title: Tarybos rekomendacija 2020 m. liepos 20 d. dėl 2020 m. Jungtinės Karalystės nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2020 m. Jungtinės Karalystės konvergencijos programos 2020/C 282/28

text:
               26.8.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 282/183

      TARYBOS REKOMENDACIJA
      2020 m. liepos 20 d.
      dėl 2020 m. Jungtinės Karalystės nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2020 m. Jungtinės Karalystės konvergencijos programos
      (2020/C 282/28)
      EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
      atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 121 straipsnio 2 dalį ir 148 straipsnio 4 dalį,
      atsižvelgdama į 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei koordinavimo (1), ypač į jo 9 straipsnio 2 dalį,
      atsižvelgdama į 2011 m. lapkričio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 1176/2011 dėl makroekonominių disbalansų prevencijos ir naikinimo (2), ypač į jo 6 straipsnio 1 dalį,
      atsižvelgdama į Europos Komisijos rekomendaciją,
      atsižvelgdama į Europos Parlamento rezoliucijas,
      atsižvelgdama į Europos Vadovų Tarybos išvadas,
      atsižvelgdama į Užimtumo komiteto nuomonę,
      atsižvelgdama į Ekonomikos ir finansų komiteto nuomonę,
      atsižvelgdama į Socialinės apsaugos komiteto nuomonę,
      atsižvelgdama į Ekonominės politikos komiteto nuomonę,
      kadangi:

                  (1)

                  2019 m. gruodžio 17 d. Komisija priėmė metinę tvaraus augimo strategiją, kuria pradedamas 2020 m. Europos ekonominės politikos koordinavimo semestras. Joje tinkamai atsižvelgta į 2017 m. lapkričio 17 d. Europos Parlamento, Tarybos ir Komisijos paskelbtą Europos socialinių teisių ramstį. 2019 m. gruodžio 17 d. Komisija pagal Reglamentą (ES) Nr. 1176/2011 taip pat priėmė ir įspėjimo mechanizmo ataskaitą – joje Jungtinė Karalystė nenurodyta kaip viena iš valstybių narių, dėl kurių reikės parengti nuodugnią apžvalgą;

                  (2)

                  2020 m. sausio 31 d. Jungtinei Karalystei išstojus iš Sąjungos ir įsigaliojus Susitarimui dėl Jungtinės Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystės išstojimo iš Europos Sąjungos ir Europos atominės energijos bendrijos (3) (toliau – Susitarimas dėl išstojimo), prasidėjo Jungtinei Karalystei taikomas pereinamasis laikotarpis, kuris truks iki 2020 m. gruodžio 31 d. Vienu sprendimu, Sąjungos ir Jungtinės Karalystės priimtu iki 2020 m. liepos 1 d. Susitarime dėl išstojimo numatytame Jungtiniame komitete, šis laikotarpis gali būti pratęstas iki vienų arba dvejų metų. Per šį laikotarpį Sąjungos teisė, įskaitant su Europos semestru susijusią teisę, toliau taikoma Jungtinei Karalystei ir jos teritorijoje;

                  (3)

                  2020 m. vasario 26 d. paskelbta 2020 m. Jungtinei Karalystei skirta ataskaita. Joje įvertinta Jungtinės Karalystės pažanga, padaryta įgyvendinant 2019 m. liepos 9 d. Tarybos priimtas šaliai skirtas rekomendacijas (4) (toliau – 2019 m. šaliai skirtos rekomendacijos), veiksmai, kurių šalis ėmėsi atsižvelgdama į ankstesniais metais priimtas šaliai skirtas rekomendacijas, ir Jungtinės Karalystės pažanga siekiant nacionalinių tikslų pagal strategiją „Europa 2020“;

                  (4)

                  2020 m. kovo 11 d. Pasaulio sveikatos organizacija COVID-19 protrūkį oficialiai paskelbė pasauline pandemija. Dėl pandemijos piliečiai, šalių visuomenė ir ekonomika pateko į ekstremaliąją didelio pavojaus visuomenės sveikatai situaciją. Ji daro didžiulį spaudimą nacionalinėms sveikatos sistemoms, trikdo pasaulines tiekimo grandines, kelia nestabilumą finansų rinkose, lemia vartotojų paklausos sukrėtimus ir daro neigiamą poveikį įvairiems sektoriams. Ji kelia grėsmę žmonių darbo vietoms ir pajamoms, taip pat įmonių verslui. Jos sukeltas didelis ekonominis sukrėtimas jau turi skaudžių pasekmių Sąjungoje. 2020 m. kovo 13 d. Komisija priėmė komunikatą, kuriuo raginama užtikrinti suderintą ekonominį atsaką į krizę, įtraukiant visus nacionalinio ir Sąjungos lygmens suinteresuotuosius subjektus;

                  (5)

                  kelios valstybės narės paskelbė nepaprastąją padėtį arba ėmėsi neatidėliotinų priemonių. Visos neatidėliotinos priemonės turėtų būti griežtai proporcingos, būtinos, ribotos trukmės ir atitikti Europos bei tarptautinius standartus. Joms turėtų būti taikoma demokratinė priežiūra ir nepriklausoma teisminė peržiūra;

                  (6)

                  2020 m. kovo 20 d. Komisija priėmė komunikatą dėl Stabilumo ir augimo pakte nustatytos bendrosios išvengimo sąlygos taikymo. Pagal Reglamento (EB) Nr. 1466/97 5 straipsnio 1 dalyje, 6 straipsnio 3 dalyje, 9 straipsnio 1 dalyje bei 10 straipsnio 3 dalyje ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 1467/97 (5) 3 straipsnio 5 dalyje bei 5 straipsnio 2 dalyje nustatytą bendrąją nukrypti leidžiančią išlygą sudaromos palankesnės sąlygos koordinuoti biudžeto politiką esant dideliam ekonomikos nuosmukiui. 2020 m. kovo 20 d. komunikate Komisija laikėsi nuomonės, kad, atsižvelgiant į numatomą didelį ekonomikos nuosmukį dėl COVID-19 pandemijos, bendrosios nukrypti leidžiančios išlygos taikymo sąlygos yra tenkinamos, ir paprašė Tarybos šią išvadą patvirtinti. 2020 m. kovo 23 d. valstybių narių finansų ministrai pritarė Komisijos vertinimui. Jie sutiko, kad dėl didelio ekonomikos nuosmukio reikia ryžtingo, ambicingo ir suderinto atsako. Pradėjus taikyti bendrąją nukrypti leidžiančią išlygą leidžiama laikinai nukrypti nuo vidutinės trukmės biudžeto tikslui pasiekti numatyto koregavimo plano, jei tai nekelia pavojaus fiskaliniam tvarumui vidutinės trukmės laikotarpiu. Kalbant apie korekcinę dalį, Taryba taip pat gali nuspręsti, remdamasi Komisijos rekomendacija, priimti patikslintą fiskalinę trajektoriją. Taikant bendrąją nukrypti leidžiančią išlygą Stabilumo ir augimo pakto procedūros nesustabdomos. Ji suteikia valstybėms narėms galimybę nukrypti nuo paprastai taikomų biudžetinių reikalavimų, o Komisijai ir Tarybai – imtis būtinų politikos koordinavimo priemonių laikantis Pakto;

                  (7)

                  siekiant apriboti ir kontroliuoti COVID-19 pandemijos plitimą, padidinti nacionalinių sveikatos sistemų atsparumą, įmonėms bei namų ūkiams teikiamomis paramos priemonėmis sušvelninti socialinius bei ekonominius pandemijos padarinius ir užtikrinti tinkamas sveikatos ir saugos sąlygas darbo vietoje, kad būtų galima atnaujinti ekonominę veiklą, reikia nuolatinių veiksmų. Kad paremtų valstybių narių pastangas tose srityse, Sąjunga turėtų visapusiškai išnaudoti įvairias turimas priemones. Be to, valstybės narės ir Sąjunga turėtų bendradarbiaudamos parengti priemones, kurios yra būtinos, kad galėtume grįžti prie įprasto mūsų šalių visuomenės ir ekonomikos veikimo ir tvaraus augimo, įtraukdamos, inter alia, žaliąją pertvarką bei skaitmeninę transformaciją ir pasinaudodamos krizės metu įgyta patirtimi;

                  (8)

                  dėl COVID-19 krizės išryškėjo vidaus rinkos gebėjimas lanksčiai prisitaikyti prie išskirtinių aplinkybių. Vis dėlto, siekiant užtikrinti greitą ir sklandų perėjimą prie atsigavimo etapo ir laisvo prekių, paslaugų bei darbuotojų judėjimo, išskirtinės priemonės, neleidžiančios įprastai veikti vidaus rinkai, turėtų būti panaikintos iškart, kai tik jos nebebus būtinos. Dabartinė krizė parodė, kad sveikatos sektoriuje reikia pasirengimo krizėms planų. Vieni iš esminių platesnių pasirengimo krizėms planų rengimo elementų yra geresnės pirkimo strategijos, diversifikuotos tiekimo grandinės ir strateginiai būtiniausių prekių rezervai;

                  (9)

                  dėl skirtingų specializacijos modelių tikėtina, kad įvairiuose Jungtinės Karalystės regionuose socialiniai ir ekonominiai COVID-19 pandemijos padariniai bus nevienodi. Todėl kyla didelė rizika, kad regioniniai skirtumai Jungtinėje Karalystėje toliau didės. Dabartinėmis aplinkybėmis reikia tikslinių atsakomųjų politikos priemonių;

                  (10)

                  2020 m. nacionalinę reformų programą Jungtinė Karalystė pateikė 2020 m. balandžio 30 d., o 2020 m. konvergencijos programą – 2020 m. gegužės 7 d. Siekiant atsižvelgti į jų tarpusavio sąsajas, abi programos vertintos vienu metu;

                  (11)

                  šiuo metu Jungtinei Karalystei taikoma Stabilumo ir augimo pakto prevencinė dalis ir skolos taisyklė. 2018 m. liepos 13 d. Taryba rekomendavo Jungtinei Karalystei užtikrinti, kad 2019–2020 m. grynųjų pirminių valdžios sektoriaus išlaidų (6) nominalusis augimas neviršytų 1,6 % – tai atitiktų 0,6 % bendrojo vidaus produkto (BVP) metinį struktūrinį koregavimą. Bendrame Komisijos vertinime patvirtinama, kad esama rizikos, jog 2019–2020 m. ir bendrai 2018–2019 m. bei 2019–2020 m. laikotarpiais bus labai nukrypta nuo rekomenduojamo koregavimo plano, kuriuo siekiama vidutinės trukmės biudžeto tikslo. 2019–2020 m. galutiniai duomenys bus pateikti 2020 m. rudenį;

                  (12)

                  2019–2020 m. konvergencijos programoje Vyriausybė planuoja nominaliojo balanso pablogėjimą nuo 2,2 % BVP deficito 2019–2020 m. iki 2,5 % BVP deficito 2020–2021 m. Numatoma, kad 2021–2022 m. deficitas padidės iki 3,1 % BVP, o iki 2024–2025 m. sumažės iki 2,4 % BVP. 2019–2020 m. konvergencijos programoje numatoma, kad iki 83,2 % BVP įverčio 2019–2020 m. sumažėjęs valdžios sektoriaus skolos santykis su BVP 2020–2021 m. sumažės iki 82,9 %. Tačiau makroekonominis scenarijus, kuriuo grindžiamos tos biudžeto projekcijos, nebeatrodo realistiškas, nes jame neatsižvelgiama į COVID-19 pandemijos ekonominį poveikį. Programoje pateiktose prognozėse taip pat neatsižvelgiama į priemones, apie kurias Jungtinė Karalystė paskelbė reaguodama į COVID-19 pandemiją. Makroekonominę ir fiskalinę perspektyvą veikia didelis neapibrėžtumas dėl COVID-19 pandemijos;

                  (13)

                  reaguodama į COVID-19 pandemiją, Jungtinė Karalystė ėmėsi savalaikių biudžeto priemonių, kad padidintų savo sveikatos sistemos pajėgumą, suvaldytų pandemiją ir suteiktų pagalbą labiausiai nukentėjusiems asmenims ir sektoriams. Į konvergencijos programos projekcijas šios priemonės neįtrauktos, tačiau Komisijos 2020 m. pavasario prognozėje į jas atsižvelgta. Biudžeto priemonės sudaro apie 5,5 % BVP ir apima paramą darbuotojams, savarankiškai dirbantiems asmenims ir įmonėms, taip pat socialines priemones. Be to, Jungtinė Karalystė paskelbė apie priemones, kurios, nors ir nedaro tiesioginio poveikio biudžetui, padės teikti likvidumo paramą įmonėms. Šios priemonės apima paskolų garantijas (apie 16 % BVP). Visiškas neatidėliotinų priemonių ir fiskalinių paramos priemonių įgyvendinimas, o vėliau, kai leis ekonominės sąlygos, fiskalinės politikos perorientavimas siekiant užtikrinti apdairią vidutinės trukmės laikotarpio fiskalinę būklę padės išsaugoti fiskalinį tvarumą vidutinės trukmės laikotarpiu;

                  (14)

                  remiantis Komisijos 2020 m. pavasario prognoze, grindžiama nesikeičiančios politikos scenarijumi, Jungtinės Karalystės valdžios sektoriaus balansas sudarys -10,7 % BVP 2020–2021 m. ir -6,2 % BVP 2021–2022 m. Numatoma, kad 2020–2021 m. valdžios sektoriaus skolos ir BVP santykis pasieks 102,5 % BVP, o 2022 m. –100,2 % BVP. Makroekonominiame scenarijuje, kuriuo grindžiama konvergencijos programa, neatsižvelgiama į COVID-19 pandemijos poveikį, todėl jame pateiktos skolos ir deficito projekcijos labai skiriasi nuo Komisijos projekcijų;

                  (15)

                  dėl 2020–2021 m. Jungtinės Karalystės planuojamo 3 % BVP deficito ribos viršijimo 2020 m. gegužės 20 d. Komisija paskelbė pranešimą, parengtą pagal Sutarties 126 straipsnio 3 dalį. Apskritai iš analizės galima spręsti, kad Sutartyje ir Reglamente (EB) Nr. 1467/1997 apibrėžtas deficito kriterijus nėra įvykdytas;

                  (16)

                  dėl dabartinės COVID-19 krizės atsirado ekonominės ir socialinės politikos iššūkių, kurie neturi precedento kelis pastaruosius dešimtmečius. Numatoma, kad 2020 m. nedarbas išaugs beveik 3 procentiniais punktais iki 6,7 % ir šiek tiek sumažės iki 6 % 2021 m., palyginti su 3,8 % 2019 m. Jungtinės Karalystės Vyriausybė ėmėsi neatidėliotinų priemonių neigiamiems sukrėtimo padariniams sušvelninti. Tiesioginės fiskalinės paramos dydis priklausys nuo paklausos, tačiau ji gali sudaryti apie 110 mlrd. GBP (5,5 % BVP), o ją papildo 330 mlrd. GBP (16 % BVP) banko paskolų kredito garantijos. Siekiant apsaugoti užimtumą pradėtos taikyti sutrumpinto darbo laiko sistemos, taip pat nustatytos savarankiškai dirbančių asmenų rėmimo priemonės. Laikinai pagerinta universaliojo kredito avansų aprėptis ir teisė į juos, o pagrindinė teisė į universalųjį kreditą laikinai pratęsta dvylikai mėnesių. Vietos valdžios institucijos taip pat turi gauti papildomą vienkartinį finansavimą ekonomiškai pažeidžiamiems asmenims ir namų ūkiams remti. Vyriausybė taip pat paskelbė trijų mėnesių moratoriumą, taikomą būsto savininkų, patiriančių sunkumų dėl koronaviruso, hipotekos mokėjimams;

                  (17)

                  kad pagerintų įmonių finansinę būklę, Bank of England du kartus sumažino bankų palūkanų normą (iš viso nuo 0,75 % iki 0,1 %), iki 0 % sumažino Jungtinės Karalystės anticiklinio kapitalo rezervo normą, nukrypdamas nuo ankstesnio plano, kad iki 2020 m. gruodžio mėn. ji sudarytų 2 %, iki 645 mlrd. GBP išplėtė savo obligacijų pirkimo programą ir padidino savo paramą komercinių bankų skolinimui realiajai ekonomikai kartu su Vyriausybės paskolų garantijomis. Vyriausybė tam tikriems sektoriams pasiūlė metus trunkantį įmonėms nustatytų tarifų mokėjimo moratoriumą, pridėtinės vertės mokesčio (PVM) mokėjimo atidėjimą ir pinigines dotacijas mažesnėms įmonėms. Likvidumo parama mažosioms ir vidutinėms įmonėms (MVĮ), nesiekiančioms tam tikros apyvartos ribos, taip pat buvo teikiama garantijų ir mišrių dotacijų forma pagal valstybės pagalbos schemą „Coronavirus Business Interruption Loan Scheme“, naudojant įvairius verslo finansavimo produktus, pavyzdžiui, atnaujinamąsias kredito priemones ir kitus produktus, be kita ko, terminuotąsias paskolas. Be to, visų ekonomikos sektorių MVĮ, o ir didesnėms įmonėms taikoma bendra likvidumo užtikrinimo schema, kuri galėtų apimti paramą investicijoms. Rengiant ir įgyvendinant šias priemones reikia atsižvelgti į bankų sektoriaus atsparumą;

                  (18)

                  COVID-19 pandemija atskleidė Jungtinės Karalystės sveikatos sistemos pasirengimo ir pajėgumo reaguoti į tokius protrūkius trūkumus, visų pirma susijusius su infrastruktūra, personalu ir reikmenimis. Todėl visoje Jungtinėje Karalystėje COVID-19 pacientams buvo skubiai įrengtos laikinos lauko ligoninės. Šalies gamybos pramonė paraginta pritaikyti savo gamybos linijas, kad siekiant patenkinti numatomą paklausą būtų skubiai pagaminta papildomos medicinos įrangos, pavyzdžiui, dirbtinės plaučių ventiliacijos aparatų. COVID-19 krizė dar labiau išryškino esamą sveikatos priežiūros darbuotojų trūkumą. Norint valdyti panašias krizes ateityje, visoje Jungtinėje Karalystėje reikia investuoti į sveikatos sistemas, įskaitant veiksmingas ir tinkamais ištekliais aprūpintas visuomenės sveikatos priemones. Šiomis investicijomis turėtų būti siekiama suteikti būtiną įrangą, infrastruktūrą ir reikiamą kvalifikuotą darbo jėgą, taip pat apskritai užtikrinti pajėgumą teikti visas numatomas įprastas sveikatos priežiūros paslaugas kartu su COVID-19 ar panašiomis infekcinėmis ligomis sergančių pacientų priežiūra;

                  (19)

                  tikėtina, kad dabartinė krizė turės didesnį poveikį pažeidžiamiausiems asmenims, todėl didės skurdas. Nepaisant rekordiškai mažo nedarbo, skurdo ar socialinės atskirties rizika didėjo jau prieš krizę. Dirbančiųjų ir vaikų skurdas taip pat yra didelis. Socialinių išmokų mažinimas ir reformos gali pakenkti dideliam Jungtinės Karalystės mokesčių ir socialinių išmokų sistemos pajėgumui sumažinti skurdą. Būtų galima didinti paramą pažeidžiamiausiems asmenims, įskaitant skurstančius vaikus, ypač atsižvelgiant į tai, kad numatoma, jog dėl krizės dar labiau išaugs pajamų nelygybė;

                  (20)

                  didelis iššūkis Jungtinei Karalystei tebėra pagerinti darbo našumą. Jungtinėje Karalystėje našumas per valandą yra gerokai mažesnis nei daugelyje kitų išsivysčiusios ekonomikos šalių ir vos didesnis nei prieš finansų krizę. BVP augimą skatino užimtumo augimas, bet našumas pastaruoju metu beveik nedidėjo. Nepaisant įtampos darbo rinkoje, Jungtinės Karalystės darbo našumas nuo 2018 m. pradžios iš esmės nekito. Realusis darbo užmokestis taip pat didėjo lėtai. Daugelis Jungtinės Karalystės regionų yra santykinai nepasiturintys, o investicijų į įgūdžius ir infrastruktūrą lygis yra palyginti žemas. Žemos kvalifikacijos darbuotojų ribotos karjeros perspektyvos neigiamai veikia ir našumą, ir skurdą. Ši padėtis nesikeis ir netgi gali dar labiau paaštrėti atsižvelgiant į COVID-19 krizę. Pastarojo meto pandemija taip pat kelia didelių iššūkių Jungtinės Karalystės švietimo ir mokymo sistemoms, visų pirma dėl nuotolinio mokymosi ir skirtingų galimybių užsiimti struktūriniu mokymusi. Todėl našumą būtų galima padidinti sprendžiant plataus masto problemas, pavyzdžiui, mažų investicijų į įrangą, infrastruktūrą ir mokslinius tyrimus ir plėtrą, taip pat įgūdžių, visų pirma pagrindinių ir techninių įgūdžių, stokos problemas. Jungtinė Karalystė siekia daugiau investuoti į mokslinius tyrimus ir inovacijas ir gerinti esamų technologijų naudojimą visoje ekonomikoje;

                  (21)

                  siekiant skatinti ekonomikos atsigavimą, bus svarbu paankstinti brandžių viešųjų investicinių projektų įgyvendinimą ir skatinti privačiąsias investicijas, be kita ko, imantis atitinkamų reformų. Jungtinėje Karalystėje nuolat jaučiamas būsto stygius. Atsiranda pajėgumų apribojimų, o gyvenamųjų namų statybų apimtis atsilieka nuo to, kas būtina numatomai paklausai patenkinti. Naujiems būstams skiriamos žemės kiekį ir vietos pasirinkimą varžo griežtas žemės rinkos reguliavimas, ypač aplink didmiesčius ir miestus. Statybos sektorius tebėra labai svarbus siekiant aprūpinti būstu, taip pat siekiant būsimų energijos vartojimo efektyvumo ir klimato tikslų, nors buitiniam šildymui suvartojamos energijos kiekį mažinti sudėtinga dėl esamų būstų senumo ir lėto jų pakeitimo. Po kelių dešimtmečių per mažų viešųjų investicijų Vyriausybė pradeda spręsti nepakankamos infrastruktūros problemą. Padaryta vilčių teikiančios pažangos investuojant į atsinaujinančiuosius energijos išteklius, o energetikos sektoriuje gerokai sumažintas išmetamųjų teršalų kiekis. Tačiau pereinant prie poveikio klimatui neutralumo dar patiriama iššūkių visoje ekonomikoje. Jungtinės Karalystės kelių, geležinkelių ir aviacijos tinklai naudojami beveik visu pajėgumu, todėl didėja spūstys ir oro tarša. Jungtinė Karalystė siekia pirmauti naudojant netaršias transporto priemones, tačiau didžioji geležinkelių tinklo dalis dar nėra elektrifikuota. Nors šviesolaidinių tinklų aprėptis Jungtinėje Karalystėje vis dar nedidelė, konkurencija šioje rinkoje didėja, nes Vyriausybė labai didina viešąją paramą tokiems tinklams diegti. Tačiau kartu su tokiomis investicijomis į skaitmeninę infrastruktūrą reikia geresnių skaitmeninių įgūdžių, nes Jungtinėje Karalystėje jaučiamas struktūrinis IT specialiųjų įgūdžių deficitas;

                  (22)

                  nors šioje Rekomendacijoje išdėstytose šaliai skirtose rekomendacijose (toliau – 2020 m. šaliai skirtos rekomendacijos) dėmesys sutelktas į pandemijos socialinio ir ekonominio poveikio švelninimą ir palankesnių sąlygų ekonomikai atsigauti sudarymą, 2019 m. šaliai skirtose rekomendacijose taip pat aptartos reformos, būtinos siekiant reaguoti į vidutinės trukmės laikotarpio ir ilgalaikius struktūrinius iššūkius. 2019 m. šaliai skirtos rekomendacijos tebėra aktualios, o jų įgyvendinimas bus toliau stebimas per Europos semestrą iki pereinamojo laikotarpio pabaigos;

                  (23)

                  Europos semestras yra nuolatinio Sąjungos ekonominės ir užimtumo politikos koordinavimo sistema, galinti prisidėti prie ekonomikos tvarumo. Savo 2020 m. nacionalinėse reformų programose valstybės narės įvertino pažangą, padarytą įgyvendinant Jungtinių Tautų darnaus vystymosi tikslus (DVT). Užtikrindama, kad būtų visapusiškai įgyvendintos 2020 m. šaliai skirtos rekomendacijos, Jungtinė Karalystė prisidės prie pažangos siekiant DVT;

                  (24)

                  per 2020 m. Europos semestrą Komisija atliko išsamią Jungtinės Karalystės ekonominės politikos analizę ir ją paskelbė 2020 m. šaliai skirtoje ataskaitoje. Be to, ji įvertino 2020 m. konvergencijos programą, 2020 m. nacionalinę reformų programą, taip pat veiksmus, kurių Jungtinė Karalystė ėmėsi atsižvelgdama į ankstesniais metais jai skirtas rekomendacijas. Komisija įvertino ne tik jų svarbą tvariai fiskalinei ir socialinei bei ekonominei Jungtinės Karalystės politikai, bet ir tai, kaip jie atitinka Sąjungos taisykles ir gaires, nes būtina stiprinti bendrą Sąjungos ekonomikos valdymą;

                  (25)

                  atsižvelgdama į šį vertinimą, Taryba išnagrinėjo 2020 m. konvergencijos programą, o jos nuomonė (7) pateikta visų pirma toliau išdėstytoje 1 rekomendacijoje,

            REKOMENDUOJA Jungtinei Karalystei 2020 m. ir 2021 m. imtis šių veiksmų:

                  1.

                  Laikantis bendrosios nukrypti leidžiančios išlygos pagal Stabilumo ir augimo paktą, imtis visų būtinų priemonių, kad būtų veiksmingai kovojama su COVID-19 pandemija, palaikoma ekonomika ir remiamas būsimas atsigavimas. Kai leis ekonominės sąlygos, vykdyti fiskalinę politiką, kuria siekiama užtikrinti apdairią vidutinės trukmės laikotarpio fiskalinę būklę ir skolos tvarumą, kartu didinant investicijas. Didinti sveikatos sistemos atsparumą.

                  2.

                  Užtikrinti socialinės apsaugos sistemos pakankamumą ir aprėptį, kad būtų teikiama parama visiems, ypač tiems, kurie labiausiai nukentėjo nuo krizės.

                  3.

                  Skatinti inovacijas ir remti žmogiškojo kapitalo plėtrą. Siekiant remti ekonomikos atsigavimą, paankstinti brandžių viešųjų investicinių projektų įgyvendinimą ir skatinti privačiąsias investicijas. Investicijas sutelkti į žaliąją ir skaitmeninę pertvarką, visų pirma į būstą, švarią ir efektyvią energijos gamybą ir vartojimą, darniojo transporto infrastruktūrą ir sparčiojo plačiajuosčio ryšio tinklus.

         Priimta Briuselyje 2020 m. liepos 20 d.

               Tarybos vardu

               Pirmininkė

            J. KLOECKNER

         (1)  OL L 209, 1997 8 2, p. 1.

         (2)  OL L 306, 2011 11 23, p. 25.

         (3)  OL L 29, 2020 1 31, p. 7.

         (4)  O L C 301, 2019 9 5, p. 163.

         (5)  1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1467/97 dėl perviršinio deficito procedūros įgyvendinimo paspartinimo ir paaiškinimo (OL L 209, 1997 8 2, p. 6).

         (6)  Grynąsias pirmines valdžios sektoriaus išlaidas sudaro visos valdžios sektoriaus išlaidos atėmus palūkanų išlaidas, Sąjungos fondų pajamomis visiškai kompensuojamas išlaidas Sąjungos programoms ir išlaidų nedarbo išmokoms nediskrecinius pokyčius. Nacionaliniu lygmeniu finansuojamas bendrojo pagrindinio kapitalo formavimas išlyginamas per ketverių metų laikotarpį. Įskaičiuojamos diskrecinės su pajamomis susijusios priemonės arba įstatymais nustatytas pajamų padidėjimas. Vienkartinės priemonės, susijusios tiek su pajamomis, tiek su išlaidomis, neįskaičiuojamos;

         (7)  Pagal Reglamento (EB) Nr. 1466/97 9 straipsnio 2 dalį.


title: Tarybos rekomendacija 2020 m. liepos 20 d. dėl 2020 m. Suomijos nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2020 m. Suomijos stabilumo programos 2020/C 282/26

text:
               26.8.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 282/171

      TARYBOS REKOMENDACIJA
      2020 m. liepos 20 d.
      dėl 2020 m. Suomijos nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2020 m. Suomijos stabilumo programos
      (2020/C 282/26)
      EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
      atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 121 straipsnio 2 dalį ir 148 straipsnio 4 dalį,
      atsižvelgdama į 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei koordinavimo (1), ypač į jo 5 straipsnio 2 dalį,
      atsižvelgdama į Europos Komisijos rekomendaciją,
      atsižvelgdama į Europos Parlamento rezoliucijas,
      atsižvelgdama į Europos Vadovų Tarybos išvadas,
      atsižvelgdama į Užimtumo komiteto nuomonę,
      atsižvelgdama į Ekonomikos ir finansų komiteto nuomonę,
      atsižvelgdama į Socialinės apsaugos komiteto nuomonę,
      atsižvelgdama į Ekonominės politikos komiteto nuomonę,
      kadangi:

                  (1)

                  2019 m. gruodžio 17 d. Komisija priėmė metinę tvaraus augimo strategiją, kuria pradedamas 2020 m. Europos ekonominės politikos koordinavimo semestras. Joje tinkamai atsižvelgta į 2017 m. lapkričio 17 d. Europos Parlamento, Tarybos ir Komisijos paskelbtą Europos socialinių teisių ramstį. 2019 m. gruodžio 17 d. Komisija pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 1176/2011 (2) priėmė ir įspėjimo mechanizmo ataskaitą – joje Suomija nenurodyta kaip viena iš valstybių narių, dėl kurių reikės parengti nuodugnią apžvalgą. Tą pačią dieną Komisija taip pat priėmė rekomendaciją dėl Tarybos rekomendacijos dėl euro zonos ekonominės politikos;

                  (2)

                  2020 m. vasario 26 d. paskelbta 2020 m. Suomijai skirta ataskaita. Joje įvertinta Suomijos pažanga, padaryta įgyvendinant 2019 m. liepos 9 d. Tarybos priimtas šaliai skirtas rekomendacijas (3) (toliau – 2019 m. šaliai skirtos rekomendacijos), veiksmai, kurių šalis ėmėsi atsižvelgdama į ankstesniais metais priimtas šaliai skirtas rekomendacijas, ir Suomijos pažanga siekiant nacionalinių tikslų pagal strategiją „Europa 2020“;

                  (3)

                  2020 m. kovo 11 d. Pasaulio sveikatos organizacija COVID-19 protrūkį oficialiai paskelbė pasauline pandemija. Dėl pandemijos piliečiai, šalių visuomenė ir ekonomika pateko į ekstremaliąją didelio pavojaus visuomenės sveikatai situaciją. Ji daro didžiulį spaudimą nacionalinėms sveikatos sistemoms, trikdo pasaulines tiekimo grandines, kelia nestabilumą finansų rinkose, lemia vartotojų paklausos sukrėtimus ir daro neigiamą poveikį įvairiems sektoriams. Ji kelia grėsmę žmonių darbo vietoms ir pajamoms, taip pat įmonių verslui. Jos sukeltas didelis ekonominis sukrėtimas jau turi skaudžių pasekmių Sąjungoje. 2020 m. kovo 13 d. Komisija priėmė komunikatą, kuriuo raginama užtikrinti suderintą ekonominį atsaką į krizę, įtraukiant visus nacionalinio ir Sąjungos lygmens suinteresuotuosius subjektus;

                  (4)

                  kelios valstybės narės paskelbė nepaprastąją padėtį arba ėmėsi neatidėliotinų priemonių. Visos neatidėliotinos priemonės turėtų būti griežtai proporcingos, būtinos, ribotos trukmės ir atitikti Europos bei tarptautinius standartus. Joms turėtų būti taikoma demokratinė priežiūra ir nepriklausoma teisminė peržiūra;

                  (5)

                  2020 m. kovo 20 d. Komisija priėmė komunikatą dėl Stabilumo ir augimo pakte nustatytos bendrosios išvengimo sąlygos taikymo. Pagal Reglamento (EB) Nr. 1466/97 5 straipsnio 1 dalyje, 6 straipsnio 3 dalyje, 9 straipsnio 1 dalyje bei 10 straipsnio 3 dalyje ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 1467/97 (4) 3 straipsnio 5 dalyje bei 5 straipsnio 2 dalyje nustatytą bendrąją nukrypti leidžiančią išlygą sudaromos palankesnės sąlygos koordinuoti biudžeto politiką esant dideliam ekonomikos nuosmukiui. 2020 m. kovo 20 d. komunikate Komisija laikėsi nuomonės, kad, atsižvelgiant į numatomą didelį ekonomikos nuosmukį dėl COVID-19 pandemijos, bendrosios nukrypti leidžiančios išlygos taikymo sąlygos yra tenkinamos, ir paprašė Tarybos šią išvadą patvirtinti. 2020 m. kovo 23 d. valstybių narių finansų ministrai pritarė Komisijos vertinimui. Jie sutiko, kad dėl didelio ekonomikos nuosmukio reikia ryžtingo, ambicingo ir suderinto atsako. Pradėjus taikyti bendrąją nukrypti leidžiančią išlygą leidžiama laikinai nukrypti nuo vidutinės trukmės biudžeto tikslui pasiekti numatyto koregavimo plano, jei tai nekelia pavojaus fiskaliniam tvarumui vidutinės trukmės laikotarpiu. Kalbant apie korekcinę dalį, Taryba taip pat gali nuspręsti, remdamasi Komisijos rekomendacija, priimti patikslintą fiskalinę trajektoriją. Taikant bendrąją nukrypti leidžiančią išlygą Stabilumo ir augimo pakto procedūros nesustabdomos. Ji suteikia valstybėms narėms galimybę nukrypti nuo paprastai taikomų biudžetinių reikalavimų, o Komisijai ir Tarybai – imtis būtinų politikos koordinavimo priemonių laikantis Pakto;

                  (6)

                  siekiant apriboti ir kontroliuoti COVID-19 pandemijos plitimą, padidinti nacionalinių sveikatos sistemų atsparumą, įmonėms bei namų ūkiams teikiamomis paramos priemonėmis sušvelninti socialinius bei ekonominius pandemijos padarinius ir užtikrinti tinkamas sveikatos ir saugos sąlygas darbo vietoje, kad būtų galima atnaujinti ekonominę veiklą, reikia nuolatinių veiksmų. Kad paremtų valstybių narių pastangas tose srityse, Sąjunga turėtų visapusiškai išnaudoti įvairias turimas priemones. Be to, valstybės narės ir Sąjunga turėtų bendradarbiaudamos parengti priemones, kurios yra būtinos, kad galėtume grįžti prie įprasto mūsų šalių visuomenės ir ekonomikos veikimo ir tvaraus augimo, įtraukdamos, inter alia, žaliąją pertvarką bei skaitmeninę transformaciją ir pasinaudodamos krizės metu įgyta patirtimi;

                  (7)

                  dėl COVID-19 krizės išryškėjo vidaus rinkos gebėjimas lanksčiai prisitaikyti prie išskirtinių aplinkybių. Vis dėlto, siekiant užtikrinti greitą ir sklandų perėjimą prie atsigavimo etapo ir laisvo prekių, paslaugų bei darbuotojų judėjimo, išskirtinės priemonės, neleidžiančios įprastai veikti vidaus rinkai, turėtų būti panaikintos iškart, kai tik jos nebebus būtinos. Dabartinė krizė parodė, kad sveikatos sektoriuje reikia pasirengimo krizėms planų. Vieni iš esminių platesnių pasirengimo krizėms planų rengimo elementų yra geresnės pirkimo strategijos, diversifikuotos tiekimo grandinės ir strateginiai būtiniausių prekių rezervai;

                  (8)

                  kad visus nenaudojamus Europos struktūrinių ir investicijų fondų išteklius valstybės narės galėtų sutelkti išskirtiniam COVID-19 pandemijos poveikiui sušvelninti, Sąjungos teisės aktų leidėjas jau iš dalies pakeitė atitinkamus teisės aktus Europos Parlamento ir Tarybos reglamentais (ES) 2020/460 (5) ir (ES) 2020/558 (6). Tais pakeitimais bus suteikta papildomo lankstumo ir nustatytos supaprastintos bei racionalizuotos procedūros. Siekiant sumažinti spaudimą pinigų srautams, valstybėms narėms taip pat suteikta galimybė 2020–2021 finansiniais metais pasinaudoti 100 % bendru finansavimu iš Sąjungos biudžeto. Suomija raginama visapusiškai pasinaudoti tomis galimybėmis, kad padėtų labiausiai paveiktiems asmenims ir sektoriams;

                  (9)

                  dėl skirtingų specializacijos modelių tikėtina, kad įvairiuose sektoriuose ir regionuose socialiniai ir ekonominiai COVID-19 pandemijos padariniai bus nevienodi. Todėl kyla rizika, kad skirtumai Suomijoje didės. Atsižvelgiant į riziką, kad laikinai sutriks valstybių narių tarpusavio konvergencijos procesas, dabartinėmis aplinkybėmis reikia tikslinių atsakomųjų politikos priemonių;

                  (10)

                  2020 m. balandžio 30 d. Suomija pateikė 2020 m. nacionalinę reformų programą ir 2020 m. stabilumo programą. Siekiant atsižvelgti į jų tarpusavio sąsajas, abi programos vertintos vienu metu;

                  (11)

                  šiuo metu Suomijai taikoma Stabilumo ir augimo pakto prevencinė dalis ir skolos taisyklė;

                  (12)

                  2020 m. stabilumo programoje Vyriausybė numato nominaliojo balanso pablogėjimą nuo 1,1 % bendrojo vidaus produkto (BVP) deficito 2019 m. iki 7,2 % BVP deficito 2020 m. Numatoma, kad 2021 m. deficitas sumažės iki 4,0 % BVP. 2020 m. stabilumo programoje numatoma, kad iki 59,4 % BVP 2019 m. sumažėjęs valdžios sektoriaus skolos santykis su BVP 2020 m. išaugs iki 69,1 %. Makroekonominę ir fiskalinę perspektyvą veikia didelis neapibrėžtumas dėl COVID-19 pandemijos;

                  (13)

                  reaguodama į COVID-19 pandemiją ir laikydamasi suderinto Sąjungos požiūrio, Suomija ėmėsi savalaikių biudžeto priemonių, kad padidintų savo sveikatos sistemos pajėgumą, suvaldytų pandemiją ir suteiktų pagalbą labiausiai nukentėjusiems asmenims ir sektoriams. Pagal 2020 m. stabilumo programą tos biudžeto priemonės sudarė 1,7 % BVP. Į priemones įtrauktos neatidėliotinosios išlaidos, skirtos sveikatos apsaugai ir viešajai tvarkai užtikrinti, ir įmonių bei darbuotojų rėmimo priemonės. Be to, Suomija paskelbė apie priemones, kurios, nors ir nedaro tiesioginio poveikio biudžetui, padės teikti likvidumo paramą įmonėms; 2020 m. stabilumo programoje įvertinta, kad jos sudarys 5 % BVP. Šias priemones sudaro, be kita ko, paskolų garantijos įmonėms, daugiausia skirtos mažosioms ir vidutinėms įmonėms (MVĮ), taip pat, siekiant užtikrinti tiekimo saugumą, specialios garantijų sistemos, skirtos įmonei „Finnair“ ir laivybos įmonėms. Be to, Suomija patvirtino ir kitas likvidumo didinimo priemones, nenurodytas 2020 m. stabilumo programoje, įskaitant įmonių pelno mokesčių atidėjimą. Šios papildomos priemonės apytikriai sudaro 15 % BVP. Apskritai priemonės, kurių ėmėsi Suomija, atitinka 2020 m. kovo 13 d. Komisijos komunikate išdėstytas gaires. Visiškas neatidėliotinų priemonių ir fiskalinių paramos priemonių įgyvendinimas, o vėliau, kai leis ekonominės sąlygos, fiskalinės politikos perorientavimas siekiant užtikrinti apdairią vidutinės trukmės laikotarpio fiskalinę būklę padės išsaugoti fiskalinį tvarumą vidutinės trukmės laikotarpiu;

                  (14)

                  remiantis Komisijos 2020 m. pavasario prognoze, grindžiama nesikeičiančios politikos scenarijumi, Suomijos valdžios sektoriaus balansas sudarys –7,4 % BVP 2020 m. ir –3,4 % BVP 2021 m. Numatoma, kad 2020 m. valdžios sektoriaus skolos ir BVP santykis pasieks 69,4 % BVP, o 2021 m. –69,6 % BVP;

                  (15)

                  dėl 2020 m. Suomijos planuojamo 3 % BVP deficito ribos viršijimo 2020 m. gegužės 20 d. Komisija paskelbė pranešimą, parengtą pagal Sutarties 126 straipsnio 3 dalį. Apskritai iš Komisijos analizės galima spręsti, kad Sutartyje ir Reglamente (EB) Nr. 1467/97 apibrėžtas deficito kriterijus nėra įvykdytas;

                  (16)

                  reaguodama į COVID-19 krizę, Suomija ėmėsi visapusiškų sveikatos sistemos ir ekonomikos rėmimo veiksmų. Pavyzdžiui, Suomijos Vyriausybė patvirtino kelis papildomus biudžetus ir nusprendė padidinti darbuotojams darbo vietų garantiją, kartu palengvinant bedarbio pašalpų gavimo sąlygas. Pagerintos galimybės gauti bedarbio pašalpas laisvai samdomiems darbuotojams ir verslininkams. Socialinės apsaugos priemonėms skirta suma sudaro 1,6 mlrd. EUR. Be 10 mlrd. EUR valstybės garantuotų paskolų, suteikta tiesioginių dotacijų verslui, kurių vertė siekia 1 mlrd. EUR. Vyriausybė laikinai sumažino darbdavio mokamą pensijų įmoką 2,6 procentiniais punktais ir skyrė ne mažiau kaip 1 mlrd. EUR savivaldybių rėmimo paketui. Suomijos finansų priežiūros institucija sumažino Suomijos kredito įstaigų kapitalui keliamus reikalavimus – pašalino sisteminės rizikos rezervą ir pakoregavo konkrečiai kredito įstaigoms keliamus reikalavimus. Suomijos išėjimo iš COVID-19 krizės strategijai rengti Vyriausybė paskyrė darbo grupę, kuriai vadovauja Finansų ministerija ir Socialinių reikalų ir sveikatos ministerija. Remdamasi pirmąja šios darbo grupės ataskaita, gegužės mėn. pradžioje Vyriausybė priėmė etapinį išėjimo planą. Be to, darbo grupė pasiūlys atitinkamas priemones siekiant spręsti problemas, kurias kelia krizės poveikis sveikatai, socialinis ir ekonominis poveikis. Grupė konsultavosi su socialiniais partneriais, savivaldybėmis, pilietine visuomene ir aplinkos apsaugos organizacijomis;

                  (17)

                  Suomija parodė, kad iš esmės yra pasirengusi spręsti COVID-19 krizės sukeltas problemas, tačiau jos sveikatos sistema galėtų būti atsparesnė. Ligoninių rajonai turėjo perskirstyti medicinos personalą, kad jis gydytų COVID-19 sergančius pacientus, ir nukrypti nuo anksčiau įstatymais nustatytų neskubių sveikatos priežiūros paslaugų teikimo laikotarpių. Dėl dabartinės sistemos, kai sveikatos priežiūros paslaugas teikia įvairūs teikėjai, sveikatos priežiūros darbuotojų tankumas šalyje yra nevienodas. Numatoma, kad suskaidytas paslaugų teikimas ir nevienodos galimybės naudotis socialinėmis ir pirminės sveikatos priežiūros paslaugomis kels problemų ir po krizės, visų pirma bedarbiams ir pensininkams, taip pat neįgaliesiems. Dėl COVID-19 krizės didėjant nedarbui, tiek trumpalaikiai, tiek vidutinės trukmės laikotarpio politikos veiksmai pirmiausia turėtų būti skirti tam, kad būtų užtikrintos vienodesnės galimybės naudotis pirminės sveikatos priežiūros paslaugomis. Vidutinės trukmės laikotarpiu tebėra svarbu toliau vykdyti socialinės ir sveikatos priežiūros reformų planus, kuriuos svarstė viena po kitos dirbusios Suomijos Vyriausybės, nes jais visų pirma didinama Suomijos parengtis plataus masto demografiniams pokyčiams – tai padėtų šaliai ateityje išlaikyti sveikatos sistemos kokybę ir kartu pagerinti galimybes naudotis jos paslaugomis. Ilgalaikiam Suomijos viešųjų finansų tvarumui tebekyla rizika dėl prognozuojamo visuomenės senėjimo išlaidų augimo, ypač susijusio su socialine ir sveikatos priežiūra;

                  (18)

                  Pagal Komisijos 2020 m. pavasario prognozę numatoma, kad nedarbas 2020 m. išaugs iki 8,3 %, o 2021 m. sumažės iki 7,7 %. Siekiant sustabdyti nedarbo lygio didėjimą ir iš naujo integruoti į darbo rinką dėl COVID-19 krizės darbo netekusius asmenis, reikalingi efektyvūs trumpalaikiai ir vidutinės trukmės laikotarpio politikos veiksmai, parengti glaudžiai bendradarbiaujant su socialiniais partneriais. Šiomis pastangomis taip pat turėtų būti remiamos grupės, kurioms gresia skurdas ir socialinė atskirtis, pavyzdžiui, žemos kvalifikacijos darbuotojai, neįgalieji, dalinio darbingumo asmenys ir migrantų kilmės asmenys. Suomija taiko sutrumpinto darbo laiko tvarką, pagal kurią daug darbuotojų yra išėję atostogų. Vykdant aktyvią darbo rinkos politiką, įskaitant kvalifikacijos kėlimo ir perkvalifikavimo priemones, galėtų būti užtikrintas greitas ir tvarus grįžimas į darbo rinką. Atlyginimų subsidijavimas galėtų būti tikslinis ir derinamas su mokymu, o šį procesą turėtų prižiūrėti valstybinės užimtumo tarnybos. Perkvalifikavimas ir kvalifikacijos kėlimas – pagrindiniai veiksniai siekiant išlaikyti darbuotojų įsidarbinamumą ekonomikai tampant vis labiau skaitmenine ir ekologiška. Vykdant nuolatinio mokymosi reformą būtų galima geriau patenkinti poreikį tobulinti suaugusių asmenų, įskaitant žemos kvalifikacijos darbuotojus, įgūdžius darbo rinkai svarbiuose sektoriuose, pavyzdžiui, informacinių ir ryšių technologijų (IRT) sektoriuje. Kad į rinką ateitų darbuotojai, turintys įgūdžių, kurie rinkoje reikalingi vykstant demografiniams ir technologiniams pokyčiams, bus svarbu užtikrinti, kad švietimas ir toliau atitiktų darbo rinkos poreikius, be kita ko, užtikrinant, kad universitetuose būtų pakankamai vietų, atitinkančių kiekvieno sektoriaus ir regiono užimtumo prognozes. Siekiant, kad pažeidžiamiausių grupių socialinė ir ekonominė padėtis po COVID-19 krizės nepablogėtų, bus itin svarbu spręsti skaitmeninės atskirties problemą, visų pirma užtikrinti, kad palankių sąlygų neturintys besimokantys asmenys galėtų gauti kokybišką išsilavinimą. Dėl sudėtingos pašalpų sistemos kyla kliūčių norint pradėti dirbti. Siekiant skatinti dirbti sutrumpintą darbo laiką arba ne visą darbo laiką, turėtų būti veiksmingai naudojamas pajamų registras, kuriame tikruoju laiku būtų teikiama informacija apie atlyginimus ir pašalpas, ir kartu sutrumpinti socialinės apsaugos išmokų tvarkymo terminai. Vidutinės trukmės laikotarpiu Suomijai bus svarbu reformuoti socialinių pašalpų sistemą, kad paskatintų užimtumą ir parengtų šalies gerovės sistemą ateičiai;

                  (19)

                  itin svarbu padėti įmonėms, visų pirma MVĮ, išsilaikyti per COVID-19 krizę, kad panaikinus šiuo metu taikomas izoliavimo priemones būtų skatinama ekonomika. Laikina likvidumo parama teikiant paskolas, dotacijas ir garantijas galėtų padėti išsiversti įmonėms šiuo didelio neapibrėžtumo ir iš esmės sumažėjusių pajamų laikotarpiu. Rengiant ir įgyvendinant tas priemones reikia atsižvelgti į bankų sektoriaus atsparumą;

                  (20)

                  siekiant skatinti ekonomikos atsigavimą, bus svarbu paankstinti brandžių viešųjų investicinių projektų įgyvendinimą ir skatinti privačiąsias investicijas, be kita ko, imantis atitinkamų reformų. Suomijoje tų kategorijų investicijos, kuriomis daugiausia remiamas našumo augimas, visų pirma investicijos į įrangą ir intelektinę nuosavybę, nesiekia ES vidurkio. Todėl gali būti ribojamas šalies ilgalaikio augimo potencialas ir neigiamai veikiamas jos konkurencingumas ir atsigavimas. Didesnės investicijos į mokslinius tyrimus ir plėtrą yra vienas iš pagrindinių struktūrinių pokyčių veiksnių siekiant sukurti palankesnes sąlygas žinioms imliems ekonomikos sektoriams ir sustiprinti ilgalaikio augimo potencialą. Planuojamam perėjimui prie poveikio klimatui neutralumo iki 2035 m., kuris irgi atspindėtas Suomijos nacionaliniame energetikos ir klimato srities veiksmų plane, prireiks didelių investicijų, visų pirma investicijų į elektros energijos tinklus ir darnųjį transportą. Vadovaujant parlamentinei iniciatyvinei grupei, rengiamas naujas 2021–2032 m. laikotarpio nacionalinis transporto planas. Be sveikatos priežiūros, aplinkos, regioninių ir našumo klausimų sprendimo, reikalingos nuolatinės pastangos diegti spartųjį plačiajuostį ryšį ir tobulinti kitą skaitmeninę infrastruktūrą, kad būtų racionalizuota logistika ir išlaikyta ekonominė veikla atokiose vietovėse. Įveikti kai kuriuos dėl perėjimo prie neutralaus poveikio klimatui ekonomikos kylančius iššūkius, visų pirma 2020 m. šalies ataskaitos D priede nurodytose teritorijose, Suomijai turėtų padėti Teisingos pertvarkos fondo, kuris yra Komisijos pasiūlymo objektas, 2021–2027 m. laikotarpio programavimas. Tai suteiktų Suomijai galimybę kuo geriau pasinaudoti tuo fondu;

                  (21)

                  šiuo metu pasenęs Suomijos nacionalinis pinigų plovimo rizikos vertinimas bus atnaujintas 2020 m. Suomijos finansų priežiūros institucija neseniai padidino priežiūros pajėgumus. Tačiau darbuotojų dar nepakanka, o rizika grindžiamas požiūris į priežiūrą kol kas nėra taikomas tinkamai. Nors buvo tiriami keli įtariamų pažeidimų atvejai, atgrasomųjų sankcijų politikos nustatymas tebėra dar viena prioritetinė sritis. Per pastaruosius mėnesius labai padaugėjo pranešimų apie įtartinus sandorius, tačiau pasirodo, kad finansinės žvalgybos padalinys neturi pakankamai išteklių šiai informacijai išanalizuoti. Finansinės žvalgybos padalinys ir Finansų priežiūros institucija informacija ir toliau keičiasi nepakankamai;

                  (22)

                  nors šioje Rekomendacijoje išdėstytose šaliai skirtose rekomendacijose (toliau – 2020 m. šaliai skirtos rekomendacijos) dėmesys sutelktas į COVID-19 pandemijos socialinio ir ekonominio poveikio švelninimą ir palankesnių sąlygų ekonomikai atsigauti sudarymą, 2019 m. šaliai skirtose rekomendacijose taip pat aptartos reformos, būtinos siekiant reaguoti į vidutinės trukmės laikotarpio ir ilgalaikius struktūrinius iššūkius. 2019 m. šaliai skirtos rekomendacijos tebėra aktualios, o jų įgyvendinimas bus toliau stebimas per visą kitų metų Europos semestrą. Tai apima ir 2019 m. šaliai skirtas rekomendacijas dėl ekonominės politikos, susijusios su investicijomis. Į visas 2019 m. šaliai skirtas rekomendacijas turėtų būti atsižvelgta sanglaudos politikos finansavimo po 2020 m. strateginio programavimo procese, be kita ko, rengiant dabartinės krizės poveikio švelninimo priemones ir išėjimo iš jos strategijas;

                  (23)

                  Europos semestras yra nuolatinio Sąjungos ekonominės ir užimtumo politikos koordinavimo sistema, galinti prisidėti prie ekonomikos tvarumo. Savo 2020 m. nacionalinėse reformų programose valstybės narės įvertino pažangą, padarytą įgyvendinant Jungtinių Tautų darnaus vystymosi tikslus (DVT). Užtikrindama, kad būtų visapusiškai įgyvendintos 2020 m. šaliai skirtos rekomendacijos, Suomija prisidės prie pažangos siekiant DVT ir prie bendrų pastangų užtikrinti konkurencingą tvarumą Sąjungoje;

                  (24)

                  siekiant greitai atsigauti nuo ekonominio COVID-19 pandemijos poveikio, labai svarbu glaudžiai koordinuoti ekonominės ir pinigų sąjungos šalių ekonomiką. Kaip valstybė narė, kurios valiuta yra euro, Suomija turėtų užtikrinti, kad jos politika ir toliau atitiktų 2020 m. rekomendacijas euro zonai ir būtų koordinuojama su kitų valstybių narių, kurių valiuta yra euro, politika, atsižvelgdama į euro grupės politines gaires;

                  (25)

                  per 2020 m. Europos semestrą Komisija atliko išsamią Suomijos ekonominės politikos analizę ir ją paskelbė 2020 m. šaliai skirtoje ataskaitoje. Be to, ji įvertino 2020 m. stabilumo programą, 2020 m. nacionalinę reformų programą, taip pat veiksmus, kurių Suomija ėmėsi atsižvelgdama į ankstesniais metais jai skirtas rekomendacijas. Komisija įvertino ne tik jų svarbą tvariai fiskalinei ir socialinei bei ekonominei Suomijos politikai, bet ir tai, kaip jie atitinka Sąjungos taisykles ir gaires, nes būtina stiprinti bendrą Sąjungos ekonomikos valdymą Sąjungos lygmens priemonėmis prisidedant prie būsimų nacionalinių sprendimų;

                  (26)

                  atsižvelgdama į šį vertinimą, Taryba išnagrinėjo 2020 m. stabilumo programą, o jos nuomonė (7) pateikta visų pirma toliau išdėstytoje 1 rekomendacijoje,

            REKOMENDUOJA Suomijai 2020 ir 2021 m. imtis šių veiksmų:

                  1.

                  Laikantis bendrosios nukrypti leidžiančios išlygos pagal Stabilumo ir augimo paktą, imtis visų būtinų priemonių, kad būtų veiksmingai kovojama su COVID-19 pandemija, palaikoma ekonomika ir remiamas būsimas atsigavimas. Kai leis ekonominės sąlygos, vykdyti fiskalinę politiką, kuria siekiama užtikrinti apdairią vidutinės trukmės laikotarpio fiskalinę būklę ir skolos tvarumą, kartu didinant investicijas. Spręsti sveikatos priežiūros srities darbuotojų trūkumo problemą siekiant padidinti sveikatos sistemos atsparumą ir pagerinti galimybes naudotis socialinėmis ir sveikatos priežiūros paslaugomis.

                  2.

                  Sustiprinti priemones, skirtas užimtumui remti ir aktyviai darbo rinkos politikai skatinti.

                  3.

                  Imtis priemonių, kuriomis būtų užtikrintas likvidumas realiajai ekonomikai, visų pirma mažosioms ir vidutinėms įmonėms. Siekiant remti ekonomikos atsigavimą, paankstinti brandžių viešųjų investicinių projektų įgyvendinimą ir skatinti privačiąsias investicijas. Sutelkti investicijas į žaliąją ir skaitmeninę pertvarką, visų pirma į švarią veiksmingą energijos gamybą ir vartojimą, tvarią ir veiksmingą infrastruktūrą ir mokslinius tyrimus bei inovacijas.

                  4.

                  Užtikrinti veiksmingą kovos su pinigų plovimu sistemos taikymo priežiūrą ir vykdymą.

         Priimta Briuselyje 2020 m. liepos 20 d.

               Tarybos vardu

               Pirmininkė

            J. KLOECKNER

         (1)  OL L 209, 1997 8 2, p. 1.

         (2)  2011 m. lapkričio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 1176/2011 dėl makroekonominių disbalansų prevencijos ir naikinimo (OL L 306, 2011 11 23, p. 25).

         (3)  OL C 301, 2019 9 5, p. 154.

         (4)  1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1467/97 dėl perviršinio deficito procedūros įgyvendinimo paspartinimo ir paaiškinimo (OL L 209, 1997 8 2, p. 6).

         (5)  2020 m. kovo 30 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) 2020/460, kuriuo dėl konkrečių priemonių investicijoms į valstybių narių sveikatos priežiūros sistemas ir kitus jų ekonomikos sektorius sutelkti reaguojant į COVID-19 protrūkį iš dalies keičiami reglamentai (ES) Nr. 1301/2013, (ES) Nr. 1303/2013 ir (ES) Nr. 508/2014 (Atsako į koronaviruso grėsmę investicijų iniciatyva) (OL L 99, 2020 3 31, p. 5).

         (6)  2020 m. balandžio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) 2020/558, kuriuo iš dalies keičiami reglamentai (ES) Nr. 1301/2013 ir (ES) Nr. 1303/2013, kiek tai susiję su konkrečiomis priemonėmis, kuriomis sudaromos išskirtinės lanksčios sąlygos naudoti Europos struktūrinių ir investicijų fondų lėšas reaguojant į COVID-19 protrūkį (OL L 130, 2020 4 24, p. 1).

         (7)  Pagal Reglamento (EB) Nr. 1466/97 5 straipsnio 2 dalį.