title: 2012/128/ES: 2012 m. vasario 21 d. Tarybos rekomendacija dėl patvirtinimo, kad Komisija įvykdė Europos plėtros fondo (devintojo EPF) 2010 finansinių metų operacijas

text:
               29.2.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 55/33

         TARYBOS REKOMENDACIJA
   2012 m. vasario 21 d.
   dėl patvirtinimo, kad Komisija įvykdė Europos plėtros fondo (devintojo EPF) 2010 finansinių metų operacijas
   (2012/128/ES)
   EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
   atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,
   atsižvelgdama į Afrikos, Karibų jūros bei Ramiojo vandenyno grupės valstybių ir Europos bendrijos bei jos valstybių narių partnerystės susitarimą, pasirašytą 2000 m. birželio 23 d. Kotonu (1), su pakeitimais, padarytais 2005 m. birželio 25 d. Liuksemburge pasirašytu susitarimu (2),
   atsižvelgdama į Taryboje posėdžiavusių valstybių narių Vyriausybių atstovų vidinį susitarimą dėl Bendrijos pagalbos finansavimo ir valdymo pagal 2000 m. birželio 23 d. Kotonu (Beninas) pasirašyto Afrikos, Karibų jūros bei Ramiojo vandenyno grupės valstybių ir Europos bendrijos bei jos valstybių narių partnerystės susitarimo finansinį protokolą, ir dėl finansinės pagalbos skyrimo užjūrio šalims ir teritorijoms, kurioms taikoma EB sutarties ketvirta dalis (3) (toliau – Vidinis susitarimas), be kita ko įsteigiantį devintąjį Europos plėtros fondą (devintasis EPF), ypač į jo 32 straipsnio 3 dalį,
   atsižvelgdama į 2003 m. kovo 27 d. Finansinį reglamentą, taikomą 9-ajam Europos plėtros fondui (4), ypač į jo 96–103 straipsnius,
   išnagrinėjusi su devintojo EPF operacijomis susijusius 2010 m. gruodžio 31 d. pajamų ir išlaidų ataskaitą bei balansą, taip pat Audito Rūmų 2010 finansinių metų metinę iš aštuntojo, devintojo ir dešimtojo Europos plėtros fondų (EPF) finansuojamos veiklos ataskaitą su Komisijos atsakymais (5),
   kadangi:

               (1)

               pagal Vidinio susitarimo 32 straipsnio 3 dalį patvirtinimą, kad Komisija devintojo EPF finansinio valdymo užduotis įvykdė, teikia Europos Parlamentas, remdamasis Tarybos rekomendacija;

               (2)

               Komisija devintojo EPF 2010 finansinių metų operacijas įvykdė iš esmės tinkamai,

         REKOMENDUOJA Europos Parlamentui patvirtinti, kad Komisija įvykdė devintojo EPF 2010 finansinių metų operacijas.

      Priimta Briuselyje 2012 m. vasario 21 d.

            Tarybos vardu

            Pirmininkė

         M. VESTAGER

      (1)  OL L 317, 2000 12 15, p. 3.

      (2)  OL L 287, 2005 10 28, p. 4.

      (3)  OL L 317, 2000 12 15, p. 355.

      (4)  OL L 83, 2003 4 1, p. 1.

      (5)  OL C 326, 2011 11 10, p. 251.


title: Recommendation for a COUNCIL RECOMMENDATION on the United Kingdom’s 2013 national reform programme and delivering a Council opinion on the United Kingdom’s convergence programme for 2012-2017

text:
                            EUROPOS
                            KOMISIJA

                                                  Briuselis, 2013 05 29
                                                  COM(2013) 378 final

                                      Rekomendacija

                              TARYBOS REKOMENDACIJA

              dėl 2013 m. Jungtinės Karalystės nacionalinės reformų programos

     su Tarybos nuomone dėl 2012–2017 m. Jungtinės Karalystės konvergencijos programos

                                   {SWD(2013) 378 final}

LT                                                                                LT
 ---pagebreak---                                                Rekomendacija

                                    TARYBOS REKOMENDACIJA

                dėl 2013 m. Jungtinės Karalystės nacionalinės reformų programos

     su Tarybos nuomone dėl 2012–2017 m. Jungtinės Karalystės konvergencijos programos

     EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
     atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 121 straipsnio 2 dalį ir 148
     straipsnio 4 dalį,
     atsižvelgdama į 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės
     priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei koordinavimo1, ypač į jo 9
     straipsnio 2 dalį,
     atsižvelgdama į 2011 m. lapkričio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr.
     1176/2011 dėl makroekonominių disbalansų prevencijos ir naikinimo2, ypač į jo 6 straipsnio 1
     dalį,
     atsižvelgdama į Europos Komisijos rekomendaciją3,
     atsižvelgdama į Europos Parlamento rezoliucijas4,
     atsižvelgdama į Europos Vadovų Tarybos išvadas,
     atsižvelgdama į Užimtumo komiteto nuomonę,
     pasikonsultavusi su Ekonomikos ir finansų komitetu,
     kadangi:
     (1)    2010 m. kovo 26 d. Europos Vadovų Taryba pritarė Komisijos pasiūlymui įgyvendinti
            naują augimo ir darbo vietų kūrimo strategiją „Europa 2020“, grindžiamą geresniu
            ekonominės politikos koordinavimu, ir daugiausia dėmesio skirti toms svarbioms
            sritims, kuriose reikia imtis veiksmų, kad būtų stiprinamas Europos tvaraus augimo ir
            konkurencingumo potencialas;
     (2)    2010 m. liepos 13 d. Taryba, remdamasi Komisijos pasiūlymais, priėmė
            rekomendaciją dėl valstybių narių ir Sąjungos bendrųjų ekonominės politikos gairių
            (2010–2014 m.), o 2010 m. spalio 21 d. – sprendimą dėl valstybių narių užimtumo
            politikos gairių5, kurios kartu sudaro integruotas gaires. Į šias integruotas gaires
            valstybių narių paprašyta atsižvelgti formuojant nacionalinę ekonominę ir užimtumo
            politiką;

     1
            OL L 209, 1997 8 2, p. 1.
     2
            OL L 306, 2011 11 23, p. 25.
     3
            COM(2013) 378 final.
     4
            P7_TA(2013)0052 ir P7_TA(2013)0053.
     5
            2013 m. balandžio 22 d. Tarybos sprendimas 2013/208/ES.

LT                                                     2                                             LT
 ---pagebreak---      (3)    2012 m. birželio 29 d. valstybių ar vyriausybių vadovai nusprendė priimti Susitarimą
            dėl ekonomikos augimo ir darbo vietų kūrimo, kuriuo nustatė nuoseklią nacionalinių,
            ES ir euro zonos veiksmų, naudojant visus galimus svertus, priemones ir politikos
            strategijas, sistemą. Jie nutarė, kokių veiksmų reikėtų imtis valstybių narių lygmeniu,
            visų pirma išreikšdami tvirtą įsipareigojimą siekti strategijos „Europa 2020“ tikslų ir
            įgyvendinti konkrečioms šalims skirtas rekomendacijas;
     (4)    2012 m. liepos 6 d. Taryba priėmė rekomendaciją dėl 2012 m. Jungtinės Karalystės
            nacionalinės reformų programos ir nuomonę dėl 2012 m. atnaujintos 2012–2017 m.
            Jungtinės Karalystės konvergencijos programos;
     (5)    2012 m. lapkričio 28 d. Komisija priėmė metinę augimo apžvalgą6, kuria pradedamas
            2013 m Europos ekonominės politikos koordinavimo semestras. Be to, 2012 m.
            lapkričio 28 d. Komisija pagal Reglamentą (ES) Nr. 1176/2011 priėmė Įspėjimo
            mechanizmo ataskaitą7, kurioje nurodė, kad Jungtinė Karalystė yra viena iš valstybių
            narių, dėl kurios reikės parengti nuodugnią apžvalgą;
     (6)    2013 m. kovo 14 d. Europos Vadovų Taryba patvirtino prioritetus, kuriais turi būti
            užtikrintas finansinis stabilumas, fiskalinis konsolidavimas ir ekonomikos augimo
            skatinimo veiksmai. Ji pabrėžė, kad reikia vykdyti diferencijuotą, ekonomikos augimą
            skatinantį fiskalinį konsolidavimą, atkurti įprastas skolinimo ekonomikai sąlygas,
            skatinti ekonomikos augimą ir konkurencingumą, spręsti nedarbo problemą, šalinti
            socialines krizės pasekmes ir modernizuoti viešąjį administravimą;
     (7)    2013 m. balandžio 10 d. Komisija pagal Reglamento (ES) Nr. 1176/2011 5 straipsnį
            paskelbė Jungtinei Karalystei skirtą nuodugnią apžvalgą8. Komisijai atlikus analizę,
            galima daryti išvadą, kad Jungtinėje Karalystėje yra susidaręs makroekonominis
            disbalansas, kurį reikia stebėti ir dėl kurio reikėtų imtis politikos veiksmų. Visų pirma
            reikia toliau skirti dėmesį makroekonominiams pokyčiams namų ūkių skolos,
            susijusios su didele hipotekos skola ir būsto rinkos ypatumais, srityje, taip pat
            nepalankiems išorės konkurencingumo pokyčiams, pirmiausia susijusiems su prekių
            eksportu ir lėtu našumo augimu;
     (8)    2013 m. balandžio 30 d. Jungtinė Karalystė pateikė 2013 m. atnaujintą 2012–2017 m.
            konvergencijos programą ir 2013 m. nacionalinę reformų programą. Siekiant
            atsižvelgti į abiejų programų sąsają, jos vertintos vienu metu;
     (9)    pagal Protokolo Nr. 15 dėl tam tikrų su Jungtine Didžiosios Britanijos ir Šiaurės
            Airijos Karalyste susijusių nuostatų 4 punktą Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo
            126 straipsnio 1 dalyje nustatyta pareiga vengti perviršinio valdžios sektoriaus deficito
            JK netaikoma. Protokolo 5 punkte nustatyta, kad Jungtinė Karalystė turi stengtis
            vengti perviršinio valdžios sektoriaus deficito. 2008 m. liepos 8 d. pagal Europos
            bendrijos steigimo sutarties 104 straipsnio 6 dalį Taryba nusprendė, kad JK susidaręs
            perviršinis deficitas;
     (10)   remdamasi 2012 m. konvergencijos programos vertinimu pagal Tarybos reglamentą
            (EB) Nr. 1466/97, Taryba mano, kad makroekonominis scenarijus, kuriuo grindžiamos
            programoje pateiktos biudžeto projekcijos, yra tikėtinas. Konvergencijos programoje
            nustatytas biudžeto strategijos tikslas – penkerių metų tęstinio laikotarpio pabaigoje
            pasiekti beveik subalansuotą pagal ciklą pakoreguotą biudžetą. Valdžios sektoriaus

     6
            COM(2012) 750 final.
     7
            COM(2012) 751 final.
     8
            SWD(2013) 125 final.

LT                                                  3                                                   LT
 ---pagebreak---             deficitas pasiekė aukščiausią 11,5 % BVP lygį 2009–2010 m.9 ir dėl vienkartinių
            priemonių, 2012–2013 m. dirbtinai sumažinusių deficitą 2 procentiniais punktais, jis
            2012–2013 m. buvo sumažintas iki 5,6 % BVP. Vis dėlto pagal konvergencijos
            programą prognozuojama, kad vyriausybė nepanaikins perviršinio deficito iki Tarybos
            nustatyto 2014–2015 m. termino, nes numatoma, kad tais metais deficitas sieks 6,0 %
            BVP. Remiantis programos projekcijomis, perviršinis deficitas bus panaikintas tik
            2017–2018 m., kuomet jis sieks 2,3 % BVP, praėjus trejiems metams po Tarybos
            2009 m. gruodžio mėn. nustatyto termino. Programoje numatoma, kad Komisijos
            perskaičiuotas struktūrinis valdžios sektoriaus deficitas šiek tiek sumažės nuo 5,6 %
            BVP 2013–2014 m. iki 5,1 % BVP 2014–2015 m. Laikotarpiu nuo 2010–2011 m. iki
            2012–2013 m. apskaičiuotas patikslintas fiskalinių priemonių dydis vidutiniškai siekia
            1,0 % BVP, gerokai mažiau už 1¾ % BVP Tarybos rekomenduotą dydį. Pagrindinė
            biudžeto projekcijų rizika kyla dėl mažesnio, nei tikėtasi, augimo, kurį lemia nuolat
            aukšta infliacija, ribojanti privatų vartojimą, ir galimo tarptautinės aplinkos
            pablogėjimo, galinčios paveikti prekybą ir investicijas. Į konvergencijos programą
            neįtraukiamas vidutinės trukmės laikotarpio tikslas, kaip numatyta Stabilumo ir
            augimo pakte. Vyriausybė toliau vykdė fiskalinio konsolidavimo strategiją, tačiau dėl
            didesnių, nei tikėtasi, išlaidų, kurias lėmė savaiminių stabilizatorių veikimas, ir
            mažesnių, nei tikėtasi, mokestinių pajamų, deficitas yra didesnis, nei prognozuota.
            Konsolidavimo priemonės, kurių iki šiol buvo imtasi, nebuvo pakankamos, kad
            reikiamomis fiskalinėmis priemonėmis būtų panaikintas perviršinis deficitas. Be to,
            galimybės gauti pajamų vykdant struktūrines reformas, pvz., siekiant padidinti
            mokesčių sistemos veiksmingumą pertvarkant PVM tarifų struktūrą, lieka palyginti
            neišnaudotos. Valdžios sektoriaus skola kaip BVP procentinė dalis padidėjo nuo
            56,1 % 2008–2009 m. iki 90,7 % 2012–2013 m. Remiantis programa, prognozuojama,
            kad valdžios sektoriaus skolos santykis padidės iki 100,8 % 2015–2016 m. ir 2016–
            2017 m., prieš nukrentant iki 99,4 % 2017–2018 m.;
     (11)   2012 m. toliau mažintas namų ūkių finansinis įsiskolinimas, tačiau JK namų ūkių
            skola, kuri siekia 96 % BVP, gerokai tebeviršija euro zonos vidurkį ir namų ūkių
            finansinio įsiskolinimo mažinimas gali nutrūkti, kai tik pagerės ekonomikos būklė ir
            vėl bus sudaroma tiek būsto sandorių, kaip labiau įprasta. Būsto kainos dėl būsto
            stygiaus tebėra didelės ir svyruojančios. Kai vienu metu yra aukštos būsto kainos ir
            plačiai naudojamos kintamų palūkanų normų hipotekos paskolos, namų ūkiai ypač
            jautriai reaguoja į palūkanų normų pokyčius ir nedarbo lygio padidėjimą. Vyriausybė
            ėmėsi veiksmų reformuoti erdvės planavimo teisės aktus, tačiau gyvenamųjų namų
            statybos lygis lieka mažas ir būsto pasiūlą toliau smarkiai riboja planavimo sistemos
            suvaržymai, be kita ko, susiję su žaliosios juostos apribojimais. Vyriausybės
            intervencinės priemonės, kuriomis labiau skatinama būsto paklausa nei pasiūla,
            įskaitant neseniai paskelbtą paramos pirkimui schemą, gali pabloginti padėtį
            padidinant būsto kainas ir namų ūkių skolą. JK turto apmokestinimo sistema apima
            regresinį periodinį mokestį (savivaldybės mokestį (angl. Council Tax)) ir progresinį
            sandorio mokestį (žyminį žemės mokestį (angl. Stamp Duty Land Tax)). Aukštos būsto
            kainos, įtempta namų ūkių finansinė padėtis ir atsargesni skolinimo kriterijai
            greičiausiai ir toliau kliudys daug vidutines pajamas gaunančių namų ūkių tapti būsto
            savininkais. Tokiomis aplinkybėmis privati nuoma galėtų būti padaryta patrauklesne ir
            perspektyvesne ilgalaike alternatyva būsto nuosavybei;
     (12)   JK susiduria su nedarbo ir nepakankamo užimtumo, ypač jaunimo, problema. 2013 m.
            pradžioje nedarbo lygis siekė 7,8 % ir numatoma, kad 2013 ir 2014 m. jis nesikeis.

     9
            2009–2010 m. finansiniai metai prasideda balandžio 1 d. ir baigiasi kovo 31 d.

LT                                                        4                                          LT
 ---pagebreak---             Jaunimo nedarbas gerokai didesnis: 2007 m. siekęs 14,3 % jis stabiliai didėjo ir šiuo
            metu siekia 20,7 %. Nedirbančio ir nesimokančio švietimo įstaigose ar profesinio
            rengimo mokyklose jaunimo dalis siekia 14,0 %. Atsižvelgiant į tai, kad BVP didėjo
            lėtai, per praėjusius metus užimtumas privačiajame sektoriuje smarkiai išaugo, tačiau
            našumas ir darbo užmokestis augo menkai. JK yra perteklinė žemos kvalifikacijos
            darbuotojų pasiūla ir jų paklausa mažėja, o trūksta aukštos kvalifikacijos profesinių ir
            techninių gebėjimų turinčių darbuotojų – tai iš dalies lemia nepakankamą išorės
            konkurencingumą. Nepaisant pastaraisiais metais padarytos tam tikros pažangos,
            didelė jaunimo dalis neturi reikiamų gebėjimų ir kvalifikacijų, kad galėtų sėkmingai
            konkuruoti darbo rinkoje. 15–25 metų amžiaus žemos kvalifikacijos jaunimo nedarbo
            lygis yra 37,2 % – gerokai didesnis už ES vidurkį. Per daug dėmesio esamoje
            profesinio rengimo ir mokymo politikoje skiriama pagrindiniams gebėjimams ir 2
            lygio kvalifikacijai, o rinkoje didėja aukštesnės kvalifikacijos paklausa. Nors imtasi
            veiksmų pagerinti gamybinės praktikos programų kokybę, reikia dėti daugiau
            pastangų. Visų pirma kvalifikacijų sistema tebėra labai sudėtinga, o tai gali neigiamai
            veikti įmonių dalyvavimą gamybinės praktikos programose. Pasiremdama esamu
            susitarimu dėl jaunųjų darbuotojų JK galėtų įgyvendinti jaunimo garantijų programą ir
            spręsti jaunimo nedarbo ir nesimokančio švietimo įstaigose ar profesinio rengimo
            mokyklose jaunimo problemą;
     (13)   nuolatinė JK problema – mažos paskatos dirbti. Valdžios institucijos planuoja spręsti
            šią problemą įvesdamos universalųjį kreditą, kuris leis pradėjusiems dirbti asmenims
            išlaikyti didesnes išmokų pajamas. Nors universalusis kreditas galėtų teigiamai
            paveikti užimtumą, daug priklausys nuo to, kaip veiksmingai jis bus įgyvendintas, ir
            paramos paslaugų, be kita ko, sąveikos su kitomis išmokomis. Kita vertus, daug
            darbingo amžiaus žmonėms teikiamų išmokų ir mokesčių lengvatų iki 2016 m. didės
            po 1 % per metus – mažiau už projektuojamą infliacijos lygį. 2013 m. balandžio mėn.
            taip pat pradėta pertvarkyti kitas socialinės paramos išmokų sistemas. Kyla didesnio
            skurdo, įskaitant vaikų skurdo namų ūkiuose, kuriuose tėvai neranda darbo, rizika.
            Kita vertus, bendrųjų ir materialine padėtimi grindžiamų išmokų pensininkams mastas,
            dydis ir didėjimo tempas iš esmės nesumažėjo. Remiantis ankstyvaisiais darbo
            programos rezultatais, matyti, kad dar yra galimybių pagerinti jos vykdymą ir
            rezultatus. JK taip pat tenka spręsti ilgalaikį uždavinį padidinti tėvų užimtumą ir
            pagerinti galimybes pasinaudoti kokybiškomis ir įperkamomis vaikų priežiūros
            paslaugomis. JK vaikų, gyvenančių namų ūkiuose, kuriuose nė vienas iš tėvų nedirba,
            dalis yra antra pagal dydį ES (17,3 %). Šiuo metu JK vaiko priežiūros kaina yra viena
            aukščiausių ES – tai kelia didelių problemų antrajam šeimoje uždirbančiam asmeniui
            porų atveju ir vienišiems tėvams. 2010 m. tik 4 % vaikų iki trejų metų amžiaus
            naudojosi oficialiomis visos dienos vaikų priežiūros paslaugomis – tai gerokai mažiau
            už 14 % ES vidurkį;
     (14)   bendra JK įmonių skola yra gana didelė, tačiau kai kurios įmonės patiria sunkumų
            siekdamos gauti kreditų ir įmonių investicijų lygis tebėra labai žemas. Precedento
            neturintis įmonių investicijų sumažėjimas po 2007 m. lėmė tai, kad bendrojo
            pagrindinio kapitalo formavimas nukrito iki 14,2 % BVP 2012 m. Tai trečias pagal
            prastumą rodiklis ES. JK mažas įmonių MTTP išlaidų lygis, sumažėjęs nuo 1,17 %
            BVP 2001 m. iki 1,09 % 2011 m. Įmonių investicijos pradėjo šiek tiek didėti (2012 m.
            jos padidėjo 4,9 % per metus), tačiau investicijų lygis tebėra žemas. 2012 m. grynasis
            skolinimas įmonių sektoriui išliko neigiamas. Didelės įmonės, kurių balansas stiprus,
            gali skolintis istoriškai žemomis normomis, tačiau daug kitų įmonių, ypač MVĮ, patiria
            sunkumų siekdamos gauti kreditų. Padėtį dar blogina nedidelė konkurencija bankų
            sektoriuje. Jeigu būtų tinkamai įgyvendintos finansinės politikos komiteto

LT                                                 5                                                   LT
 ---pagebreak---             rekomendacijos dėl atsargaus bankų kapitalo reikalavimų vertinimo ir nustatytų
            kapitalo trūkumų šalinimo, netrukdant skolinimo ekonomikai, tai turėtų padėti
            sustiprinti JK bankų sistemos finansinį stabilumą;
     (15)   JK turi atnaujinti ir patobulinti energetikos ir transporto infrastruktūrą. JK iki 2020 m.
            turi daug investuoti į naujus elektros energijos gamybos pajėgumus tiek tam, kad
            pakeistų senas elektrines, kurios turi būti uždarytos, tiek tam, kad įvykdytų
            įsipareigojimus dėl atsinaujinančiosios energijos ir laikytųsi griežtesnių standartų dėl
            išmetamo anglies dioksido kiekio. Atsinaujinančių išteklių energijos dalis, palyginti su
            bendru galutiniu energijos suvartojimu, siekia 3,8 % ir pagal šį rodiklį JK yra 25-oje
            vietoje iš 27 (ES vidurkis 13,0 %). Adekvačioms ir laiku vykdomoms investicijoms
            paskatinti būtinas reguliavimo tikrumas. JK transporto tinklams būdingi pajėgumo ir
            kokybės trūkumai yra struktūrinė ekonomikos problema, visų pirma prekių
            gamintojams, platintojams ir eksportuotojams. Šiuo metu yra didelis skirtų viešųjų bei
            privačiųjų lėšų ir numatomų transporto investicijų poreikių, kuriuos vyriausybė siekia
            patenkinti pirmenybę teikdama viešosioms išlaidoms į infrastruktūrą ir pritraukdama
            papildomą privatųjį investavimą, atotrūkis. Transporto infrastruktūros statybos ir
            priežiūros vieneto sąnaudos JK taip pat išlieka aukštos;
     (16)   atsižvelgdama į Europos semestrą, Komisija atliko išsamią Jungtinės Karalystės
            ekonominės politikos analizę. Ji įvertino konvergencijos programą ir nacionalinę
            reformų programą ir pateikė nuodugnią apžvalgą. Komisija įvertino ne tik jų svarbą
            tvariai fiskalinei ir socialinei bei ekonominei Jungtinės Karalystės politikai, bet ir tai,
            kaip laikomasi ES taisyklių ir gairių, nes ES priemonėmis prisidedant prie būsimų
            nacionalinių sprendimų būtina stiprinti bendrą Europos Sąjungos ekonomikos
            valdymą. Jos rekomendacijos atsižvelgiant į Europos semestrą pateiktos toliau
            išdėstytose 1–6 rekomendacijose;
     (17)   atsižvelgdama į šį vertinimą, Taryba išnagrinėjo Jungtinės Karalystės konvergencijos
            programą ir savo nuomonę10 visų pirma pateikė 1 rekomendacijoje;
     (18)   atsižvelgdama į Komisijos nuodugnios apžvalgos ir šio vertinimo rezultatus, Taryba
            išnagrinėjo Jungtinės Karalystės nacionalinę reformų programą ir konvergencijos
            programą. Jos rekomendacijos pagal Reglamento (ES) Nr. 1176/2011 6 straipsnį
            pateiktos toliau išdėstytose 2, 3, 5 ir 6 rekomendacijose,
     REKOMENDUOJA Jungtinei Karalystei 2013–2014 m. imtis šių veiksmų:
     1.      2013–2014 m. ir vėliau įgyvendinti sustiprintą biudžeto strategiją, paremtą
             pakankamai tiksliai nustatytomis priemonėmis. Laiku ir tvariai panaikinti perviršinį
             deficitą iki 2014/2015 m. ir įgyvendinti fiskalinius veiksmus, nurodytus Tarybos
             rekomendacijose pagal perviršinio deficito procedūrą, bei tvariai sumažinti didelį
             viešojo sektoriaus skolos santykį. Siekiant tvariai panaikinti fiskalinį disbalansą
             būtina patikimai įgyvendinti plataus užmojo koregavimo pajėgumą didinančias ir
             augimą skatinančias struktūrines reformas. Tęsti diferencijuotą, augimą skatinantį
             fiskalinių sąlygų griežtinimą, be kita ko, pirmenybę teikiant reikiamu laiku
             atliekamoms didelę ekonominę naudą teikiančioms kapitalo išlaidoms, ir laikantis
             subalansuoto požiūrio į konsolidavimo priemonių sudėtį bei skatinant vidutinės
             trukmės ir ilgalaikį fiskalinį tvarumą. Siekiant padidinti pajamas reikia daugiau
             taikyti standartinį PVM tarifą.
     2.      Imtis tolesnių priemonių būsto pasiūlai padidinti, be kita ko, toliau liberalizuojant
             erdvės planavimo teisės aktus ir užtikrinant veiksmingą planavimo sistemos veikimą.
     10
            Pagal Tarybos reglamento (EB) Nr. 1466/97 9 straipsnio 2 dalį.

LT                                                       6                                                LT
 ---pagebreak---              Užtikrinti, kad būsto politika, be kita ko, paramos pirkimui schema, neskatintų per
             didelio skolinimosi, lemiančio būsto kainų didėjimą. Vykdyti žemės ir turto
             mokesčių reformas siekiant sumažinti iškraipymus ir skatinti savalaikę gyvenamųjų
             namų statybą. Imtis priemonių pagerinti nuomos rinkų teisinį reguliavimą, visų
             pirma ilgalaikės nuomos sąlygas padarant patrauklesnes tiek nuomininkas, tiek
             savininkams.
     3.      Pagal susitarimą dėl jaunųjų darbuotojų stiprinti priemones jaunimo nedarbo
             problemai spręsti, pavyzdžiui, vykdant jaunimo garantijų programą. Padidinti
             gamybinės praktikos kokybę ir trukmę, supaprastinti kvalifikacijų sistemą ir
             sustiprinti darbdavių įsipareigojimą, visų pirma susijusį su aukštesnio ir vidutinio
             lygio techninių gebėjimų ugdymu. Sumažinti 18–24 metų amžiaus asmenų, turinčių
             labai prastus bendruosius gebėjimus, skaičių, be kita ko, veiksmingai įgyvendinant
             stažuočių programą.
     4.      Padidinti pastangas remti mažas pajamas gaunančius namų ūkius ir sumažinti vaikų
             skurdą užtikrinant, kad universaliuoju kreditu ir kitomis socialinės gerovės
             reformomis būtų sukurta teisinga mokesčių ir išmokų sistema, apimanti aiškesnes
             paskatas dirbti ir paramos paslaugas. Paspartinti planuojamų priemonių sumažinti
             vaikų priežiūros išlaidas įgyvendinimą ir pagerinti vaikų priežiūros paslaugų kokybę
             bei galimybes jas gauti.
     5.      Imtis tolesnių veiksmų siekiant padidinti bankų ir ne bankų teikiamą finansavimą
             įmonių sektoriui, kartu užtikrinant, kad priemonės pirmiausia būtų skiriamos
             perspektyvioms įmonėms, visų pirma MVĮ. Sumažinti kliūtis patekti į bankų
             sektorių, sumažinti perėjimo sąnaudas ir pagerinti sąlygas atsirasti bankams
             varžovams parduodant bankų turtą. Veiksmingai įgyvendinti finansinės politikos
             komiteto rekomendacijas dėl atsargaus bankų kapitalo reikalavimų vertinimo ir dėl
             nustatytų kapitalo trūkumų šalinimo.
     6.      Imtis priemonių, kuriomis būtų siekiama padėti laiku padidinti investicijas į tinklų
             infrastruktūrą, visų pirma skatinant veiksmingesnius ir patikimesnius planavimo ir
             sprendimų priėmimo procesus. Užtikrinti stabilią investicijoms į naujus energijos
             gamybos pajėgumus, įskaitant į atsinaujinančiųjų išteklių energiją, skirtą reguliavimo
             sistemą. Pagerinti transporto tinklų pajėgumus ir kokybę, užtikrinant didesnį
             nuspėjamumą ir tikrumą dėl planavimo bei finansavimo ir pasitelkiant
             veiksmingiausią viešųjų ir privačiųjų kapitalo šaltinių derinį.
     Priimta Briuselyje

                                                Tarybos vardu
                                                Pirmininkas

LT                                                7                                                   LT


title: Recommendation for a COUNCIL RECOMMENDATION on the National Reform Programme 2011 of Germanyand delivering a Council opinionon the updated Stability Programme of Germany, 2011-2014

text:
    EUROPOS KOMISIJA

                                  Briuselis, 2011.6.7
                                  SEK(2011) 807 galutinis

                      Rekomendacija

             TARYBOS REKOMENDACIJA

   dėl Vokietijos 2011 m. nacionalinės reformų programos

                   su Tarybos nuomone

dėl atnaujintos 2011–2014 m. Vokietijos stabilumo programos

                 {SEK(2011) 714 galutinis}
 ---pagebreak---                                                Rekomendacija

                                    TARYBOS REKOMENDACIJA

                       dėl Vokietijos 2011 m. nacionalinės reformų programos

                                           su Tarybos nuomone

                   dėl atnaujintos 2011–2014 m. Vokietijos stabilumo programos

     EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,

     atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 121 straipsnio 2 dalį ir
     148 straipsnio 4 dalį,

     atsižvelgdama į 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės
     priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei koordinavimo1, ypač į jo
     5 straipsnio 3 dalį,

     atsižvelgdama į Europos Komisijos rekomendaciją2,

     atsižvelgdama į Europos Vadovų Tarybos išvadas,

     atsižvelgdama į Užimtumo komiteto nuomonę,

     pasikonsultavusi su Ekonomikos ir finansų komitetu,

     kadangi:

     (1)    2010 m. kovo 26 d. Europos Vadovų Taryba pritarė Europos Komisijos pasiūlymui
            įgyvendinti naują darbo vietų kūrimo ir augimo strategiją „Europa 2020“, grindžiamą
            geresniu ekonomikos politikos koordinavimu, ir daugiausia dėmesio skirti toms
            svarbioms sritims, kuriose reikia imtis veiksmų, kad būtų stiprinamas Europos tvaraus
            augimo ir konkurencingumo potencialas.

     (2)    2010 m. liepos 13 d. Taryba priėmė rekomendaciją dėl valstybių narių ir Sąjungos
            bendrųjų ekonominės politikos gairių (2010–2014 m.), o 2010 m. spalio 21 d. –
            sprendimą dėl valstybių narių užimtumo politikos gairių3, kurios kartu sudaro
            integruotas gaires. Į šias integruotas gaires valstybių narių paprašyta atsižvelgti
            formuojant nacionalinę ekonomikos ir užimtumo politiką.

     1
            OL L 209, 1997 8 2, p. 1.
     2
            OL C …, …, p. ...
     3
            2011 m. gegužės 19 d. Tarybos sprendimu 2011/308/ES taikytina 2011 m.

LT                                                     2                                            LT
 ---pagebreak---      (3)   2011 m. sausio 12 d. Komisija patvirtino pirmąją metinę augimo apžvalgą, kuria
           pradedamas naujas ekonomikos valdymo ES ciklas ir pirmas ex ante bei integruoto
           politikos koordinavimo Europos semestras, numatytas strategijoje „Europa 2020“.

     (4)   2011 m. kovo 25 d. Europos Vadovų Taryba patvirtino fiskalinio konsolidavimo ir
           struktūrinių reformų prioritetus (atsižvelgdama į 2011 m. vasario 15 d. ir kovo 7 d.
           Tarybos išvadas ir Komisijos metinę augimo apžvalgą). Ji pabrėžė, kad pirmenybę
           reikia teikti patikimų biudžetų ir fiskalinio tvarumo atkūrimui, nedarbo mažinimui
           reformuojant darbo rinką ir naujoms ekonomikos augimo skatinimo priemonėms. Ji
           paprašė, kad valstybės narės šiuos prioritetus įgyvendintų konkrečiomis priemonėmis
           ir jas įtrauktų į savo stabilumo ar konvergencijos programas ir į nacionalines reformų
           programas.

     (5)   2011 m. kovo 25 d. Europos Vadovų Taryba taip pat paragino valstybes nares,
           prisijungusias prie pakto „Euro plius“, laiku pranešti apie savo įsipareigojimus, kad
           juos būtų galima įtraukti į stabilumo arba konvergencijos programas ir nacionalines
           reformų programas.

     (6)   2011 m. balandžio 27 d. Vokietija pateikė atnaujintą 2011–2015 m. stabilumo
           programą, o 2011 m. balandžio 7 d. – 2011 m. nacionalinę reformų programą. Siekiant
           atsižvelgti į abiejų programų sąsają, jos vertintos vienu metu.

     (7)   Vokietijos ekonomiką krizė užklupo santykinai tvirtos būklės. Tačiau dėl pasaulio
           prekybos nuosmukio 2009 m. labai sumažėjo eksportas ir investicijos, o realusis BVP
           susitraukė precedento neturinčiu mastu – 4,7 %. Vis dėlto, nors ir šiek tiek buvo
           padidėjęs, nedarbas nuo 2009 m. pabaigos mažėjo. Darbo rinkos gebėjimas atsigauti
           rodo praeities reformų, siekiant sumažinti dirbtų valandų skaičių ir trumpesnio darbo
           laiko subsidijavimo, naudingą poveikį. Po nuosmukio ekonomika stipriai atsitiesė –
           2010 m. realusis BVP padidėjo 3,6 %. 2009 m. smarkiai sumažėjęs eksportas labai
           padidėjo ir sudarė sąlygas platesnio masto atsigavimui, dėl kurio taip pat sumažėjo
           einamosios sąskaitos perteklius. Toliau didėjo ekonomikos konkurencingumas,
           palyginti su dauguma euro zonos narių. Valdžios sektoriaus biudžetas buvo
           subalansuotas, bet 2009 m. deficitas jau siekė 3 % BVP, visapusiškai veikiant
           automatiniams stabilizatoriams ir diskrecinėms priemonėms ekonomikos nuosmukiui
           įveikti. Ekonomikos atsigavimas 2010 m. padėjo pažaboti deficitą (3,3 % BVP)
           nepaisant vykdomos didelės fiskalinės paskatos ir finansų rinkos paramos priemonių.

     (8)   Remdamasi atnaujintos stabilumo programos vertinimu pagal Tarybos reglamentą
           (EB) Nr.1466/97, Taryba mano, kad makroekonominis scenarijus, kuriuo grindžiama
           stabilumo programa, yra atsargus 2011 m. ir vėlesniais metais tikėtinas, taip pat kaip
           įvertinta pagal Komisijos 2011 m. pavasario prognozę. Programoje prognozuojama,
           kad realusis BVP 2011 m. augs 2,3 %, po to augimas 2012 m. sulėtės iki 1,8 % ir
           2013–2015 m. vidutiniškai augs po 1,5 %. Programoje planuojama, kad deficitas bus
           sumažintas tiek, kad neviršytų 3 % BVP pamatinės vertės, jau 2011 m., dvejais metais
           anksčiau negu Tarybos nustatytas terminas, ir daryti tolesnę pažangą siekiant vidutinės
           trukmės tikslo – 0,5 % BVP struktūrinio deficito 2014 m. Po numatomos perviršinio
           deficito korekcijos, koregavimo tempas siekiant vidutinės trukmės tikslo pagal
           programą 2013 ir 2014 m. bus mažesnis negu 0,5 % BVP ribinė vertė. Skolos ir BVP

LT                                                3                                                  LT
 ---pagebreak---             santykis 2010 m. padidėjo beveik 10 procentinių punktų4, pagal projekciją jis pradės
            mažėti nuo 2011 m. ir turėtų iki 2015 m. pasiekti 75,5 % BVP, taigi, būtų didesnis
            negu Sutartyje nustatyta pamatinė vertė. Panašu, kad biudžeto projekcijai kylanti
            rizika 2011 m. apskritai subalansuota, bet vėlesni rezultatai gali būti prastesni, nei
            tikimasi, nes kai kurių lėšų gali nepavykti sutaupyti, kaip numatyta. Tam tikras
            priemones vis dar reikia apsvarstyti (pvz., energijos ir finansinius mokesčius), kitas
            reikia patikslinti (pvz., viešojo administravimo veiksmingumo didinimą). Be to,
            negalima atmesti tikimybės, kad prireiks tolesnių finansų rinkos paramos priemonių.

     (9)    Kadangi pagal naujausią sveikatos priežiūros sistemos reformą įgyvendinamos
            priemonės, kuriomis siekiama pažaboti išlaidas 2011 ir 2012 m., tolesnėmis viešųjų
            išlaidų sveikatos priežiūrai ir ilgalaikei priežiūrai veiksmingumo stiprinimo
            priemonėmis būtų paremtas numatomas konsolidavimo planas. Kartu išlaikant
            daugiausia į augimą orientuotą konsolidavimo kursą, taip pat užtikrinant tinkamas
            išlaidas švietimui, būtų sustiprintas ilgalaikio augimo potencialas.

     (10)   Nors Vokietijos fiskalinė sistema labai sustiprėjo įvedus konstitucinę biudžeto
            taisyklę, sukūrus Stabilumo tarybą ir ankstyvo įspėjimo sistemą, siekiant užkirsti kelią
            biudžeto problemoms, biudžeto taisyklę vis dar reikia visapusiškai įgyvendinti žemių
            (Länder) lygmeniu. Toliau įtvirtinant susijusį stebėsenos ir sankcijų mechanizmą, taip
            pat padidėtų bendras viešųjų finansų patikimumas.

     (11)   Krizė atskleidė didelį bankų sektoriaus pažeidžiamumą. Dideli tarptautinių investicijų
            į rizikingas paskolas ir struktūrizuotąjį turtą nuostoliai, taip pat nurašytos sumos
            susilpnino kai kurių bankų kapitalo bazę ir prireikė didelio masto valstybės įsikišimo.
            Krizė taip pat parodė kai kurių žemių bankų (Landesbanken) silpnumą, o juose dar
            prieš krizę trūko veiksmingų rizikos valdymų struktūrų ir gyvybingo verslo modelio.
            Tolesnė bankų sektoriaus reforma, įskaitant Landesbanken, kuriems reikia gyvybingo
            ir tinkamai finansuojamo verslo modelio, restruktūrizavimą, ir reglamentavimo bei
            priežiūros sistemos stiprinimas padėtų išsaugoti finansų sektoriaus stabilumą ir taip pat
            užtikrinti, kad valstybės sutaupytos lėšos būtų kuo veiksmingiau paskirstomos kaip
            priemonės, kuriomis palaikoma paklausa ir investicijos.

     (12)   Vokietijos ekonomikos augimo potencialas ir struktūrinis konkurencingumas labai
            priklauso nuo gerą mokymą gavusios, kvalifikuotos darbo jėgos, bet, atsižvelgiant į
            demografinius pokyčius, darbo pasiūlos trūkumai gali daryti spaudimą. Taip
            pabrėžiama, kaip svarbu visapusiškai panaudoti darbo jėgos potencialą pašalinant
            kliūtis tam tikroms grupėms (vyresnio amžiaus darbuotojams, moterims, žemos
            kvalifikacijos darbuotojams ir ne ES piliečiams) dalyvauti darbo rinkoje ir toliau
            plėtoti žmogiškąjį kapitalą. Išsprendus mokesčių pleišto problemą, kuri išlieka didelė
            ypač žemas ir vidutines pajamas turintiems asmenims, pagausėtų paskatų dirbti ir
            kartu atsirastų galimybė, kad darbo užmokesčio padidinimas platesniu mastu virstų
            didesnėmis disponuojamosiomis pajamomis ir vidaus paklausa. Sumažintas didelis
            ribinių pajamų mokesčio tarifas papildomas šeimos pajamas uždirbančiam asmeniui
            dėl porų bendro pajamų apmokestinimo, perėjus į asmens pajamų apmokestinimo
            sistemą, galbūt padėtų skatinti dirbti visą darbo laiką, o ne dalį. Dėl toliau augančių

     4
            2010 m. šuolis daugiausia buvo susijęs su tuo, kad du problemų turintys bankai nuvertėjusį turtą
            pervedė atitinkamiems savo „blogiesiems“ bankams, kurie pagal klasifikaciją priskiriami valdžios
            sektoriui. Pagal Eurostato gaires dėl finansinių skolų anuliavimo struktūrų apskaitos taisyklių atitinkami
            „blogųjų“ bankų įsipareigojimai turėjo tiesioginį poveikį skolos dydžiui.

LT                                                         4                                                             LT
 ---pagebreak---             galimybių pasinaudoti vaikų priežiūros įstaigomis ypač didėtų vis dar maža moterų
            dalis tarp visą darbo laiką dirbančios darbo jėgos. Be to, profesinio mokymo
            kvalifikaciją turinčių asmenų skaičiaus didinimas galėtų padėti stiprinti žemos
            kvalifikacijos darbuotojų perspektyvas darbo rinkoje.

     (13)   Vokietija neseniai priėmė plataus užmojo sprendimus dėl būsimo energijos rūšių
            derinimo. Energetikos koncepcijos įgyvendinimas reikš esminį energijos pasiūlos
            pertvarkymą ir darys poveikį energijos kainoms ir ekonomikos konkurencingumui
            vidutinės trukmės ir ilguoju laikotarpiu. Todėl ekonomiškumas bus pagrindinis
            dalykas, į kurį bus atsižvelgiama įgyvendinant Energetikos koncepciją, pagrįstą
            energijos vartojimo efektyvumu, ekonomiškomis paramos schemomis ir
            atsinaujinančiai energijai bei konkurencingoms energijos rinkoms tinkamais elektros
            energijos tinklais.

     (14)   Konkurencijos didinimas paslaugų sektoriuje paskatintų produktyvumo augimą ir
            paremtų vidaus paklausą. Dinamiškesnis paslaugų sektoriaus augimas taip pat galėtų
            padėti išplėsti pasiūlos ir paklausos augimo Vokietijoje pagrindą. Nepaisant
            pastaraisiais metais padarytos nemažos pažangos įgyvendinant Paslaugų direktyvą,
            atrodo, kad dar būtų galima mažinti kliūtis įmonėms patekti į rinką ir iš jos išeiti,
            būtent toliau paprastinant licencijų ir leidimų sistemą. Tam tikrų laisvųjų profesijų
            (pvz., inžinierių, architektų, farmacininkų ir teisininkų) reglamentavimas yra
            griežtesnis, palyginti su kitomis šalimis, taip pat panašu, kad amatininkų patekimo į
            rinką ir reguliavimo kliūtys aukštos. Kiek tai susiję su tinklų pramonės šakų
            paslaugomis, konkurencijai vis dar yra kliūčių, visų pirma geležinkelių sektoriuje. Čia
            vis dar atidedamas veiksmingas infrastruktūros valdymo ir transporto paslaugų
            atskyrimas, kuris yra konkurencingos rinkos prielaida. Konkurenciją trumpuoju
            laikotarpiu paskatintų Federalinės tinklų pramonės agentūros priežiūros vaidmens
            stiprinimas, tinklų operatorių ir geležinkelio paslaugų teikėjų kryžminio subsidijavimo
            panaikinimas ir pardavimo bei bilietų infrastruktūros atvėrimas konkurentams.

     (15)   Tolesnės reformos siekiant didinti galimybes pasinaudoti švietimo ir mokymo sistema
            ir šios sistemos kokybę bus svarbi priemonė užtikrinant tinkamos kvalifikacijos darbo
            pasiūlą, taip pat atsižvelgiant į demografinius pokyčius. Visų pirma prognozuojama,
            kad ypač trūks vidutinės ir aukštos kvalifikacijos matematikos, mokslo ir technologijų
            sričių darbuotojų. Vokietijos jaunimo išsimokslinimo lygis, tiek vidurinio ugdymo,
            tiek universitetų lygmeniu yra mažesnis negu ES vidurkis. Švietimo rezultatus gali
            pagerinti galimybės pasinaudoti ikimokykliniu ugdymu ir prailgintos dienos grupėmis
            mokyklose bei lengvesnis perėjimas iš vienos mokyklų sistemos pakopų į kitas.

     (16)   Vokietija prisiėmė tam tikrų įsipareigojimų pagal paktą „Euro plius“5. Kiek tai susiję
            su fiskaliniais įsipareigojimais, perviršinis deficitas turėtų būti panaikintas dar
            2011 m., o tikslai laikantis nacionalinės biudžeto taisyklės turėtų būti dideliu mastu
            pasiekti 2011–2012 m. Tarp finansinio stabilumo stiprinimo priemonių yra
            veiksmingas kapitalo rinkos reguliavimas ir priežiūra. Užimtumo priemonės skirtos
            dalyvavimui darbo rinkoje (aktyvios darbo rinkos priemonių reformai, geresnei
            užsienio kvalifikacijas turinčių specialistų integracijai ir migrantų integracijai) ir
            švietimui (Pagrindinio ugdymo paktas). Konkurencingumo priemonės skirtos tinklų

     5
            Daugiau informacijos apie įsipareigojimus, prisiimtus pagal paktą „Euro plius“, galima rasti dokumente
            SEC(2011) 714.

LT                                                       5                                                           LT
 ---pagebreak---             pramonės šakoms, energetikai ir paslaugų sektoriui (t. y. elektros energijos ir dujų
            sektorių rinkos skaidrumo agentūra, judumo elektrinėmis transporto priemonėmis
            programa ir didesnis transporto infrastruktūros finansavimas), taip pat švietimui (t. y.
            Antrosios ir trečiosios pakopos studijas siūlančių mokyklų rėmimo iniciatyvai
            meistriškumui skatinti ir Universitetų pakto finansavimui). Minėti įsipareigojimai
            susiję su keturiomis pakto sritimis. Jomis daugiausia atskleidžiama platesnė reformų
            darbotvarkė, išdėstyta stabilumo ir nacionalinėje reformų programose. Tačiau
            įsipareigojimais pagal paktą nenurodomos priemonės keliose politikos srityse (pvz.,
            Landesbanken restruktūrizavimas arba darbo apmokestinimo pleištas) arba tokios
            sritys tik paminimos (paslaugų sektoriaus ir tinklų pramonės šakų atvėrimas didesnei
            konkurencijai). Įsipareigojimai pagal paktą „Euro plius“ buvo įvertinti ir į juos
            atsižvelgta rengiant rekomendacijas.

     (17)   Komisija įvertino Vokietijos stabilumo programą ir nacionalinę reformų programą,
            taip pat įsipareigojimus pagal paktą „Euro plius“6. Komisija įvertino ne tik jų svarbą
            tvariai fiskalinei ir socialinei bei ekonominei Vokietijos politikai, bet ir tai, kaip
            laikomasi ES taisyklių ir gairių, nes būtina stiprinti bendrą Europos Sąjungos
            ekonomikos valdymą ES priemonėmis prisidedant prie būsimų nacionalinių
            sprendimų. Atsižvelgdama į tai, Komisija mano, kad Vokietijos biudžeto strategija
            turėtų būti įgyvendinama, kaip numatyta, taip pat laikantis augimui palankaus
            konsolidavimo kurso. Tolesnės priemonės 2011–2012 m. turėtų būti skirtos finansų
            sistemos stabilumui užtikrinti (pvz., restruktūrizuojant Landesbanken) ir augimo
            vidaus šaltiniams stiprinti tokiomis priemonėmis: didinti dalyvavimą darbo rinkoje
            mažinant darbo apmokestinimo pleištą, didinti švietimo galimybes ir jo kokybę ir
            didesnei konkurencijai atverti paslaugų, amatų ir laisvųjų profesijų sektorių, taip pat
            tinklų pramonės šakas.

     (18)   Atsižvelgdama į šį vertinimą, taip pat į 2009 m. gruodžio 2 d. Tarybos rekomendaciją
            pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 126 straipsnio 7 dalį, Taryba išnagrinėjo
            2011 m. atnaujintą Vokietijos stabilumo programą ir nuomonę7 pateikė visų pirma
            rekomendacijos 1 punkte. Atsižvelgdama į 2011 m. kovo 25 d. Europos Vadovų
            Tarybos išvadas, Taryba išnagrinėjo Vokietijos nacionalinę reformų programą,

     REKOMENDUOJA Vokietijai 2011–2012 m. imtis šių priemonių:

     (1)     Įgyvendinti 2012 m. ir vėlesnių metų biudžeto strategiją, kaip numatyta. Baigti
             įgyvendinti biudžeto taisyklę žemių (Länder) lygmeniu ir toliau stiprinti atitinkamą
             stebėsenos ir sankcijų mechanizmą. Palaikyti augimui palankų konsolidavimo kursą,
             visų pirma išlaikant atitinkamas lėšas švietimo išlaidoms padengti ir toliau didinti
             viešųjų išlaidų sveikatos priežiūrai ir ilgalaikei priežiūrai veiksmingumą.

     (2)     Spręsti finansų sektoriaus struktūrinių trūkumų problemą, visų pirma
             restruktūrizuojant žemių bankus (Landesbanken), kuriems reikia tinkamai
             finansuojamo gyvybingo verslo modelio.

     (3)     Stiprinti dalyvavimą darbo rinkoje, didinant lygias galimybes pasinaudoti švietimo ir
             mokymo sistemomis ir mažinant aukštą mažas pajamas gaunančių asmenų

     6
            SEC(2011) 714.
     7
            Numatyta Tarybos reglamento (EB) Nr. 1466/97 5 straipsnio 3 dalyje.

LT                                                      6                                              LT
 ---pagebreak---              apmokestinimo pleištą nedarant poveikio biudžetui. Didinti visą darbo laiką
             veikiančių vaikų priežiūros įstaigų ir prailgintos dienos grupės mokyklų skaičių ir
             pašalinti mokestines paskatas papildomas šeimos pajamas uždirbantiems asmenims
             nedirbti.

     (4)     Panaikinti nepagrįstus apribojimus tam tikroms laisvosioms profesijoms ir amatams.
             Didinti tinklų pramonės šakų konkurenciją, stiprinti Federalinės tinklų pramonės
             agentūros priežiūros vaidmenį geležinkelių sektoriuje ir, įgyvendinant paskelbtą
             Energetikos koncepciją, sutelkti dėmesį į Atsinaujinančios energijos akto ilgalaikio
             ekonomiškumo didinimą, užtikrinant veiksmingą energijos gamybos ir perdavimo
             nepriklausomumą ir gerinant tarpvalstybines jungtis.

     Priimta Briuselyje

                                               Tarybos vardu
                                               Pirmininkas

LT                                                7                                                 LT


title: 2006 m. rugpjūčio 24 d. Komisijos rekomendacija dėl kultūrinės medžiagos skaitmeninimo, išsaugojimo skaitmeniniu formatu ir internetinės prieigos prie jos

text:
               31.8.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 236/28

      KOMISIJOS REKOMENDACIJA

   2006 m. rugpjūčio 24 d.
   dėl kultūrinės medžiagos skaitmeninimo, išsaugojimo skaitmeniniu formatu ir internetinės prieigos prie jos
   (2006/585/EB)
   EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA,
   atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 211 straipsnį,
   kadangi:

               (1)

               2005 m. birželio 1 d. Komisija pateikė i2010 iniciatyvą, kuria siekiama, kad ekonomikos augimui, užimtumui ir aukštai Europos piliečių gyvenimo kokybei užtikrinti būtų optimaliai išnaudoti naujų informacijos technologijų teikiami privalumai. Pagrindiniu i2010 iniciatyvos aspektu Komisija pasirinko skaitmenines bibliotekas. 2005 m. rugsėjo 30 d. komunikate „i2010: skaitmeninės bibliotekos“ (1) ji išdėstė savo strategiją dėl Europos kolektyvinės atminties skaitmeninimo, išsaugojimo skaitmeniniu formatu ir internetinės prieigos prie jos. Ši kolektyvinė atmintis apima spaudinius (knygos, žurnalai, laikraščiai), nuotraukas, muziejinius eksponatus, archyvų dokumentus, vaizdo ir garso medžiagą (toliau – kultūrinė medžiaga).

               (2)

               Valstybėms narėms reikėtų rekomenduoti priemones tai strategijai taikyti, kad, pasinaudojant internetu, būtų optimaliai išnaudotas Europos kultūros paveldo ekonominis ir kultūrinis potencialas.

               (3)

               Todėl reikėtų skatinti bibliotekas, archyvus ir muziejus daugiau medžiagos skaitmeninti. Jei medžiaga bus prieinama internete, visos Europos piliečiai galės ja naudotis laisvalaikiui, mokslui ar darbui. Įvairus ir daugiakalbis Europos paveldas taps aiškiai matomas internete. Be to, skaitmeninę medžiagą galima daug kartų naudoti pramonėje, pvz., turizmo arba švietimo sektoriuose, ir naujiems kūrybiniams projektams.

               (4)

               Be to, 2004 m. lapkričio 15–16 d. Tarybos išvadose dėl Kultūros darbo plano 2005–2006 m. akcentuojamas kūrybiškumo ir kūrybinės pramonės sričių vaidmuo Europos ekonomikos augimui ir poreikis koordinuoti skaitmeninimo veiklą.

               (5)

               2005 m. lapkričio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos rekomendacijoje dėl kino paveldo ir su juo susijusios pramoninės veiklos konkurencingumo (2) jau buvo rekomenduojama valstybėms narėms priimti tinkamas priemones, skatinančias naudoti skaitmenines ir naujas technologijas kinematografijos kūrinių rinkimui, katalogavimui, išsaugojimui ir restauravimui. Ši rekomendacija daugeliu aspektų, susijusių su kinematografijos kūriniais, papildo Parlamento ir Tarybos rekomendaciją dėl kino paveldo.

               (6)

               Skaitmeninimas – svarbi prieigos prie kultūrinės medžiagos gerinimo priemonė. Kai kuriais atvejais tai yra vienintelis būdas užtikrinti, kad tokia medžiaga išliktų ateities kartoms. Šiuo metu valstybės narės vykdo daug skaitmeninimo iniciatyvų, tačiau ši veikla yra fragmentiška. Jei valstybės narės derintų savo veiksmus skaitmenindamos kultūros paveldą, medžiaga būtų atrenkama darniau ir tie patys dalykai nebūtų skaitmeninami dukart. Tai taip pat suteiktų saugumo įmonėms, investuojančioms į skaitmeninimo technologijas. Šių tikslų padėtų siekti rengiamos vykdomos ir planuojamos skaitmeninimo veiklos apžvalgos ir nustatomi kiekybiniai skaitmeninimo tikslai.

               (7)

               Per skaitmeninimą remiantį privatųjį sektorių arba viešojo ir privačiojo sektorių partnerystes skaitmeninimo veikloje dalyvautų ir privatūs subjektai; tokią veiklą reikėtų ir toliau skatinti.

               (8)

               Investuojant į naujas technologijas ir didelio masto skaitmeninimo įrenginius galima sumažinti skaitmeninimo sąnaudas neprarandant kokybės arba ją pagerinant, todėl reikėtų tai rekomenduoti.

               (9)

               Turint bendrą daugiakalbį prieigos punktą būtų galima internete naršyti po pasklidusį – tai yra esantį įvairiose vietose ir priklausantį įvairioms organizacijoms – skaitmeninį Europos kultūros paveldą. Toks bendras portalas padarytų jį labiau matomą ir pabrėžtų bendrus bruožus. Kuriant prieigos punktą reikėtų remtis jau esamomis iniciatyvomis, pvz., TEL (Europos biblioteka), per kurią jau bendradarbiauja Europos bibliotekos. Kur įmanoma, reikėtų sudaryti sąlygas privatiems teisių į kultūrinę medžiagą turėtojams glaudžiai bendradarbiauti su visomis suinteresuotosiomis šalimis. Reikėtų skatinti valstybes nares ir kultūros institucijas tvirtai įsipareigoti sukurti tokį prieigos punktą.

               (10)

               Tik dalis visos bibliotekose, archyvuose ir muziejuose saugomos medžiagos yra visuomenės nuosavybė, t. y. nebėra saugoma intelektinės nuosavybės teisėmis. Visa kita medžiaga yra saugoma intelektinės nuosavybės teisėmis. Kadangi intelektinės nuosavybės teisės yra pagrindinė priemonė kūrybiškumui skatinti, Europos kultūrinės medžiagos skaitmeninimas, prieigos teikimas ir jos išsaugojimas turėtų būti vykdomi visapusiškai atsižvelgiant į autorių ir gretutines teises. Šiuo atžvilgiu ypač svarbūs yra 2001 m. gegužės 22 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2001/29/EB dėl autorių teisių ir gretutinių teisių informacinėje visuomenėje tam tikrų aspektų suderinimo (3) 5 straipsnio 2 dalies c punktas, 3 dalies n punktas, 5 dalis ir 40 konstatuojamoji dalis. Tokių kūrinių kaip, pavyzdžiui, „kūriniai našlaičiai“ – tai yra autorių teisėmis saugomi darbai, kurių teisių savininkus yra sunku ar netgi neįmanoma nustatyti – ir nebespausdinamų arba nebeplatinamų (vaizdo ir garso) kūrinių licencijavimo mechanizmai gali palengvinti teisių įsigijimą, taigi ir skaitmeninimą bei perkėlimą į internetą. Todėl reikėtų skatinti taikyti tokius mechanizmus glaudžiai bendradarbiaujant su teisių turėtojais.

               (11)

               Nacionalinėje teisėje gali būti tam tikrų kliūčių naudoti visuomenei priklausančius kūrinius, pavyzdžiui, kaskart atgaminant kūrinį gali reikėti administracinės priemonės. Reikėtų nustatyti visas tokias kliūtis ir imtis veiksmų joms pašalinti.

               (12)

               2002 m. birželio 25 d. Tarybos rezoliucijoje C/162/02 „Būsimos atminties išsaugojimas: skaitmeninio turinio išsaugojimas ateities kartoms“ (4) siūlomi skaitmeninių kūrinių išsaugojimo ateities kartoms tikslai ir orientacinės priemonės. Tačiau šiuo metu valstybės narės neturi jokios aiškios ir išsamios skaitmeninių kūrinių išsaugojimo politikos. Neturint tokios politikos, kyla grėsmė skaitmeninės medžiagos išlikimui ir gali sąlygoti skaitmeniniu formatu laikomos informacijos praradimą. Sukurti veiksmingas skaitmeninio išsaugojimo priemones yra svarbu ne tik siekiant išsaugoti viešosiose įstaigose esančią medžiagą, bet ir bet kuriai organizacijai, kuri yra įpareigota arba nori išsaugoti skaitmeninę medžiagą.

               (13)

               Kelios valstybės narės yra nustačiusios arba ketina nustatyti teisiškai privalomus įpareigojimus skaitmeninės medžiagos gamintojams pateikti vieną arba daugiau tos medžiagos kopijų įgaliotai depozito įstaigai. Valstybės narės privalo veiksmingai bendradarbiauti, kad būtų išvengta didelės skaitmeninės medžiagos deponavimą reglamentuojančių taisyklių įvairovės; tokį bendradarbiavimą reikėtų skatinti.

               (14)

               Internetinės medžiagos rinkimo programa (angl. web-harvesting) – naujas metodas medžiagai iš interneto rinkti išsaugojimo tikslais. Tai reiškia, kad įgaliotos įstaigos aktyviai renka medžiagą užuot laukusios, kol ji bus deponuota. Taip sumažėja administracinė našta skaitmeninės medžiagos gamintojams, todėl nacionalinėje teisėje turėtų būti numatytos atitinkamos nuostatos,

         REKOMENDUOJA VALSTYBĖMS NARĖMS:
   Skaitmeninimas ir internetinė prieiga

               1)

               rinkti duomenis apie šiuo metu vykdomą arba planuojamą knygų, žurnalų, laikraščių, nuotraukų, muziejų eksponatų, archyvų dokumentų, vaizdo ir garso medžiagos (toliau – kultūrinė medžiaga) skaitmeninimą ir sudaryti tokių skaitmeninio darbų apžvalgą siekiant išvengti pastangų dubliavimosi ir skatinti bendradarbiavimą ir sinergiją Europos lygiu;

               2)

               nustatyti kiekybinius analoginės medžiagos skaitmeninimo archyvuose, bibliotekose ir muziejuose tikslus, nurodant, koks numatomas skaitmeninės medžiagos, kuri galėtų būti Europos skaitmeninės bibliotekos dalis, padidėjimas ir kokį biudžetą skiria valdžios institucijos;

               3)

               skatinti kultūros institucijų ir privačiojo sektoriaus partnerystes siekiant atrasti naujų kultūrinės medžiagos skaitmeninimo finansavimo būdų;

               4)

               įsteigti ir išlaikyti plataus masto skaitmeninimo įstaigas, kurios būtų Europos skaitmeninių kompetencijos centrų dalis arba kurios glaudžiai su jais bendradarbiautų;

               5)

               propaguoti Europos skaitmeninę biblioteką, kuri yra bendras daugiakalbis prieigos punktas prie išsibarsčiusios – tai yra įvairių organizacijų laikomos įvairiose vietose – skaitmeninės Europos kultūrinės medžiagos:

                           a)

                           skatinant kultūros institucijas, taip pat leidėjus ir kitus teisių turėtojus leisti atlikti jiems priklausančios skaitmeninės medžiagos paiešką per Europos skaitmeninę biblioteką,

                           b)

                           užtikrinant, kad kultūros institucijos, tam tikrais atvejais ir privačios bendrovės, taikytų bendrus skaitmeninimo standartus tam, kad būtų užtikrintas suskaitmenintos medžiagos sąveikumas Europos lygiu ir būtų lengviau daryti paiešką įvairiomis kalbomis;

               6)

               gerinti kultūrinės medžiagos skaitmeninimo ir internetinės prieigos prie jos sąlygas:

                           a)

                           pasikonsultavus su suinteresuotosiomis šalimis sukuriant mechanizmus, palengvinančius naudojimąsi „kūriniais našlaičiais“,

                           b)

                           pasikonsultavus su suinteresuotosiomis šalimis savanoriškai sukuriant arba skatinant mechanizmus, palengvinančius naudojimąsi nebespausdinamais arba nebeplatinamais kūriniais,

                           c)

                           sudarant galimybę naudotis žinomų „kūrinių našlaičių“ ir visuomenei priklausančių kūrinių sąrašais,

                           d)

                           nustatant, kokios nacionalinės teisės nuostatos yra kliūtis internetinei prieigai prie viešos kultūrinės medžiagos ir galimybei ja naudotis, ir imantis veiksmų toms kliūtims pašalinti;

         Išsaugojimas skaitmeniniu formatu

               7)

               laikantis visų autorių teises reglamentuojančių teisės aktų, sukurti skaitmeninės medžiagos ilgalaikio išsaugojimo ir prieigos prie jos nacionalines strategijas, kuriose:

                           a)

                           numatytas organizacinis aspektas: nurodyti dalyvaujančių šalių vaidmenys bei užduotys ir skiriami ištekliai,

                           b)

                           nustatyti konkretūs veiksmų planai, tikslai ir konkrečių uždavinių įgyvendinimo grafikas;

               8)

               tarpusavyje keistis informacija apie strategijas ir veiksmų planus;

               9)

               priimti nacionalinės teisės nuostatas, kurios, neprieštaraudamos jokioms Bendrijos ir tarptautinių su intelektinės nuosavybės teisėmis susijusių teisės aktų nuostatoms, leistų viešosioms įstaigoms daryti daug kultūrinės medžiagos kopijų ir ją persikelti išsaugojimo tikslais;

               10)

               kuriant medžiagos, sukurtos skaitmeniniu formatu, deponavimo strategijas ir tvarką, atsižvelgti į kitų valstybių narių veiklą šioje srityje siekiant, kad atskirų valstybių narių deponavimo tvarka nebūtų pernelyg skirtinga;

               11)

               priimti jokioms Bendrijos ir su tarptautinės intelektinės nuosavybės teisėmis susijusių teisės aktų nuostatoms neprieštaraujančias nacionalinės teisės nuostatas dėl internete esančių kūrinių išsaugojimo, pavedant įgaliotoms įstaigoms atlikti šią užduotį naudojantis internetinės medžiagos rinkimo metodais, pvz., internetinės informacijos rinkimo programa (angl. web-harvesting);

         Tolesni veiksmai

               12)

               praėjus 18 mėnesių po šios rekomendacijos paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje ir po to kas dvejus metus informuoti Komisiją apie veiksmus, kurių imtasi pagal šią rekomendaciją.

      Priimta Briuselyje, 2006 m. rugpjūčio 24 d.

            Komisijos vardu

         Viviane REDING

            Komisijos narė

      (1)  COM(2005) 465 galutinis.

      (2)  OL L 323, 2005 12 9, p. 57.

      (3)  OL L 167, 2001 6 22, p. 10.

      (4)  OL C 162, 2002 7 6, p. 4.


title: 2016 m. lapkričio 30 d. Komisijos rekomendacija (ES) 2016/2123 dėl bendrųjų siuntimo ginkluotosioms pajėgoms ir perkančiosioms organizacijoms, nurodytoms Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2009/43/EB 5 straipsnio 2 dalies a punkte, licencijų taikymo srities ir sąlygų suderinimo (pranešta dokumentu Nr. C(2016) 7711)

text:
               3.12.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 329/101

         KOMISIJOS REKOMENDACIJA (ES) 2016/2123
   2016 m. lapkričio 30 d.
   dėl bendrųjų siuntimo ginkluotosioms pajėgoms ir perkančiosioms organizacijoms, nurodytoms Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2009/43/EB 5 straipsnio 2 dalies a punkte, licencijų taikymo srities ir sąlygų suderinimo

         (pranešta dokumentu Nr. C(2016) 7711)

   EUROPOS KOMISIJA,
   atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 292 straipsnį,
   kadangi:

               (1)

               pagal Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2009/43/EB 5 straipsnį (1) valstybės narės privalo paskelbti bent keturias bendrąsias siuntimo licencijas;

               (2)

               bendrosios siuntimo licencijos yra svarbiausias Direktyva 2009/43/EB nustatytos supaprastintos licencijavimo sistemos elementas;

               (3)

               valstybių narių skelbiamų bendrųjų siuntimo licencijų atitinkamiems su gynyba susijusiems produktams taikymo srities ir šių produktų siuntimui taikomų sąlygų skirtumai gali kliudyti įgyvendinti Direktyvą 2009/43/EB ir pasiekti joje nustatytą supaprastinimo tikslą. Norint užtikrinti šių licencijų patrauklumą ir paskatinti jas naudoti, labai svarbu suderinti valstybių narių skelbiamų bendrųjų siuntimo licencijų taikymo sritį ir jose nustatytas siuntimo sąlygas;

               (4)

               valstybių narių atstovai pagal Direktyvos 2009/43/EB 14 straipsnį įsteigtame komitete nurodė, kad suderinti valstybių narių skelbiamų bendrųjų siuntimo licencijų taikymo sritį ir siuntimo sąlygas būtų galima priėmus Komisijos rekomendaciją;

               (5)

               šioje rekomendacijoje išdėstytos gairės parengtos po derybų su valstybėmis narėmis dėl bendrųjų siuntimo ginkluotosioms pajėgoms ir perkančiosioms organizacijoms, nurodytoms Direktyvos 2009/43/EB 5 straipsnio 2 dalies a punkte (toliau – BSL-GP), licencijų taikymo srities ir sąlygų suderinimo;

               (6)

               ši rekomendacija laikoma valstybių narių BSL-GP pagrindu. Šios rekomendacijos 1.1 punkte pateiktas su gynyba susijusių produktų sąrašas yra glaustas ir neišsamus sąrašas produktų, kuriuos valstybės narės leidžia siųsti pagal savo BSL-GP. Tai reiškia, kad pagal valstybės narės paskelbtą BSL-GP taip pat gali būti leidžiama siųsti kitus su gynyba susijusius produktus, įtrauktus į Direktyvos 2009/43/EB priedą, tačiau neįtrauktus į šią rekomendaciją;

               (7)

               valstybės narės primena, kad jos yra saistomos įsipareigojimų pagal Europos teisę, pvz., pagal Tarybos bendrąją poziciją 2008/944/BUSP (2), taip pat tarptautinių su eksporto kontrole susijusių įsipareigojimų;

               (8)

               ši rekomendacija taikoma Direktyvos 2009/43/EB priede pateiktam Europos Sąjungos bendrajam karinės įrangos sąrašui. Prireikus ši rekomendacija bus atnaujinta, kad joje atsispindėtų Europos Sąjungos bendrojo karinės įrangos sąrašo pakeitimai, kurie bus padaryti ateityje,

         PRIĖMĖ ŠIĄ REKOMENDACIJĄ:
   1.   BENDROSIOS SIUNTIMO GINKLUOTOSIOMS PAJĖGOMS IR PERKANČIOSIOMS ORGANIZACIJOMS, NURODYTOMS DIREKTYVOS 2009/43/EB 5 STRAIPSNIO 2 DALIES A PUNKTE, LICENCIJOS
   1.1.   Su gynyba susiję produktai, kurie gali būti siunčiami pagal bendrąją siuntimo ginkluotosioms pajėgoms ir perkančiosioms organizacijoms, nurodytoms Direktyvos 2009/43/EB 5 straipsnio 2 dalies a punkte, licenciją

   Toliau nurodytos ML kategorijos ir jų punktai yra Direktyvos 2009/43/EB priede išdėstyto su gynyba susijusių produktų sąrašo pogrupis. Pagal bendrąją siuntimo ginkluotosioms pajėgoms ir perkančiosioms organizacijoms, nurodytoms tos Direktyvos 5 straipsnio 2 dalies a punkte (BSL-GP), licenciją leidžiama siųsti bent toliau nurodytoms ML kategorijoms priskiriamus su gynyba susijusius produktus. Valstybės narės gali nuspręsti į savo BSL-GP įtraukti daugiau ML kategorijų su atitinkamais su gynyba susijusiais produktais.
   Glaustas ML kategorijų sąrašas:

               —

               ML4. a ir b punktai. Apima visus gaminius, išskyrus:

                           —

                           minas,

                           —

                           kasetinius šaudmenis, sprogstamąsias kasetinių užtaisų bombas, antrinius šaudmenis ir specialiai jiems sukurtus komponentus,

                           —

                           šautuvines granatas ir rankines granatas,

                           —

                           torpedas, torpedas be kovinių galvučių ir torpedų korpusus,

                           —

                           bombas,

                           —

                           valdomuosius, nevaldomuosius ir kitus sviedinius (t. y. raketas, reaktyvinius sviedinius, nešiojamas priešlėktuvinės gynybos sistemas ir pan.),

                           —

                           pėstininkų sprogstamuosius įtaisus, pritvirtinamuosius ir tuščius užtaisus.

                     Taip pat netaikoma šiems ginklams:

                           —

                           kovinėms galvutėms ir sprogstamiesiems užtaisams,

                           —

                           uždegimo užtaisams,

                           —

                           taikinių aptikimo galvutėms, nutaikymo sistemoms, savaiminio nutaikymo įrenginiams,

                           —

                           atskiroms raketų pakopoms,

                           —

                           grįžtamosioms dalims,

                           —

                           varikliams,

                           —

                           traukos vektoriaus valdymo sistemoms,

                           —

                           paleidimo įrangai ir įtaisams,

                           —

                           išdėstymo, imitavimo, trukdymo veikti arba ardymo sistemoms,

                           —

                           specialiai sukurtiems nešiojamų priešlėktuvinės gynybos sistemų komponentams.

               —

               ML5. Apima visus gaminius, išskyrus:

                           —

                           atsakomųjų veiksmų produktus,

                           —

                           įrangą ir komponentus, kurie nėra įtraukti į kitas tos pačios bendrosios siuntimo licencijos kategorijas.

               —

               ML6. Apima visus gaminius, išskyrus:

                           —

                           sukomplektuotas transporto priemones,

                           —

                           važiuokles ir bokštelius,

                           —

                           įrangą ir komponentus, kurie nėra įtraukti į kitas tos pačios bendrosios siuntimo licencijos kategorijas.

               —

               ML7. g punktas.

               —

               ML9. Visi gaminiai, išskyrus:

                           —

                           sukomplektuotus laivus ir povandeninius laivus,

                           —

                           povandeninius aptikimo prietaisus ir specialiai jiems sukurtus komponentus,

                           —

                           povandeniniams laivams skirtas anaerobines varomąsias sistemas ir jiems specialiai sukurtus komponentus,

                           —

                           užbaigtus korpusus,

                           —

                           atsakomųjų veiksmų priemones,

                           —

                           įrangą ir komponentus, kurie nėra įtraukti į kitas tos pačios bendrosios siuntimo licencijos kategorijas.

               —

               ML10. Visi gaminiai, išskyrus:

                           —

                           sukomplektuotus orlaivius,

                           —

                           sukomplektuotus nepilotuojamus skraidomuosius aparatus (UAV) ir specialiai UAV sukurtus ar modifikuotus komponentus,

                           —

                           kovinių orlaivių ir kovinių sraigtasparnių liemenis,

                           —

                           kovinių orlaivių variklius,

                           —

                           įrangą ir komponentus, kurie nėra įtraukti į kitas tos pačios bendrosios siuntimo licencijos kategorijas.

               —

               ML11. a punktas. Tik šie gaminiai:

                           —

                           valdymo ir navigacinė įranga, išskyrus įrangą, skirtą priešlėktuvinės gynybos sistemoms arba nustatytoms pagal MTCR I,

                           —

                           automatinės vadovavimo ir kontrolės sistemos.

               —

               ML13. c ir d punktai.

               —

               ML14. Visi gaminiai, išskyrus priešlėktuvinės gynybos sistemų treniruoklius.

               —

               ML15. b, c, d ir e punktai.

               —

               ML16. Visi gaminiai, išskyrus:

                           —

                           su priešlėktuvinės gynybos sistemomis susijusius gaminius,

                           —

                           bet kokią įrangą, susijusią su gaminiais, kurių eksportas nėra leidžiamas pagal tą pačią bendrąją siuntimo licenciją.

               —

               ML17. a, b, d, e, j, k, l, m, n, o ir p punktai. Visi gaminiai, išskyrus:

                           —

                           n punktą: bandymų modeliams licencija netaikoma, jei jie specialiai sukurti kuriant ML4, 6, 9 arba 10 nurodytą įrangą, taip pat specialiai šiems bandymų modeliams sukurtiems komponentams.

               —

               ML21. a ir b punktai. Tik toliau nurodytus gaminius ir tik jei jiems suteiktas leidimas pagal kitas esamos bendrosios licencijos kategorijas:

                           a)

                           „programinė įranga“, specialiai sukurta ar modifikuota bet kuriam iš šių tikslų:

                                       1)

                                       Direktyvos 2009/43/EB priede nurodytos įrangos eksploatavimui ar priežiūrai;

                           b)

                           specialioji „programinė įranga“, kuri nėra nurodyta ML21 dalies a punkte:

                                       1)

                                       „programinė įranga“, specialiai sukurta kariniam naudojimui ir specialiai sukurta kovinių ginklų sistemoms modeliuoti, imituoti ar įvertinti;

                                       4)

                                       „programinė įranga“, specialiai sukurta kariniams tikslams ir specialiai sukurta taikyti vadovavimo, ryšių, kontrolės ir žvalgybos (C3I) arba vadovavimo, ryšių, kontrolės, kompiuterių ir žvalgybos (C4I) srityje.

               —

               ML22. a punktas. Visos technologijos, išskyrus tas, kurios reikalingos kūrimui ir gamybai, ir tik tuo atveju, jei joms leidimas suteiktas pagal kitas tos pačios bendrosios siuntimo licencijos kategorijas.

         1.2.   Sąlygos, įtraukiamos į bendrąją siuntimo ginkluotosioms pajėgoms licenciją

   Toliau pateikiamas sąlygų sąrašas nėra išsamus. Tačiau kitos valstybių narių į BSL-GP įtrauktos sąlygos neprieštarauja ar nepažeidžia toliau nurodytų sąlygų.

               —

               Geografinė apimtis: Europos ekonominė erdvė (ES 28 + Islandija ir Norvegija (3)).

               —

               Pakartotinis siuntimas EEE leidžiamas netaikant ex ante kontrolės; gali būti reikalaujama pateikti tik ex post ataskaitas.

               —

               BSL-GP yra numatytos reikalavimus atitinkančių gavėjų, nurodytų Direktyvos 2009/43/EB 5 straipsnio 2 dalies a punkte, galutiniam naudojimui. Paskesnis pardavimas, apie kurį nežinota siuntimo metu, laikomas nauju eksportu. Naujo eksporto atveju atsakomybė kontroliuoti eksportą ar siuntimą, susijusį su paskesniu pardavimu, apie kurį nežinota siuntimo metu, tenka gaunančiosios valstybės narės kompetentingai institucijai.

               —

               Tam, kad pagal BSL-GP būtų galima atlikti ex post patikrinimą, valstybės narės turėtų užtikrinti, kad tiekėjai ataskaitas apie BSL-GP naudojimą teiktų laikydamiesi būtiniausių reikalavimų, nustatytų Direktyvos 2009/43/EB 8 straipsnio 3 dalyje.

         2.   TOLESNI VEIKSMAI
   Valstybės narės raginamos užtikrinti šios rekomendacijos įsigaliojimą ne vėliau kaip nuo 2017 m. liepos 1 d.
   Valstybės narės raginamos pranešti Komisijai apie priemones, kurių imtasi šios rekomendacijos įsigaliojimui užtikrinti.
   3.   ADRESATAI
   Ši rekomendacija skirta valstybėms narėms.

      Priimta Briuselyje 2016 m. lapkričio 30 d.

            Komisijos vardu

         Elżbieta BIEŃKOWSKA

            Komisijos narė

      (1)  2009 m. gegužės 6 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2009/43/EB dėl su gynyba susijusių produktų siuntimo Bendrijoje sąlygų supaprastinimo (OL L 146, 2009 6 10, p. 1).

      (2)  2008 m. gruodžio 8 d. Tarybos bendroji pozicija 2008/944/BUSP, nustatanti bendrąsias taisykles, reglamentuojančias karinių technologijų ir įrangos eksporto kontrolę (OL L 335, 2008 12 13, p. 99).

      (3)  2013 m. birželio 14 d. EEE jungtinio komiteto sprendime Nr. 111/2013 (OL L 318, 2013 11 28, p. 12), kuriuo į EEE susitarimą įtraukta direktyva 2009/43/EB, pateiktas aiškus adaptavimo tekstas: „Ši direktyva netaikoma Lichtenšteinui“.