Svarbus teisinis pranešimas

|

52005SC0231

Rekomendacija Tarybos Nuomonė pagal 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1466/97 9 straipsnio 3 dalį dėl atnaujintos 2004–2007 m. Latvijos konvergencijos programos  /* SEK/2005/0231 galutinis */

	[pic] | EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA |Briuselis, 16.2.2005SEK(2005) 231 galutinisRekomendacijaTARYBOS NUOMONĖpagal 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1466/97 9 straipsnio 3 dalį dėl atnaujintos 2004–2007 m. Latvijos konvergencijos programos(pateikta Komisijos)  AIŠKINAMASIS MEMORANDUMASTarybos reglamentas (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei koordinavimo[1] nustato, kad nedalyvaujančios valstybės narės, t. y. tos, kurios neįsivedė bendros valiutos, pateikia Tarybai ir Komisijai konvergencijos programas. Pagal šio reglamento 9 straipsnį Taryba, remdamasi Komisijos ir pagal Sutarties 114 straipsnį įsteigto Komiteto (Ekonomikos ir finansų komiteto) įvertinimu, turi patikrinti kiekvieną konvergencijos programą. Remdamasi Komisijos rekomendacija ir pasikonsultavusi su Ekonomikos ir finansų komitetu bei patikrinusi programą, Taryba pateikia nuomonę. Pagal šį reglamentą valstybės narės privalo kasmet pateikti atnaujintas konvergencijos programas, kurias taip pat patikrina Taryba ta pačia tvarka.Dešimt šalių, į ES įstojusių 2004 m. gegužės 1 d., nėra įsivedusios bendros valiutos. Jos įsipareigojo pateikti savo konvergencijos programas iki 2004 m. gegužės 15 d., o pirmus atnaujintus jų variantus – iki 2004 m. pabaigos.Pirmoji 2004–2007 m. Latvijos konvergencijos programa buvo pateikta 2004 m. gegužės 14 d. ir Tarybos įvertinta 2004 m. liepos 5 d. 2004 m. gruodžio 30 d. Latvija pateikė atnaujintą savo konvergencijos programos variantą. Komisijos tarnybos atliko techninį šio varianto įvertinimą, atsižvelgdamos į Komisijos tarnybų 2004 m. rudens ekonominių prognozių rezultatus, Elgesio kodeksą[2], bendrai sutartą potencialios gamybos apimties apskaičiavimo metodiką, 2003–2005 m. bendrųjų ekonominės politikos gairių rekomendacijas ir principus, nustatytus 2002 m. lapkričio 27 d. Komisijos komunikate Tarybai ir Europos Parlamentui dėl biudžeto politikos koordinavimo stiprinimo[3]. Remiantis šiuo vertinimu teikiamas toks įvertinimas.-  Pirmąjį 2004–2007 m. atnaujintos konvergencijos programos variantą Latvijos Ministrų kabinetas priėmė 2004 m. gruodžio 28 d. ir pateikė Europos Komisijai 2004 m. gruodžio 30 d. Programa pagrįsta 2005 m. biudžeto įstatymo, kuris 2004 m. gruodžio 13 d. buvo pateiktas Parlamentui ir jo priimtas gruodžio 20 d., ekonominėmis projekcijomis. Atnaujinta programa didžiąja dalimi atitinka „Stabilumo ir konvergencijos programų turinio ir formos elgesio kodekso“ reikalavimus duomenų pateikimui. Tačiau reikėtų pagerinti ESS95 duomenų apie valdžios sektoriaus pajamų ir išlaidų struktūrą klasifikavimą.-  Atnaujintoje programoje 2004 ir 2005 m. prognozuojamas atitinkamai 8,1 % ir 6,7 % BVP augimas, toliau sparčiai augant vidaus paklausai, ypač investicijoms ir privačiam vartojimui. 2006 ir 2007 m. numatomas nežymus BVP augimo sumažėjimas (6,5 % ir vienais, ir kitais metais). Nors Latvijoje stipriai išaugo eksportas – tai atspindi teigiamą Latvijos stojimo į ES poveikį bei tai, kad ekonomika pradėjo atsigauti – dėl stipriai augančios vidaus paklausos eksporto didėjimą viršijo importo augimas. Grynojo eksporto poveikis augimui artimiausiu metu bus neigiamas, o didelis einamosios sąskaitos deficitas sumažės tik nežymiai. Prognozuojama, kad nedarbo lygis mažės laipsniškai, nepaisant spartaus ekonominės veiklos augimo. Apskritai, remiantis šiuo metu turima informacija, makroekonominis scenarijus yra tikėtinas ir iš esmės atitinka Komisijos tarnybų įvertinimą, taip pat 2004 m. rudens prognozes.-  Siekiant Latvijos banko užsibrėžto tikslo išlaikyti stabilias kainas, nuo 1994 m. nacionalinė valiuta (latas) buvo susieta su SST, esant įprastiniams ±1 procento svyravimams ties centriniu kursu. Latvijos valdžia planuoja prisijungti prie VKM2 2005 m. pradžioje ir siekia įvesti eurą ne anksčiau kaip 2008 m. sausio 1 d. Įgyvendinant tą strategiją 2005 m. sausio 1 d. Latvijos latas rinkos kainomis buvo persietas nuo SST prie euro, taip pat esant įprastiniams ±1 procento svyravimams ties nauju centriniu kursu. Po persiejimo nacionalinės valiutos tarpbankinis kursas sumažėjo iki euro zonai artimesnio lygio. Ilgalaikių obligacijų pelningumas, palyginti su euro zona, 2004 m. svyravo ties 0,5–1 procentinio punkto priemoka. Iki 2003 m. SVKI infliacija buvo gana žema. Tačiau 2004 m. SVKI infliacijos augimo tempai žymiai paspartėjo ir aukščiausią 7,8 % lygį pasiekė rugpjūčio mėn. Infliacija kiek sumažėjo paskutinį metų ketvirtį, o vidutinis 2004 m. infliacijos lygis siekė 6,2 %. Latvijos valdžia mano, kad infliacijos padidėjimas 2004 m. buvo laikinas ir prognozuoja, kad VKI infliacija sumažės nuo 6,2 % 2004 m. iki 3,0 % 2006 m. Poveikį infliacijai 2005 m. ir toliau darys didėjančios reguliuojamos kainos ir netiesioginių mokesčių tarifų suderinimo priemonės. Tačiau, jei bus išvengta ekonomikos perkaitimo, dėl palankaus vykdomų priemonių poveikio infliacija turėtų laipsniškai mažėti, nors greičiausiai infliacija bus kiek didesnė, nei šalies valdžios institucijos yra numačiusios.-  Atnaujintoje programoje visais programos metais siekiama išlaikyti deficitą mažesnį už 3 % BVP pamatinę ribą. Prognozuojama, kad valdžios sektoriaus biudžeto deficitas laipsniškai mažės nuo 1,7 % BVP 2004 m.[4] iki 1,4 % BVP 2007 m. Numatoma, kad dėl ES išmokų ir susijusių išlaidų poveikio tiek išlaidos, tiek pajamos 2005 m. padidės iki aukščiausio lygio – atitinkamai 39,3 % ir 37,7 % BVP, o vėliau laipsniškai mažės iki atitinkamai 36,5 % ir 35,1 % BVP 2007 m. Vidutinės trukmės valstybės finansų koregavimas yra pagrįstas tiek pajamų, tiek išlaidų santykių mažinimu. Pirminis balansas programos laikotarpiu pagerės: bendrų išlaidų santykis nukris dėl sumažėjusio pirminių išlaidų santykio bei iš dalies dėl sumažėjusių palūkanų mokėjimų. Pirminių išlaidų santykis mažės daugiausia dėl mažesnių pervedimų ir subsidijų santykių, tuo pačiu numatant investicijų santykio padidėjimą. Pajamų santykis mažės dėl mokesčių, ypač pajamų mokesčio, nežymiai sumažinsiančio mokesčių naštą, sumažinimo. Nors, palyginti su 2004 m. gegužės mėn. programa, bendra strategija nepakito, atnaujintoje programoje numatomos 2004 m. biudžeto deficito prognozės kiekvienais metais buvo sumažintos nuo ankstesnėse programos prognozėse pateikto maždaug 2 % BVP dydžio.-  Programos biudžeto projekcijose numatyti pavojai didžiąja dalimi atrodo subalansuoti. Kita vertus, ekonominės veiklos apmokestinimo naštos prielaidos yra kiek pesimistiškos, todėl pajamos gali būti didesnės nei numatytos. Iš tiesų, jau kelerius pastaruosius metus Latvijos parengtos prognozės būdavo atsargios, o jos finansiniai rodikliai ne kartą buvo geresni, nei planuota. Be to, kalbant apie biudžeto kontrolę, yra parengta speciali procedūra, kuri sudaro sąlygas gana greitai pakoreguoti biudžetą biudžetiniais metais, jei biudžeto raida pakryptų netinkama linkme. Kita vertus, kadangi įsipareigojimai dėl išlaidų yra pagrįsti ES finansavimu, biudžeto tikslų pasiekimas priklauso nuo tų lėšų gavimo ir įtraukimo į vyriausybės pajamas. Atsižvelgiant į administracinių gebėjimų trūkumus, gali būti sunku užtikrinti griežtą išlaidų politikos drausmę (įskaitant iš dalies ES finansuojamų projektų valdymą).-  Atsižvelgiant į šį rizikos įvertinimą, atrodo, kad programoje nepakanka suplanuotų biudžetinių priemonių, kad būtų pasiektas Stabilumo ir augimo pakte nurodytas vidutinės trukmės tikslas siekti beveik subalansuoto biudžeto arba biudžeto pertekliaus visu programos laikotarpiu. Be to, nors programoje numatytas gana ambicingas konsolidavimo planas, jų gali nepakakti, kad nebūtų viršyta nustatyta 3 % BVP biudžeto deficito riba esant įprastiniams makroekonominiams svyravimams. Nepaisant to, tų priemonių pakanka išlaikyti labai žemą skolos ir BVP santykio lygį.-  Numatoma, kad skolos santykis 2004 m. sieks 14,2 % BVP vertę – t. y. žymiai mažiau už Sutartyje nustatytą pamatinę 60 % BVP ribą. Nežymus skolos santykio padidėjimas programos laikotarpiu iki 15,0 % BVP 2007 m. daugiausia yra susijęs su nuolatiniu biudžeto deficitu, nors jį žymiai viršija nominalaus BVP augimas.-  Programoje trumpai apžvelgiama vyriausybės struktūrinių reformų programa, kurioje daugiausia dėmesio skiriama priemonėms verslo aplinkai ir konkurencingumui gerinti, energetikos ir ryšių sektoriams vystyti, švietimo ir sveikatos priežiūros sistemoms stiprinti, aktyviai darbo rinkos politikai, naujovėms ir moksliniams tyrimams skatinti. Programoje taip pat pateikiamos priemonės toliau stiprinti biudžeto sudarymo procesą remiantis daugiamečio biudžeto planavimo metodu ir padidinti nominalių išlaidų ribų nustatymo skaidrumą ir patikimumą pritaikant sisteminius įvertinimo mechanizmus. Pagrįstai galima tikėtis, kad reformos, kurių dauguma jau vykdomos arba rengiami teisės aktai jų vykdymui, pagerins Latvijos ekonomikos augimo sąlygas ir tuo pačiu metu padidins produktyvumą, skatins dirbti, kurti naujas darbo vietas, kovoti su mokesčių vengimu ir pagerins tiek ministerijų, tiek savivaldybių fiskalinę drausmę.-  Atrodo, kad Latvija yra palyginti palankioje padėtyje pagal ilgalaikį valstybės finansų tvarumą, nepaisant numatomų biudžeto sąnaudų dėl senėjančios visuomenės. Palyginti mažas skolos santykis Latvijoje, įgyvendintos pensijų reformos priemonės, tarp jų pensijų kaupimo pakopos įvedimas, bei lėšų pensijų sistemoje kaupimas padės mažinti visuomenės senėjimo daromą poveikį biudžetui. Programoje išdėstyta strategija grindžiama ribojamu biudžeto deficitu vidutinės trukmės laikotarpiu ir pensijų reformos poveikiu biudžetui. Tačiau dėl reformų sveikatos priežiūros ir ilgalaikės slaugos srityse gali susidaryti didesnės išlaidos. Tolimesnėje ateityje Latvijoje gali kilti pavojų tvarumui. Tačiau palyginti nedidelis Latvijos mokesčių santykis turėtų sušvelninti tvarumo atotrūkį, jei tokia problema iškiltų.-  Apskritai atnaujintoje programoje numatyta ekonominė politika iš esmės atitinka šaliai skirtas bendrąsias ekonominės politikos gaires (BEPG) valstybės finansų srityje. Siekiant išspręsti didelį einamosios sąskaitos deficitą, Latvijai buvo rekomenduota sumažinti valdžios sektoriaus deficitą patikimomis ir tvariomis priemonėmis pagal daugiametę programą. Atsižvelgiant į programoje numatomą einamosios sąskaitos deficito sumažinimą, mažesnis nei anksčiau numatytas biudžeto deficitas 2004 m. ir atnaujintoje programoje numatytas konsolidavimas atitinka BEPG rekomendaciją. Tačiau šis įvertinimas priklauso nuo palankios išorinio balanso raidos, todėl būtina vykdyti tolesnę jo stebėseną. Be to, kaip jau buvo pabrėžta Tarybos nuomonėje dėl 2004 m. gegužės mėn. programos, tinkamos fiskalinės būklės įvertinimas taip pat priklauso nuo paklausos spaudimo ekonomikai, nors ir sunku nustatyti šalies padėtį verslo cikle. Dėl to įvertinimas taip pat priklauso nuo tinkamos makroekonominės politikos siekiant konsoliduoti infliacijos sumažinimą po neseno jos pakilimo.***Remdamasi šiuo vertinimu, Komisija priėmė pridedamą rekomendaciją dėl Tarybos nuomonės apie atnaujintą Latvijos konvergencijos programą ir teikia ją Tarybai.RekomendacijaTARYBOS NUOMONĖpagal 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1466/97 9 straipsnio 3 dalį dėl atnaujintos 2004–2007 m. Latvijos konvergencijos programosEUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį,atsižvelgdama į 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei koordinavimo[5], ypač į jo 9 straipsnio 3 dalį,atsižvelgdama į Komisijos rekomendaciją,pasikonsultavusi su Ekonomikos ir finansų komitetu,PAREIŠKĖ TOKIĄ NUOMONĘ:1.  [2005 m. kovo 8 d.] Taryba išnagrinėjo atnaujintą Latvijos konvergencijos programą, kuri apima 2004–2007 metus. Programa iš esmės atitinka pataisyto „Stabilumo ir konvergencijos programų turinio ir formos elgesio kodekso“ reikalavimus duomenų pateikimui. Tačiau reikėtų pagerinti ESS95 duomenų apie valdžios sektoriaus pajamų ir išlaidų struktūrą klasifikavimą. Todėl Latvija raginama patenkinti elgesio kodekso reikalavimus duomenų pateikimui.2.  Pagal makroekonominį scenarijų, kuriuo grindžiama programa, numatoma, kad realaus BVP augimas, 2004 m. siekęs 8,1 % BVP, visu programos laikotarpiu išliks didelis (vidutiniškai 6,6 % BVP per metus). Remiantis šiuo metu turima informacija, atrodo, kad šis scenarijus atspindi tikėtinas augimo prielaidas, tačiau infliacijos projekcijos programoje yra kiek sumažintos.3.  Atnaujintoje programoje visais programos metais siekiama išlaikyti deficitą mažesnį už 3 % BVP pamatinę ribą. Prognozuojama, kad valdžios sektoriaus biudžeto deficitas laipsniškai mažės nuo 1,7 % BVP 2004 m. iki 1,4 % BVP 2007 m. 2005 m. tiek pajamų, tiek išlaidų santykiai žymiai padidės dėl įstojimo į ES poveikio. Po to vidutinės trukmės valstybės finansų koregavimas yra pagrįstas tiek pajamų, tiek išlaidų santykių mažinimu. Pirminių išlaidų santykis mažės daugiausia dėl mažesnių išmokų ir subsidijų santykių, tuo pačiu numatant investicijų santykio padidėjimą. Pajamų santykis mažės dėl mokesčių, ypač pajamų mokesčio, nežymiai sumažinsiančio mokesčių naštą, sumažinimo.4.  Programos biudžeto projekcijose numatyti pavojai didžiąja dalimi atrodo subalansuoti Viena vertus, ekonominės veiklos apmokestinimo naštos prielaidos yra kiek pesimistiškos, todėl pajamos gali būti didesnės nei numatyta. Kita vertus, kadangi įsipareigojimai dėl išlaidų yra grindžiami paramos iš ES gavimu, biudžeto tikslų pasiekimas priklauso nuo to, ar vyriausybė tas lėšas gaus. Atsižvelgiant į administracinių gebėjimų trūkumus, gali būti sunku užtikrinti griežtą išlaidų politikos drausmę (įskaitant iš dalies ES finansuojamų projektų valdymą).5.  Atsižvelgiant į šį rizikos įvertinimą, atrodo, kad programoje nepakanka suplanuotų biudžetinių priemonių, kad būtų pasiektas Stabilumo ir augimo pakte nurodytas vidutinės trukmės tikslas programos laikotarpiu siekti beveik subalansuoto biudžeto arba biudžeto pertekliaus. Be to, jų gali nepakakti, kad nebūtų pažeista 3% BVP deficito riba esant įprastiems makroekonominiams svyravimams. Nepaisant to, tų priemonių pakanka išlaikyti labai žemą skolos ir BVP santykio lygį.6.  Numatoma, kad skolos santykis 2004 m. sieks 14,2 % BVP vertę – žymiai mažiau už Sutartyje nustatytą pamatinę 60 % BVP ribą. Nežymų skolos santykio padidėjimą programos laikotarpiu iki 15,0 % BVP 2007 m. daugiausia sąlygoja nuolatinis biudžeto deficitas, nors jį žymiai viršija nominalaus BVP augimas.7.  Atrodo, kad Latvija yra palyginti palankioje padėtyje pagal ilgalaikį valstybės finansų tvarumą, nepaisant numatomų biudžeto sąnaudų dėl senėjančios visuomenės. Santykinai mažas skolos santykis, įgyvendintos pensijų reformos priemonės, taip pat pensijų kaupimo pakopos įvedimas bei lėšų pensijų fonde kaupimas padės mažinti visuomenės senėjimo daromą poveikį biudžetui. Programoje išdėstyta strategija grindžiama ribojamu biudžeto deficitu vidutinės trukmės laikotarpiu ir pensijų reformos poveikiu biudžetui. Tačiau dėl sveikatos priežiūros ir ilgalaikės slaugos sistemų reformos gali susidaryti didesnės išlaidos. Dėl to ilgainiui Latvijoje gali kilti pavojų tvarumui. Tačiau palyginti nedidelis mokesčių santykis Latvijoje turėtų sušvelninti tvarumo atotrūkį, jei tokia problema iškiltų.8.  Ekonominės politikos sritys, išdėstytos programoje, visiškai atitinka šaliai skirtas bendrąsias ekonominės politikos gaires (BEPG) valstybės finansų srityje. Siekiant išspręsti didelio einamosios sąskaitos deficito problemą, Latvijai buvo rekomenduota sumažinti valdžios sektoriaus deficitą patikimomis ir tvariomis priemonėmis pagal daugiametę programą. Atsižvelgiant į programoje numatytą mažėjantį einamosios sąskaitos deficitą, mažesnis nei prognozuotas biudžeto deficitas 2004 m. ir atnaujintoje programoje numatytas konsolidavimas atitinka BEPG pateiktas rekomendacijas. Tačiau toks įvertinimas priklauso nuo palankios išorinio balanso raidos, todėl būtina vykdyti tolesnę jo stebėseną. Be to, kaip jau buvo nurodyta Tarybos nuomonėje dėl 2004 m. gegužės mėn. programos, tinkamos fiskalinės būklės įvertinimas taip pat priklauso nuo vidaus paklausos daromo spaudimo ekonomikai, nors ir sunku nustatyti šalies padėtį verslo cikle. Dėl to įvertinimas taip pat priklauso nuo to, ar tinkama bus makroekonominė politika siekiant konsoliduoti infliacijos sumažinimą po neseno jos pakilimo.Pagrindinių makroekonominių ir biudžeto prognozių palyginimas2004 | 2005 | 2006 | 2007 |Realus BVP (pokytis, % ) | 2004 m. gruodžio mėn. KP | 8,1 | 6,7 | 6,5 | 6,5 |2004 m. spalio mėn. KOM | 7,5 | 6,7 | 6,7 | - |2004 m. gegužės mėn. KP | 6,7 | 6,7 | 6,5 | 6,5 |VKI infliacija1 (%) | 2004 m. gruodžio mėn. KP | 6,2 | 4,3 | 3,0 | 3,0 |2004 m. spalio mėn. KOM | 6,8 | 4,7 | 3,5 | - |2004 m. gegužės mėn. KP | 4,5 | 3,7 | 3,0 | 3,0 |Valdžios sektoriaus balansas (BVP %) | 2004 m. gruodžio mėn. KP | -1,7 | -1,6 | -1,5 | -1,4 |2004 m. spalio mėn. KOM | -2,0 | -2,8 | -2,9 | - |2004 m. gegužės mėn. KP | -2,1 | -2,2 | -2,0 | -2,0 |Pirminis balansas (BVP %) | 2004 m. gruodžio mėn. KP | -0,9 | -0,9 | -0,8 | -0,7 |2004 m. spalio mėn. KOM | -1,2 | -2,0 | -2,0 | - |2004 m. gegužės mėn. KP | -1,2 | -1,3 | -1,2 | -1,2 |Bendroji valstybės skola (BVP %) | 2004 m. gruodžio mėn. KP | 14,2 | 14,5 | 14,8 | 15,0 |2004 m. spalio mėn. KOM | 14,6 | 15,4 | 16,6 | - |2004 m. gegužės mėn. KP | 16,2 | 16,8 | 17,3 | 17,7 |Pastaba: 1 Programoje pateiktos tik VKI, o ne SVKI infliacijos projekcijos. 2 Komisijos tarnybų apskaičiavimai pagal programoje pateiktą informaciją. Šaltiniai: Konvergencijos programa (KP); 2004 m. rudens Komisijos tarnybų ekonominės prognozės (KOM). Komisijos tarnybų apskaičiavimai. |[1] OL L 209, 1997.8.2. Visus šiame tekste nurodytus dokumentus galima rasti tinklalapyje: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm[2] Ekonomikos ir finansų komiteto pakeista nuomonė dėl stabilumo ir konvergencijos programų turinio ir formos, kurią ECOFIN taryba patvirtino 2001.7.10.[3] KOM (2002) 668, 2002.11.27.[4] Naujausi vyriausybės sąskaitų duomenys rodo, kad valdžios sektoriaus biudžeto deficitas gali būti dar mažesnis.[5] OL L 209, 1997.8.2, p. 1. Šiame tekste nurodytus dokumentus galima rasti tinklalapyje: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.


2007 m. birželio 19 d. Europos Parlamento rekomendacija dėl Bendrovės "Equitable Life Assurance Society" krizės tyrimo komiteto pranešimo pagrindu


title: 2015 m. liepos 14 d. Tarybos rekomendacija dėl 2015 m. Estijos nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2015 m. Estijos stabilumo programos

text:
               18.8.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 272/39

         TARYBOS REKOMENDACIJA
   2015 m. liepos 14 d.
   dėl 2015 m. Estijos nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2015 m. Estijos stabilumo programos
   (2015/C 272/11)
   EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
   atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 121 straipsnio 2 dalį ir 148 straipsnio 4 dalį,
   atsižvelgdama į 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei koordinavimo (1), ypač į jo 5 straipsnio 2 dalį,
   atsižvelgdama į Europos Komisijos rekomendaciją,
   atsižvelgdama į Europos Parlamento rezoliucijas,
   atsižvelgdama į Europos Vadovų Tarybos išvadas,
   atsižvelgdama į Užimtumo komiteto nuomonę,
   atsižvelgdama į Ekonomikos ir finansų komiteto nuomonę,
   atsižvelgdama į Socialinės apsaugos komiteto nuomonę,
   atsižvelgdama į Ekonominės politikos komiteto nuomonę,
   kadangi:

               (1)

               2010 m. kovo 26 d. Europos Vadovų Taryba pritarė Komisijos pasiūlymui įgyvendinti naują augimo ir darbo vietų kūrimo strategiją „Europa 2020“, grindžiamą geresniu ekonominės politikos koordinavimu. Strategija yra orientuota į tas svarbias sritis, kuriose reikia imtis veiksmų, kad būtų stiprinamas Europos tvaraus augimo ir konkurencingumo potencialas;

               (2)

               remdamasi Komisijos pasiūlymais, 2015 m. liepos 14 d. Taryba priėmė rekomendaciją dėl valstybių narių ir Sąjungos ekonominės politikos bendrų gairių, o 2010 m. spalio 21 d. – sprendimą dėl valstybių narių užimtumo politikos gairių (2). Abejos gairės kartu sudaro integruotas gaires, ir į jas valstybių narių buvo paprašyta atsižvelgti formuojant nacionalinę ekonominę ir užimtumo politiką;

               (3)

               2014 m. liepos 8 d. Taryba priėmė rekomendaciją (3) dėl 2014 m. Estijos nacionalinės reformų programos ir pateikė nuomonę dėl atnaujintos 2014 m. Estijos stabilumo programos. 2014 m. lapkričio 28 d., vadovaudamasi Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (ES) Nr. 473/2013 (4), Komisija pateikė savo nuomonę dėl Estijos 2015 m. biudžeto plano projekto;

               (4)

               2014 m. lapkričio 28 d. Komisija priėmė metinę augimo apžvalgą, kuria pradedamas 2015 m. Europos ekonominės politikos koordinavimo semestras. Tą pačią dieną Komisija, remdamasi Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (ES) Nr. 1176/2011 (5), priėmė Įspėjimo mechanizmo ataskaitą, kurioje Estija nenurodyta kaip viena iš valstybių narių, dėl kurių reikės parengti nuodugnią apžvalgą;

               (5)

               2014 m. gruodžio 18 d. Europos Vadovų Taryba patvirtino prioritetus, pagal kuriuos reikia skatinti investuoti, sparčiau vykdyti struktūrines reformas ir vykdyti atsakingą augimui palankų fiskalinį konsolidavimą;

               (6)

               2015 m. vasario 26 d. Komisija paskelbė 2015 m. Estijos ataskaitą. Joje įvertinta Estijos pažanga įgyvendinant 2014 m. liepos 8 d. priimtas šaliai skirtas rekomendacijas;

               (7)

               Estija iki nustatyto termino nepateikė nacionalinės reformų programos;

               (8)

               šiuo metu Estijai taikoma Stabilumo ir augimo pakto prevencinė dalis. Naujoji vyriausybė nepateikė stabiliumo programos iki nustatyto termino. Remiantis Komisijos 2015 m. pavasario prognoze, 2014 m. užfiksuotas nominalus perteklius 2015 m. taps 0,2 % BVP deficitu, o 2016 m. – 0,1 % BVP deficitu. Prognozuojama, kad valdžios sektoriaus skolos santykis laipsniškai mažės nuo 10,6 % BVP 2014 m. iki mažiau kaip 10 % BVP 2016 m. Remiantis Komisijos 2015 m. pavasario prognoze, esama rizikos, kad 2015 m. bus kiek nukrypta nuo vidutinės trukmės laikotarpio tikslo, nes struktūrinis balansas, kaip prognozuojama, 0,4 % BVP nukryps nuo vidutinės trukmės laikotarpio tikslo. Nuokrypis 2016 m. taps reikšmingas, nes tais metais reikalaujama užtikrinti 0,4 % pagerėjimą, tačiau prognozuojama, kad struktūrinis balansas pablogės 0,3 % BVP. Todėl 2015 m. ir 2016 m. reikės papildomų priemonių. Remdamasi savo vertinimu ir atsižvelgdama į Komisijos 2015 m. pavasario prognozę, Taryba mano, kad esama rizikos, jog Estija nesilaikys Stabilumo ir augimo pakto nuostatų;

               (9)

               darbingo amžiaus gyventojų užimtumo lygis per trečią 2014 m. ketvirtį Estijoje pasiekė 74,5 %, o nedarbo lygis nukrito iki žemiausio 7,6 % lygio nuo 2009 m. Ilgalaikių bedarbių dalis yra daug žemesnė nei ES vidurkis. Tačiau mąžtanti darbo jėga, kartu su mažu darbo našumu, tampa vidutinės trukmės ir ilgalaikiu iššūkiu. Tik neseniai pradėta įgyvendinti plataus užmojo darbingumo lygio nustatymo reforma. Nors siekiant didinti dalyvavimą darbo rinkoje priimta keletas mokesčių srities priemonių, jos nėra konkrečiai orientuotos į mažas pajamas gaunančius asmenis. Vyrų ir moterų darbo užmokesčio skirtumas yra vienas didžiausių Sąjungoje. Dėl vaikų priežiūros paslaugų trūkumo jauniems tėvams, ypač motinoms, yra sunkiau grįžti į darbo rinką. Studentų, dalyvaujančių pameistrystės darbo vietoje programose, procentinė dalis taip pat maža. Per mažai studentų užbaigia technologijų ir mokslo disciplinų mokslus. Vietos savivaldos lygmens socialinių paslaugų kokybė yra netolygi;

               (10)

               2014 m. pradžioje vyriausybė patvirtino mokymosi visą gyvenimą strategiją, o 2015 m. kovo mėn. pristatytos jos įgyvendinimo programos. Profesinio rengimo ir mokymo sistemos reforma dar vyksta, o dalyvavimas mokymosi visą gyvenimą programose suaktyvėjo. 2015 m. pradžioje parlamentas patvirtino Suaugusiųjų švietimo įstatymą ir Profesijų įstatymą. Profesinio rengimo ir mokymo bei pameistrystės patrauklumas tebėra problematiškas. Pagerėjo mokslinių tyrimų ir inovacijų sistemos bei įmonių, aukštojo mokslo ir mokslinių tyrimų įstaigų bendradarbiavimas. Tačiau viešoji parama mokslinių tyrimų ir inovacijų sričiai pagal Mokslinių tyrimų ir inovacijų (MTTP) strategiją ir Verslumo augimo strategiją, regis, yra nepakankamai koordinuojama ir turėtų būti orientuota į mažesnį skaičių pažangiosios specializacijos sričių. Aukštojo mokslo sistemą, visų pirma mokslo ir technologijų srityse, dar vis reikia geriau derinti prie verslo ir mokslo tiriamųjų institucijų poreikių. Investicijos į intelektinę nuosavybę yra mažos, be to, su mokslo tiriamosiomis įstaigomis bendradarbiauja mažai įmonių;

               (11)

               Europos semestro procese Komisija atliko išsamią Estijos ekonominės politikos analizę ir ją paskelbė 2015 m. šalies ataskaitoje. Be to, ji įvertino veiksmus, kurių Estija ėmėsi atsižvelgdama į ankstesniais metais jai teiktas rekomendacijas. Komisija įvertino ne tik jų svarbą tvariai fiskalinei ir socialinei bei ekonominei Estijos politikai, bet ir tai, kaip laikomasi ES taisyklių ir gairių, nes ES priemonėmis prisidedant prie būsimų nacionalinių sprendimų būtina stiprinti bendrą Sąjungos ekonomikos valdymą. Jos rekomendacijos atsižvelgiant į Europos semestrą pateiktos 1–3 rekomendacijose;

               (12)

               atsižvelgdama į šį vertinimą, Taryba išnagrinėjo stabilumo programą ir savo nuomonę (6) visų pirma pateikė 1 rekomendacijoje;

               (13)

               Europos semestro procese Komisija taip pat atliko visos euro zonos ekonominės politikos analizę. Remdamasi šia analize, Taryba pateikė konkrečias rekomendacijas, skirtas valstybėms narėms, kurių valiuta yra euro (7). Kaip šalis, kurios valiuta yra euro, Estija taip pat turėtų užtikrinti, kad tos rekomendacijos būtų visiškai ir laiku įgyvendintos,

         REKOMENDUOJA Estijai 2015–2016 m. imtis veiksmų siekiant:

               1.

               2015–2016 m. išvengti nuokrypio nuo vidutinio laikotarpio biudžeto tikslo;

               2.

               didinti dalyvavimą darbo rinkoje, taip pat įgyvendinant darbingumo lygio nustatymo reformą. Didinti paskatas dirbti taikant priemones, skirtas mažai uždirbantiems asmenims. Imtis veiksmų vyrų ir moterų darbo užmokesčio skirtumui mažinti. Užtikrinti aukštos kokybės socialines paslaugas ir galimybes naudotis vaikų priežiūros paslaugomis vietos lygmeniu;

               3.

               didinti profesinio rengimo ir mokymo įstaigų studentų skaičių ir šio išsilavinimo aktualumą darbo rinkai, visų pirma suteikiant daugiau pameistrystės vietų. Sutelkti mokslinių tyrimų ir inovacijų srities viešąją paramą taip, kad būtų koordinuotai remiama mažiau pažangiosios specializacijos sričių koordinuotą.

      Priimta Briuselyje 2015 m. liepos 14 d.

            Tarybos vardu

            Pirmininkas

         P. GRAMEGNA

      (1)  OL L 209, 1997 8 2, p. 1.

      (2)  Toliau taikomos pagal 2014 m. gegužės 6 d. Tarybos sprendimą 2014/322/ES dėl valstybių narių užimtumo politikos gairių 2014 m. (OL L 165, 2014 6 4, p. 49).

      (3)  2014 m. liepos 8 d. Tarybos rekomendacija dėl 2014 m. Estijos nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2014 m. Estijos stabilumo programos (OL C 247, 2014 7 29, p. 25).

      (4)  2013 m. gegužės 21 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 473/2013 dėl euro zonos valstybių narių biudžeto planų projektų stebėsenos bei vertinimo ir perviršinio deficito padėties ištaisymo užtikrinimo bendrųjų nuostatų (OL L 140, 2013 5 27, p. 11).

      (5)  2011 m. lapkričio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 1176/2011 dėl makroekonominių disbalansų prevencijos ir naikinimo (OL L 306, 2011 11 23, p. 25).

      (6)  Pagal Reglamento (EB) Nr. 1466/97 5 straipsnio 2 dalį.

      (7)  OL C 272, 2015 8 18, p. 98.


title: 2013/112/ES: 2013 m. vasario 20 d. Komisijos rekomendacija, Investicijos į vaikus. Padėkime išsivaduoti iš nepalankios socialinės padėties

text:
               2.3.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 59/5

         KOMISIJOS REKOMENDACIJA
   2013 m. vasario 20 d.
   Investicijos į vaikus. Padėkime išsivaduoti iš nepalankios socialinės padėties
   (2013/112/ES)
   EUROPOS KOMISIJA,
   atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 292 straipsnį,
   kadangi:

               (1)

               pagarba žmogaus orumui yra viena pagrindinių Europos Sąjungos vertybių, kuria, be kita ko, siekiama užtikrinti žmonių gerovę; Sąjunga turi saugoti vaikų teises, kovoti su socialine atskirtimi ir diskriminacija, skatinti socialinį teisingumą ir apsaugą;

               (2)

               daugumoje ES šalių vaikams (1), palyginti su kitais gyventojais, kyla didesnė skurdo arba socialinės atskirties rizika; skurstantys ar socialiai atskirti vaikai, palyginti su geresnėmis sąlygomis augančiais bendraamžiais, dažnai prasčiau mokosi, jų sveikatos būklė yra blogesnė ir jiems sunkiau save realizuoti suaugus;

               (3)

               iš kartos į kartą perduodamos nepalankios socialinės padėties prevencija yra viena svarbiausių investicijų į Europos ateitį ir tiesioginis indėlis įgyvendinant pažangaus, tvaraus ir integracinio augimo strategiją „Europa 2020“, kuria siekiama ilgalaikės naudos vaikams, ekonomikai ir apskritai visuomenei;

               (4)

               intervencija ir prevencija ankstyvuoju etapu labai svarbi formuojant veiksmingesnę ir efektyvesnę politiką, nes vaikų skurdo ir socialinės atskirties pasekmėms šalinti paprastai būtinos didesnės viešosios išlaidos, palyginti su intervencijos ankstyvuoju etapu išlaidomis;

               (5)

               nepalankios socialinės padėties problemą sprendžiant ankstyvuoju etapu drauge tvirčiau kovojama su skurdu ir socialine atskirtimi. Prevencija veiksmingiausia tada, kai įgyvendinamos integruotos strategijos, pagal kurias derinama tėvams teikiama įsidarbinimo pagalba ir adekvačiai remiamos jų pajamos, suteikiama galimybė naudotis paslaugomis, kurios svarbios geresnei vaikų ateičiai užtikrinti, pvz., kokybiško (ikimokyklinio) ugdymo, sveikatos priežiūros, būsto ir socialinės paslaugos, taip pat galimybės dalyvauti visuomenės gyvenime ir naudotis savo teisėmis. Visa tai padeda vaikams visiškai save realizuoti ir stiprina jų atsparumą;

               (6)

               veiksmingiausiai vaikų skurdo problema sprendžiama vykdant politiką, kuria siekiama visų vaikų gerovės ir ypatingas dėmesys skiriamas vaikams, kurių padėtis itin pažeidžiama;

               (7)

               vaikų skurdo ir socialinės atskirties problema turėtų būti sprendžiama vykdant politiką, kuria skatinama lyčių lygybė, lyčių aspekto integravimas ir lygios galimybės, kovojama su vaikų ir jų šeimų patiriama visų rūšių diskriminacija (visų pirma dėl lyties, rasinės ar etninės kilmės, tikėjimo ar įsitikinimų, negalios, amžiaus ar seksualinės orientacijos);

               (8)

               dabartinė finansų ir ekonomikos krizė daro didelį poveikį vaikams ir šeimoms – nemažai šalių didėja skurstančių ir socialiai atskirtų gyventojų dalis;

               (9)

               dėl vis griežtesnių biudžeto suvaržymų nemažai šalių vykdomas fiskalinis konsolidavimas kelia sudėtingų uždavinių, susijusių su tinkamos ir efektyvios socialinės politikos užtikrinimu tiek trumpuoju, tiek ilguoju laikotarpiu;

               (10)

               daugiau kaip dešimtmetį ES lygmeniu bendradarbiauta rengiant tinkamus stebėjimo rodiklius, nustatant bendrus uždavinius ir sėkmingas strategijas. Taip suformuotas bendras supratimas apie vaikų skurdą lemiančius veiksnius ir šiai problemai suteiktas politinis postūmis. Šiomis aplinkybėmis Komisija neseniai paskelbė apie komunikate dėl Europos kovos su skurdu ir socialine atskirtimi plano (2) priimtą rekomendaciją dėl kovos su vaikų skurdu;

               (11)

               strategija „Europa 2020“ pastangoms spręsti skurdo ir socialinės atskirties problemą ES suteiktas naujas postūmis: nustatytas bendras Europos tikslas skurdo ir socialinės atskirties pavojų patiriančių asmenų skaičių iki 2020 m. sumažinti bent 20 mln. ir dėti daugiau pastangų, kad būtų mažinamas mokyklos nebaigusių asmenų skaičius. Kova su vaikų skurdu ir jo prevencija yra svarbi ES ir valstybių narių pastangų šioje srityje dalis ir patenka į Europos kovos su skurdu ir socialine atskirtimi plano taikymo sritį;

               (12)

               pagal Europos semestrą įtvirtintu dabartiniu valdymu užtikrinama, kad būtų atsižvelgiama į atitinkamas konkrečioms šalims skirtas rekomendacijas dėl kovos su vaikų skurdu ir vaikų gerovės užtikrinimu;

               (13)

               visos ES valstybės narės yra ratifikavusios Jungtinių Tautų vaiko teisių konvenciją (JTVTK). Vykdant ES politiką ir veiksmus, turinčius poveikio vaiko teisėms, būtina toliau vadovautis JTVTK standartais ir principais;

               (14)

               2012 m. birželio mėn. Socialinės apsaugos komiteto patariamojo pobūdžio ataskaitoje (3) ir svarbiuose pranešimuose, taip pat 2012 m. spalio mėn. Socialinės politikos, sveikatos ir vartotojų reikalų tarybos išvadose „Vaikų skurdo ir socialinės atskirties prevencija bei kova su jais ir vaikų gerovės skatinimas“ (4) valstybės narės dar kartą patvirtino įsipareigojimą šioje srityje ir palankiai įvertino Komisijos iniciatyvą priimti rekomendaciją dėl šios problemos;

               (15)

               ES jau įgyvendina įvairias iniciatyvas, kuriomis siekiama spręsti vaikų skurdo ir nepalankios socialinės padėties perdavimo iš vienos kartos į kitą problemas, visų pirma švietimo ir mokymo, sveikatos priežiūros, vaikų teisių ir lyčių lygybės srityse (5);

               (16)

               nors veiksmai, kuriais sprendžiama vaikų skurdo problema, pirmiausia priklauso valstybių narių kompetencijai, bendra Europos sistema gali stiprinti atitinkamų politikos krypčių sinergiją, padėti valstybėms narėms persvarstyti savo politiką ir mokytis vienoms iš kitų patirties, kad taikant naujus metodus būtų didinamas politikos veiksmingumas ir efektyvumas, drauge atsižvelgiant į skirtingą padėtį ir poreikius vietos, regionų ir nacionaliniu lygmeniu;

               (17)

               atsižvelgiant į būsimą daugiametę finansinę programą, tokia bendra sistema gali būti tolesnio bendradarbiavimo pagrindas ir padėti tikslingiau taikyti atitinkamas finansines priemones, visų pirma struktūrinius fondus, kad būtų įgyvendintas siūlomas socialinės įtraukties skatinimo ir kovos su skurdu tikslas,

         REKOMENDUOJA VALSTYBĖMS NARĖMS: formuoti ir įgyvendinti politiką, kuria siekiama spręsti vaikų skurdo ir socialinės atskirties problemą ir užtikrinti vaikų gerovę, taikant daugialypes strategijas, atitinkančias toliau nurodytas gaires.
   1.   VADOVAUTIS TOLIAU NURODYTAIS HORIZONTALIAISIAIS PRINCIPAIS

               —

               Vaikų skurdo ir socialinės atskirties problemą spręsti taikant integruotas strategijas, kuriomis ne tik užtikrinamas materialinis vaikų saugumas, bet ir skatinamos lygios galimybės, kad visi vaikai galėtų visiškai save realizuoti;

               —

               vaikų skurdo ir socialinės atskirties problemą spręsti pirmiausia atsižvelgiant į vaikų teises, visų pirma remiantis atitinkamomis Europos Sąjungos sutarties, Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos ir JT vaiko teisių konvencijos nuostatomis, užtikrinant, kad šios teisės būtų gerbiamos, saugomos ir užtikrinamos;

               —

               pirmiausia vadovautis vaiko interesais ir vaikus laikyti nepriklausomais teisių turėtojais, visiškai pripažįstant, kad svarbu remti šeimas, kurios pirmiausia turi užtikrinti vaiko gerovę;

               —

               tinkamai derinti bendro pobūdžio priemones, kuriomis siekiama visų vaikų gerovės, ir tikslines priemones, kuriomis siekiama remti vaikus, kurių socialinė padėtis nepalankiausia;

               —

               ypatingą dėmesį skirti vaikams, patiriantiems didesnę riziką dėl įvairų nepalankių socialinių sąlygų, pvz., romų vaikams, migrantų ar etninių mažumų vaikams, specialiųjų poreikių turintiems ar neįgaliems vaikams, vaikams, kuriems skirta alternatyvi priežiūra, gatvės vaikams, kalinčių tėvų vaikams, taip pat vaikams, kurių šeimoms gresia didelis skurdo pavojus, pvz., nepilnose arba didelėse šeimose;

               —

               toliau investuoti į vaikus ir šeimas, kad būtų užtikrintas politikos tęstinumas ir ilgalaikis planavimas; vertinti, kaip politikos reformos veikia asmenis, kurių socialinė padėtis nepalankiausia, ir dėti pastangas, kad bet koks neigiamas poveikis būtų sumažintas.

         2.   PARENGTI TRIMIS PAGRINDINIAIS RAMSČIAIS PAGRĮSTAS INTEGRUOTAS STRATEGIJAS

   2.1.   Galimybė naudotis tinkamais ištekliais

      Parama tėvų dalyvavimui darbo rinkoje. Pripažinti, kad tėvų dalyvavimas darbo rinkoje ir vaikų gyvenimo sąlygos yra glaudžiai susiję, ir laikantis Komisijos rekomendacijoje dėl aktyvios įtraukties (6) ir Barselonos tiksluose (7) nustatytų principų imtis visų galimų priemonių, kad būtų remiamas tėvų dalyvavimas darbo rinkoje, visų pirma, kad būtų remiami asmenys, kuriems sunkiausia patekti į darbo rinką, ir itin pažeidžiamų namų ūkių nariai:

               —

               užtikrinti, kad darbas būtų finansiškai patrauklus. Būtina nustatyti veiksnius, dėl kurių tėvai praranda norą ieškoti darbo, išlikti darbo rinkoje ir daryti karjerą, ir juos šalinti, įskaitant veiksnius, susijusius su mokesčių ir išmokų sistemų struktūra ir tarpusavio sąveika;

               —

               gerinti vienišų tėvų ir antrųjų šeimoje uždirbančių asmenų įsidarbinimo galimybes ir skatinti juos turėti mokamą darbą, drauge siekiant lyčių lygybės darbo rinkoje ir šeiminių pareigų srityje;

               —

               aktyviai remti vaiko priežiūros atostogų išėjusių tėvų grįžimą į darbo rinką, taikant mokymo priemones ir padedant ieškoti darbo, daugiausia dėmesio skiriant pažeidžiamiausioms grupėms;

               —

               užtikrinti, kad visos šeimos, įskaitant šeimas, kurių padėtis pažeidžiama ir kurios gyvena nepalankiose vietovėse, iš tiesų galėtų naudotis prieinamomis ir kokybiškomis ankstyvojo ugdymo ir priežiūros paslaugomis;

               —

               vaikų priežiūros paslaugas ir naudojimosi jomis kriterijus priderinti prie vis įvairesnių darbo modelių ir padėti tėvams laikytis profesinių įsipareigojimų arba ieškoti darbo, drauge daugiausia dėmesio skiriant vaiko interesams;

               —

               skatinti kokybišką bei įtraukų užimtumą ir darbo sąlygas, kuriomis tėvai gali suderinti darbą ir šeimos gyvenimą, įskaitant galimybes išeiti vaiko priežiūros atostogų, naudotis socialinėmis paslaugomis darbo vietoje ir lanksčia darbo organizavimo tvarka.

      Užtikrinti tinkamą gyvenimo lygį skiriant įvairias išmokas. Tinkamas oraus vaikų gyvenimo sąlygas užtikrinti optimaliai derinant išmokas pinigais ir išmokas natūra:

               —

               remti šeimų pajamas skiriant adekvačias, nuoseklias ir veiksmingas išmokas, įskaitant mokestines lengvatas, šeimos ir vaiko išmokas, pašalpas būstui ir minimalių pajamų užtikrinimo sistemas;

               —

               išmokų pinigais sistemas papildyti išmokomis natūra, visų pirma susijusiomis su mityba, vaikų priežiūra, švietimu, sveikatos priežiūra, būstu, transportu ir galimybe dalyvauti sportinėje ir socialinėje bei kultūrinėje veikloje;

               —

               užtikrinti, kad išmokos vaikams ir teisės jas gauti atitiktų kintančias gyvenimo sąlygas, ir kad parama būtų tinkamai paskirstyta įvairias pajamas gaunantiems asmenims;

               —

               užtikrinti, kad vaikai arba jų šeimos iš tiesų gautų jiems priklausančias išmokas, lengvinant jų gavimo tvarką ir paramos gavėjams teikiant informavimo paslaugas;

               —

               teikti paramą pagal materialinę padėtį arba skirti kitas tikslines išmokas taip, kad būtų išvengta paniekos, būtų diferencijuojami vaikų poreikiai, mažinamas skurdo pavojus, drauge užtikrinant paskatas antriesiems šeimoje uždirbantiems asmenims ir vienišiems tėvams įsidarbinti;

               —

               gerai apgalvoti priemones, pagal kurias išmokos šeimoms susiejamos su tėvų elgesiu arba vaikų mokyklos lankomumu, ir vertinti galimą neigiamą tokių priemonių poveikį;

               —

               sukurti sistemas, pagal kurias reguliariai ir priimtinu būdu būtų mokamos išmokos, pvz., išankstinių mokėjimų sistemas, kad visi turintys teisę gauti išmokas jas gautų ir būtų užtikrinta didžiausia nauda vaikams.

         2.2.   Galimybė naudotis prieinamomis kokybiškomis paslaugomis

      Kuo ankstesniu etapu sumažinti vaikų nelygybę investuojant į ankstyvojo ugdymo ir priežiūros paslaugas. Stiprinti ankstyvojo ugdymo ir priežiūros paslaugoms tenkantį socialinės įtraukties ir vystymo potencialą, šias paslaugas naudojant kaip socialines investicijas, kad būtų sprendžiamos vaikų, kurių socialinė padėtis yra nepalanki, nelygybės ir kitos problemos taikant ankstyvąsias intervencijos priemones:

               —

               užtikrinti galimybes naudotis kokybiškomis, įtraukiomis ankstyvojo ugdymo ir priežiūros paslaugomis; siekti, kad paslaugos būtų prieinamos ir priderintos prie šeimų poreikių;

               —

               skatinti vaikų, kurių socialinė padėtis nepalanki, (ypač jaunesnių kaip trejų metų) ankstyvąjį ugdymą ir priežiūrą, nepaisant to, ar jų tėvai dirba, ar ne, kartu vengiant paniekos ir segregacijos;

               —

               padėti tėvams patiems ugdyti savo vaikus ankstyvuoju laikotarpiu ir skatinti ankstyvojo ugdymo ir priežiūros paslaugų teikėjus glaudžiai bendradarbiauti su tėvais ir vietos subjektais ugdant vaikus (pvz., teikiant sveikatos priežiūros ir vaikų priežiūros paslaugas);

               —

               padėti tėvams suvokti, kad dalyvavimas ankstyvojo ugdymo ir priežiūros programose yra naudingas ir jiems, ir jų vaikams; ankstyvojo ugdymo ir priežiūros programas naudoti kaip ankstyvojo perspėjimo sistemą, padedančią nustatyti šeimoje arba mokykloje kylančias fizines arba psichologines problemas, ypatingus poreikius arba blogą elgesį su vaikais.

      Siekti, kad švietimo sistemos padėtų užtikrinti lygias galimybes. Siekti, kad švietimo sistemos padėtų išsivaduoti iš nepalankios socialinės padėties, užtikrinant, kad visi vaikai galėtų naudotis įtraukia, kokybiška švietimo sistema, kuria skatinamas jų emocinių, socialinių bei pažintinių gebėjimų ir fizinis vystymasis:

               —

               užtikrinti visų moksleivių įtrauktį, prireikus vaikams, kurių socialinė padėtis nepalankesnė, skirti daugiau išteklių ir sudaryti palankesnes sąlygas, ir tinkamai stebėti rezultatus;

               —

               nustatyti regioninius švietimo paslaugų pasiūlos bei kokybės ir mokymosi rezultatų skirtumus ir juos šalinti; skatinti segregacijos panaikinimo politiką, kuria stiprinama bendrojo lavinimo mokyklų sistema;

               —

               stiprinant mokyklų ir tėvų ryšius sukurti įtraukią mokymosi aplinką ir prireikus numatyti individualią paramą, kuria būtų atsižvelgiama į konkrečius nepalankius socialinius veiksnius, pvz., rengti migrantų kilmės ir etninėms mažumoms priklausančių tėvų mokymą;

               —

               šalinti veiksnius (pvz., papildomus mokesčius privalomojo mokymo sistemoje), dėl kurių vaikai nelanko arba nebaigia mokyklos arba kurie trukdo lankyti ar baigti mokyklą, teikiant tikslinę mokomąją pagalbą pritaikytoje mokymosi aplinkoje;

               —

               gerinti prastus pagrindinius įgūdžius turinčių moksleivių mokymosi rezultatus stiprinant gebėjimus skaityti, rašyti ir skaičiuoti, taip pat pagrindinius matematikos ir mokslo disciplinų gebėjimus, ir užtikrinti, kad kuo anksčiau būtų pastebėti moksleiviai, kuriems trūksta įgūdžių;

               —

               formuoti ir įgyvendinti visapusišką politiką, įskaitant prevencines, intervencines ir kompensacines priemones, kad būtų mažinamas mokyklos nebaigusių asmenų skaičius; užtikrinti, kad vykdant tokią politiką būtų nustatytos priemonės, skirtos asmenims, kuriems kyla pavojus nebaigti mokyklos;

               —

               stiprinti lygybę reglamentuojančius teisės aktus ir užtikrinti, kad labiausiai izoliuoti moksleiviai pasinaudotų pagrindine teise įgyti kokybišką minimalią kvalifikaciją;

               —

               peržiūrėti ir tobulinti visų pedagoginių profesijų atstovų profesijos aprašus ir parengti mokytojus darbui socialinės įvairovės aplinkoje; pasitelkti kultūrų tarpininkus ir pavyzdinius modelius, kad romų vaikams ir migrantų kilmės vaikams būtų lengviau integruotis.

      Tobulinti sveikatos priežiūros sistemas, kad būtų geriau tenkinami vaikų, kurių socialinė padėtis nepalanki, poreikiai. Užtikrinti, kad visi vaikai galėtų visapusiškai naudotis visuotine teise į sveikatos priežiūrą, įskaitant ligų prevenciją, sveikatos ugdymą ir galimybes naudotis kokybiškomis sveikatos priežiūros paslaugomis:

               —

               šalinti kliūtis, įskaitant susijusias su paslaugų kaina, kultūriniais ir kalbiniais skirtumais, informacijos trūkumu, dėl kurių vaikai ir jų šeimos, kurių padėtis yra pažeidžiama, negali naudotis sveikatos priežiūros paslaugomis; šiuo požiūriu tobulinti sveikatos priežiūros specialistų mokymą;

               —

               investuoti į prevencijos priemones, visų pirma taikomas ankstyvaisiais vaikų gyvenimo metais, formuojant visapusišką politiką, kuri apimtų su mityba, sveikatos priežiūra bei švietimu susijusias ir socialines priemones;

               —

               spręsti nesveiko gyvenimo būdo ir įvairių narkotikų vartojimo poveikio socialinei padėčiai problemą, visiems vaikams užtikrinant galimybę sveikai maitintis ir užsiimti fizine veikla;

               —

               ypatingą dėmesį skirti vaikams su negalia ar psichinių problemų turintiems vaikams, dokumentų neturintiems arba neregistruotiems vaikams, nėščioms paauglėms ir narkotikus vartojančiose šeimose augantiems vaikams.

      Užtikrinti saugias ir tinkamas vaikų gyvenimo sąlygas. Sudaryti sąlygas vaikams gyventi ir augti saugioje, sveikoje ir prie jų pritaikytoje aplinkoje, kurioje skatinamas jų vystymasis ir tenkinami mokymosi poreikiai:

               —

               vaikų turinčioms šeimoms sudaryti galimybes turėti prieinamą ir kokybišką būstą, įskaitant socialinį būstą, šalinti aplinkos keliamus pavojus, spręsti perpildymo ir energijos nepritekliaus problemą;

               —

               remti šeimas ir vaikus, kuriems gresia benamystė, užkertant kelią iškeldinimui, nereikalingam kraustymuisi, atskyrimui nuo šeimos, taip pat suteikiant laikiną prieglobstį ir ilgalaikį būstą;

               —

               rengiant teritorijų planus atsižvelgti į vaikų interesus; vengti „getų“ formavimosi ir segregacijos, skatinant kuo didesnę socialinę įvairovę gyvenamuosiuose rajonuose ir užtikrinant tinkamas galimybes naudotis viešuoju transportu;

               —

               siekti, kad vaikai nepatirtų žalingo prastėjančių gyvenimo ir socialinių sąlygų poveikio ir netaptų smurto ir prievartos aukomis.

      Didinti paramą šeimoms ir gerinti alternatyvios priežiūros paslaugų kokybę. Stiprinti vaikų apsaugą ir gerinti prevencines socialines paslaugas; padėti šeimoms ugdyti vaikų priežiūros įgūdžius užkertant kelią paniekai, drauge užtikrinant, kad be tėvų globos likę vaikai augtų jų poreikius atitinkančioje aplinkoje:

               —

               užtikrinti, kad skurdas niekada nebūtų vienintele priežastimi, dėl kurios iš tėvų atimama globos teisė; siekti, kad vaikai liktų tėvų globoje arba kad tėvams būtų grąžinama globos teisė, pvz., sprendžiant šeimos materialinio nepritekliaus problemą;

               —

               užtikrinti, kad prieš perduodant vaikus priežiūros įstaigoms, būtų atliekama tinkama kontrolė, o vaikams atsidūrus tokiose įstaigose, numatyti reguliarią peržiūrą;

               —

               stabdyti priežiūros įstaigų, skirtų tėvų globos netekusiems vaikams, plitimą; vietoj to skatinti kokybiškas, bendruomeninės priežiūros paslaugas ir globą šeimos aplinkoje, kur tinkamai atsižvelgiama į vaikų norus;

               —

               užtikrinti, kad tėvų globos netekę vaikai galėtų naudotis kokybiškomis tiek bendro pobūdžio, tiek specialiomis paslaugomis, susijusiomis su jų sveikata, švietimu, užimtumu, socialine pagalba, saugumu ir gyvenimo sąlygomis, įskaitant artėjant pilnametystei;

               —

               teikti tinkamą pagalbą vaikams, kurių vienas arba abu tėvai išvykę dirbti į kitą šalį, ir tokius vaikus globojantiems asmenims.

         2.3.   Vaikų teisė dalyvauti visuomenės gyvenime

      Skatinti visus vaikus dalyvauti pramoginėje, laisvalaikio, sportinėje ir kultūrinėje veikloje. Pripažinti, kad patys vaikai turi įtakos savo gerovei ir atsparumui įvairiose sudėtingose situacijose, ir suteikti jiems galimybių dalyvauti užklasinėje neformalaus mokymosi veikloje už šeimos ribų:

               —

               šalinti tokias kliūtis, kaip paslaugų kaina, galimybės naudotis paslaugomis ir kultūriniai skirtumai, kad būtų užtikrinama, kad visi vaikai galėtų dalyvauti užklasinėje pramoginėje, laisvalaikio, sportinėje ir kultūrinėje veikloje;

               —

               numatyti vaikams saugias erdves ir remti nepalankioje padėtyje esančias bendruomenes joms nustatant konkrečias paskatas;

               —

               skatinti mokyklas, bendruomenes ir vietos valdžios institucijas kurti geresnę užklasinę veiklą ir infrastruktūrą, prieinamą visiems vaikams, nepaisant jų tėvų profesinės padėties ir kilmės;

               —

               sudaryti sąlygas visoms šeimoms dalyvauti socialinėje veikloje, kuri skatina jų tėvystės įgūdžius ir teigiamą šeimos tarpusavio bendravimą;

               —

               skatinti bendruomenės savanorystės potencialu pagrįstus dalyvavimo modelius ir kartų solidarumą.

      Nustatyti mechanizmus, kad vaikai būtų skatinami dalyvauti priimant sprendimus, kurie turi jiems poveikio. Skatinti vaikus reikšti savo nuomonę, pagrįstą žiniomis, ir užtikrinti, kad į ją būtų tinkamai atsižvelgiama, taip pat priimant pagrindinius sprendimus, kurie jiems turi poveikio:

               —

               naudoti ir toliau plėtoti esamas priemones, kad vaikai dalyvautų teikiant tokias paslaugas, kaip priežiūra, sveikatos priežiūra ir švietimas, ir konsultuotis su vaikais dėl atitinkamos politikos formavimo, pasitelkiant prie jų amžiaus pritaikytus mechanizmus;

               —

               skatinti įtraukti visus vaikus į esamus dalyvavimo mechanizmus; padėti nepalankioje padėtyje esantiems vaikams dalyvauti ir remti jų dalyvavimą;

               —

               skatinti su vaikais dirbančius specialistus aktyviai juos įtraukti ir padėti geriau suprasti susijusias teises ir įsipareigojimus;

               —

               paisyti vaiko teisės būti išklausytam teismuose priimant visus sprendimus ir skatinti vaiko interesus atitinkantį teisingumą, visų pirma suteikiant vaikams teisę dalyvauti teismo procese.

         3.   TOLIAU PLĖTOTI BŪTINUS VALDYMO, ĮGYVENDINIMO IR STEBĖJIMO MECHANIZMUS

      Stiprinti sektorių sinergiją ir tobulinti valdymo mechanizmus. Užtikrinti, kad taikant visapusiškas strategijas ir glaudžiau koordinuojant svarbiausių subjektų veiklą būtų veiksmingai sprendžiama vaikų skurdo ir socialinės atskirties problema:

               —

               užtikrinti, kad politikos kryptys, turinčios didelio poveikio vaikų socialinei įtraukčiai, būtų susietos nuolatiniais ir glaudžias ryšiais, ir stiprinti svarbiausių subjektų, visų pirma veikiančių švietimo, užimtumo, sveikatos priežiūros, lygybės ir vaikų teisių srityse, sinergiją;

               —

               dėti pastangas, kad su vaikais susijusi politika ir vaikų teisės būtų įtrauktos į svarbiausias politikos kryptis, pvz., konkrečiais institucijų susitarimais;

               —

               skatinti visų lygmenų valdžios institucijas, socialinius partnerius, vietos bendruomenes ir pilietinės visuomenės organizacijas glaudžiai bendradarbiauti ir reguliariai palaikyti dialogą;

               —

               remti ir skatinti aktyvesnį vaikų dalyvavimą, taip pat imantis veiksmų, kad būtų atsižvelgta į šią rekomendaciją.

      Plačiau naudoti duomenimis pagrįstus požiūrius. Formuojant politiką labiau remtis duomenimis ir skatinti diegti inovacijas socialinės politikos srityje, užtikrinant, kad būtų tinkamai atsižvelgiama į galimą politikos poveikį vaikams:

               —

               stebėti politikos poveikį vaikams ir jų šeimoms pasitelkiant esamus statistinius ir administracinius duomenis; prireikus ir kai įmanoma, stiprinti gebėjimus statistikos srityje (taip pat skirstyti duomenis pagal lytis), visų pirma renkant duomenis, susijusius su vaikų nepritekliumi, galimybėmis naudotis kokybiškomis ir prieinamomis vaikų priežiūros paslaugomis, vaikų sveikatos priežiūros paslaugomis ir pažeidžiamiausių vaikų padėtimi;

               —

               kuo anksčiau gauti išsamių su vaikų padėtimi susijusių duomenų ir skatinti naudoti metodus ir modelius, pvz., mikromodeliavimą, kad būtų sistemingiau ex ante vertinamas galimas politikos poveikis vaikams;

               —

               stiprinti politikų ir mokslininkų ryšius ir bandyti inovacijas atitinkamose politikos srityse; programų rezultatus vertinti remiantis duomenimis, įskaitant vertinimą ilguoju laikotarpiu, naudojant tokias priemones kaip ilgalaikiai tyrimai; skatinti skelbti rezultatus ir jais dalytis;

               —

               skatinti keistis gerąja patirtimi ir žiniomis, naudoti išbandytus intervencijos modelius ir priemones, kuriais skatinamas bendruomenių solidarumas ir vietos bendruomenėms suteikti daugiau galimybių bendradarbiauti;

               —

               vertinti laikinų priemonių, kurių imtasi ekonomikos krizės laikotarpiu, poveikį, prieš priimant sprendimą tokias priemones įtraukti į struktūrines reformas.

         4.   VISIŠKAI IŠNAUDOTI ATITINKAMAS ES PRIEMONES

      Vaikų skurdo ir socialines atskirties problemą laikyti svarbiausiu strategijos „Europa 2020“ prioritetu. Pasitelkti strategijoje „Europa 2020“ numatytas įvairias priemones ir rodiklius, kad bendroms pastangoms spręsti vaikų skurdo ir socialinės atskirties problemą būtų suteiktas naujas postūmis:

               —

               vaikų skurdo ir socialinės atskirties problemą griežtai laikyti strategijos „Europa 2020“ ir nacionalinių reformų programų prioritetu ir bendrų pastangų mažinti skurdą ir socialinę atskirtį dalimi, kaip nurodyta atitinkamose Europos Vadovų Tarybos parengtose konkrečioms šalims skirtose rekomendacijose;

               —

               jei tinkama, svarstyti, ar tikslinga nustatyti nacionalinius vaikų skurdo ir socialinės atskirties mažinimo tikslus, atsižvelgiant į skirtingą šalių padėtį;

               —

               visiškai išnaudoti strategijoje „Europa 2020“ ir pagal atvirąjį koordinavimo metodą socialinės apsaugos ir socialinės įtraukties srityje nustatytas priemones, kad griežčiau būtų stebima ir vertinama politika, kuria sprendžiama vaikų skurdo ir gerovės problema, visapusiškai pasitelkiant šios rekomendacijos priede pateiktą rodikliais pagrįstą stebėjimo sistemą;

               —

               stiprinti atitinkamų ES veiksmų, visų pirma švietimo, sveikatos priežiūros, lyčių lygybės ir vaikų teisių srityje, sinergiją.

      Išnaudoti atitinkamas ES finansines priemones. Tinkamai išnaudoti ES finansines priemones, kad būtų remiami pirmiau nurodyti politikos prioritetai:

               —

               formuoti politiką, kuri būtų labiau pagrįsta duomenimis, ir diegti socialines inovacijas įgyvendinant Socialinių pokyčių ir inovacijų programą, pasitelkiant Europos socialinį fondą ir programą „Horizontas 2020“, ir šiomis programomis remtis tikrinant, vertinant ir plačiau diegiant galimas inovacijas politikos srityje;

               —

               visiškai išnaudoti Europos pagalbos labiausiai skurstantiems asmenims fondą (kurio tikslas – spręsti vaikų maisto ir materialinio nepritekliaus problemą), Europos vaisių ir pieno vartojimo skatinimo mokyklose programas (pagal kurias tiekiami maistingi maisto produktai ir skatinami geri mitybos įpročiai) ir programą „Erasmus visiems“ (kuria skatinama vaikams sudaryti sąlygas naudotis švietimo sistema, savišvieta ir sportine veikla);

               —

               nustatant Europos socialinio fondo ir Europos regioninės plėtros fondo 2014–2020 m. veiklos programas išnaudoti galimybes struktūrinių fondų lėšomis remti vaikus ir šeimas, atsižvelgiant į konkrečioms šalims skirtas rekomendacijas;

               —

               tinkamai siekti teminių tikslų, susijusių su užimtumo, darbo jėgos judumo ir socialinės įtraukties skatinimu ir kova su skurdu, investicijomis į švietimą, įgūdžių ugdymą ir mokymąsi visą gyvenimą, taip pat atsižvelgti į su šiomis sritimis susijusius investicijų prioritetus. Tokie prioritetai visų pirma yra ankstyvasis ugdymas, mokyklos nebaigusių asmenų skaičiaus mažinimas, profesinio ir asmeninio gyvenimo derinimas, galimybė naudotis paslaugomis, įskaitant sveikatos priežiūros ir socialines paslaugas; bendruomenės vykdomos vietos vystymosi strategijos, parama skurdžių vietovių gaivinimui ir perėjimas nuo institucijų teikiamų paslaugų prie bendruomeninių paslaugų;

               —

               siekiant užtikrinti, kad 2014–2020 m. struktūrinių fondų intervencinės priemonės būtų veiksmingos, vykdyti duomenimis pagrįstas strategijas, kuriomis mažinamas mokyklos nebaigusių asmenų skaičius, ir į tokią veiklą įtraukti atitinkamus suinteresuotuosius subjektus, ir skatinti priemones, kuriomis remiamas perėjimas nuo institucijų teikiamų paslaugų prie bendruomeninių paslaugų;

               —

               programuojant ir naudojant struktūrinius fondus skatinti partnerystę – įtraukti atitinkamus nacionalinio, regioninio ir vietos lygmens suinteresuotuosius subjektus, visų pirma atitinkamas valdžios institucijas, socialinius partnerius ir nevyriausybines organizacijas, kad būtų sutelktos pastangos kovoti su vaikų skurdu.

      Priimta Briuselyje 2013 m. vasario 20 d.

            Komisijos vardu

         László ANDOR

            Komisijos narys

      (1)  Vadovaujantis JT vaiko teisių konvencija, vaikai šiame kontekste laikomi jaunesniais negu 18 metų amžiaus asmenimis.

      (2)  COM(2010) 758 galutinis.

      (3)  2012 m. birželio 27 d. Socialinės apsaugos komiteto patariamojo pobūdžio ataskaita Europos Komisijai dėl kovos su vaikų skurdu bei jo prevencijos ir vaikų gerovės skatinimo.

      (4)  2012 m. spalio 4 d. Užimtumo, socialinės politikos, sveikatos ir vartotojų reikalų tarybos išvados dėl vaikų skurdo ir socialinės atskirties prevencijos bei kovos su jais ir vaikų gerovės skatinimo, dok. Nr. 14437/12.

      (5)  Žr. visų pirma šiuos dokumentus: „Atnaujintas Europos bendradarbiavimo švietimo ir mokymo srityje strateginis pagrindas“, COM(2008) 865 galutinis; „Solidarumas sveikatos srityje. Sveikatos priežiūros skirtumų mažinimas ES“, COM(2009) 567 galutinis; „ES vaiko teisių darbotvarkė“, COM(2011) 60 galutinis; „2010–2015 m. moterų ir vyrų lygybės strategija“, COM(2010) 491 galutinis.

      (6)  2008 m. spalio 3 d. Komisijos rekomendacija 2008/867/EB dėl iš darbo rinkos išstumtų asmenų aktyvios įtraukties.

      (7)  2002 m. kovo 15–16 d. Barselonoje Vadovų Tarybai pirmininkavusios valstybės narės išvados, dok. Nr. SN 100/1/02 REV 1.

      PRIEDAS

         Rodikliais pagrįsta stebėjimo sistema

      Siūlomoje stebėjimo sistemoje nustatyti rodikliai, kurie svarbūs stebint, kaip atsižvelgiama į šią rekomendaciją. Tolesnių pokyčių siūlymai nurodyti socialinių investicijų dokumentų rinkinio prieduose.

         Bendras kovos su vaikų skurdu ir socialine atskirtimi ir vaiko gerovės skatinimo tikslas

                  Strategija „Europa 2020“

                  Apibrėžtis

                  Suskirstymas

                  Šaltinis

                  Pagrindinis rodiklis / antrinis rodiklis / kontekstinis rodiklis (1)

                  Pastabos

                     Vaikai, kuriems gresia skurdo arba socialinės atskirties rizika (strategijos „Europa 2020“ skurdo ir socialinės atskirties pagrindinio tikslo suskirstymas)

                  Vaikų, gyvenančių namų ūkiuose, kuriems gresia skurdas ir (arba) materialinis nepriteklius ir (arba) kurių užimtumas labai mažas (šių 3 rodiklių apibrėžtys pateiktos toliau), skaičius

                  Pagal amžių (0–17, 0–5, 6–11, 12–17)

                  Eurostatas, Europos Sąjungos pajamų ir gyvenimo sąlygų statistikos (ES-SPGS) duomenys

                  pagrindinis

                  Rekomenduojama palyginti su darbingo amžiaus gyventojais (18–64 metų) ir vyresnio amžiaus (vyresniais kaip 65 metų) gyventojais

                  Rodiklis

                  Apibrėžtis

                  Suskirstymas

                  Šaltinis

                  Pagrindinis rodiklis / antrinis rodiklis / kontekstinis rodiklis

                  Pastabos

                     Vaikų skurdo rizikos lygis (turi būti analizuojamas kartu su skurdo ribos verte, išreikšta namų ūkio, kurį sudaro 2 suaugusieji ir 2 jaunesni kaip 14 metų vaikai, perkamosios galios standartu)

                  Vaikų, gyvenančių namų ūkyje, kurio ekvivalentinės disponuojamosios pajamos neviršija 60 % nacionalinės ekvivalentinių disponuojamųjų pajamų medianos, dalis

                  Pagal amžių (0–17, 0–5, 6–11, 12–17) ir namų ūkio kategoriją

                  Eurostatas, Europos Sąjungos pajamų ir gyvenimo sąlygų statistikos (ES-SPGS) duomenys

                  pagrindinis

                  Rekomenduojama palyginti su darbingo amžiaus gyventojais (18–64 metų) ir vyresnio amžiaus (vyresniais kaip 65 metų) gyventojais

                     Didelio materialinio nepritekliaus lygis

                  Vaikų, gyvenančių namų ūkiuose, kurių gyvenimo sąlygos labai suvaržytos dėl išteklių stokos, t. y. kurie patiria bent 4 iš šių 9 nepriteklių: neišgali i) sumokėti nuomos ar komunalinių mokesčių, ii) palaikyti deramos šilumos namuose, iii) apmokėti nenumatytų išlaidų, iv) valgyti mėsos, žuvies ar baltymų požiūriu lygiaverčio maisto kas antrą dieną, v) kartą per metus savaitę išvykti iš namų atostogauti, v) įsigyti automobilio, vi) įsigyti skalbimo mašinos, viii) įsigyti televizoriaus arba ix) įsigyti telefono, dalis

                  Pagal amžių (0–17, 0–5, 6–11, 12–17)

                  Eurostatas, Europos Sąjungos pajamų ir gyvenimo sąlygų statistikos (ES-SPGS) duomenys

                  pagrindinis

                  Rekomenduojama palyginti su darbingo amžiaus gyventojais (18–64 metų) ir vyresnio amžiaus (vyresniais kaip 65 metų) gyventojais

                     Vaikų, gyvenančių labai mažo užimtumo namų ūkiuose, dalis

                  Vaikų, gyvenančių namų ūkiuose, kuriuose per praėjusius metus (t. y. per ataskaitinį pajamų laikotarpį) darbingo amžiaus (18–59 m.) asmenys dirbo mažiau nei 20 % viso savo darbo pajėgumo

                  Pagal amžių (0–17, 0–5, 6–11, 12–17)

                  Eurostatas, Europos Sąjungos pajamų ir gyvenimo sąlygų statistikos (ES-SPGS) duomenys

                  pagrindinis

                  Rekomenduojama palyginti su darbingo amžiaus gyventojais (18–64 metų) ir vyresnio amžiaus (vyresniais kaip 65 metų) gyventojais

                     Vaiko nepritekliaus rodiklis

                  Vyksta diskusijos

                  Eurostatas, Europos Sąjungos pajamų ir gyvenimo sąlygų statistikos (ES-SPGS) duomenys

                  netaikoma

                  rengiama

                     Vaikų skurdo rizikos dispersija skurdo rizikos ribos atžvilgiu: skurdo rizikos lygis, apskaičiuotas pagal 50 % ir 70 % ribas

                  Vaikų, gyvenančių namų ūkiuose, kurių ekvivalentinės disponuojamosios pajamos neviršija 50 % ir 70 % nacionalinės ekvivalentinių disponuojamųjų pajamų medianos, dalis

                  Pagal amžių (0–17, 0–5, 6–11, 12–17)

                  Eurostatas, Europos Sąjungos pajamų ir gyvenimo sąlygų statistikos (ES-SPGS) duomenys

                  antrinis

                  Rekomenduojama palyginti su darbingo amžiaus gyventojais (18–64 metų) ir vyresnio amžiaus (vyresniais kaip 65 metų) gyventojais

                     Nuolatinio vaikų skurdo rizikos lygis

                  Vaikų, gyvenančių namų ūkiuose, kurių ekvivalentinės disponuojamosios pajamos einamaisiais metais ir bent dvejus iš trejų praėjusių metų yra mažesnės nei nustatyta skurdo riba, dalis

                  0–17 metų

                  Eurostatas, Europos Sąjungos pajamų ir gyvenimo sąlygų statistikos (ES-SPGS) ilgalaikiai duomenys

                  antrinis

                  Rekomenduojama palyginti su darbingo amžiaus gyventojais (18–64 metų) ir vyresnio amžiaus (vyresniais kaip 65 metų) gyventojais

                     Momentinis vaikų skurdo rizikos lygis

                  Namų ūkiuose, kurių ekvivalentinės disponuojamosios pajamos neviršija 60 % nacionalinės ekvivalentinių disponuojamųjų pajamų medianos, gyvenančių vaikų momentinis skurdo rizikos lygis

                  0–17 metų

                  Eurostatas, Europos Sąjungos pajamų ir gyvenimo sąlygų statistikos (ES-SPGS) duomenys

                  kontekstinis

                  Rekomenduojama palyginti su darbingo amžiaus gyventojais (18–64 metų) ir vyresnio amžiaus (vyresniais kaip 65 metų) gyventojais

         Galimybė naudotis tinkamais ištekliais

                  Rodiklis

                  Apibrėžtis

                  Suskirstymas

                  Šaltinis

                  Pagrindinis rodiklis / antrinis rodiklis / kontekstinis rodiklis

                  Pastabos

                     Dirbančių asmenų, gyvenančių namų ūkiuose su išlaikomais vaikais, skurdo lygis

                  Išlaikomų vaikų turinčių asmenų, kurie laikomi dirbančiais ir kurių pajamos yra mažesnės nei nustatyta skurdo riba (60 % nacionalinės ekvivalentinių disponuojamųjų pajamų medianos), dalis

                  Pagal amžių (0–17, 18–64, 0–64); pagal namų ūkio tipą (nepilna šeima, du suaugę asmenys su išlaikomais vaikais)

                  Eurostatas, Europos Sąjungos pajamų ir gyvenimo sąlygų statistikos (ES-SPGS) duomenys

                  pagrindinis

                     Vaikų skurdo rizikos lygis pagal namų ūkių užimtumą

                  Vaikų, gyvenančių namų ūkiuose, kurių ekvivalentinės disponuojamosios pajamos neviršija 60 % nacionalinės ekvivalentinių disponuojamųjų pajamų medianos, suskirstytų pagal namų ūkių užimtumo lygį, dalis

                  0–17, namų ūkio užimtumas (labai didelis [0,85–1], didelis [0,55–0,85], vidutinis [0,45–0,55], žemas [0,2–0,45])

                  Eurostatas, Europos Sąjungos pajamų ir gyvenimo sąlygų statistikos (ES-SPGS) duomenys

                  pagrindinis

                     Namų ūkiuose, kuriuose suaugę asmenys dirba, gyvenančių vaikų skurdo rizikos lygis

                  Vaikų, gyvenančių namų ūkiuose, kurių pajamos yra mažesnės nei nustatyta skurdo riba (60 % nacionalinės ekvivalentinių disponuojamų pajamų medianos) ir kurių užimtumas viršija 0,2, dalis

                  Pagal namų ūkio tipą

                  Eurostatas, Europos Sąjungos pajamų ir gyvenimo sąlygų statistikos (ES-SPGS) duomenys

                  pagrindinis

                     Santykinio vaikų skurdo rizikos gylio mediana

                  Skirtumas tarp asmenų, esančių žemiau skurdo rizikos ribos, ekvivalentinių pajamų medianos ir skurdo rizikos ribos, išreikštas skurdo rizikos ribos procentine dalimi

                  0–17 metų

                  Eurostatas, Europos Sąjungos pajamų ir gyvenimo sąlygų statistikos (ES-SPGS) duomenys

                  pagrindinis

                  Rekomenduojama palyginti su darbingo amžiaus gyventojais (18–64 metų) ir vyresnio amžiaus (vyresniais kaip 65 metų) gyventojais

                     Vaikų priežiūra

                  Oficialiai (2) ne šeimos narių prižiūrimų vaikų dalis, palyginti su visais to amžiaus grupės vaikais

                  Jaunesnių kaip 3 metų, nuo 3 metų iki privalomo mokyklinio amžiaus; mažiau nei 30 valandų, 30 arba daugiau valandų per savaitę

                  Eurostatas, Europos Sąjungos pajamų ir gyvenimo sąlygų statistikos (ES-SPGS) duomenys

                  antrinis

                  Būtina įvertinti skirstymo pagal pajamų kvantilį svarbą

                     Užimtumo poveikis tėvystei

                  Procentiniais punktais išreikštas:

                              —

                              20–49 metų asmenų, gyvenančių namų ūkiuose, kuriuose nėra 0–6 metų vaikų, užimtumo ir

                              —

                              20–49 metų asmenų, gyvenančių namų ūkiuose, kuriuose yra bent vienas 0–6 metų vaikas, užimtumo skirtumas

                  Iš viso, pagal lytį

                  Eurostatas, ES darbo jėgos tyrimas

                  kontekstinis

                  Rekomenduojama atskirai vertinti 0–3 ir 3–6 metų vaikus

                     Darbas ne visą darbo laiką dėl su priežiūra susijusių įsipareigojimų

                  Asmenų, dėl vaikų arba neveiksnių suaugusiųjų priežiūros dirbančių ne visą darbo laiką, dalis, išreikšta kaip visų dirbančių asmenų skaičiaus procentinė dalis

                  Iš viso, pagal lytį

                  Eurostatas, ES darbo jėgos tyrimas

                  kontekstinis

                     Socialinių pervedimų (išskyrus pensijas) poveikis mažinant vaikų skurdą

                  Vaikų skurdo rizikos lygio iki ir po socialinių pervedimų (išskyrus pensijas) skirtumas

                  Eurostatas, Europos Sąjungos pajamų ir gyvenimo sąlygų statistikos (ES-SPGS) duomenys

                  antrinis

                  Rekomenduojama palyginti su darbingo amžiaus gyventojais (18–64) ir vyresnio amžiaus (vyresniais kaip 65 metų) gyventojais

                     Per didelės išlaidos būstui

                  Gyventojų, gyvenančių namų ūkiuose, kurių visos išlaidos būstui (grynosios pašalpos būstui) sudaro daugiau kaip 40 % visų namų ūkio disponuojamųjų pajamų (grynųjų pašalpų būstui), procentinė dalis

                  Pagal amžių (0–17, 0–5, 6–11, 12–17) ir skurdo lygį (žemiau arba aukščiau skurdo rizikos ribos)

                  Eurostatas, Europos Sąjungos pajamų ir gyvenimo sąlygų statistikos (ES-SPGS) duomenys

                  antrinis

                  Rekomenduojama palyginti su darbingo amžiaus gyventojais (18–64) ir vyresnio amžiaus (vyresniais kaip 65 metų) gyventojais

         Galimybė naudotis kokybiškomis paslaugomis

                  Rodiklis

                  Apibrėžtis

                  Suskirstymas

                  Šaltinis

                  Pagrindinis rodiklis / antrinis rodiklis / kontekstinis rodiklis

                  Pastabos

                     Ankstyvasis ugdymas

                  Vaikų (nuo 4 metų iki privalomo mokyklinio amžiaus), lankančių ankstyvojo ugdymo įstaigas, dalis

                  Pagal lytį

                  UNESCO/OECD/Eurostatas (UOE) (3)

                  pagrindinis

                     Skaitymo, matematikos ir gamtos mokslų įgūdžiai

                  Penkiolikmečių, kurių Tarptautinio moksleivių vertinimo programos testai įvertinti 1 balu ar mažiau (penkiabalėje sistemoje, kai 1 reiškia prasčiausią, o 5 – geriausią įvertinimą), dalis

                  Pagal tėvų išsilavinimą ir kilmės šalį

                  OECD-PISA (4)

                  pagrindinis

                  Šiuo metu nėra surinktų CY ir MT duomenų.

                     Nestudijuojančių, nesimokančių ir nedirbančių jaunuolių lygis

                  Nestudijuojančių, nesimokančių ir nedirbančių jaunuolių lygis

                  Pagal lytį, 15–19 metų

                  Eurostatas, ES darbo jėgos tyrimas

                  pagrindinis

                     Mokyklos ir mokymo programų nebaigę asmenys

                  18–24 metų asmenys, baigę tik pagrindinę mokyklą ir toliau nesimokantys ar nestudijuojantys

                  Pagal lytį, aukščiausio išsilavinimo lygį

                  Eurostatas, ES darbo jėgos tyrimas

                  antrinis

                     Asmenys, kurie nurodo turį nepatenkintą medicininės priežiūros poreikį

                  16–25 metų asmenų, teigiančių, kad dėl paslaugų kainų, atstumo ar laukiančiųjų sąrašų, negali naudotis sveikatos priežiūros paslaugomis, dalis

                  Eurostatas, Europos Sąjungos pajamų ir gyvenimo sąlygų statistikos (ES-SPGS) duomenys

                     Kūdikių mirtingumas

                  Jaunesnių negu vienerių metų vaikų mirčių skaičiaus per metus ir per tuos metus gyvų gimusių kūdikių skaičiaus santykis (1 000 gimusių gyvų kūdikių)

                  Pagal tėvų socialinį ir ekonominį statusą (rengiama)

                  Eurostato duomenys

                  pagrindinis

                     1–14 metų vaikų mirtingumas

                  100 000 gyventojų tenkančių mirčių skaičius

                  Eurostato duomenys

                     Mažas naujagimių svoris

                  Mažiau negu 2 500 gramų (5,5 svaro) svorio naujagimiai

                  PSO–OECD

                  pagrindinis

                     Skiepų aprėptis

                  Vaikų, kurie atitinkamais kalendoriniais metais sulaukę vienerių metų, yra visiškai paskiepyti nuo kokliušo, difterijos, stabligės ir poliomielito, procentinė dalis. Vaikų, kurie atitinkamais kalendoriniais metais sulaukę 2 metų, yra visiškai paskiepyti nuo tymų, epideminio parotito ir raudonukės, procentinė dalis.

                  PSO

                  kontekstinis

                     Nutukimas

                  15–24 metų jaunimas, kurio kūno masės indeksas yra 30 ir daugiau

                  Pagal lytį ir tėvų socialinį ir ekonominį statusą

                  Eurostatas EHIS (5)

                  kontekstinis

                     Nuolatiniai rūkaliai

                  15–24 metų kasdien rūkančių asmenų dalis, palyginti su visais gyventojais

                  Pagal lytį ir tėvų socialinį ir ekonominį statusą

                  Eurostatas EHIS

                  kontekstinis

                     Psichikos sveikata

                  15–24 metų jaunimas, kenčiantis nuo depresijos sindromo

                  Pagal lytį

                  Eurostatas EHIS

                  kontekstinis

                  rengiama

                     Jaunimo mirčių priežastis – savižudybė

                  15–24 metų asmenų savižudybių skaičius 100 000 gyventojų

                  Pagal lytį

                  Eurostato mirčių priežasčių statistiniai duomenys

                  kontekstinis

                     Prastos būsto sąlygos

                  Asmenų, kenčiančių nuo visų toliau nurodytų sąlygų, procentinė dalis. Sąlygos:
                  1) nesandarus stogas, drėgnos sienos, grindys, pamatai, arba pūvantys langų rėmai arba grindys; 2) vonios arba dušo nebuvimas gyvenamosiose patalpose 3) vidinio tualeto su nuleidžiamu vandeniu, kuriuo naudotųsi tik namų ūkio nariai, nebuvimas; 4) per tamsus arba nepakankamai šviesus būstas

                  Pagal amžių (0–17, 0–5, 6–11, 12–17) ir skurdo rizikos statusą (t. y. žemiau arba aukščiau skurdo rizikos ribos)

                  Eurostatas, Europos Sąjungos pajamų ir gyvenimo sąlygų statistikos (ES-SPGS) duomenys

                  pagrindinis

                     Perpildytas būstas

                  Asmenų, gyvenančių perpildytame būste, dalis. Būstas laikomas perpildytu, jeigu namų ūkis neturi kambarių, lygiaverčių:

                              —

                              vienam kambariui vienam namų ūkiui;

                              —

                              vienam kambariui vienai porai;

                              —

                              vienam kambariui kiekvienam asmeniui, kuriam daugiau kaip 18 metų;

                              —

                              vienam kambariui dviem tos pačios lyties 12–17 metų amžiaus asmenims;

                              —

                              vienam kambariui kiekvienam skirtingos lyties 12–17 metų amžiaus asmeniui;

                              —

                              vienam kambariui dviem vaikams, nesulaukusiems 12 metų.

                  Pagal amžių (0–17, 0–5, 6–11, 12–17) ir skurdo rizikos statusą (t. y. žemiau arba aukščiau skurdo rizikos ribos)

                  Eurostatas, Europos Sąjungos pajamų ir gyvenimo sąlygų statistikos (ES-SPGS) duomenys

                  pagrindinis

         (1)  Pagrindiniai rodikliai yra plačias sritis apimantys svarbiausi rodikliai, kurie laikomi svarbiausių rezultatų elementais, o antriniai rodikliai papildo svarbiausius rodiklius, nes jais išsamiau apibūdinamas problemos pobūdis arba apibūdinami kiti problemos matmenys. Kontekstiniai rodikliai pateikia papildomos kontekstinės informacijos: siūlomas orientacinis sąrašas, į kurį gali būti įtraukta kita pagrindinė informacija, kuri gali būti naudinga siekiant geriau nustatyti ir suprasti padėtį šalyse.

         (2)  Oficiali priežiūra laikomos šios paslaugos: ankstyvojo ugdymo ar lygiavertės paslaugos, privalomojo švietimo paslaugos, popamokinių priežiūros centrų teikiamos paslaugos, kolektyviniai darželiai ar kiti dienos priežiūros centrai, įskaitant šeimos narių priežiūrą dienos metu ir profesionalių sertifikuotų priežiūros paslaugas teikiančių specialistų paslaugos. Šeimos narių, kaimynų arba nesertifikuotų priežiūros specialistų teikiamos paslaugos nelaikomos oficialiomis priežiūros paslaugomis.

         (3)  UNESCO, OECD, EUROSTATO švietimo statistinių duomenų bazė.

         (4)  http://www.oecd.org/statisticsdata/03381,en_2649_35845621_1_119656_1_1_1.00.html.

         (5)  Europos sveikatos tyrimas apklausos būdu.