rengtų politines ataskaitas;

               26.

               atsižvelgiant į tai stiprinti delegacijų vadovų valdžią viso personalo atžvilgiu, įskaitant Komisijos personalą, ir užtikrinti, kad delegacijų vadovai gautų visas būstinės siunčiamas instrukcijas;

               27.

               rimtai plėtoti galimybes, kurias teikia EIVT sprendimas ir ES sutartis, visų pirma stiprinant delegacijų atliekamą koordinavimo vaidmenį, ypač krizių atvejais, ir suteikiant joms įgaliojimus teikti konsulines paslaugas ES piliečiams iš valstybių narių, kurios neturi atstovybės atitinkamoje šalyje; užtikrinti, kad dėl papildomų užduočių nebūtų atitraukiami ištekliai nuo esamų politikos krypčių, institucijų ir prioritetų ES lygmeniu;

               28.

               atsižvelgiant į tai, kad dauguma ES delegacijų šiuo metu turi žmogaus teisių centrą, užtikrinti, kad žmogaus teisių ir ypač moterų teisių aspektas būtų integruotas kiekvienoje ES delegacijoje ir biure; taip pat užtikrinti Europos kultūros, paremtos jos įvairove, matomumą; prireikus užtikrinti, kad vienas iš esamų ES delegacijų darbuotojų būtų ryšių su Europos Parlamentu palaikymo pareigūnas, kuris teiktų Parlamento delegacijoms trečiosiose šalyse atitinkamą paramą ir atsakytų į klausimus, remiantis ES delegacijų vienodo atstovavimo visoms ES institucijoms principu;

               29.

               taip pat užtikrinti, kad delegacijos turėtų ekspertinių žinių tose politikos srityse (pvz., klimato kaita, energetinis saugumas, socialinė ir darbo politika, kultūra ir t. t.), kurios svarbios ES palaikant santykius su atitinkama šalimi;

               30.

               užtikrinti, kad prireikus kiekviena delegacija turėtų saugumo ir gynybos srities atašė, ypač kai delegacijos yra politinio nestabilumo arba trapumo zonose arba vietose, kur baigtos neseniai vykdytos BSGP operacijos ar misija, siekiant užtikrinti veiksmų tęstinumą ir atitinkamą politinių aplinkybių stebėseną;

               31.

               ragina vyriausiąją įgaliotinę ir pirmininko pavaduotoją nurodyti persvarstyti ES delegacijų užsienyje saugos taisykles ir reikalavimus, kad būtų įsitikinta, jog sprendimus dėl saugumo priima EIVT, o ne saugos srities išorės rangovai;

         Dėl Politinės atskaitomybės pareiškimo įgyvendinimo

               32.

               laikantis keturšalio susitarimo, pasiekto 2010 m. birželio mėn. Madride, užtikrinti, kad būtų visiškai ir veiksmingai įgyvendintas įsipareigojimas, nustatytas ES sutarties 36 straipsnyje, tinkamai atsižvelgti į Parlamento požiūrius, pavyzdžiui, vykdant aktyvias ir sistemingas konsultacijas su atitinkamu Parlamento komitetu prieš patvirtinant strategijas ir įgaliojimus BUSP/BSGP srityje;

               33.

               užtikrinti, kad svarbiausias pareigas užimantiems Parlamento pareigūnams Sąjungos delegacijos teiktų visapusiškas politines ataskaitas, laikydamosi reguliuojamos prieigos reikalavimų;

               34.

               pagal ES sutarties 218 straipsnio 10 dalį užtikrinti, kad Parlamentas būtų nedelsiant ir visapusiškai informuojamas visais derybų dėl tarptautinių susitarimų procedūros etapais, įskaitant susitarimus, sudaromus BUSP srityje;

               35.

               atsižvelgiant į teigiamą naujai paskirtų delegacijų vadovų ir Europos Sąjungos specialiųjų įgaliotinių prisistatymo Užsienio reikalų komitete prieš pradedant eiti pareigas patirtį plėtoti šią praktiką ir taikyti ją naujai paskirtiems BSGP misijų ir operacijų vadovams;

               36.

               užtikrinti, kad vyriausiojo įgaliotinio ir pirmininko pavaduotojo paskirtus naujus delegacijų vadovus prieš jiems pradedant eiti savo pareigas oficialiai patvirtintų atitinkamas Parlamento komitetas;

               37.

               vykdyti sistemingą keitimąsi informacija su atitinkamu Parlamento komitetu prieš kiekvieną Užsienio reikalų tarybos susitikimą ir trumpai informuoti šį komitetą po kiekvieno Tarybos susitikimo;

         Dėl Europos diplomatinio vieningumo dvasios ugdymo ir stiprinimo

               38.

               skatinti bendrus mokymus ir kitas konkrečias priemones siekiant stiprinti EIVT personalo, atstovaujančio skirtingoms diplomatinėms tradicijoms, kultūroms ir institucinėms sandaroms, diplomatinio vieningumo dvasią ir laikyti EIVT personalo ir nacionalinių diplomatų bendrų mokymų iniciatyvas jų profesinės raidos dalimi;

               39.

               laikantis šių principų persvarstyti esamas atitinkamas ES ir nacionalinio lygmenų mokymo ir švietimo programas, siekiant jas sujungti su Europos saugumo ir gynybos koledžo programomis;

         Dėl įdarbinimo pagrindo

               40.

               toliau ir labiau siekti geresnės lyčių pusiausvyros, tinkamai atsižvelgiant į nuopelnus ir kompetencijas; pabrėžti, kad svarbu užtikrinti pusiausvyrą delegacijų vadovų ir kitais valdymo lygmenimis; taikyti pereinamojo laikotarpio priemones ir rengti veiksmų planą, kuris apimtų konsultavimo programas, specialius mokymus ir šeimai palankią darbo aplinką, siekiant skatinti moterų atstovavimą ir spręsti struktūrinių kliūčių jų diplomatinei karjerai problemas;

               41.

               imtis visų reikiamų priemonių, kad būtų atkurtas geografinis atstovavimas aukštesnio lygio vadovų lygmeniu ir visuose kituose lygiuose ir pareigose, siekiant didinti pareigūnų ir valstybių narių politinę atsakomybę už EIVT ir ją skatinti, kaip reikalaujama EIVT sprendimo 6 straipsnio 6 ir 8 dalyse;

               42.

               atsižvelgiant į tai, kad pasiektas tikslas, jog trečdalį darbuotojų sudarytų valstybių narių personalas, užtikrinti, kad nacionalinių ministerijų darbuotojai nebūtų sutelkti vadovų lygmenyje sudarant karjeros galimybes visiems, ir šiuo metu dėmesį sutelkti į naujų ES pareigūnų įdarbinimą nuolatinėse pareigose; atsižvelgiant į tai taip pat ištirti nacionalinių diplomatų, dirbančių EIVT, galimybes pretenduoti į nuolatines pareigas tarnyboje;

               43.

               siekiant plėtoti tikrą Europos diplomatinio vieningumo dvasią ir užtikrinti, kad tarnyba tarnautų tik bendriems Europos Sąjungos interesams, priešintis visiems valstybių narių mėginimams įsiterpti į EIVT personalo įdarbinimo procesą; šiuo metu, kai pasibaigė pereinamasis laikotarpis, užtikrinti, kad EIVT galėtų parengti savo nepriklausomą įdarbinimo procedūrą, pagal kurią atviruose konkursuose galėtų dalyvauti taip pat visų ES institucijų pareigūnai ir išorės kandidatai;

               44.

               atsižvelgiant į ypatingą Europos Parlamento vaidmenį apibrėžiant bendros užsienio ir saugumo politikos tikslus ir pagrindinius prioritetus, Parlamento kaip biudžeto valdymo institucijos kompetenciją, jo vaidmenį vykdant politinę užsienio politikos priežiūrą bei į jo parlamentinių išorės santykių praktiką, apsvarstyti galimybę Europos Parlamento pareigūnams nuo 2013 m. liepos 1 d. tomis pačiomis sąlygomis, kurios taikomos Tarybos ir Komisijos pareigūnams, teikti kandidatūras į pareigas EIVT;

               45.

               užtikrinti, kad EIVT darbuotojų kvalifikacijų derinys būtų tinkamas reaguoti į konfliktus, ypač ugdant įgūdžius tarpininkavimo ir dialogo srityje;

         Ilgalaikė perspektyva

               46.

               ragina kito konvento metu į darbotvarkę įtraukti tolesnį BUSP/BSGP ir EIVT vaidmens plėtojimą, įskaitant pavadinimo pakeitimą;

         o
   o o

               47.

               paveda Pirmininkui perduoti šią rekomendaciją Sąjungos vyriausiajai įgaliotinei užsienio reikalams ir saugumo politikai ir Komisijos pirmininko pavaduotojai, Tarybai, Komisijai ir valstybių narių vyriausybėms ir parlamentams.

      (1)  OL C 210, 2010 8 3, p. 1.


title: 2017 m. liepos 11 d. Tarybos rekomendacija, dėl 2017 m. Vengrijos nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2017 m. Vengrijos konvergencijos programos

text:
               9.8.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 261/71

         TARYBOS REKOMENDACIJA
   2017 m. liepos 11 d.
   dėl 2017 m. Vengrijos nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2017 m. Vengrijos konvergencijos programos
   (2017/C 261/16)
   EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
   atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 121 straipsnio 2 dalį ir 148 straipsnio 4 dalį,
   atsižvelgdama į 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei koordinavimo (1), ypač į jo 9 straipsnio 2 dalį,
   atsižvelgdama į Europos Komisijos rekomendaciją,
   atsižvelgdama į Europos Parlamento rezoliucijas,
   atsižvelgdama į Europos Vadovų Tarybos išvadas,
   atsižvelgdama į Užimtumo komiteto nuomonę,
   atsižvelgdama į Ekonomikos ir finansų komiteto nuomonę,
   atsižvelgdama į Socialinės apsaugos komiteto nuomonę,
   atsižvelgdama į Ekonominės politikos komiteto nuomonę,
   kadangi:

               (1)

               2016 m. lapkričio 16 d. Komisija priėmė metinę augimo apžvalgą, kuria pradedamas 2017 m. Europos ekonominės politikos koordinavimo semestras. 2017 m. kovo 9–10 d. Europos Vadovų Taryba patvirtino metinėje augimo apžvalgoje nustatytus prioritetus. 2016 m. lapkričio 16 d. Komisija, remdamasi Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (ES) Nr. 1176/2011 (2), priėmė įspėjimo mechanizmo ataskaitą, kurioje Vengrija nenurodyta kaip viena iš valstybių narių, dėl kurių reikės parengti nuodugnią apžvalgą;

               (2)

               2017 m. vasario 22 d. paskelbta 2017 m. Vengrijos ataskaita. Joje įvertinta Vengrijos pažanga, padaryta įgyvendinant 2016 m. liepos 12 d. Tarybos priimtas šaliai skirtas rekomendacijas, veiksmai, kurių šalis ėmėsi atsižvelgdama į ankstesniais metais priimtas šaliai skirtas rekomendacijas, ir Vengrijos pažanga siekiant nacionalinių tikslų pagal strategiją „Europa 2020“;

               (3)

               2017 m. gegužės 2 d. Vengrija pateikė 2017 m. nacionalinę reformų programą ir 2017 m. konvergencijos programą. Siekiant atsižvelgti į jų tarpusavio sąsajas, abi programos vertintos vienu metu;

               (4)

               į atitinkamas konkrečioms šalims skirtas rekomendacijas atsižvelgta sudarant 2014–2020 m. Europos struktūrinių ir investicijų fondų (toliau – ESI fondai) programas. Kaip numatyta Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1303/2013 (3) 23 straipsnyje, Komisija, jei tai būtina siekiant remti atitinkamų Tarybos rekomendacijų įgyvendinimą, gali paprašyti valstybės narės peržiūrėti savo partnerystės sutartį ir susijusias programas bei pasiūlyti jų pakeitimų. Kaip naudotųsi šia nuostata, Komisija išsamiau nurodė Priemonių, kuriomis ESI fondų veiksmingumas siejamas su patikimu ekonomikos valdymu, taikymo gairėse;

               (5)

               šiuo metu Vengrijai taikoma Stabilumo ir augimo pakto prevencinė dalis ir skolos taisyklė. 2017 m. konvergencijos programoje Vyriausybė numato nominalaus deficito pablogėjimą nuo 1,8 % BVP 2016 m. iki 2,4 % BVP tiek 2017 m., tiek 2018 m., o toliau – laipsnišką jo gerėjimą iki 1,2 % BVP iki 2021 m. Vidutinės trukmės biudžeto tikslą – 1,7 % BVP struktūrinį deficitą iki 2016 m., o nuo 2017 m. – patikslintą 1,5 % BVP – planuojama pasiekti ne vėliau kaip 2020 m. Tačiau, remiantis perskaičiuotu (4) struktūriniu balansu, vidutinės trukmės biudžeto tikslas programos laikotarpiu nebus pasiektas. Konvergencijos programoje numatoma, kad valdžios sektoriaus bendrosios skolos santykis su BVP palaipsniui mažės iki beveik 61 % iki 2021 m. pabaigos. Makroekonominis scenarijus, kuriuo grindžiamos šios biudžeto projekcijos, yra palankus, o dėl to kyla rizika, kad deficito tikslai nebus įgyvendinti;

               (6)

               2017 m. konvergencijos programoje nurodyta, kad labai didelio atvykstančių pabėgėlių srauto ir su saugumu susijusių priemonių 2016 m. ir 2017 m. laikotarpiu poveikis biudžetui yra didelis, ir pateikta šių papildomų biudžeto išlaidų apimties ir pobūdžio tinkamų įrodymų. Komisijos nuomone, reikalavimus atitinkančios papildomos išlaidos dėl labai didelio atvykstančių pabėgėlių srauto 2015 m. sudarė 0,04 % BVP, o 2016 m. nebuvo jokių reikalavimus atitinkančių papildomų išlaidų, susijusių su atvykstančių pabėgėlių srautu. 2016 m. reikalavimus atitinkančios papildomos išlaidos dėl su saugumu susijusių priemonių siekė 0,04 % BVP. Nenumatoma, kad 2017 m. dar labiau didės išlaidos dėl labai didelio atvykstančių pabėgėlių srauto, o papildomas su saugumu susijusių priemonių poveikis biudžetui dabar vertinamas 0,14 % BVP. Pagal Reglamento (EB) Nr. 1466/97 5 straipsnio 1 dalies ir 6 straipsnio 3 dalies nuostatas šios papildomos išlaidos yra priimtinos, atsižvelgiant į tai, kad atvykstančių pabėgėlių srautas, kaip ir terorizmo grėsmės mastas, yra neįprasti įvykiai, jų poveikis Vengrijos viešiesiems finansams yra didelis, o tvarumas nebūtų pažeistas leidžiant laikinai nukrypti nuo koregavimo plano siekiant vidutinės trukmės biudžeto tikslo. Todėl 2016 m. reikiamas koregavimas siekiant vidutinės trukmės biudžeto tikslo buvo sumažintas siekiant atsižvelgti į papildomas su saugumu susijusias išlaidas. Kalbant apie 2017 m., galutinis vertinimas, į kurį bus įtrauktos reikalavimus atitinkančios sumos, bus atliktas 2018 m. pavasarį, remiantis Vengrijos valdžios institucijų pateiktais stebėjimų duomenimis;

               (7)

               2016 m. liepos 12 d. Taryba rekomendavo Vengrijai 2017 m. užtikrinti 0,6 % BVP metinį fiskalinį koregavimą siekiant vidutinės trukmės biudžeto tikslo. Remiantis Komisijos 2017 m. pavasario prognoze, esama rizikos, kad 2017 m. nuo to reikalavimo bus labai nukrypta;

               (8)

               atsižvelgiant į fiskalinę Vengrijos padėtį ir visų pirma jos skolos dydį, numatoma, kad 2018 m. šalis toliau vykdys koregavimą siekdama vidutinės trukmės biudžeto tikslo – 1,5 % BVP struktūrinio deficito. Pagal bendrai sutartą koregavimo matricą taikant Stabilumo ir augimo paktą, tas koregavimas būtinas, kad grynųjų pirminių valdžios sektoriaus išlaidų (5) nominalusis augimas 2018 m. neviršytų 2,8 %. Tai atitiktų 1,0 % BVP struktūrinį koregavimą. Jeigu politika nesikeis, esama rizikos, kad 2018 m. nuo to reikalavimo bus labai nukrypta. Kartu prognozuojama, kad 2017 m. ir 2018 m. Vengrija laikysis skolos taisyklės. Apskritai Taryba mano, kad nuo 2017 m. reikės papildomų priemonių siekiant užtikrinti, kad būtų laikomasi Stabilumo ir augimo pakto nuostatų. Tačiau, kaip numatyta Reglamente (EB) Nr. 1466/97, vertinant biudžeto planus ir rezultatus reikėtų atsižvelgti į valstybės narės biudžeto balansą pagal ciklo sąlygas. Kaip primenama Komisijos komunikate, kuris pridedamas prie šių konkrečioms šalims skirtų rekomendacijų, vertinant 2018 m. biudžeto rezultatus reikės tinkamai atsižvelgti į tikslą siekti fiskalinės krypties, kuri padėtų ir stiprintų vykstantį atsigavimą, ir užtikrinti Vengrijos viešųjų finansų tvarumą. Šiame kontekste Taryba atkreipia dėmesį į tai, kad Komisija ketina atlikti bendrą vertinimą pagal Reglamentą (EB) Nr. 1466/97, visų pirma atsižvelgdama į Vengrijos ciklinę padėtį;

               (9)

               Vengrijos konkurencingumą ir potencialų augimą stabdo menkos privačios investicijos ir mažas našumas. Veiksniai, kurie neigiamai veikia verslo aplinką ir įmonių investicijas, yra ypač susiję su institucijų veiklos efektyvumo ir valdymo trūkumais. Dažnai besikeičianti reglamentavimo ir mokesčių aplinka yra viena didžiausių kliūčių užsiimti verslu Vengrijoje; kitos kliūtys – nepakankamas suinteresuotųjų subjektų dalyvavimas ir nepakankamai įrodymais pagrįstas politikos formavimas. Reglamentavimo kliūtys paslaugų sektoriuje taip pat riboja rinkos dinamiką ir varžo investavimą. Ribojamojo pobūdžio reglamentavimas, be kita ko, mažmeninės prekybos sektoriuje, riboja konkurenciją paslaugų sektoriuje ir neigiamai veikia verslo aplinką;

               (10)

               Vengrijos bendras mokesčių ir BVP santykis vis dar gerokai didesnis, palyginti su kitomis to paties regiono šalimis, o mokesčių sistemos problemos tebėra neišspręstos. 2017 m. Vyriausybė 5 procentiniais punktais sumažino darbdavių mokamas socialinio draudimo įmokas, o 2018 m. planuojama jas sumažinti dar 2 procentiniais punktais. Ši priemonė gerokai sumažino mokesčių pleištą mažas pajamas gaunantiems asmenims, tačiau jis tebėra didelis. Tai visų pirma pasakytina apie vaikų neturinčius mažas pajamas gaunančius asmenis, nes jų pleištas vis dar yra vienas didžiausių Sąjungoje. Mokesčių sistema tebėra sudėtinga. Nepaisant to, kad nuo 2013 m. sektoriniai mokesčiai (kai kurie iš jų tebedaro didelį iškraipomąjį poveikį) mažėjo, jie vis dar apsunkina mokesčių sistemą ir silpnina investuotojų pasitikėjimą. Neigiamą poveikį investuotojų pasitikėjimui Vengrijoje ir toliau daro mokesčių sistemos sudėtingumas ir neapibrėžtumas, siejami su didelėmis prievolių vykdymo išlaidomis ir administracine našta;

               (11)

               neigiamai verslo aplinką veikia ir ekonomikos augimo potencialą mažina institucijų veiklos efektyvumo trūkumai. Visų pirma, nepaisant pastaruoju metu padarytos pažangos ir Viešųjų pirkimų įstatymo pakeitimo, pažanga didinant skaidrumą ir konkurenciją viešųjų pirkimų srityje tebėra ribota. Dabartinė e. viešųjų pirkimų strategija yra tvirtas pagrindas didinti skaidrumą, tačiau jos įgyvendinimą ir poveikį veiksmingumui bei skaidrumui reikia stebėti. Korupcijos rizika išlieka didelė, o tai neigiamai veikia verslo aplinką, be to, priemonės, kurių imtasi šiai problemai spręsti, turi didelių trūkumų. Vengrija taip pat vėluoja įgyvendinti savo e. viešųjų pirkimų strategiją. Dėl to Vengrijoje vėluojama laiku įdiegti e. viešuosius pirkimus, o tai yra itin svarbu siekiant didinant skaidrumą ir konkurenciją;

               (12)

               padėtis Vengrijos paslaugų sektoriuje, įskaitant mažmeninės prekybos sektorių, tebėra itin sudėtinga. Per praėjusius metus Vyriausybė toliau kišosi į rinkas, kurios iki tol buvo atviros konkurencijai, ir nustatė griežtesnius reikalavimus keleivinio transporto paslaugoms, kurias teikia nepriklausomi išsiuntimo centrai. Vyriausybė nesiėmė jokių svarbių žingsnių, kad pagerintų reglamentavimo aplinką paslaugų sektoriuje, ypač mažmeninės prekybos, atliekų tvarkymo viešųjų paslaugų, vadovėlių leidybos ir platinimo ar mokėjimo mobiliuoju telefonu sistemų srityse. Mažmeninės prekybos sektoriuje nėra aiškių gairių, kaip suteikti leidimą atidaryti naują, didesnę nei 400 m2 parduotuvę. Tai prisideda prie dar didesnio neskaidrumo ir nenuspėjamumo šiame sektoriuje. Paslaugų sektoriuje, įskaitant mažmeninės prekybos sektorių, išliekančios reglamentavimo kliūtys riboja rinkos dinamiką ir varžo investavimą, kartu tai didina neapibrėžtumą investuotojams, ypač tarptautiniams;

               (13)

               norint vidutinės trukmės laikotarpiu remti Vengrijos konkurencingumą ir potencialų augimą, labai svarbus vaidmuo teks struktūrinėms reformoms, kurių tikslas – skatinti investicijas į žmogiškąjį kapitalą, ypač švietimo ir sveikatos priežiūros srityse, ir toliau gerinti darbo rinkos veikimą. Socialinio teisingumo skatinimas taip pat bus labai svarbus norint užtikrinti labiau integracinį augimą;

               (14)

               vertinant pagal tarptautinius standartus, pagrindinių gebėjimų ugdymo rezultatai išlieka prasti. 2015 m. pagal EBPO Tarptautinio moksleivių vertinimo programą (PISA) atliktas švietimo sistemų tyrimas parodė, kad rezultatai labai prastėja, o socialinės ir ekonominės mokinių padėties poveikis mokymosi rezultatams yra vienas didžiausių Sąjungoje. Mokyklos tipo įtaka mokymosi rezultatams yra labai didelė. Tikėtina, kad nuo 2016 m. sumažinus mokslo disciplinų mokymo vidurinėse profesinio mokymo mokyklose valandų skaičių Vengrijos atsilikimas mokslo disciplinose įgytų gebėjimų srityje tik didės. Pastaruosius penkerius metus mokyklos nebaigusių asmenų dalis nesikeitė ir tebėra itin didelė tarp romų. Palankių sąlygų neturinčių vaikų pasiskirstymas mokyklose yra netolygus, o romų vaikai vis dažniau lanko mokyklas ir klases, kuriose daugumą sudaro romai. Įdiegtos priemonės, skirtos mokytojų rengimui, ankstyvajam ugdymui bei mokymosi rezultatams remti ir mokyklos nebaigiančių romų problemai spręsti. Nors imtasi tam tikrų veiksmų segregacijos problemai išspręsti, jie nepakankamai visapusiški ir sistemiški, kad problema būtų išspręsta. Nėra pakankamai didelio kandidatų įgyti tretinį išsilavinimą skaičiaus, o mokslus baigusiųjų skaičiaus rodiklis nepakankamai aukštas, kad būtų patenkintas augantis aukštos kvalifikacijos darbuotojų poreikis. Padėtį gali dar labiau pabloginti 2017 m. priimtas Aukštojo mokslo įstatymo pakeitimas;

               (15)

               pastaraisiais metais darbo rinkoje įvyko teigimų pokyčių: nedarbas pasiekė prieškrizinį lygį. Dėl privačiajame sektoriuje sukurtų darbo vietų ir viešųjų darbų sistemos, kuri tebėra didžiausio masto aktyvios darbo rinkos politikos priemonė Vengrijoje – joje dalyvauja per 200 000 dalyvių, užimtumo lygis pasiekė istorines aukštumas. Siekiant palengvinti perėjimą iš viešųjų darbų sistemos į pirminę darbo rinką, pastaraisiais metais buvo priimtas priemonių rinkinys. Tačiau sistema dar nėra pakankamai tikslinė, o jos veiksmingumas reintegruojant dalyvius į atvirą darbo rinką tebėra ribotas. Be to, kai kuriuose sektoriuose vis labiau trūksta darbo jėgos. Kitos aktyvios darbo rinkos politikos priemonės stiprinamos, iš dalies Sąjungos lėšomis, tačiau reikia dėti daugiau pastangų, kad būtų palengvintas veiksmingas perėjimas į pirminę darbo rinką. Bedarbių profiliavimo sistema veikia, tačiau dar nėra visiškai veiksminga. Pastaraisiais metais padidėjo vyrų ir moterų užimtumo skirtumas, o motinystės poveikis moterų užimtumui yra vienas didžiausių Sąjungoje. Dalyvavimui darbo rinkoje įtaką daro palyginti prasti sveikatos priežiūros rezultatai ir nevienodas sveikatos priežiūros prieinamumas. Socialinių partnerių dalyvavimas priimant sprendimus yra ribotas;

               (16)

               kai kurie skurdo rodikliai nukrito iki prieškrizinio lygio, tačiau vis dar yra aukštesni už Sąjungos vidurkį. Vaikų ir romų skurdo lygis tebėra labai didelis, nors ir mažėja. Didelė dirbančių romų dalis dirba viešųjų darbų sistemoje. Kol kas jų integracija į atvirą darbo rinką nėra labai veiksminga;

               (17)

               socialinės paramos ir bedarbio pašalpų adekvatumas ir aprėptis yra riboti. Bedarbio pašalpos mokėjimo trukmė (trys mėnesiai) tebėra trumpiausia Sąjungoje ir trumpesnė nei vidutinis laikotarpis, kurio reikia, kad darbo ieškantis asmuo susirastų darbą. 2015 m. vykdant socialinės paramos reformą pašalpų sistema racionalizuota, tačiau nepanašu, kad ji būtų užtikrinusi vienodą ir minimaliai pakankamą gyvenimo lygį žmonėms, kuriems reikia pagalbos. Savivaldybėms palikta didelė veiksmų laisvė nustatant tinkamumo gauti pašalpas kriterijus ir pašalpų dydį, todėl pašalpų gavėjams atsiranda netikrumas. Nedidelis minimalių pajamų dydis nekito, tačiau Vengrijos valdžios institucijos ketina per ateinančius metus laipsniškai didinti tikslines išmokas pinigais. Jau 2017 m. trys iš šių išmokų buvo šiek tiek padidintos. Papildomos tikslinės priemonės padėtų sumažinti nepalankiausias sąlygas turinčių grupių, ypač vaikų ir romų, materialinį nepriteklių;

               (18)

               atsižvelgdama į 2017 m. Europos semestrą, Komisija atliko išsamią Vengrijos ekonominės politikos analizę ir ją paskelbė 2017 m. šalies ataskaitoje. Be to, ji įvertino 2017 m. konvergencijos programą, 2017 m. nacionalinę reformų programą, taip pat veiksmus, kurių Vengrija ėmėsi atsižvelgdama į ankstesniais metais jai skirtas rekomendacijas. Komisija įvertino ne tik jų svarbą tvariai fiskalinei ir socialinei bei ekonominei Vengrijos politikai, bet ir tai, kaip laikomasi Sąjungos taisyklių ir gairių, nes bendrą Sąjungos ekonomikos valdymą būtina stiprinti Sąjungos lygio priemonėmis prisidedant prie būsimų nacionalinių sprendimų;

               (19)

               atsižvelgdama į šį vertinimą, Taryba išnagrinėjo 2017 m. konvergencijos programą, o jos nuomonė (6) pateikta visų pirma toliau išdėstytoje 1 rekomendacijoje,

         REKOMENDUOJA Vengrijai 2017–2018 m. imtis šių veiksmų:

               1.

               2018 m. toliau dėti dideles fiskalines pastangas pagal Stabilumo ir augimo pakto prevencinės dalies reikalavimus, atsižvelgiant į poreikį stiprinti vykstantį atsigavimą ir užtikrinti Vengrijos viešųjų finansų tvarumą.

               2.

               Užbaigti mažinti mokesčių pleištą mažas pajamas gaunantiems asmenims ir supaprastinti mokesčių struktūrą, visų pirma sumažinant didžiausią iškraipomąjį poveikį darančius sektorinius mokesčius. Didinti skaidrumą ir konkurenciją viešųjų pirkimų srityje, įgyvendinant visapusišką ir veiksmingą e. viešųjų pirkimų sistemą, ir stiprinti kovos su korupcija sistemą. Didinti reglamentavimo nuspėjamumą, skaidrumą ir konkurenciją, visų pirma paslaugų sektoriuje, ypač mažmeninės prekybos sektoriuje.

               3.

               Užtikrinti, kad viešųjų darbų sistema būtų labiau orientuota į tuos, kurie yra labiausiai nutolę nuo darbo rinkos, ir teikti veiksmingą paramą darbo ieškantiems asmenims, kad būtų palengvintas perėjimas į darbo rinką, be kita ko, stiprinant aktyvios darbo rinkos politikos priemones. Imtis priemonių mokymosi rezultatams gerinti ir palankių sąlygų neturinčių grupių, visų pirmą romų, aktyvesniam dalyvavimui įtraukioje bendrojo švietimo sistemoje užtikrinti. Padidinti socialinės paramos adekvatumą bei aprėptį ir bedarbio pašalpų mokėjimo trukmę.

      Priimta Briuselyje 2017 m. liepos 11 d.

            Tarybos vardu

            Pirmininkas

         T. TÕNISTE

      (1)  OL L 209, 1997 8 2, p. 1.

      (2)  2011 m. lapkričio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 1176/2011 dėl makroekonominių disbalansų prevencijos ir naikinimo (OL L 306, 2011 11 23, p. 25).

      (3)  2013 m. gruodžio 17 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 1303/2013, kuriuo nustatomos Europos regioninės plėtros fondui, Europos socialiniam fondui, Sanglaudos fondui, Europos žemės ūkio fondui kaimo plėtrai ir Europos jūros reikalų ir žuvininkystės fondui bendros nuostatos ir Europos regioninės plėtros fondui, Europos socialiniam fondui, Sanglaudos fondui ir Europos jūros reikalų ir žuvininkystės fondui taikytinos bendrosios nuostatos ir panaikinamas Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1083/2006 (OL L 347, 2013 12 20, p. 320).

      (4)  Komisijos pagal bendrai sutartą metodiką perskaičiuotas struktūrinis balansas, remiantis konvergencijos programoje pateikta informacija.

      (5)  Grynąsias valdžios sektoriaus išlaidas sudaro bendrosios valdžios sektoriaus išlaidos, atėmus išlaidas palūkanoms, su Sąjungos programomis, kurios visiškai finansuojamos iš gautų Sąjungos lėšų, susijusias išlaidas ir išlaidas, atsirandančias dėl nediskrecinių su bedarbio pašalpomis susijusių pokyčių. Valstybės finansuojamas bendrojo pagrindinio kapitalo formavimas subalansuojamas per 4 metų laikotarpį. Įskaičiuojamos diskrecinės su pajamomis susijusios priemonės arba įstatymais nustatytas pajamų padidėjimas. Vienkartinės priemonės, susijusios tiek su pajamomis, tiek su išlaidomis, neįskaičiuojamos.

      (6)  Pagal Reglamento (EB) Nr. 1466/97 9 straipsnio 2 dalį.


Svarbus teisinis pranešimas

|

52005SC0013

Rekomendacija Tarybos Nuomonė pagal 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1466/97 5 straipsnio 3 dalį dėl atnaujintos 2004–2007 m. Liuksemburgo stabilumo programos  /* SEK/2005/0013 galutinis */

	Briuselis, 11.1.2005SEK(2005) 13 galutinisRekomendacijaTARYBOS NUOMONĖpagal 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1466/97 5 straipsnio 3 dalį dėl atnaujintos 2004–2007 m. Liuksemburgo stabilumo programos(pateikta Komisijos)AIŠKINAMASIS MEMORANDUMASTarybos reglamentas (EB) Nr.1466/97 dėl biudžeto būklės priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei koordinavimo[1] nustato, kad dalyvaujančios valstybės narės, t. y. tos, kurios įsivedusios bendrą valiutą, iki 1999 m. kovo 1 d. Tarybai ir Komisijai turėjo pateikti stabilumo programas. Pagal šio reglamento 5 straipsnį Taryba, remdamasi Komisijos ir pagal Sutarties 114 straipsnį įsteigto Komiteto (Ekonomikos ir finansų komitetas) įvertinimais, turėjo patikrinti kiekvieną stabilumo programą. Patikrinusi programą bei atsižvelgdama į Komisijos rekomendaciją ir pasikonsultavusi su Ekonomikos ir finansų komitetu, Taryba pateikė nuomonę. Pagal reglamentą valstybės narės kasmet pateikia stabilumo programų atnaujintus variantus, kuriuos taip pat patikrina Taryba, laikydamasi tos pačios tvarkos.Pirmoji 1998–2002 m. Liuksemburgo stabilumo programa buvo pateikta 1999 m. vasario 16 d. ir Tarybos įvertinta 1999 m. kovo 15 d.[2]. Atnaujinti programų variantai buvo pateikiami kiekvienais paskesniais metais, naujausias – pateiktas 2004 m. lapkričio 30 d. Komisijos tarnybos atliko techninį šio varianto įvertinimą, atsižvelgdamos į savo 2004 m. rudens ekonominių prognozių rezultatus, Elgesio kodeksą[3], bendrai sutartą potencialios gamybos apimties ir pagal ciklą pakoreguoto balanso apskaičiavimo metodiką, 2003–2005 m. laikotarpio bendrųjų ekonominės politikos gairių rekomendacijas ir principus, nustatytus 2002 m. lapkričio 27 d. Komisijos komunikate Tarybai ir Europos Parlamentui dėl biudžeto politikos koordinavimo stiprinimo, kurį patvirtino Taryba[4]. Teikiamas toks įvertinimas.-  2004–2007 m. Liuksemburgo stabilumo programos 2004 m. atnaujintas variantas buvo pateiktas 2004 m. lapkričio 30 d., lapkričio 26 d. jį patvirtinus Vyriausybei. Jis iš dalies atitinka Stabilumo ir konvergencijos programų turinio ir formos elgesio kodekso reikalavimus duomenų pateikimui, kadangi nėra kai kurių privalomų pateikti duomenų.-  Šiame variante pateiktame makroekonominiame scenarijuje numatoma, kad realaus BVP augimas sulėtės nuo 4,4 % 2004 m. iki 3,8 % 2005 m. ir 3,3 % 2006 m., vėliau vėl padidės iki 4,3 % 2007 m. Šis scenarijus yra patikimas – 2004–2006 m. laikotarpiu jis gana artimas Komisijos tarnybų 2004 m. rudens prognozėms. Kalbant apie visą laikotarpį, programoje numatomos realaus augimo normos atitinka Komisijos tarnybų potencialaus augimo įvertinimą.-  Kadangi valdžios sektoriaus balansas pasikeitė nuo 0,8 % BVP pertekliaus 2003 m. iki apskaičiuoto 1,4 % BVP deficito 2004 m.; programos tikslas – sumažinti deficitą nuo 1,0 % 2005 m. ir jį stabilizuoti maždaug tokiame pačiame lygyje 2006 ir 2007 m. Todėl joje nenumatomas tolesnis deficito mažėjimas po 2005 m., bet gerąja prasme ji skiriasi nuo 2003 m. varianto, kuris buvo pagrįstas mažiau optimistiškomis augimo perspektyvomis nei 2004 m. variantas ir numatė, kad valdžios sektoriaus deficitas didės nuo 0,6 % BVP 2003 m. iki maždaug 2 % per likusį programos laikotarpį.-  Remiantis Komisijos tarnybų skaičiavimais taikant bendrai sutartą metodiką, tikimasi, kad per likusį laikotarpį pagal ciklą pakoreguotas balansas 2004 m. variante bus su didėjančiu pertekliumi (po mažiau kaip 1 % BVP deficito 2003 m.) ir pasieks 2 % BVP 2007 m. Tačiau šį dramatišką pagal ciklą pakoreguoto balanso pagerėjimą daugiausia lems neįprastos abejonės, susijusios su apskaičiuotu Liuksemburgo potencialiu augimu, o ne tikros struktūrinės korekcinės priemonės.-  Programoje pateikiami valdžios sektoriaus balanso pokyčiai yra kur kas labiau teigiami nei Komisijos 2004 m. rudens prognozės. Taip yra todėl, kad pastarosios buvo baigtos anksčiau, nei buvo patvirtintas 2005 m. biudžetas, ir todėl pagrįstos prielaida, kad politika nesikeis, bei ankstesniais metais pastebėtomis išlaidų ir pajamų tendencijomis.-  Rizika biudžeto prognozėms programoje atrodo subalansuota. Viena vertus, paprastai pajamos Liuksemburge prognozuojamos atsargiai. Kita vertus, programoje vis dėlto numatoma, kad išlaidų didėjimas – labai greitas per paskutinius metus – sulėtės, bet priemonės tam pasiekti nedetalizuojamos. Todėl apskritai programoje pateikiami tikslai yra patikimi, bet neambicingi – jų pasiekti neturėtų būti sudėtinga, jei valdžios institucijos laikysis paskelbto ketinimo sustabdyti išlaidų augimą. Įvertinus šį pavojų, programoje pakanka suplanuotų biudžetinių priemonių, atsižvelgiant į pagal ciklą pakoreguoto balanso pokyčius, kad būtų pasiektas Stabilumo ir augimo pakto vidutinės trukmės tikslas – beveik subalansuota biudžeto būklė per programos laikotarpį (nuo 2005 m.). Tačiau programoje nenumatoma, kad nominalus deficitas ir toliau mažės po 2005 m., ir neįrašytas įsipareigojimas iki laikotarpio pabaigos priartėti, bent nominalia verte, prie subalansuotos būklės, kadangi pagrindinis deficitas lieka apie 1 % BVP. Tačiau atrodo, kad nuo 2005 m. programoje numatomos biudžetinės priemonės užtikrina pakankamą patikimumą, kad dėl įprastų ciklinių svyravimų 3 % BVP deficito riba nebūtų viršyta.-  Šiame variante numatoma, kad valdžios sektoriaus skola sumažės nuo 5,3 % BVP2003 m. iki 5,0 % 2004 m. Maždaug pusę šios skolos sudaro centrinės valdžios skola, kitą pusę – vietos valdžios institucijų, o socialinio draudimo institucijų skola nežymi. Prognozuojama, kad skolos santykis per laikotarpį šiek tiek sumažės nuo 5,0 % BVP 2004 m. iki 4,5 % BVP 2007 m. Viso grynojo turto būklė dar palankesnė dėl didelio finansinio turto, kurio sąmata – apie 50 % BVP ir kuris sukauptas per paskutinius metus esant fiskaliniam pertekliui.-  Programoje minimos priemonės, kurios įgyvendintos paskutiniu metu siekiant apriboti sveikatos sektoriaus išlaidų didėjimą, ypač išmokų didėjimą, dėl kurio priimtas sprendimas 2004 m. lapkričio mėn. Joje taip pat skelbiama apie papildomas priemones, skirtas sumažinti sveikatos sektoriaus išlaidas, kurios buvo įtrauktos į įstatymo projektą, kurį Parlamentas priėmė 2004 m. gruodžio mėn. Programoje taip pat nurodoma našta pensijų sistemai, atsirasianti ateinančiais metais dėl didelio užimtumo augimo Liuksemburge per pastaruosius du dešimtmečius, įskaitant vis daugiau darbuotojų nerezidentų. Nors joje nėra konkrečių priemonių šiai problemai spręsti, pranešama, kad šis klausimas bus svarstomas 2005 m.-  Kadangi Liuksemburgo valstybės skola labai maža ir socialinio draudimo sektoriaus per daugiau kaip du dešimtmečius sukaupti rezervai dideli, atrodo, kad šalis yra palyginti palankioje padėtyje pagal ilgalaikį valstybės finansų tvarumą, nepaisant numatomų svarbių biudžeto sąnaudų senėjančiai visuomenei. Tačiau, remiantis negalutiniu Komisijos tarnybų atliktu esamų išlaidų prognozių įvertinimu, pagal programoje pateikiamą biudžeto strategiją atsirastų apie 2 % BVP „mokesčių atotrūkis“, kurį reikės pašalinti, siekiant visiškai garantuoti tvarumą. Šalyje maždaug 20 metų užimtumas augo nepaprastai smarkiai, todėl laipsniškai atitinkamai augs pensininkų skaičius. Rezervai galėtų žymiai padėti palengvinti spaudimą biudžetui šioje situacijoje, ir šią rezervų kaupimo politiką reikėtų tęsti, kartu priimant priemones, skirtas didinti šiuo metu mažai rezidentų, ypač vyresnių, užimtumo normai.Pagrindinių makroekonominių ir biudžeto prognozių palyginimas2004 | 2005 | 2006 | 2007 |Realus BVP (pokytis, %) | 2004 m. lapkričio mėn. SP | 4,4 | 3,8 | 3,3 | 4,3 |KOM | 4,0 | 3,5 | 3,6 | – |2003 m. lapkričio mėn. SP | 2,0 | 3,0 | 3,8 | – |SVKI infliacija (%) | 2004 m. lapkričio mėn. SP | 2,6 | 3,2 | 1,5 | 1,7 |KOM | 3,0 | 2,3 | 1,6 | – |2003 m. lapkričio mėn. SP | 1,5 | 1,3 | 1,.2 | – |Valdžios sektoriaus balansas (BVP %) | 2004 m. lapkričio mėn. SP | -1,4 | -1,0 | -0,9 | -1,0 |KOM2 | -0,8 | -1,6 | -2,0 | – |2003 m. lapkričio mėn. SP | -1,8 | -2,3 | -1,5 | – |Pirminis balansas (BVP %) | 2004 m. lapkričio mėn. SP | -1,2 | -0,9 | -0,8 | -0,9 |KOM2 | -0,6 | -1,4 | -1,8 | – |2003 m. lapkričio mėn. SP | -1,6 | -2,1 | -1,5 | – |Pagal ciklą pakoreguotas balansas (BVP %) | 2004 m. lapkričio mėn. SP1 | -0,7 | 0,3 | 1,4 | 2,0 |KOM2 | 0,4 | 0,3 | 0,7 | – |2003 m. lapkričio mėn. SP1 | 0,9 | 1,0 | 2,2 | – |Bendroji valstybės skola (BVP %) | 2004 m. lapkričio mėn. SP | 5,0 | 5,0 | 4,6 | 4,5 |KOM2 | 4,9 | 4,8 | 4,7 | – |2003 m. lapkričio mėn. SP | 5,2 | 5,0 | 4,4 | – |1 Komisijos tarnybų apskaičiavimai, remiantis programoje pateikiama informacija. 2 Baigta prieš pateikiant 2005 m. biudžetą. Šaltiniai: Stabilumo programa (SP); Komisijos tarnybų 2004 m. rudens ekonominės prognozės (KOM); Komisijos tarnybų apskaičiavimai. |Remdamasi šiuo įvertinimu, Komisija priėmė pridedamą rekomendaciją Tarybos nuomonei dėl atnaujintos Liuksemburgo stabilumo programos, kurią pateikia Tarybai.RekomendacijaTARYBOS NUOMONĖpagal 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1466/97 5 straipsnio 3 dalį dėl atnaujintos 2004–2007 m. Liuksemburgo stabilumo programosEUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį,atsižvelgdama į 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1455/97 dėl biudžeto būklės priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei koordinavimo, ypač į jo 5 straipsnio 3 dalį,atsižvelgdama į Komisijos rekomendaciją,pasikonsultavusi su Ekonomikos ir finansų komitetu,PAREIŠKĖ TOKIĄ NUOMONĘ:1.  2005 m. [sausio 18 d.] Taryba išnagrinėjo atnaujintą Liuksemburgo stabilumo programą, kuri apima 2004–2007 metus. Šis variantas iš dalies atitinka pataisyto Stabilumo ir konvergencijos programų turinio ir formos elgesio kodekso reikalavimus duomenų pateikimui. Visų pirma nėra kai kurių reikalaujamų duomenų apie makroekonomines prielaidas.2.  Šiame atnaujintame variante numatoma, kad realaus BVP augimas bus 4,4 % 2004 m., kai 2003 m. buvo 2,9 %. Numatoma, kad 2005 ir 2006 m. augimas sulėtės iki atitinkamai 3,8 % ir 3,3 %, o 2007 m. vėl padidės iki 4,3 %. Remiantis šiuo metu turima informacija, atrodo, kad šiame scenarijuje išreiškiamos patikimos augimo prielaidos.3.  Šio varianto pagrindinės biudžeto strategijos tikslas – šiek tiek sumažinti deficitą iki 1,0 % BVP 2005 m. nuo 2004 m. apskaičiuoto 1,4 % BVP. 2006 ir 2007 m. deficitas liktų 2005 m. lygio, kai numatomos ir pajamos, ir išlaidos liktų pastovios, išreiškus procentais nuo BVP. Cikliško koregavimo atžvilgiu pagal Komisijos tarnybų apskaičiavimus taikant bendrai sutartą metodiką numatoma, kad 0,3 % BVP perteklius atsiras 2005 m. ir laipsniškai didės iki 2,0 % BVP 2007 m., tai atspindės apskaičiuotą didėjantį neigiamą gamybos apimties atotrūkį. Tačiau atsižvelgiant į apskaičiuotą gamybos apimties atotrūkį, o kartu ir pagal ciklą pakoreguotą balansą, Liuksemburgo atveju dėl labai specifinių jo ekonomikos bruožų atsiranda neįprastai didelių abejonių, todėl šiais rodikliais naudotis reikėtų labai atsargiai. Per šio varianto laikotarpį valstybės investicijų ir BVP santykis išliktų iš esmės pastovus, apie 5 % BVP, ir gerokai viršytų ES vidurkį.4.  Rizika biudžeto prognozėms programoje atrodo iš esmės subalansuota. Viena vertus, Liuksemburge daromos pajamų prognozės tradiciškai atsargios, ir 2004 m. galutinis biudžetas turėtų būti žymiai geresnis, nei šiuo metu numatoma, dėl to galėtų susidaryti palankios sąlygos likusiems programos metams. Kita vertus, programoje numatoma, kad viešųjų išlaidų didėjimas – ypač greitas per pastaruosius metus – sulėtės, bet priemonės tam pasiekti nedetalizuojamos. Atrodo, kad programoje suplanuotomis biudžetinėmis priemonėmis užtikrinamas pakankamas patikimumas, kad dėl įprastų cikliškų svyravimų nebūtų pažeista 3 % BVP deficito riba. Taip pat atrodo, kad jų pakanka siekiant Stabilumo ir augimo pakto vidutinės trukmės tikslo – beveik subalansuotos būklės per programos laikotarpį (nuo 2005 m.) cikliško koregavimo atžvilgiu.5.  Skolos santykis yra ypač mažas ir, prognozuojama, kad net šiek tiek sumažės per šio varianto apimamą laikotarpį nuo 5,0 % BVP 2004 m. iki 4,5 % BVP 2007 m. Viso grynojo turto būklė dar palankesnė dėl didelio finansinio turto, kurio sąmata – apie 50 % BVP ir kuris sukauptas per paskutinius metus esant fiskaliniam pertekliui.6.  Atrodo, kad Liuksemburgo padėtis ilgalaikio valstybės finansų tvarumo atžvilgiu yra palanki. Galima tikėtis, kad palanki grynojo teigiamo turto būklė bent iš dalies kompensuos būsimas sąnaudas senėjančiai visuomenei. Tačiau pensijų sistemos įmokų mokėtojų ir išmokų gavėjų santykis prastės net pagal palankų scenarijų, pagal kurį užimtumo didėjimas atitiks per pastaruosius du dešimtmečius užregistruotas išskirtines normas. Dėl to reikia tam tikrų apribojimų, siekiant užtikrinti, kad valstybės išlaidos derinamos su pajamomis ir kad rezervų kaupimo politika gali būti išlaikyta, kartu priimant priemones, skirtas didinti šiuo metu žemą rezidentų, ypač vyresnių, užimtumo normą.Pagrindinės prognozės iš atnaujintos Liuksemburgo stabilumo programos2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 |Realaus BVP augimas (%) SVKI infliacija (%) Valdžios sektoriaus balansas (BVP %) Pirminis balansas (BVP %) Pagal ciklą pakoreguotas balansas (BVP %)1 Bendroji valstybės skola (BVP %) | 2,9 2,5 +0,8 +1,0 +1,4 5,3 | 4,4 2,6 -1,4 -1,2 -0,7 5,0 | 3,8 3,2 -1,0 -0,9 +0,3 5,0 | 3,3 1,5 -0,9 -0,8 +1,4 4,6 | 4,3 1,7 -1,0 -0,9 +2,0 4,5 |1 Komisijos tarnybų apskaičiavimai atlikti programoje pateiktai informacijai taikant bendrai sutartą metodiką.[1] OL L 209, 1997 8 2. Visus šiame tekste nurodytus dokumentus galima rasti šiame tinklalapyjehttp://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.[2] OL C 124, 1999 5 5.[3] Ekonomikos ir finansų komiteto pakeista nuomonė dėl stabilumo ir konvergencijos programų turinio ir formos, kurią ECOFIN taryba patvirtino 2001 7 10.[4] KOM(2002) 668, 2002 11 27.


title: 2014 m. liepos 8 d. Tarybos rekomendacija dėl 2014 m. Latvijos nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2014 m. Latvijos stabilumo programos

text:
               29.7.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 247/63

         TARYBOS REKOMENDACIJA
   2014 m. liepos 8 d.
   dėl 2014 m. Latvijos nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2014 m. Latvijos stabilumo programos
   2014/C 247/12
   EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
   atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 121 straipsnio 2 dalį ir 148 straipsnio 4 dalį,
   atsižvelgdama į 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei koordinavimo (1), ypač į jo 5 straipsnio 2 dalį,
   atsižvelgdama į Europos Komisijos rekomendaciją,
   atsižvelgdama į Europos Parlamento rezoliucijas,
   atsižvelgdama į Europos Vadovų Tarybos išvadas,
   atsižvelgdama į Užimtumo komiteto nuomonę,
   atsižvelgdama į Ekonomikos ir finansų komiteto nuomonę,
   atsižvelgdama į Socialinės apsaugos komiteto nuomonę,
   atsižvelgdama į Ekonominės politikos komiteto nuomonę,
   kadangi:

               (1)

               2010 m. kovo 26 d. Europos Vadovų Taryba pritarė Komisijos pasiūlymui įgyvendinti naują, ekonomikos augimo ir darbo vietų kūrimo strategiją „Europa 2020“, kuri grindžiama geresniu ekonominės politikos koordinavimu ir kurioje daugiausia dėmesio skiriama toms svarbioms sritims, kuriose reikia imtis veiksmų, kad būtų stiprinamas Europos tvaraus augimo ir konkurencingumo potencialas;

               (2)

               2010 m. liepos 13 d. Taryba, remdamasi Komisijos pasiūlymais, priėmė Rekomendaciją dėl bendrų valstybių narių ir Sąjungos ekonominės politikos gairių (2010–2014 m.), o 2010 m. spalio 21 d. – Sprendimą dėl valstybių narių užimtumo politikos gairių (2); šios gairės kartu sudaro integruotas gaires. Į šias integruotas gaires valstybių narių paprašyta atsižvelgti formuojant nacionalinę ekonominę ir užimtumo politiką;

               (3)

               2012 m. birželio 29 d. valstybių narių valstybių ar vyriausybių vadovai nusprendė priimti Susitarimą dėl ekonomikos augimo ir darbo vietų kūrimo, kuriuo nustatė nuoseklią nacionalinių, ES ir euro zonos lygmenų veiksmų, naudojant visus galimus svertus, priemones ir politikos strategijas, sistemą. Jie nutarė, kokių veiksmų reikėtų imtis valstybių narių lygmeniu, visų pirma išreikšdami tvirtą įsipareigojimą pasiekti strategijos „Europa 2020“ tikslus ir įgyvendinti konkrečioms šalims skirtas rekomendacijas;

               (4)

               2013 m. liepos 9 d. Taryba priėmė rekomendaciją (3) dėl 2013 m. Latvijos nacionalinės reformų programos ir nuomonę dėl atnaujintos 2012–2016 m. Latvijos konvergencijos programos;

               (5)

               2013 m. lapkričio 13 d. Komisija priėmė metinę augimo apžvalgą, kuria pradedamas 2014 m. Europos ekonominės politikos koordinavimo semestras. Be to, 2013 m. lapkričio 13 d. Komisija, remdamasi Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (ES) Nr. 1176/2011 (4), priėmė Įspėjimo mechanizmo ataskaitą, kurioje Latvija nebuvo nurodyta kaip viena iš valstybių narių, dėl kurios reikės parengti nuodugnią apžvalgą;

               (6)

               2013 m. gruodžio 20 d. Europos Vadovų Taryba patvirtino prioritetus, kuriais turi būti užtikrintas finansinis stabilumas, fiskalinis konsolidavimas ir ekonomikos augimo skatinimo veiksmai. Ji pabrėžė, kad reikia vykdyti diferencijuotą, ekonomikos augimui palankų fiskalinį konsolidavimą, atkurti įprastas skolinimo ekonomikai sąlygas, skatinti ekonomikos augimą ir konkurencingumą, spręsti nedarbo problemą, šalinti socialinius krizės padarinius ir modernizuoti viešąjį administravimą;

               (7)

               2014 m. balandžio 29 d. Latvija pateikė 2014 m. nacionalinę reformų programą, o 2014 m. balandžio 30 d. – 2014 m. stabilumo programą. Siekiant atsižvelgti į abiejų programų sąsają, jos vertintos vienu metu;

               (8)

               2014 m. stabilumo programoje išdėstytos biudžeto strategijos tikslas – palaipsniui sumažinti nominalų deficitą ir išlaikyti struktūrinį balansą – atitinka vidutinės trukmės laikotarpio tikslą, jei atsižvelgiama į leistą laikiną nuokrypį nuo vidutinės trukmės laikotarpio tikslo dėl sisteminės pensijų reformos poveikio. Stabilumo programoje vidutinės trukmės laikotarpio tikslas pakeistas nuo ‐ 0,5 % iki ‐ 1,0 %; naujasis vidutinės trukmės laikotarpio tikslas atspindi Stabilumo ir augimo pakto tikslus. Stabilumo programoje numatyta nominalaus balanso raida rodo, kad (perskaičiuoto) struktūrinio balanso būklė pamažu blogės, tačiau neperžengs dėl pensijų reformos įgyvendinimo leisto nuokrypio. Atsižvelgiant į leidžiamą nuokrypį nuo vidutinės trukmės laikotarpio tikslo, planuojamas struktūrinis deficitas atitinka Stabilumo ir augimo pakto reikalavimus iki 2016 m. Tačiau perskaičiuoto struktūrinio deficito planuojamas padidėjimas 2017 m. sudaro nuokrypį nuo reikalaujamo tikslinimo plano siekiant vidutinės trukmės laikotarpio tikslo. Apskritai, Stabilumo programoje išdėstyta biudžeto strategija iš esmės atitinka Stabilumo ir augimo pakto reikalavimus. Numatoma, kad visu programos laikotarpiu valdžios sektoriaus skola išliks gerokai mažesnė nei 60 % BVP ir iki 2017 m. ji sumažės iki 31 % BVP. Makroekonominis scenarijus, kuriuo grindžiamos Stabilumo programoje pateiktos biudžeto projekcijos ir kurio oficialiai nepatvirtino nepriklausoma įstaiga, yra tikėtinas. Tikimasi, kad programos laikotarpiu ekonomikos augimas išliks maždaug 4 % per metus, o prognozuojamas kainų kilimas bus nežymus.

               (9)

               Stabilumo programoje pateiktame biudžeto scenarijuje numatyta, kad dėl keleto pajamas mažinančių priemonių dėl siekiamo išlaidų ribojimo, smarkiai sumažės valdžios sektoriaus pajamų ir išlaidų dalis BVP. Didėjantis išlaidų poreikis keliose politikos srityse rodo, kad kyla rizika Stabilumo programoje prognozuojamam išlaidų mažinimui. Pagal Komisijos tarnybų parengtą 2014 m. pavasario prognozę, 2014 m. fiskalinė politika atitinka Stabilumo ir augimo pakto reikalavimus, tačiau yra rizika, kad 2015 m. nuo jų bus nukrypta. Remdamasi Stabilumo programos vertinimu ir Komisijos prognoze, pagal Reglamentą (EB) Nr. 1466/97 Taryba mano, kad 2014 m. struktūrinio deficito nuokrypis nuo vidutinės trukmės laikotarpio tikslo rodo sisteminės pensijų reformos poveikį, o nuo 2015 m. kyla rizika, kad bus nukrypta nuo reikalaujamo koregavimo plano;

               (10)

               Latvija ėmėsi veiksmų, kuriais siekiama sumažinti mokesčių naštą nedideles pajamas gaunantiems asmenims ir šeimoms, turinčioms išlaikytinių, ir padidinti turto ir aplinkosaugos mokesčius, tačiau šių mokesčių dydis ir modelis daro nepakankamą poveikį ekonominės veiklos vykdytojams, o kai kurios aplinkai kenksmingos subsidijos tebėra taikomos. Nors valdžios institucijos padarė tam tikrą pažangą gerindamos mokestinių prievolių vykdymo užtikrinimą ir mažindamos nedeklaruojamos ekonominės veiklos dalį, visų pirma gerindamos rizikos vertinimą ir griežtindamos sankcijas už nesąžiningą veiklą, išlieka problemų, susijusių su kova su mokestiniu sukčiavimu ir mokesčių slėpimu. Visų pirma, nepaisant to, kad pajamos iš vartojimo mokesčių sudaro reikšmingą visų pajamų iš mokesčių dalį, yra dar daug galimybių jas padidinti, jei bus pagerintas mokestinių prievolių vykdymas;

               (11)

               nors pirminis planas reformuoti aukštojo mokslo sistemą buvo plataus užmojo, Latvija nepadarė pažangos kurdama tarptautiniu mastu patvirtintą akreditavimo sistemą, planai pristatyti naują finansavimo modelį preliminariai numatyti 2016 m., aukštojo mokslo įstaigų konsolidavimas susilpnėjo, tebetaikomi užsienio kalbų naudojimo apribojimai. Taip yra nepaisant to, kad galima dar daug nuveikti reformuojant aukštojo mokslo sistemą, kuri, atsižvelgiant į mažėjantį gyventojų skaičių, yra per plati, siūlo per daug atskirų studijų programų ir nėra labai patraukli užsienio studentams ir dėstytojams. Pirmo nepriklausomo mokslo tiriamųjų institucijų vertinimo rezultatai rodo, kad 21 % viso etato ekvivalentų mokslininkų dirba tose 10 % iš vertintų institucijų, kurios gali būti laikomos aukšto lygio tarptautiniais mokslinių tyrimų centrais. Be to, 2012 m. Latvijos MTTP intensyvumas siekė tik 0,66 % BVP ir jai sunkiai sekasi siekti strategijoje „Europa 2020“ nustatyto tikslo MTTP skirti 1,5 % BVP;

               (12)

               Latvija padarė pažangą spręsdama nedarbo problemą – nedarbo lygis gerokai sumažėjo. Tačiau jaunimo nedarbo lygis tebėra palyginti aukštas ir reikalingos informavimo priemonės, kurios būtų taikomos darbo biržoje neregistruotam ir neaktyviam jaunimui. Nors Latvija ėmėsi priemonių gebėjimų paklausos ir pasiūlos neatitikties ir profesinio mokymo kokybės problemoms spręsti, šios problemos vis dar reikalauja dėmesio, visų pirma reikia gerinti pameistrystės kokybę ir parengti visapusiškas profesinio orientavimo paslaugas. Aktyvi darbo rinkos politika vis dar per siaura ir pernelyg susieta su viešaisiais darbais;

               (13)

               skurde gyvenančių darbingo amžiaus žmonių skaičius Latvijoje išlieka labai didelis. Latvija ėmėsi tam tikrų veiksmų socialinės paramos sistemai reformuoti ir užbaigė plataus masto socialinės apsaugos sistemos vertinimą, kuris sudaro patikimą pagrindą įrodymais pagrįstai reformai. Ji gerokai padidino įvairias su vaikais susijusias išmokas ir padidino su išlaikytiniais susietas neapmokestinamąsias gyventojų pajamų mokesčio ribines vertes. Tačiau socialinės apsaugos efektyvumas mažinant skurdą tebėra nedidelis ir išlieka uždavinys sukurti efektyvią minimalios socialinės apsaugos sistemą. Apskritai, didelė gyventojų dalis susiduria su skurdo ar socialinės atskirties rizika ir ši problema dar didesnė, kai kalbama apie vaikus. Vaikus auginančioms šeimoms, bedarbiams, neįgaliesiems ir kaimo vietovėse gyvenantiems asmenims kyla itin didelė skurdo ir socialinės atskirties rizika. Latvijos išlaidos socialinei apsaugai, išreikštos kaip BVP procentinė dalis, yra mažiausios Sąjungoje. Galimybes gauti sveikatos priežiūros paslaugas riboja išlaidos – dažnai reikia mokėti iš savo kišenės ir paplitę neoficialūs mokėjimai, todėl didelės gyventojų dalies sveikatos priežiūros poreikiai lieka nepatenkinti. Galima dar daug nuveikti gerinant sistemos efektyvumą, užtikrinant ekonomiškai veiksmingą finansavimą ir skatinant ligų prevencijos veiklą;

               (14)

               Latvija padarė tam tikrą pažangą atverdama savo elektros energijos rinką konkurencijai ir nuo 2015 m. pradžios tai bus taikoma ir namų ūkių sektoriui. 2013 m. birželio mėn. Latvija prisijungė prie Skandinavijos ir Baltijos šalių regiono elektros energijos biržos „Nord Pool Spot“. Reikia toliau stiprinti jungtis su ES energijos rinka, nes dabar Latvija priklauso nuo importo, o tarpvalstybinė elektros energijos jungtis su Estija dažniausiai perpildyta. Todėl itin svarbu plėtoti infrastruktūrą, o stengdamasi sumažinti atotrūkį infrastruktūros srityje, Latvija susiduria su rimtomis problemomis. Tam tikra pažanga padaryta ir gamtinių dujų sektoriuje – Parlamentas patvirtino Energetikos įstatymo pakeitimus, kuriais numatoma nuo 2014 m. balandžio mėn. palaipsniui atverti dujų rinką, tačiau visiškas rinkos atvėrimas buvo nukeltas iki 2017 m. Latvija pateikė subalansuotą politikos priemonių rinkinį, kurio tikslas – pagrindiniuose ekonomikos sektoriuose taupyti energiją, ir ateinančiais metais daugiau kaip 70 % energijos bus sutaupyta pastatų sektoriuje. Vis dėlto reikia toliau gerinti transporto, pastatų ir šildymo sistemų efektyvumą;

               (15)

               Latvija ėmėsi svarbių veiksmų siekdama pagerinti teisminių institucijų pajėgumus sumažinti susikaupusių neišspręstų bylų skaičių ir sutrumpinti bylų nagrinėjimo trukmę. Tačiau didelis susikaupusių neišspręstų bylų skaičius vis dar kelia grėsmę verslui ir reikia užbaigti reformas, kad būtų pagerintas teisminių institucijų efektyvumas ir jų darbo kokybė, įskaitant reformas, susijusias su nemokumo, tarpininkavimo ir arbitražo sistemomis. Latvija pateikė pasiūlymų dėl plataus užmojo viešojo administravimo reformų, tačiau jos įgyvendinamos lėtai ir netaikomos vietos valdžios institucijoms, o valstybės įmonių reforma smarkiai vėluoja. Reikia pakeisti Konkurencijos įstatymą, kad Konkurencijos taryba institucine ir finansine prasme būtų labiau nepriklausoma ir galėtų efektyviai įsikišti, kai viešosios ir privačios įstaigos imasi veiksmų, kuriais ribojama konkurencija;

               (16)

               atsižvelgdama į Europos semestrą, Komisija atliko išsamią Latvijos ekonominės politikos analizę. Ji įvertino nacionalinę reformų programą ir stabilumo programą. Komisija įvertino ne tik jų svarbą tvariai fiskalinei ir socialinei bei ekonominei Latvijos politikai, bet ir tai, kaip laikomasi ES taisyklių ir gairių, nes ES priemonėmis prisidedant prie būsimų nacionalinių sprendimų būtina stiprinti bendrą Sąjungos ekonomikos valdymą. Jos rekomendacijos atsižvelgiant į Europos semestrą pateiktos toliau išdėstytose 1–5 rekomendacijose;

               (17)

               atsižvelgdama į šį vertinimą, Taryba išnagrinėjo stabilumo programą ir savo nuomonę (5) pateikė, visų pirma, toliau išdėstytoje 1 rekomendacijoje;

               (18)

               atsižvelgdama į Europos semestrą, Komisija atliko visos euro zonos ekonominės politikos analizę. Šiuo pagrindu Taryba pateikė konkrečias rekomendacijas, skirtas valstybėms narėms, kurių valiuta yra euro (6). Kaip šalis, kurios valiuta yra euro, Latvija taip pat turėtų užtikrinti, kad tos rekomendacijos būtų visiškai ir laiku įgyvendintos,

         REKOMENDUOJA Latvijai 2014–2015 m. imtis šių veiksmų:

               1.

               2014 m. išlaikyti patikimą fiskalinę būklę, o nuo 2015 m. – stiprinti biudžeto strategiją užtikrinant, kad nuokrypis nuo vidutinio laikotarpio tikslo ir toliau būtų tik dėl sisteminės pensijų reformos poveikio. Dėti pastangas toliau mažinti mokesčių naštą nedideles pajamas gaunantiems asmenims pereinant prie labiau ekonomikos augimui palankių turto ir aplinkosaugos mokesčių ir gerinant mokestinių prievolių vykdymo užtikrinimą ir mokesčių surinkimą.

               2.

               Paspartinti aukštojo mokslo reformos įgyvendinimą, visų pirma įsteigiant nepriklausomą akreditavimo įstaigą ir parengiant finansavimo modelį, kuriuo būtų skatinama kokybė. Profesinio orientavimo paslaugas teikti visuose švietimo lygmenyse, pagerinti profesinio rengimo ir mokymo kokybę, taip pat stiprinti pameistrystę ir daryti pažangą didinant jaunimo galimybes įsidarbinti, įskaitant informavimo priemonių taikymą jaunimui, kuris nėra registruotas darbo biržoje, nedirba ir nesimoko. Imtis priemonių sukurti labiau integruotą ir visapusišką mokslinių tyrimų sistemą, be kita ko, finansavimą skiriant tarptautiniu mastu konkurencingoms mokslinių tyrimų institucijoms.

               3.

               Toliau reformuoti socialinės paramos sistemą ir jos finansavimą, kad būtų užtikrinta geresnė aprėptis, išmokų adekvatumas, stiprinamos aktyvumo skatinimo ir tikslinės socialinės paslaugos. Padidinti aktyvios darbo rinkos politikos aprėptį. Pagerinti sveikatos priežiūros sistemos išlaidų veiksmingumą, kokybę ir prieinamumą.

               4.

               Paspartinti tarptautinių dujų ir elektros jungčių į kaimynines valstybes nares kūrimą siekiant įvairinti energijos tiekimo šaltinius ir skatinti konkurenciją pasinaudojant geresne Baltijos šalių energijos rinkų integracija. Dėti pastangas toliau didinti transporto, pastatų ir šildymo sistemų energijos vartojimo efektyvumą.

               5.

               Užbaigti teismų reformas, įskaitant dar neįvykdytas reformas, susijusias su nemokumo, arbitražo ir tarpininkavimo sistemomis, siekiant užtikrinti teisinę aplinką, kuri būtų palankesnė verslui ir vartotojams. Paspartinti viešojo administravimo reformas, įskaitant valstybės įmonių valdymo reformos įgyvendinimą ir Konkurencijos tarybos institucinio ir finansinio nepriklausomumo didinimą.

      Priimta Briuselyje 2014 m. liepos 8 d.

            Tarybos vardu

            Pirmininkas

         P. C. PADOAN

      (1)  OL L 209, 1997 8 2, p. 1.

      (2)  Toliau taikomos 2014 metais pagal 2014 m. gegužės 6 d. Tarybos sprendimą 2014/322/ES dėl valstybių narių užimtumo politikos gairių 2014 m. (OL L 165, 2014 6 4, p. 49).

      (3)  OL C 217, 2013 7 30, p. 47.

      (4)  2011 m. lapkričio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 1176/2011 dėl makroekonominių disbalansų prevencijos ir naikinimo(OL L 306, 2011 11 23, p. 25).

      (5)  Pagal Reglamento (EB) Nr. 1466/97 5 straipsnio 2 dalį.

      (6)  Žr. šio Oficialiojo leidinio p. 141.