title: 2016 m. liepos 12 d. Tarybos rekomendacija dėl 2016 m. Suomijos nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2016 m. Suomijos stabilumo programos

text:
               18.8.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 299/79

         TARYBOS REKOMENDACIJA
   2016 m. liepos 12 d.
   dėl 2016 m. Suomijos nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2016 m. Suomijos stabilumo programos
   (2016/C 299/19)
   EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
   atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 121 straipsnio 2 dalį ir 148 straipsnio 4 dalį,
   atsižvelgdama į 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei koordinavimo (1), ypač į jo 5 straipsnio 2 dalį,
   atsižvelgdama į 2011 m. lapkričio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 1176/2011 dėl makroekonominių disbalansų prevencijos ir naikinimo (2), ypač į jo 6 straipsnio 1 dalį,
   atsižvelgdama į Europos Komisijos rekomendaciją,
   atsižvelgdama į Europos Parlamento rezoliucijas,
   atsižvelgdama į Europos Vadovų Tarybos išvadas,
   atsižvelgdama į Užimtumo komiteto nuomonę,
   atsižvelgdama į Ekonomikos ir finansų komiteto nuomonę,
   atsižvelgdama į Socialinės apsaugos komiteto nuomonę,
   atsižvelgdama į Ekonominės politikos komiteto nuomonę,
   kadangi:

               (1)

               2015 m. lapkričio 26 d. Komisija priėmė metinę augimo apžvalgą, kuria pradedamas 2016 m. Europos ekonominės politikos koordinavimo semestras. 2016 m. kovo 17–18 d. Europos Vadovų Taryba patvirtino metinėje augimo apžvalgoje nustatytus prioritetus. 2015 m. lapkričio 26 d. Komisija pagal Reglamentą (ES) Nr. 1176/2011 priėmė Įspėjimo mechanizmo ataskaitą, kurioje Suomija nurodyta kaip viena iš valstybių narių, dėl kurių reikės parengti nuodugnią apžvalgą. Tą pačią dieną Komisija taip pat priėmė rekomendaciją dėl Tarybos rekomendacijos dėl euro zonos ekonominės politikos. Tą rekomendaciją Europos Vadovų Taryba patvirtino 2016 m. vasario 18–19 d., o Taryba ją priėmė 2016 m. kovo 8 d. (3) Kaip šalis, kurios valiuta yra euro, atsižvelgdama į glaudžias ekonominės ir pinigų sąjungos šalių ekonomikos sąsajas, Suomija turėtų užtikrinti, kad ta rekomendacija būtų visiškai ir laiku įgyvendinta;

               (2)

               2016 m. Suomijos ataskaita paskelbta 2016 m. vasario 26 d. Joje įvertinta Suomijos pažanga, padaryta įgyvendinant 2015 m. liepos 14 d. Tarybos priimtas šaliai skirtas rekomendacijas ir siekiant nacionalinių tikslų pagal strategiją „Europa 2020“. Į ją įtraukta ir nuodugni apžvalga pagal Reglamento (ES) Nr. 1176/2011 5 straipsnį. 2016 m. kovo 8 d. Komisija pateikė nuodugnios apžvalgos rezultatus. Komisijos analizė leidžia daryti išvadą, kad Suomijoje yra susidaręs makroekonominis disbalansas. Visų pirma būtina spręsti sąnaudų konkurencingumo praradimo problemą; ji kaupėsi kelerius metus ir daugiausia atsirado dėl ilgą laiką sparčiau už našumą didėjusio darbo užmokesčio – dėl to nuo 2008 iki 2012 m. smarkiai pablogėjo einamosios sąskaitos balansas. Analizėje taip pat atkreiptas dėmesys į didelę vidutinio laikotarpio ir ilgalaikę riziką viešųjų finansų, kurių būklė jau ir taip sunki, tvarumui;

               (3)

               2016 m. balandžio 14 d. Suomija pateikė 2016 m. nacionalinę reformų programą ir 2016 m. stabilumo programą. Siekiant atsižvelgti į jų tarpusavio sąsajas, abi programos vertintos vienu metu;

               (4)

               į atitinkamas konkrečioms šalims skirtas rekomendacijas atsižvelgta sudarant 2014–2020 m. Europos struktūrinių ir investicijų fondų programas. Kaip numatyta Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1303/2013 (4) 23 straipsnyje, Komisija, jei tai būtina siekiant remti atitinkamų Tarybos rekomendacijų įgyvendinimą, gali paprašyti valstybės narės peržiūrėti savo partnerystės sutartį ir susijusias programas bei pasiūlyti jų pakeitimų. Kaip naudotųsi šia nuostata, Komisija išsamiau nurodė Priemonių, kuriomis Europos struktūrinių ir investicijų fondų veiksmingumas siejamas su patikimu ekonomikos valdymu, taikymo gairėse;

               (5)

               2016 m. stabilumo programoje nurodyta, kad išskirtinio atvykstančių pabėgėlių srauto poveikis biudžetui yra didelis, ir pateikta tinkamų įrodymų apie šių papildomų biudžeto išlaidų apimtį ir pobūdį. Kaip teigia Komisija, 2015 m. reikalavimus atitinkančios papildomos išlaidos sudarė 0,05 % BVP ir šiuo metu manoma, kad 2016 m. jos sieks 0,2 % BVP. Pagal Reglamento (EB) Nr. 1466/97 5 straipsnio 1 dalies ir 6 straipsnio 3 dalies nuostatas šios papildomos išlaidos yra priimtinos, atsižvelgiant į tai, kad pabėgėlių srautas yra išskirtinis atvejis, jų poveikis Suomijos viešiesiems finansams yra didelis, o tvarumas nebūtų pažeistas leidžiant laikinai nukrypti nuo koregavimo plano, kuriuo siekiama vidutinio laikotarpio biudžeto tikslo. Todėl 2015 m. reikiamas koregavimas siekiant vidutinio laikotarpio biudžeto tikslo buvo sumažintas siekiant atsižvelgti į tas išlaidas. Kalbant apie 2016 m., galutinis vertinimas, į kurį bus įtrauktos reikalavimus atitinkančios sumos, bus atliktas 2017 m. pavasarį, remiantis Suomijos valdžios institucijų pateiktais stebėjimų duomenimis;

               (6)

               šiuo metu Suomijai taikoma Stabilumo ir augimo pakto prevencinė dalis. 2016 m. gegužės 18 d. Komisija pagal SESV 126 straipsnio 3 dalį parengė pranešimą, nes Suomijos valdžios sektoriaus bendroji skola 2015 m. viršijo 60 % BVP pamatinę vertę. Analizėje padaryta išvada, kad skolos kriterijus laikytinas įvykdytu. 2016 m. stabilumo programoje Vyriausybė planuoja nominaliojo balanso pagerėjimą iki -2,5 % BVP 2016 m. ir toliau iki -1,3 % BVP 2020 m. Vyriausybė planuoja iki 2019 m. pasiekti savo vidutinio laikotarpio biudžeto tikslą – 0,5 % BVP struktūrinį deficitą. Stabilumo programoje numatoma, kad 2019 m. valdžios sektoriaus skolos santykis su BVP pasieks aukščiausią tašką – 67,4 %, o po to sumažės ir 2020 m. sieks 67,2 %. Makroekonominis scenarijus, kuriuo grindžiamos šios biudžeto projekcijos, yra tikėtinas. Priemonės, kurių reikia norint pasiekti vidutinio laikotarpio biudžeto tikslą 2019 m., nepakankamai konkretizuotos. Remiantis Komisijos 2016 m. pavasario prognoze, esama rizikos, kad 2016 m. bus kiek nukrypta nuo rekomenduojamo koregavimo. Išvados dėl 2016 m. nepasikeistų, jeigu į vertinimą nebūtų įtrauktas išskirtinio atvykstančių pabėgėlių srauto poveikis biudžetui. Jeigu politika nesikeis, esama rizikos, kad nuo rekomenduojamo koregavimo bus daug nukrypta 2017 m. Prognozuojama, kad skolos santykis su BVP ir toliau didės ir 2017 m. sieks 66,9 %. Remdamasi stabilumo programos vertinimu ir atsižvelgdama į Komisijos 2016 m. pavasario prognozę, Taryba mano, jog esama rizikos, kad Suomija nesilaikys Stabilumo ir augimo pakto nuostatų. Todėl siekiant užtikrinti, kad būtų laikomasi nuostatų 2016 m. ir 2017 m., reikės papildomų priemonių;

               (7)

               numatoma, kad dėl visuomenės senėjimo ir mažėjančios darbo jėgos, išlaidos pensijoms, sveikatos ir ilgalaikei priežiūrai padidės nuo 23,1 % 2013 m. iki 26,9 % BVP 2030 m. 2016 m. sausio mėn. Suomija pradėjo vykdyti pensijų reformą, pagal kurią nuo 2027 m. teisės aktais nustatytas pensinis amžius bus susietas su tikėtinos gyvenimo trukmės pokyčiais. Savivaldybių teikiamos socialinės ir sveikatos priežiūros paslaugos sudaro 10 % BVP. Numatoma, kad jeigu sistema nebus pertvarkyta, tos išlaidos, vertinant nominaliai, didės 2,4 % per metus ir taip pat didės kaip BVP dalis. Sutarta dėl pagrindinio visapusiškos administracinės reformos ir sveikatos priežiūros bei socialinių paslaugų restruktūrizavimo plano. Pagrindiniai reformos tikslai apima tvarumo atotrūkio sumažinimą 3 mlrd. EUR ilguoju laikotarpiu geriau kontroliuojant išlaidas. Tai bus pasiekta integruojant paslaugas, konsoliduojant paslaugų organizavimą ir jas skaitmeninant. Kad reforma galėtų būti įgyvendinama nuo 2019 m., kaip planuota, dar turi būti išsamiai nustatyti visi reformos elementai ir pokyčių valdymo planai. Vyriausybė paskelbė, kad reformos įgyvendinimo priemonės bus paskelbtos 2016 m. pabaigoje. Iš reformos apimties ir griežto įgyvendinimo tvarkaraščio galima spręsti, kad įgyvendinti reformą bus nelengva. Todėl svarbu laiku priimti pasiūlymus dėl teisės aktų;

               (8)

               siekiant atkurti Suomijos konkurencingumą būtina keliais atžvilgiais pagerinti darbo rinkos veikimą. 2013 m. pabaigoje centralizuotai pasiekus susitarimą dėl darbo užmokesčio, suvestiniu lygmeniu darbo užmokestis didėjo nuosaikiai. Pagal tą susitarimą sutarto darbo užmokesčio metinis augimas sulėtėjo nuo 1,3 % 2013 m. paskutinįjį ketvirtį iki 0,5 % 2015 m. ketvirtąjį ketvirtį. 2015 m. birželio mėn. socialiniai partneriai nutarė susitarimą pratęsti ir 2016 m. Vis dėlto darbo našumo augimas dar neatsigavo ir todėl numatoma, kad nominaliosios vienetui tenkančios darbo sąnaudos didės, nors ir lėčiau. Vyko derybos siekiant atkurti sąnaudų konkurencingumą. 2016 m. vasario 29 d. socialiniai partneriai sutarė dėl konkurencingumo pakto. Kad susitarimas galėtų būti įgyvendintas, pagal jį turi būti priimti atskiriems sektoriams skirti susitarimai. Konkurencingumo paktą papildys socialinių partnerių sutartos priemonės siekiant užtikrinti didesnį darbo rinkos lankstumą ir naują darbo užmokesčio didėjimo modelį, susiejant darbo užmokestį kituose sektoriuose su darbo užmokesčiu išorės konkurenciją patiriančiuose sektoriuose. Svarbu darbo rinkos priemones įgyvendinti taip, kad būtų visapusiškai atsižvelgiama į socialinių partnerių vaidmenį;

               (9)

               dėl mažėjančio darbingo amžiaus gyventojų skaičiaus svarbu didinti dalyvavimo darbo rinkoje lygį. Tam reikia toliau dėti pastangas, kad į darbo rinką būtų integruoti vyresnio amžiaus darbuotojai, jaunimas, ilgalaikiai bedarbiai ir žemos kvalifikacijos darbuotojai. Užimtumo lygis nuo prieš krizę buvusio aukščiausio lygio (70,6 % 2008 m.) sumažėjo daugiau kaip dviem procentiniais punktais iki 68,5 % 2015 m., o nedarbas padidėjo nuo 6,4 % iki 9,4 %. Pagyvenusių žmonių užimtumo lygis palaipsniui didėjo, tačiau išliko kai kurių ankstyvo pasitraukimo iš darbo rinkos galimybių, konkrečiai susijusių su pratęstu bedarbio pašalpų mokėjimu vyresnio amžiaus darbuotojams iki išėjimo į pensiją (bedarbio pašalpos išsaugojimo priemonė); jeigu jos nebus sumažintos, jos galėtų apriboti teigiamą 2016 m. pradėtos vykdyti pensijų reformos poveikį. Bedarbio pašalpos išsaugojimo priemonės parametrų pakeitimų, padarytų vykdant ankstesnę pensijų reformą, poveikis bus įvertintas 2019 m. 2008–2014 m. labai padidėjo ilgalaikio nedarbo lygis – nuo 1,2 % iki 1,9 % visos darbo jėgos, nepaisant to, kad daug ilgalaikių bedarbių galiausiai pasitraukia iš darbo jėgos. Jaunimo nedarbas 2015 m. padidėjo iki 22,4 %. Prasti darbo rinkos rezultatai didžiausią poveikį daro žemos kvalifikacijos darbuotojams. Mažinant aktyvios darbo rinkos politikos biudžetą tuo metu, kai tokių priemonių poreikis didėja, galėtų pakenkti pirmiau nurodytų grupių asmenų grįžimo į darbą galimybėms. Kalbant apie aktyvumo skatinimą, sudėtinga skirtingų rūšių išmokų sistema gali lemti didelį neveiklumo lygį ir mažo darbo užmokesčio spąstus. Spręsti tų spąstų problemą ir nustatyti teigiamas paskatas priimti darbo pasiūlymą, pavyzdžiui, tobulinti galimybę derinti darbą su išmokomis, itin svarbu atsižvelgiant į aktyvios darbo rinkos politikos biudžeto mažinimą. Tai, kad 2015 m. į Suomiją atvyko gana daug migrantų ir pabėgėlių, galėtų padėti atsverti visuomenės senėjimo padarinius, tačiau tik tuo atveju, jei jie bus sėkmingai integruoti į darbo rinką ir švietimo sistemą. Darbo rinkoje yra paklausos ir pasiūlos atitikimo problemų, iš dalies dėl struktūrinių ekonomikos pokyčių, nes naujos darbo vietos kuriamos ne tuose geografiniuose rajonuose ir pramonės šakose, kuriuose jos buvo prarastos. Reikalingos priemonės, kuriomis būtų didinama įperkamo būsto Helsinkio regione pasiūla, ir veiksminga politika siekiant padėti žmonėms atnaujinti savo gebėjimus ir susirasti darbą;

               (10)

               verslo aplinka Suomijoje yra tokia pat gera arba geresnė nei kitose išsivysčiusios ekonomikos šalyse. Vis dėlto nepakankama konkurencija, visų pirma paslaugų, daugiausia skirtų vietos rinkai, tokių kaip mažmeninės prekybos ir transporto paslaugų, rinkoje, neigiamai veikia bendrą Suomijos ekonomikos konkurencingumą. Įmonės perteklinius reguliavimo reikalavimus įvardijo kaip patekimo į rinką ir augimo kai kuriose rinkose kliūtis. Siekiant skatinti verslumą ir investicijas reikia spręsti šių perteklinių reikalavimų problemą. Mažmeninės prekybos sektoriuje pertvarkius planavimo taisykles bus nustatytos lankstesnės taisyklės dėl parduotuvių dydžio ir vietos. Užsienio prekybai atviras sektorius toliau restruktūrizuojasi ir jam būtų naudinga plėtoti naujas rinkas, produktus ir paslaugas, ypač turinčius didelę pridėtinę vertę. Skatinti struktūrinius pokyčius galėtų padėti politika, kuria remiama įmonių plėtra, tarptautinimas ir inovacijos. 2015 m. rudenį buvo priimta teisės aktų pakeitimų, tačiau dauguma jų bus įgyvendinti tik 2016–2018 m. Vyriausybė paskelbė, kad bus vykdomos tolesnės struktūrinės reformos siekiant padidinti konkurenciją rinkoje;

               (11)

               atsižvelgdama į Europos semestrą, Komisija atliko išsamią Suomijos ekonominės politikos analizę ir ją paskelbė 2016 m. šalies ataskaitoje. Be to, ji įvertino stabilumo programą ir nacionalinę reformų programą, taip pat veiksmus, kurių Suomija ėmėsi atsižvelgdama į ankstesniais metais jai skirtas rekomendacijas. Komisija įvertino ne tik jų svarbą tvariai fiskalinei ir socialinei bei ekonominei Suomijos politikai, bet ir tai, kaip laikomasi ES taisyklių ir gairių, nes ES lygio priemonėmis prisidedant prie būsimų nacionalinių sprendimų būtina stiprinti bendrą ES ekonomikos valdymą. Rekomendacijos atsižvelgiant į Europos semestrą pateiktos toliau išdėstytose 1–3 rekomendacijose;

               (12)

               atsižvelgdama į šį vertinimą, Taryba išnagrinėjo stabilumo programą; jos nuomonė (5) pateikta visų pirma toliau išdėstytoje 1 rekomendacijoje,

               (13)

               atsižvelgdama į Komisijos nuodugnios apžvalgos ir šio vertinimo rezultatus, Taryba išnagrinėjo nacionalinę reformų programą ir stabilumo programą. Jos rekomendacijos pagal Reglamento (ES) Nr. 1176/2011 6 straipsnį pateiktos toliau išdėstytose 2 ir 3 rekomendacijose,

         REKOMENDUOJA Suomijai 2016–2017 m. imtis šių veiksmų:

               1.

               Užtikrinti bent 0,5 % BVP metinį fiskalinį koregavimą 2016 m. ir 0,6 % BVP 2017 m. siekiant vidutinio laikotarpio biudžeto tikslo. Panaudoti visas nenumatytas papildomas pajamas, kad būtų greičiau mažinamas valdžios sektoriaus bendrosios skolos santykis. Užtikrinti, kad būtų laiku priimta ir įgyvendinta administracinė reforma, siekiant padidinti socialinių ir sveikatos priežiūros paslaugų išlaidų efektyvumą.

               2.

               Atsižvelgiant į socialinių partnerių vaidmenį užtikrinti, kad taikant darbo užmokesčio nustatymo sistemą būtų skatinamas derėjimasis dėl darbo užmokesčio vietos lygmeniu ir šalinamas nelankstumas, taip didinant konkurencingumą ir skatinant labiau į eksportą orientuotus pramonės metodus. Didinti paskatas priimti darbo pasiūlymus ir užtikrinti tikslines ir pakankamas aktyvios darbo rinkos politikos priemones, įskaitant migrantų kilmės asmenims skirtas priemones. Imtis priemonių, kuriomis būtų mažinami regioniniai skirtumai ir gebėjimų paklausos ir pasiūlos neatitiktis.

               3.

               Toliau dėti pastangas didinti konkurenciją paslaugų sektoriuje, įskaitant mažmeninės prekybos rinką. Skatinti verslumą ir investicijas, be kita ko, mažinant administracinę ir reguliavimo naštą, kad būtų skatinama didelę pridėtinę vertę turinčių produktų gamyba.

      Priimta Briuselyje 2016 m. liepos 12 d.

            Tarybos vardu

            Pirmininkas

         P. KAŽIMÍR

      (1)  OL L 209, 1997 8 2, p. 1.

      (2)  OL L 306, 2011 11 23, p. 25.

      (3)  OL C 96, 2016 3 11, p. 1.

      (4)  2013 m. gruodžio 17 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 1303/2013, kuriuo nustatomos Europos regioninės plėtros fondui, Europos socialiniam fondui, Sanglaudos fondui, Europos žemės ūkio fondui kaimo plėtrai ir Europos jūros reikalų ir žuvininkystės fondui bendros nuostatos ir Europos regioninės plėtros fondui, Europos socialiniam fondui, Sanglaudos fondui ir Europos jūros reikalų ir žuvininkystės fondui taikytinos bendrosios nuostatos ir panaikinamas Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1083/2006 (OL L 347, 2013 12 20, p. 320).

      (5)  Pagal Reglamento (EB) Nr. 1466/97 5 straipsnio 2 dalį.


title: Rekomendacija Tarybos nuomonė dėl atnaujintos 2007–2010 m. Lenkijos konvergencijos programos

text:
     LT

LT        LT
 ---pagebreak---           EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA

                                         Briuselis, 11.6.2008
                                         SEK(2008) 2012 galutinis

                             Rekomendacija

                        TARYBOS NUOMONĖ

     dėl atnaujintos 2007–2010 m. Lenkijos konvergencijos programos

                          (pateikta Komisijos)

LT                                                                    LT
 ---pagebreak---                                  AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS

     1.      BENDROSIOS APLINKYBĖS

     Stabilumo ir augimo pakto pagrindinis tikslas yra patikimi valstybės finansai – priemonė
     sudaryti geresnes sąlygas kainų stabilumui ir smarkiam tvariajam augimui, leidžiančiam kurti
     naujas darbo vietas. 2005 m. Pakto reforma pripažįstamas jo naudingumas įtvirtinant fiskalinę
     drausmę, taip pat siekiama stiprinti jo efektyvumą, ekonominius pagrindus ir užtikrinti
     valstybės finansų ilgalaikį tvarumą.

     Tarybos reglamente (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės priežiūros stiprinimo ir
     ekonominės politikos priežiūros bei koordinavimo1, kuris yra Stabilumo ir augimo pakto
     dalis, nustatyta, kad valstybės narės turi pateikti Tarybai ir Komisijai stabilumo arba
     konvergencijos programas ir kasmetinius atnaujintus programų variantus. Bendrąją valiutą jau
     įsivedusios valstybės narės pateikia (atnaujintas) stabilumo programas, o bendrosios valiutos
     dar neįsivedusios valstybės narės pateikia (atnaujintas) konvergencijos programas. Pirmoji
     Lenkijos konvergencijos programa buvo pateikta 2004 m. gegužės mėn. Remdamasi
     reglamentu, atsižvelgdama į Komisijos rekomendaciją ir pasikonsultavusi su Ekonomikos ir
     finansų komitetu, Taryba 2004 m. liepos 5 d. pateikė nuomonę dėl programos. Reglamente
     numatyta, kad atnaujintas stabilumo ir konvergencijos programas vertina Komisija ir
     nagrinėja Komitetas, o jei būtina, pagal tą pačią nurodytą procedūrą jas taip pat gali nagrinėti
     Taryba.

     2.      ATNAUJINTOS PROGRAMOS VERTINIMO APLINKYBĖS

     Komisija išnagrinėjo naujausią 2008 m. kovo 26 d. pateiktą atnaujintą Lenkijos
     konvergencijos programą ir rekomenduoja Tarybai priimti nuomonę dėl jos (žr. apibrauktą
     tekstą, kuriame pateikti pagrindiniai vertinimo aspektai).

     Siekiant apibūdinti aplinkybes, kurioms esant vertinama atnaujintoje konvergencijos
     programoje pateikta biudžeto strategija, tolesniuose punktuose pateikiama apibendrinta
     informacija:

     (1)    šalies padėtis pagal Stabilumo ir augimo pakto korekcinę funkciją (perviršinio deficito
            procedūra);

     (2)    naujausias šalies padėties pagal Stabilumo ir augimo pakto prevencinę funkciją
            vertinimas (Tarybos nuomonės dėl ankstesnės atnaujintos konvergencijos programos
            santrauka);

     (3)    2008 m. gegužės mėn. atnaujintos šaliai skirtos bendrosios ekonominės politikos
            gairės biudžeto politikos srityje;

     (4)    Komisijos atliktas nacionalinės reformų programos 2007 m. spalio mėn. įgyvendinimo
            ataskaitos vertinimas.

     1
            OL L 209, 1997 8 2, p. 1. Reglamentas su pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 1055/2005 (OL
            L 174, 2005 7 7, p. 1). šiame tekste nurodytus dokumentus galima rasti tinklavietėje
            http://ec.europa.eu/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.

LT                                                      2                                                        LT
 ---pagebreak---      2.1.     Lenkijos perviršinio deficito procedūra

     2004 m. liepos 5 d. Taryba priėmė sprendimą, kuriame teigiama, pagal 104 straipsnio 6 dalį,
     kad Lenkijoje yra susidaręs perviršinis deficitas, nes valdžios sektoriaus deficitas 2003 m.
     sudarė 4,1 % BVP vertės. Tuo pačiu metu Taryba pateikė rekomendacijas pagal 104
     straipsnio 7 dalį dėl perviršinio deficito ištaisymo. Lenkijai buvo ypač rekomenduota imtis
     veiksmų, kad vidutinės trukmės laikotarpiu patikimomis ir tvariomis priemonėmis iki 2007 m.
     deficitas būtų sumažintas iki mažiau nei 3 % BVP vertės, atsižvelgiant į Tarybos nuomonę dėl
     2004 m. gegužės mėn. konvergencijos programos. 2006 m. lapkričio mėn. Taryba nusprendė,
     kad veiksmų, kurių iki tol ėmėsi Lenkijos valdžios institucijos, nepakanka. 2007 m. vasario
     mėn. Taryba paskelbė naujas rekomendacijas, patvirtinančias 2007 m. galutinį terminą
     situacijai ištaisyti. Lenkijos valdžios institucijoms buvo rekomenduota užtikrinti, kad nuo
     2006 m. iki 2007 m. struktūrinis balansas būtų pagerintas mažiausiai 0,5 procentinio punkto
     BVP vertės. 2007 m. lapkričio mėn. Komisija paskelbė komunikatą Tarybai, kuriame
     teigiama, kad Lenkijos veiksmai, kurių imtasi atsižvelgiant į Tarybos rekomendaciją, atitinka
     rekomendaciją. Tačiau kalbėdama apie 2008 m. ir 2009 m. Komisija išreiškė susirūpinimą dėl
     perviršinio deficito ištaisymo tvarumo, be kurio perviršinio deficito procedūra negali būti
     atšaukta. Ir Komisija, ir Taryba paragino Lenkijos valdžios institucijas kuo greičiau pateikti
     atnaujintą konvergencijos programą, kurioje būtų aprašyta visą buvimo valdžioje laikotarpį
     apimanti strategija vidutinės trukmės laikotarpiu, suderinta su ilgalaike perviršinio deficito
     korekcija, kad būtų daroma tolesnė pažanga siekiant vidutinės trukmės tikslo.

     Kartu su šia Tarybos nuomonės rekomendacija Komisija rekomenduoja Tarybai priimti
     sprendimą atšaukti perviršinio deficito procedūrą Lenkijos atžvilgiu, nes, sprendžiant iš
     bendro įvertinimo, perviršinio deficito situacija Lenkijoje yra ištaisyta. 2007 m. galutinis
     valdžios sektoriaus deficitas yra 2,0 % BVP vertės, mažesnis už 3 % BVP pamatinę vertę.
     Komisijos tarnybų 2008 m. pavasario prognozė rodo, kad 2008 m. ir 2009 m. deficitas turėtų
     išlikti mažesnis už 3 % BVP pamatinę vertę.

     2.2.     Tarybos nuomonėje dėl ankstesnės atnaujintos programos pateiktas vertinimas

     2007 m. vasario 27 d. nuomonėje Taryba ankstesnės atnaujintos konvergencijos programos,
     aprėpiančios 2006–2009 m. laikotarpį, vertinimą apibendrino taip: „Programoje numatoma iki
     2007 m. ištaisyti perviršinį deficitą, darant nuorodą į Tarybos reglamento (EB) Nr. 1467/97 2
     straipsnio 7 dalies nuostatą, tačiau Taryba primena, kad veiksmai, kurių iki šiol imtasi, nėra
     tinkami, o suplanuotų priemonių nepakanka šiam rezultatui pasiekti. Nors vėlesniais metais
     atsižvelgiant į spartaus augimo perspektyvas programoje numatoma padaryti tinkamą pažangą
     siekiant vidutinės trukmės tikslo, yra didelės rizikos siekiant biudžeto tikslų ir išlaikant
     koregavimo rezultatus.“

     Atsižvelgdama į 2007 m. vasario 27 d. Tarybos priimtą naują Lenkijai skirtą rekomendaciją
     ištaisyti perviršinį deficitą pagal Sutarties 104 straipsnio 7 dalį, Taryba paragino Lenkiją: „i)
     užtikrinti, kad perviršinis deficitas būtų ištaisytas iki 2007 m. vadovaujantis naująja
     rekomendacija pagal 104 straipsnio 7 dalį; ii) pasinaudojant ekonomikos pakilimu ir
     naudojant daugiau pajamų deficitui sumažinti, pagal planą ištaisius perviršinį deficitą
     padidinti koregavimo tempą siekiant vidutinės trukmės tikslo, apibūdinant ir įgyvendinant
     papildomas priemones, visų pirma susijusias su išlaidomis, kurios būtinos numatomam
     koregavimui įgyvendinti; iii) užtikrinti pensijų reformos rezultatus“.

LT                                                  3                                                    LT
 ---pagebreak---      2.3.    2008 m. gegužės mėn. atnaujintos šaliai skirtos bendrosios ekonominės politikos
             gairės biudžeto politikos srityje

     2008 m. gegužės 14 d. Taryba priėmė rekomendaciją dėl valstybių narių ir Bendrijos bendrųjų
     ekonominės politikos gairių atnaujinimo 2008 m. ir dėl valstybių narių užimtumo politikos
     įgyvendinimo2. Biudžeto politikos srityje Lenkijai rekomenduota „stiprinti fiskalinį
     konsolidavimą ir papildyti valstybės biudžeto deficito nominalųjį stabilumą (deficito viršutinę
     ribą) taikant papildomus išlaidų kontrolės stiprinimo mechanizmus“.

     2.4.    Komisijos atliktas nacionalinės reformų programos 2007 m. spalio mėn.
             įgyvendinimo ataskaitos vertinimas

     2007 m. gruodžio 11 d. Komisija priėmė Strateginę atnaujintos Lisabonos strategijos
     ekonomikos augimui ir darbo vietų kūrimui ataskaitą, kurioje pateikiamas Lenkijos
     nacionalinės reformų programos 2007 m. spalio mėn. įgyvendinimo ataskaitos3 įvertinimas ir
     jo santrauka pateikiama toliau.

     Lenkijos nacionalinėje reformų programoje kaip svarbiausi uždaviniai nurodytas valstybės
     finansų konsolidavimas ir geresnis valdymas, verslumo didinimas, didesnis įmonių
     novatoriškumas; infrastruktūros atnaujinimas ir plėtra, konkurencinės aplinkos tinklų
     sektoriuose užtikrinimas, darbo vietų kūrimas ir išlaikymas bei nedarbo mažinimas bei
     darbuotojų ir įmonių gebėjimo prisitaikyti gerinimas.

     Komisijos vertinimu, Lenkija, 2005–2007 m. įgyvendindama nacionalinę reformų programą,
     padarė nedidelę pažangą.

     Atsižvelgdama į nustatytas stipriąsias bei silpnąsias vietas ir padarytos pažangos aplinkybes,
     Komisija rekomendavo, kad Lenkijai būtų rekomenduota imtis veiksmų šiose srityse:
     biudžeto konsolidavimas (išlaidų kontrolės mechanizmai); konkurencija tinklų sektoriuose;
     viešieji moksliniai tyrimai ir privačių mokslinių tyrimų ir technologijų plėtros rėmimas;
     lankstumo ir užimtumo garantijos, įskaitant aktyvią darbo rinkos politiką, socialines išmokas,
     mokymąsi visą gyvenimą ir švietimą.

     Be to, Lenkija raginama telkti daugiau dėmesio ir į šias sritis: transporto infrastruktūra;
     įmonių registravimo procesas; e. vyriausybė; vidaus rinkos teisės aktų perkėlimas į
     nacionalinę teisę ir vaikų priežiūros įstaigos.
     Remdamasi Komisijos strategine ataskaita, 2008 m. gegužės 14 d. Taryba priėmė
     rekomendacijas dėl 2008 m. bendrųjų ekonominės politikos gairių atnaujinimo, skirtas
     valstybėms narėms, tarp jų Lenkijai.

     2
            OL L 139, 2008 5 29, p. 57.
     3
            Komisijos komunikatas Europos Vadovų Tarybai „Strateginė atnaujintos Lisabonos strategijos
            ekonomikos augimui ir darbo vietų kūrimui ataskaita. Naujo ciklo prad˛ia (2008–2010 m.)“,
            COM(2007)803, 2007 12 11.

LT                                                  4                                                    LT
 ---pagebreak---                                         Pagrindiniai vertinimo aspektai
     Kaip reikalaujama Tarybos reglamento (EB) Nr. 1466/97 5 straipsnio 1 dalyje (stabilumo programų
     atveju) ir 9 straipsnio 1 dalyje (konvergencijos programų atveju), vertinimas apima šiuos aspektus:
     • ar ekonominės prielaidos, kuriomis grindžiama programa, yra patikimos;
     • valstybės narės pateiktą vidutinės trukmės biudžeto tikslą ir tai, ar koregavimo planas siekiant to
        tikslo yra tinkamas;
     • ar priemonės, kurių imtasi ir (arba) kurios pasiūlytos siekiant laikytis koregavimo plano, yra
        pakankamos, kad per visą ciklą būtų pasiektas vidutinės trukmės tikslas;
     • vertinant vidutinės trukmės tikslui pasiekti skirtą koregavimo planą, ar daugiau koregavimo
        pastangų dedama ekonomikos pakilimo laikotarpiais, o esant ekonomikos nuosmukiui jų gali būti
        dedama mažiau. Euro zonos ir VKM II valstybių narių atveju – ar valstybė narė užtikrina metinį
        pagal ciklą pakoreguoto balanso gerėjimą, neįskaitant vienkartinių ir kitų laikinųjų priemonių, t. y.
        bent 0,5 % BVP, kad būtų pasiektas vidutinės trukmės tikslas;
     • nustatant vidutinės trukmės tikslui pasiekti skirtą koregavimo planą (jo dar nepasiekusioms
        valstybėms narėms) arba leidžiant laikinai nukrypti nuo vidutinės trukmės tikslo (jį pasiekusioms
        valstybėms narėms) – kaip įgyvendinamos svarbiausios struktūrinės reformos, turinčios tiesioginį
        ilgalaikį išlaidų mažinimo poveikį (įskaitant potencialaus augimo skatinimą) ir todėl darančios
        išmatuojamą poveikį ilgalaikiam valstybės finansų tvarumui (su sąlyga, kad būtų išlaikyta
        pakankama patikimumo riba 3 % BVP pamatinės vertės atžvilgiu ir kad programos laikotarpiu
        biudžeto būklė vėl priartėtų prie vidutinės trukmės tikslo), ypatingą dėmesį skiriant pensijų
        reformoms, kuriomis įvedama kelių pakopų sistema, kurioje yra viena privalomojo pensijų
        kaupimo pakopa;
     • ar valstybės narės ekonominės politikos kryptys atitinka bendrąsias ekonominės politikos gaires.

     Programoje pateiktų makroekonominių prielaidų patikimumas įvertintas atsižvelgus į Komisijos
     tarnybų 2008 m. pavasario prognozę ir pasinaudojus bendrai sutarta potencialios gamybos apimties ir
     pagal ciklą pakoreguoto balanso apskaičiavimo metodika.

     Vertinime taip pat nagrinėjami šie klausimai:
     • skolos santykio pokyčiai ir ilgalaikio valstybės finansų tvarumo perspektyvos, kuriems reikėtų
         skirti pakankamą dėmesį vykdant biudžeto būklės priežiūrą, kaip pažymėta 2005 m. kovo 20 d.
         Tarybos pranešime „Stabilumo ir augimo pakto įgyvendinimo tobulinimas“. 2006 m. spalio 12 d.
         Komisijos komunikate nustatytas ilgalaikio tvarumo vertinimo metodas4;
     • suderinamumo su valstybių narių pagal Lisabonos strategiją ekonomikos augimui ir darbo vietų
         kūrimui pateiktomis nacionalinėmis reformų programomis ir šių programų 2007 m. spalio mėn.
         įgyvendinimo ataskaita laipsnis. 2005 m. birželio 7 d. ECOFIN tarybos apibendrinamosiose
         pastabose Europos Vadovų Tarybai dėl 2005–2008 m. bendrosios ekonominės politikos gairių
         nurodyta, kad nacionalinės reformų programos turėtų būti suderintos su stabilumo ir
         konvergencijos programomis;
     • atitiktis elgesio kodeksui5, kuriame, inter alia, reikalaujama, kad stabilumo ir konvergencijos
         programų struktūra ir visos duomenų lentelės būtų vienodos.

     4
             Komisijos komunikatas Tarybai ir Europos Parlamentui „Ilgalaikis valstybės finansų tvarumas ES“,
             COM(2006) 574, 2006 10 12, ir 2006 m. Europos Komisijos Ekonomikos ir finansų generalinio
             direktorato dokumentas „Ilgalaikis valstybės finansų tvarumas Europos Sąjungoje“, leidinys European
             Economy, Nr. 4/2006.
     5
             „Stabilumo ir augimo pakto įgyvendinimo sąlygos bei stabilumo ir konvergencijos programų formos ir
             turinio gairės“, kurias 2005 m. spalio 11 d. patvirtino ECOFIN taryba.

LT                                                       5                                                         LT
 ---pagebreak---                                                 Rekomendacija

                                          TARYBOS NUOMONĖ

                 dėl atnaujintos 2007–2010 m. Lenkijos konvergencijos programos

     EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,

     atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį,

     atsižvelgdama į 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės
     priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei koordinavimo6, ypač į jo
     9 straipsnio 3 dalį,

     atsižvelgdama į Komisijos rekomendaciją,

     pasikonsultavusi su Ekonomikos ir finansų komitetu,

     PATEIKĖ ŠIĄ NUOMONĘ:

     (1)    [2008 m. liepos 8 d.] Taryba išnagrinėjo atnaujintą Lenkijos konvergencijos programą,
            kuri apima 2007–2010 m.7

     (2)    Pastaruoju metu Lenkija pasiekė pažangą mažindama atsilikimą nuo vidutinio ES
            pajamų lygio realiajam BVP išaugus nuo vidutiniškai 4½ % 2003–2005 m. iki daugiau
            nei 6 % 2006–2007 m. Darbui imlios produkcijos gamybos augimas gerokai pagerino
            situaciją darbo rinkoje ir nedarbo lygis sumažėjo nuo beveik 20 % 2003 m. iki 9½ %
            2007 m. Tačiau nedarbo sumažėjimas atspindi ne tik nepaprastą užimtumo augimą, bet
            ir dėl migracijos mažėjančią darbo jėgą. Be to, iškreiptos darbo paskatos, kurias dar
            labiau sustiprina didelė emigracija, kai kuriuose sektoriuose didina darbo jėgos
            trūkumą. Mažėjanti darbo rinka daro spaudimą darbo užmokesčio atžvilgiu, darydama
            neigiamą poveikį SVKI infliacijai, kuri po sėkmingo atlyginimų kilimo ribojimo
            laikotarpio, trukusio nuo 2005 m. iki pirmo 2007 m. pusmečio, 2007 m. pabaigoje
            smarkiai padidėjo. Valdžios sektoriaus deficitas, 2003 m. pasiekęs 6 ¼ % BVP vertės,
            kasmet vidutiniškai mažėjo daugiau kaip 1 procentiniu punktu, kol 2007 m. sumažėjo
            iki 2 % BVP vertės. Apskritai dėl netikėtai teigiamo augimo pastaraisiais metais
            rezultatai viršijo siektus rodiklius, todėl buvo gauta neplanuotų pajamų, o išlaidos
            buvo mažesnės nei numatyta. Tolesnis biudžeto konsolidavimas iš esmės priklausys

     6
            OL L 209, 1997 8 2, p. 1. Reglamentas su pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 1055/2005 (OL
            L 174, 2005 7 7, p. 1). Šiame tekste minėtus dokumentus galima rasti tinklavietėje
            http://ec.europa.eu/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.
     7
            Atnaujinta programa buvo pateikta praėjus 16 savaičių po elgesio kodekse nurodyto gruodžio 1 d.
            termino, nes nauja vyriausybė suformuota lapkričio mėn. po spalio mėn. įvykusių visuotinių rinkimų.

LT                                                      6                                                         LT
 ---pagebreak---            nuo socialinių pervedimų sistemos reformos (daugiausia ankstyvų pensijų ir
           invalidumo išmokų) ir dalyvavimo darbo rinkoje didėjimo.

     (3)   Makroekonominiame scenarijuje, kuriuo pagrįsta programa, numatoma, kad realiojo
           BVP augimas laipsniškai mažės nuo 6,5 % 2007 m. iki vidutiniškai 5,2 % per likusį
           programos laikotarpį. Remiantis šiuo metu turima informacija8, šis scenarijus pagrįstas
           patikimomis augimo prielaidomis. Programoje pateiktos infliacijos projekcijos atrodo
           sumažintos ir atspindi šiek tiek palankias importo kainų prielaidas ir sąlyginai nedidelį
           nominalaus vienam darbuotojui tenkančios kompensacijos padidėjimą.

     (4)   2007 m. galutinis valdžios sektoriaus deficitas buvo 2,0 % BVP vertės, palyginti su
           3,4 %, kaip buvo numatyta 2006 m. lapkričio mėn. konvergencijos programoje.
           Pagrindinė priežastis buvo daug didesnis negu manyta 2006 m. lapkričio mėn. realiojo
           ir nominaliojo BVP augimas, bet taip buvo apribotos ir išlaidos. Didelis įmonių
           pelningumas sudarė galimybę padidinti sulaikytų subsidijų skaičių, o dėl greitai
           mažėjančio nedarbo ir pagal Hausnerio planą9 numatyto indeksavimo nebuvimo taip
           pat sumažėjo socialinių pervedimų augimas. Be to, viešojo sektoriaus darbuotojų
           darbo užmokestis buvo mažesnis negu planuota. Galiausiai dėl lėtesnio nei planuota
           ES lėšų įsisavinimo valstybės investicijos buvo mažesnės negu numatyta. Apskritai
           išlaidų ir BVP santykis buvo 1,5 procentinio punkto mažesnis nei numatyta 2006 m.
           lapkričio mėn. Pajamos iš netiesioginių mokesčių ir socialinių įmokų pasirodė
           esančios didesnės negu buvo numatyta 2006 m. lapkričio mėn., daugiausia dėl daug
           didesnio užimtumo ir darbo užmokesčio augimo. Šiuos teigiamus netikėtumus atsvėrė
           prastesni kitų pajamų kategorijų (tiesioginių mokesčių dėl mokesčių tarifų
           padidinimo) rodikliai. Apskritai, dėl to pajamų santykis buvo šiek tiek mažesnis už
           planuotąjį. Pagerinus struktūrinio balanso santykį apytiksliai 1½ procentinio punkto,
           biudžeto įgyvendinimas 2007 m. visiškai atitiko 2007 m. vasario 27 d. Tarybos
           nuomonėje dėl ankstesnės atnaujintos konvergencijos programos10 pateiktą raginimą.

     (5)   Pagrindinis biudžeto strategijos tikslas yra ilgalaikis struktūrinio valdžios sektoriaus
           deficito (pagal ciklą patikslintas deficitas atmetus vienkartines ir kitas laikinąsias
           priemones) sumažinimas, siekiant biudžeto būklės vidutinės trukmės tikslo (VTT),
           kuris yra 1 % BVP vertės struktūrinis deficitas 2011 m., t. y. praėjus metams po
           programos laikotarpio. Tai atitinka ankstesnę konvergencijos programą, kurioje buvo
           numatyta pasiekti VTT „po 2010 m.“. Planuojama, kad, 2008 m. 0,5 procentinio
           punkto padidėjęs iki 2,5 % BVP vertės, nominalusis deficitas turėtų pasitaisyti iki
           1,5 % iki 2010 m. Pirminio balanso tendencijos panašios, ir tikimasi, kad jis padidės
           nuo −0,2 % BVP vertės 2008 m. iki 0,8 % 2010 m. Numatoma, kad esant nuosaikiam
           gamybos apimties augimui, struktūrinio balanso pokyčiai, apskaičiuoti pagal bendrai
           sutartą metodologiją, bus didesni, nes struktūrinis deficitas turėtų sumažėti nuo
           maždaug 2¾ % BVP vertės 2008 m. iki šiek tiek daugiau nei 1 % 2010 m. Biudžeto
           koregavimas yra paremtas išlaidomis ir nukeltas į 2009 ir 2010 m. 2008 m. deficito

     8
           Vertinant visų pirma atsižvelgiama į Komisijos tarnybų 2008 m. pavasario prognozę ir Komisijos
           atliktą nacionalinės reformų programos 2007 m. spalio mėn. įgyvendinimo ataskaitos vertinimą.
     9
           Kol kas pats išsamiausias ir konkrečiausias mėginimas vykdyti išlaidų reformą pasiūlytas 2003 m. ir
           nukreiptas į viešųjų išlaidų socialinei apsaugai, viešajam administravimui ir valstybės paramai
           mažinimą. Be kita ko, pagal Hausnerio planą metinė indeksacija buvo pakeista indeksacija, kuri
           atliekama, kai sukaupta infliacija viršija 5 % arba kas trejus metus (priklausomai nuo to, kas būna
           pirmiau).
     10
           OL C 72, 2007 3 29, p. 13.

LT                                                     7                                                         LT
 ---pagebreak---            pablogėjimą sukėlė daugiausia staigus investicijų santykio padidėjimas bei smarkus
           socialinių įmokų sumažinimas (iš dalies kompensuotas padidėjusiomis kitomis
           pajamomis). 2009–2010 m. konsolidacijos bus siekiama daugiausia suvaržant
           kompensaciją darbuotojams, socialinius pervedimus ir tarpinį vartojimą. Planuojamas
           deficito mažinimo greitis nuo 2007 m. iki 2009 m. yra mažesnis negu ankstesnėje
           atnaujintoje programoje, tačiau pradinis rodiklis (2007 m) ir kiekvienas naujas
           siektinas deficito rodiklis 2008 m. kovo mėn. atnaujintoje konvergencijos programoje
           yra geresnis negu 2006 m. lapkričio mėn. atnaujintoje programoje numatyti tikslai.
           2008 m. biudžeto projekcijų rizika programoje yra iš esmės subalansuota, bet vėliau
           rezultatai gali būti prastesni nei prognozuojama programoje. 2008 m. programoje
           siektinas deficitas yra toks pat kaip 2008 m. pavasario prognozėse (2,5 % BVP vertės).
           2008 m. I ketvirčio centrinio biudžeto grynųjų pinigų duomenys rodo biudžeto
           projekcijas viršijančias pajamas, tačiau 2008 m. programoje numatomas šiek tiek
           didesnis augimas negu numatyta 2008 m. pavasario Komisijos prognozėse, o vis
           didėjantis spaudimas darbo užmokesčio viešajame sektoriuje atžvilgiu kelia pavojų
           valstybės finansams. Kita vertus, didesnė negu programoje numatyta infliacija
           2008 m. sumažins išlaidų santykį, nes išlaidos yra daugiausia fiksuotos nominalia
           išraiška. Tačiau 2009 m. aukštesnė 2008 m. infliacija galėtų paskatinti darbo
           užmokesčio augimą viešajame sektoriuje ir sudaryti prielaidas didesnėms pensijoms ir
           socialinėms išmokoms negu numatyta programoje; situaciją dar labiau apsunkins
           indeksavimo mechanizmo reforma, pagal kurią nuo 2008 m. socialinės išmokos bus
           siejamos ne tik su vartotojų kainomis, bet iš dalies ir su darbo užmokesčiu. Nors
           parlamentas jau priėmė deficitą didinančias priemones (gyventojų pajamų mokesčio
           tarifo mažinimas), kompensavimo priemonės yra miglotos ir jų poveikis biudžetui
           nėra garantuotas (išskyrus akcizo pakėlimus, susijusius su ES derinimu, kuris
           nevisiškai atsvers gyventojų pajamų mokesčio sumažinimą). Jei nebus išlaikytas
           tolesnis didelis vyriausybės numatytas užimtumo augimas, tolesnis 2006–2007 m.
           darbo vietų skaičiaus didėjimu paremto biudžeto konsolidavimas po 2008 m. gali būti
           sudėtingas. Kita vertus, prielaidos valdžios sektoriaus balansui kurti yra geros –
           pajamos daugeliu atvejų pasirodė esančios didesnės nei planuota, o išlaidų planai
           nebuvo visiškai įgyvendinti.

     (6)   Atsižvelgiant į šį rizikos vertinimą, atrodo, kad programoje nustatytos biudžeto
           politikos kryptys atitinka ilgalaikį perviršinio deficito ištaisymą iki 2007 m., kaip
           rekomendavo Taryba. Tačiau, patikimumo riba, neleidžianti viršyti 3 % BVP deficito
           ribos, programos laikotarpiu negalėtų būti užtikrinta. Be to, programoje apibrėžtos
           biudžeto politikos kryptys gali būti nepakankamos užtikrinti, kad vidutinės trukmės
           tikslas būtų pasiektas 2011 m., kaip numatyta programoje. Nors sąlygos ekonomikos
           augimui yra palankios, koregavimo tempas siekiant programoje numatyto vidutinės
           trukmės tikslo yra nepakankamas ir 2008 m. turi būti padidintas, kad atitiktų
           Stabilumo ir augimo paktą. Vėliau jis turėtų būti pagrįstas atitinkamomis
           priemonėmis. Be to, jeigu infliacijos ir darbo užmokesčio spaudimas taptų realus,
           reikėtų vykdyti griežtesnę nei numatyta programoje fiskalinę politiką, siekiant išvengti
           ekonomikos perkaitimo.

     (7)   Valstybės finansų tvarumo rizika Lenkijoje yra nedidelė. Pagal 2005 m. parengtas
           projekcijas ir remiantis bendra metodologija, ilgalaikis visuomenės senėjimo poveikis
           biudžetui yra vienas iš mažiausių ES. Tačiau nuo 2008 m. socialinės išmokos bus
           indeksuojamos ne tik atsižvelgiant į vartotojų kainas, bet iš dalies ir į darbo užmokestį,
           o ilgainiui dėl to didės išlaidos. Net neįvertinus ilgalaikio visuomenės senėjimo
           poveikio biudžetui, 2007 m. biudžeto būklė, nors ir yra geresnė už ankstesnės

LT                                                 8                                                    LT
 ---pagebreak---             programos pradžioje užfiksuotą būklę, esant nedideliam struktūriniam pirminiam
            deficitui kelia pavojų valstybės finansų tvarumui. Todėl tolesnis valstybės finansų
            konsolidavimas, įskaitant ankstyvo išėjimo į pensiją reformą (ištarnauto laiko pensijos
            įvedimas, kai ankstyvas išėjimas į pensiją leidžiamas tik tam tikrų sunkių profesijų
            atstovams), kaip numatyta konvergencijos programoje, padėtų stimuliuoti darbo jėgos
            aktyvumą ir užimtumą bei sumažintų valstybės finansų tvarumui kylantį pavojų.

     (8)    Panašu, kad konvergencijos programa yra suderinta su nacionalinės reformų
            programos 2007 m. spalio mėn. įgyvendinimo ataskaita. Abi programos numato
            ankstyvo išėjimo į pensiją ir invalidumo pašalpų reformą, žemdirbių socialinio fondo
            reformą, sveikatos apsaugos reformą, valstybės finansų reorganizavimą ir
            decentralizavimą, biudžeto daugiametėms užduotims vykdyti sudarymą. Tačiau
            konvergencijos programoje nepateiktas nacionalinės reformų programos 2007 m.
            spalio mėn. įgyvendinimo ataskaitos bendro poveikio kokybinis įvertinimas, susijęs su
            fiskalinės politikos strategija vidutinės trukmės laikotarpiu (kuriame aptariamas, pvz.,
            poveikis potencialiajam augimui ir užimtumui). Vis dėlto programoje pateikiama
            susisteminta informacija apie tiesiogines biudžeto išlaidas nacionalinėje reformų
            programoje numatytoms pagrindinėms reformoms vykdyti.

     (9)    Biudžeto strategija, numatyta konvergencijos programoje, iš dalies atitinka šaliai
            skirtas bendrąsias ekonominės politikos gaires, įtrauktas į integruotas gaires, biudžeto
            politikos srityje, parengtas atsižvelgiant į Lisabonos strategiją. Nors programoje
            numatoma tęsti fiskalinį konsolidavimą, tolesni išlaidų kontrolės stiprinimo
            mechanizmai nepaminėti.

     (10)   Kiek tai susiję su duomenų pateikimo reikalavimais, nustatytais elgesio kodekse dėl
            stabilumo ir konvergencijos programų, programoje trūksta tam tikrų neprivalomų
            duomenų.

     Daroma bendra išvada, kad 2007 m. ištaisius valdžios sektoriaus deficitą ir deficitui ir skolai
     išliekant mažesniems negu pamatinė vertė – atitinkamai 3 % ir 60 % BVP vertės, 2008 m.
     programoje numatomas valdžios sektoriaus balanso pablogėjimas 0,5 procentiniais punktais
     BVP vertės, o pažanga siekiant vidutinės trukmės tikslo artimiausiais metais nukelta į
     programos pabaigą, kai spartaus augimo perspektyvos bus palankios. 2008 m.
     prognozuojamas struktūrinis pablogėjimas beveik ½ procentinio punkto BVP vertės neatitinka
     Stabilumo ir augimo pakto. Turint galvoje nuo 2009 m. biudžeto tikslams iškilusį pavojų,
     daugiausia dėl konkrečių priemonių trūkumo, vidutinės trukmės tikslas gali nebūti pasiektas
     iki 2011 m., kaip buvo numatyta programoje. Be to, jeigu atsirastų infliacinis spaudimas,
     reikėtų vykdyti griežtesnę nei numatyta programoje fiskalinę politiką. Ilgalaikio valstybės
     finansų tvarumo rizika Lenkijoje yra nedidelė, bet ankstyvo išėjimo į pensiją sistemą reikia
     reformuoti.

     Atsižvelgiant į pirmiau išdėstytą įvertinimą ir poreikį užtikrinti tvarius valstybės finansus,
     Lenkija raginama pasinaudoti palankiomis augimo sąlygomis, kad būtų padidintas
     struktūrinio koregavimo siekiant vidutinio trukmės tikslo tempas ir ypač kad būtų sumažintas
     galimas infliacinis spaudimas, panaudojant visas papildomas pajamas ir nepanaudotus
     išteklius deficitui mažinti 2008 m. ir artimiausiais metais apibrėžiant bei įgyvendinant
     priemones, visų pirma susijusias su išlaidomis.

LT                                                 9                                                   LT
 ---pagebreak---                Pagrindinių makroekonominių ir biudžeto projekcijų palyginimas
                                                                   2006        2007       2008       2009        2010
                                  2008 m. kovo mėn. KP               6.2         6.5        5.5         5.0        5.0
         Realusis BVP             2008 m. balandžio mėn.
                                                                     6.2         6.5        5.3         5.0       nėra
         (pokytis, %)                      COM
                                 2006 m. lapkričio mėn. KP           5.4         5.1        5.1         5.6      nėra
                                  2008 m. kovo mėn. KP               1.3         2.6        3.5         2.9       2.5
        SVKI infliacija           2008 m. balandžio mėn.
                                                                     1.3         2.6        4.3         3.4       nėra
            (%)                            COM
                                 2006 m. lapkričio mėn. KP           1.4         2.1        2.5        2.5       nėra
       Gamybos apimties           2008 m. kovo mėn. KP               0.5         1.1        0.7       −0.2       −0.9
           atotrūkis1             2008 m. balandžio mėn.
                                                                     0.6         1.2        0.5       −0.7        nėra
        (% potencialiojo                   COM2
             BVP)                2006 m. lapkričio mėn. KP           0.5        0.5         0.3        0.4       nėra
      Grynasis skolinimas         2008 m. kovo mėn. KP              −2.6       −2.6        −3.5       −4.2       −4.6
     ir (arba) skolinimasis,      2008 m. balandžio mėn.
      palyginti su kitomis                                          −2.5       −2.6        −2.3       −3.6        nėra
                                           COM
         pasaulio šalimis
            (% BVP)              2006 m. lapkričio mėn. KP         −1.6        −1.8       −2.2        −2.7       nėra
                                  2008 m. kovo mėn. KP              −3.8       −2.0        −2.5       −2.0       −1.5
      Valdžios sektoriaus
                                  2008 m. balandžio mėn.
           balansas                                                 −3.8       −2.0        −2.5       −2.6        nėra
                                           COM
          (% BVP)
                                 2006 m. lapkričio mėn. KP         −3.9        −3.4       −3.1        −2.9       nėra
                                  2008 m. kovo mėn. KP             −1.1         0.2       −0.2         0.3        0.8
       Pirminis balansas          2008 m. balandžio mėn.
                                                                    −1.1         0.6        0.2         0.1       nėra
           (% BVP)                         COM
                                 2006 m. lapkričio mėn. KP         −1.5        −1.0       −0.7        −0.6       nėra
                                  2008 m. kovo mėn. KP             −4.0        −2.4       −2.8        −1.9       −1.1
          Pagal ciklą
     patikslintas balansas1       2008 m. balandžio mėn.
                                                                    −4.0       −2.5        −2.7       −2.3        nėra
           (% BVP)                         COM
                                 2006 m. lapkričio mėn. KP         −4.1        −3.6       −3.2        −3.0       nėra
                                  2008 m. kovo mėn. KP             −4.0        −2.4       −2.8        −1.9       −1.1
     Struktūrinis balansas3       2008 m. balandžio mėn.
                                                                    −4.0       −2.5        −2.7       −2.3        nėra
           (% BVP)                         COM
                                 2006 m. lapkričio mėn. KP         −4.1        −3.6       −3.2        −3.0       nėra
                                  2008 m. kovo mėn. KP             47.6        44.9       44.2        43.3       42.3
       Bendroji valdžios
                                  2008 m. balandžio mėn.
        sektoriaus skola                                            47.6       45.2        44.5       44.1        nėra
                                           COM
           (% BVP)
                                 2006 m. lapkričio mėn. KP          48.9       50.0        50.3       50.2       nėra
     Pastabos:
     1
       Gamybos apimties atotrūkis ir pagal ciklą pakoreguotas balansas vadovaujantis programomis pagal Komisijos
     tarnybų perskaičiavimus remiantis programose pateikta informacija.
     2
       Remiantis apskaičiuotu potencialiuoju augimu 2006–2009 m. laikotarpiu atitinkamai 5,2 %, 5,9 %, 6,0 % ir
     6,2 %.
     3
       Pagal ciklą pakoreguotas balansas atmetus vienkartines ir kitas laikinąsias priemones. Naujausioje programoje ir
     Komisijos tarnybų rudens prognozėje vienkartinių ir kitų laikinųjų priemonių nenumatyta.

     Šaltiniai:
     konvergencijos programa (KP); Komisijos tarnybų 2008 m. pavasario ekonominės prognozės (COM); Komisijos
     tarnybų skaičiavimai.

LT                                                           10                                                           LT


Svarbus teisinis pranešimas

|

52006SC0025

Rekomendacija Tarybos nuomonė pagal 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1466/97 9 straipsnio 3 dalį dėl atnaujintos 2005-2008 m. Čekijos konvergencijos programos  /* SEK/2006/0025 galutinis */

	[pic] | EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA |Briuselis, 11.1.2006SEK(2006) 25 galutinisRekomendacijaTARYBOS NUOMONĖpagal 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1466/97 9 straipsnio 3 dalį dėl atnaujintos 2005–2008 m. Čekijos konvergencijos programos(pateikta Komisijos)AIŠKINAMASIS MEMORANDUMASPagrindinė informacija1998 m. liepos 1 d. įsigaliojusio Stabilumo ir augimo pakto pagrindinis tikslas yra patikimi valstybės finansai – priemonė sudaryti geresnes sąlygas kainų stabilumui ir smarkiam tvariajam augimui, leidžiančiam kurti naujas darbo vietas. 2005 m. Paktas buvo pirmą kartą iš dalies pakeistas. Šia reforma pripažįstamas Pakto naudingumas įtvirtinant fiskalinę drausmę, taip pat siekiama stiprinti jo efektyvumą, ekonominius pagrindus ir užtikrinti valstybės finansų ilgalaikį tvarumą.Tarybos reglamente (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei koordinavimo[1], kuris yra Pakto dalis, nustatyta, kad valstybės narės turi pateikti Tarybai ir Komisijai stabilumo arba konvergencijos programas ir kasmetinius atnaujintus programų variantus (bendrą valiutą įsivedusios valstybės narės pateikia (atnaujintas) stabilumo programas, o bendros valiutos neįsivedusios valstybės narės pateikia (atnaujintas) konvergencijos programas). Pirmoji Čekijos konvergencijos programa buvo pateikta 2004 m. gegužės mėn. Pagal reglamentą, atsižvelgdama į Komisijos rekomendaciją ir pasikonsultavusi su Ekonomikos ir finansų komitetu, Taryba 2004 m. liepos 5 d. pareiškė nuomonę. Pagal tą pačią procedūrą atnaujintas stabilumo ir konvergencijos programas vertina Komisija ir nagrinėja minėtas komitetas; jas taip pat gali nagrinėti ir Taryba.Šiose programose valstybės narės turi nurodyti biudžeto būklės vidutinės trukmės tikslą ir nustatyti politikos priemones jam pasiekti ir išlaikyti, įskaitant su juo susijusias ekonomines prielaidas. Vykdant Pakto reformą ir atsižvelgiant į Sąjungos ekonomikos ir biudžeto nevienalytiškumą, atskiroms valstybėms narėms turėtų būti nustatomas skirtingas vidutinės trukmės tikslas, taip pat atsižvelgiant į tvarumo fiskalinę riziką. Reforma taip pat numatoma, kad ciklo metu, ekonomikos pakilimo laikotarpiais stiprinant biudžetinę drausmę, turėtų būti pasiektas labiau simetriškas požiūris į fiskalinę politiką, o į „pagrindines struktūrines reformas“, turinčias įrodomos teigiamos įtakos ilgalaikiam tvarumui, reikėtų atsižvelgti esant laikiniems nukrypimams nuo vidutinės trukmės tikslo arba suplanuotų jo patikslinimų.Komisija, atsižvelgdama į Komisijos tarnybų 2005 m. rudens prognozę, elgesio kodeksą[2], bendrai sutartą potencialios gamybos apimties ir pagal ciklą patikslinto balanso apskaičiavimo metodiką ir bendrąsias ekonominės politikos gaires, įtrauktas į integruotas 2005–2008 m. gaires, išnagrinėjo neseniai pateiktą atnaujintą Čekijos konvergencijos programą ir, remdamasi toliau pateiktu vertinimu, priėmė rekomendaciją dėl Tarybos nuomonės apie ją.Vertinimas1.  Antroji atnaujinta 2005–2008 m. Čekijos konvergencijos programa buvo pateikta 2005 m. lapkričio 24 d. Programoje iš esmės remiamasi naujajame elgesio kodekse nustatytu stabilumo ir konvergencijos programų struktūros modeliu ir pateikiami visi privalomi duomenys ir dauguma pasirinktinai pateikiamų naujajame elgesio kodekse nurodomų duomenų.2.  2004 m. liepos 5 d. Taryba nusprendė, kad Čekijoje yra perviršinis deficitas. Remiantis tos pačios dienos Tarybos rekomendacija pagal 107 straipsnio 7 dalį, perviršinį deficitą reikia ištaisyti iki 2008 m. 2005 m. sausio 18 d. nuomonėje dėl ankstesnės atnaujintos Čekijos konvergencijos programos, apimančios 2004–2007 m. laikotarpį, Taryba rekomendavo Čekijai „deficito mažinimui skirti daugiau nei planuota lėšų ir griežtai laikytis vidutinės trukmės laikotarpio centrinės valdžios išlaidų aukščiausių ribų, kurios tampa teisėtai privalomos nuo 2006 m.“ Čekija taip pat buvo paraginta „sparčiau vykdyti pensijų reformą ir reformuoti sveikatos priežiūros sistemą, kad būtų pagerintas ilgalaikis valstybės finansų tvarumas.“3.  Po pasiektos ekonominių reformų pažangos ir stabilizacijos dešimtojo dešimtmečio viduryje, Čekijos makroekonomika prarado pusiausvyrą, o tai 1997 m. gegužės mėn. sukėlė užsienio valiutos keitimo krizę ir 1997–1999 m. ekonomikos nuosmukį. Dėl esminių struktūrinių finansų ir įmonių sektorių reformų nuo 2000 m. ekonomika pradėjo atsigauti. Nuo tada metinis realiojo BVP augimas vidutiniškai siekė apie 3 %, palyginti su vidutine metine 1,7 % augimo norma ES.4.  Programoje pateikiami trys makroekonominių projekcijų scenarijai: „pagrindinis“, „optimistinis“ ir „pesimistinis“. „Pagrindinis“ scenarijus yra pamatinis scenarijus vertinant biudžeto projekcijas. Pagal šį scenarijų metinis realiojo BVP augimas 2005 m. bus 4,8 %, 2006 m. – 4,4 %, o 2007–2008 m. nežymiai sumažės iki 4¼ %. Tai iš esmės atitinka 2005 m. rudens Komisijos tarnybų prognozes 2005–2007 m. 2008 m. numatomas šiek tiek didesnis augimas, nei numatė Komisijos tarnybos. Taigi augimo prielaidas, kuriomis grindžiama programa, galima vertinti kaip patikimas – praėjusiais metais jos buvo vertinamos kaip palankios. Dėl galimo potencialaus augimo pervertinimo, ciklo sąlygos gali būti palankesnės, nei numatyta programos projekcijose. Numatoma, kad infliacija išaugs nuo 1,5 % 2005 m. iki 2,2 % 2006 m., o 2007 m. nežymiai sumažės iki 2,0 % – tai yra palyginti optimistiška.5.  Nuo 2002 m. liepos mėn. iki 2004 m. vasario mėn. Čekijos krona euro atžvilgiu nuvertėjo beveik 15 %, po to iki 2005 m. kovo mėn. jos vertė tvariai kilo – tokia buvo ir regiono tendencija, ir atgavo apie 12 % savo vertės euro atžvilgiu. Ši tendencija laikinai pasikeitė Čekijos kronai nuvertėjus 2005 m. kovo – balandžio mėn., tačiau 2005 m. birželio mėn. jos vertė vėl pradėjo kilti. Čekijos ilgalaikių palūkanų normos išlieka žemos. Joms sumažėjus per antrąjį 2004 m. pusmetį, jų skirtumas palyginti su euro zona svyravo nuo 0 iki 40 bazinių punktų beveik visus 2005 m. Konvergencijos programoje nurodoma, kad Čekija rengiasi prisijungti prie euro zonos 2010 m. ir dar kartą patvirtinama, kad dalyvavimas VKM II turėtų būti apribotas iki trumpiausio reikiamo laikotarpio. Pagal neseniai Finansų ministerijos paskelbtą visateisės euro zonos narystės tvarkaraštį, prisijungimas prie VKM II numatytas antroje 2007 m. pusėje.6.  Remiantis Komisijos tarnybų 2005 m. rudens prognozėmis, valdžios sektoriaus deficitas 2005 m. turėtų sudaryti 3,2 % BVP, palyginti su ankstesnėje atnaujintoje programoje numatytu 4,7 % BVP deficitu. Numatoma, kad galutiniam deficitui įtaką pirmiausia darys centrinės valdžios biudžeto rodikliai, ypač valstybės biudžeto, kuriame mokestinės pajamos (grynaisiais pinigais) buvo didesnės nei numatytos, o išlaidos maždaug 1,5 % BVP mažesnės.7.  Atnaujintoje programoje nustatytas tikslas 2008 m. sumažinti valdžios sektoriaus deficitą iki 3 % BVP pamatinės vertės, atsižvelgiant į Tarybos rekomendaciją pagal 104 straipsnio 7 dalį. Visų pirma programoje numatoma 2005–2008 m. sumažinti deficitą daugiau kaip 2 procentiniais punktais BVP, o pirminį deficitą 2,3 procentiniais punktais. Vis dėlto, neatsižvelgiant į dviejų vienkartinių išlaidų poveikį 2005 m., nominalus deficitas šiuo laikotarpiu sumažėjo tik 1 procentiniu punktu BVP. Deficito sumažėjimas pirmiausia atspindi išlaidų santykio sumažinimą (2,3 procentiniais punktais BVP) programos laikotarpiu, tuo tarpu pajamos lieka iš esmės nepakitusios (-0,2 procentinio punkto). Valstybės vartojimas ir socialiniai pervedimai yra išlaidos, kurios, kaip planuojama, daugiausia sumažės BVP procentine dalimi. Numatyta, kad valstybės investicijos gerokai išaugs, nuo 5 % BVP 2004 m. iki daugiau kaip 6 % BVP 2008 m., gerokai daugiau, nei ES vidurkis (2,5 % BVP 2005 m.). Palyginti su ankstesne programa, 2005 m. lapkričio mėn. atnaujinta programa iš esmės patvirtina biudžeto patikslinimo planus, nors makroekonominis scenarijus yra daug geresnis.8.  Remiantis programos pagrindu Komisijos tarnybų pagal bendrai sutartą metodiką atliktais skaičiavimais, programos laikotarpiu struktūrinis balansas turėtų pagerėti nedaug (½ procentinio punkto BVP). Biudžeto patikslinimas planuojamas laikotarpio pabaigoje, atsižvelgiant į metus, kuriais numatomas teigiamas gamybos apimties atotrūkis. Iš tikrųjų numatoma, kad 2006 m. biudžeto būklė galėtų pablogėti. Atnaujintoje programoje nustatyta, kad biudžeto būklės vidutinės trukmės tikslas pagal Stabilumo ir augimo paktą yra „maždaug -1 % BVP“ struktūrinis balansas, kurį planuojama pasiekti 2012 m.9.  Kadangi programoje nustatytas vidutinės trukmės tikslas yra didesnis nei mažiausia vertė (nustatyta deficitui esant maždaug 1 ½ % BVP), pasiekus šį tikslą susidaro pakankamai patikima riba, neleidžianti perviršiniam deficitui susidaryti. Programoje nustatytas vidutinės trukmės tikslas yra tinkamo lygio, kadangi jis tinkamai atspindi skolos santykį ir vidutinį potencialų gamybos apimties augimą ilgu laikotarpiu.10.  Biudžeto prognozių rizika programoje atrodo iš esmės subalansuota. Faktiniai rezultatai galėtų būti geresni, nei numatyta atsargiose biudžeto planavimo prognozėse (taip buvo 2004 m., tokį atvejį Komisijos tarnybos numato ir 2005 m.). Augimo prielaidos, kuriomis remiantis nustatomas biudžetas, paprastai buvo realistiškos, o mokesčių elastingumo prielaidos atsargios. Be to, biudžeto lėšos ne visada būdavo visiškai išnaudojamos, daugiausia dėl to, kad yra galimybė perkelti nepanaudotas lėšas į kitus biudžetinius metus. Kita vertus, programoje nurodomos kelios (pasiūlytos) priemonės socialinių išlaidų srityje, dėl kurių atitinkamos išlaidos padidėtų, o ne sumažėtų, kaip numatyta programoje. Be to, 2004 m. išlaidų perkėlimai sudarė daugiau nei 1 % BVP, ir Komisijos tarnybos numato, kad jų apimtis 2005 m. toliau augs. Jei šios didelės perkeltos lėšos būtų panaudotos kaip papildomos biudžeto išlaidos, o tai yra tikėtina rinkimų metais 2006 m., galutinis biudžetas gali būti prasčiau vykdomas nei prognozuojama, ypač 2006 m. Vis dėlto augimo prielaida paskutiniais programos metais atrodo palanki.11.  Atsižvelgiant į šį rizikos vertinimą, atrodo, taikant programoje nustatytas biudžetines priemones perviršinis deficitas pagal Tarybos rekomendaciją bus ištaisytas iki 2008 m. – paskutinių programos metų. Vis dėlto struktūriniu požiūriu šis numatytas patikslinimas galėtų būti stiprinamas, ypač atsižvelgiant į geresnio rezultato galimybę 2005 m. ir į patikslintas augimo perspektyvas.12.  Numatoma, kad 2005–2008 m. valstybės skola išaugs ½ procentinio punkto BVP ir sudarys 38 % BVP 2008 m. – tai bus gerokai mažiau, nei 60 % BVP pamatinė vertė. Numatoma, kad neigiamą pirminio deficito poveikį didele dalimi kompensuos teigiamas sniego gniūžtės poveikis, nes neigiamą lėtai augančios potencialių palūkanų normos poveikį turėtų su kaupu kompensuoti besitęsiantis didelis nominalus BVP augimas. Numatoma, kad skolos augimą taip pat turėtų sumažinti atsargų ir srautų patikslinimas.13.  Atrodo, kad Čekijoje yra rimtų pavojų valstybės finansų stabilumui dėl numatomų biudžeto išlaidų senėjančiai visuomenei. Nors žvelgiant iš ES perspektyvos skolos santykis šiuo metu yra palyginti žemas, didelis deficitas didina skolos santykį ilgalaikėse prognozėse iki 2050 m., o dėl to padidėja skolos tvarumo rizika. Taip pat tikėtina, kad numatomas didelis išlaidų pensijoms padidinimas planuojamu laikotarpiu taps didele našta valstybės finansams. Atrodo, kad griežtas valstybės finansų planuoto konsolidavimo įgyvendinimas vidutinės trukmės laikotarpiu ir tolesnis biudžeto būklės stiprinimas kartu su papildomomis struktūrinėmis reformomis, siekiant sustabdyti išlaidų didėjimą dėl visuomenės senėjimo, ypač išlaidas pensijoms ir sveikatos priežiūrai, vaidina pagrindinį vaidmenį siekiant sumažinti valstybės finansų tvarumo riziką[3].14.  Valstybės finansų srityje numatytos priemonės didžiąja dalimi atitinka bendrąsias ekonominės politikos gaires, įtrauktas į integruotas 2005–2008 m. gaires. Programoje numatoma perviršinį deficitą ištaisyti remiantis Tarybos rekomendacijomis. Programoje taip pat nurodomos priemonės skatinti į augimą ir užimtumą orientuotų išteklių skirstymą, ypač mažinant valstybės sektoriaus įtaką ekonomikai ir perkeliant mokesčių naštą nuo tiesioginio į netiesioginį apmokestinimą. Vis dėlto, nors vyriausybei ilgalaikio tvarumo problema yra žinoma, programoje nėra numatyta konkrečių priemonių jai spręsti.15.  Atsižvelgiant į atnaujintą Lisabonos strategiją ekonomikos augimui ir darbo vietų kūrimui, 2005 m. spalio 14 d. pateiktoje Čekijos nacionalinėje reformų programoje ilgalaikis tvarumas nurodomas kaip pagrindinis uždavinys, darantis poveikį valstybės finansams. Nacionalinėje reformų programoje nurodytų kelių konkrečių reformų priemonių poveikis biudžetui atsispindi konvergencijos programos biudžeto projekcijose. Konvergencijos programoje numatytos priemonės valstybės finansų srityje atitinka Nacionalinėje reformų programoje numatytus veiksmus. Nors konvergencijos programoje nurodomos priemonės skatinti augimą ir užimtumą keičiant pajamų ir išlaidų struktūrą (ypač mokesčių naštos perkėlimas nuo tiesioginio apmokestinimo į netiesioginį ir valdžios sektoriaus vartojimo ir pervedimų sumažinimas) ir nustatant išlaidas pirmenybę teikiant valstybės investicijoms, vis dėlto nėra nurodoma konkrečių reformos priemonių spręsti ilgalaikio tvarumo problemą. Programoje taip pat numatoma stiprinti aukščiausių vidutinės trukmės išlaidų ribų vaidmenį, įgyvendinant privalomus valstybės biudžeto ir valstybės lėšų kategorijų nustatymo principus ir įtraukiant vietos valdžią į biudžeto planavimo procesą.Atsižvelgdama į pirmiau išdėstytą vertinimą ir rekomendacijas, kurias 2004 m. liepos 5 d. pagal 104 straipsnio 7 dalį pateikė Taryba, Čekija turėtų:i) stiprinti struktūrines biudžeto patikslinimo priemones, turint omenyje mažesnę negu 2008 m. (galutinis terminas ištaisyti perviršinį deficitą) nustatytą pakankamai patikimą ribą ir siekiant visiškai išnaudoti, palyginti su Tarybos rekomendacijomis, padidintas augimo perspektyvas;ii) gerinti biudžeto planavimo kokybę, ypač analizuojant didelių išlaidų perkėlimų priežastis ir stiprinant aukščiausias nustatytas vidutinės trukmės išlaidų ribas;iii) gerinti valstybės finansų ilgalaikį tvarumą, ypač spartinant pensijų reformą ir reformuojant sveikatos priežiūros sistemą.RekomendacijaTARYBOS NUOMONĖpagal 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1466/97 9 straipsnio 3 dalį dėl atnaujintos 2005–2008 m. Čekijos konvergencijos programosEUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį,atsižvelgdama į 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei koordinavimo[4], ypač į jo 9 straipsnio 3 dalį,atsižvelgdama į Komisijos rekomendaciją,pasikonsultavusi su Ekonomikos ir finansų komitetu,PAREIŠKĖ TOKIĄ NUOMONĘ:16.  [2006 m. sausio 24 d.] Taryba išnagrinėjo atnaujintą Čekijos konvergencijos programą, kuri apima 2005–2008 m. Programoje iš esmės remiamasi naujajame elgesio kodekse nustatytu stabilumo ir konvergencijos programų struktūros modeliu ir pateikiami visi privalomi duomenys ir dauguma pasirinktinai pateikiamų naujajame elgesio kodekse nurodomų duomenų.17.  Po pasiektos ekonominių reformų pažangos ir stabilizacijos dešimtojo dešimtmečio viduryje, Čekijos makroekonomika prarado pusiausvyrą, o 1997 m. gegužės mėn. sukėlė užsienio valiutos keitimo krizę ir 1997–1999 m. ekonomikos nuosmukį. Dėl esminių struktūrinių finansų ir įmonių sektorių reformų nuo 2000 m. ekonomika pradėjo atsigauti. Nuo tada metinis realiojo BVP augimas vidutiniškai siekė apie 3 %, palyginti su vidutine metine 1,7 % augimo norma ES. Programa apima tris skirtingus makroekonominių ir biudžeto projekcijų scenarijus: „optimistinį“, „pagrindinį“ ir „pesimistinį“ scenarijus. „Pagrindinis“ scenarijus yra pamatinis scenarijus vertinant biudžeto projekcijas, nes, remiantis šiuo metu turima informacija, jis remiasi patikimomis augimo prielaidomis – praėjusiais metais jos buvo vertinamos kaip palankios. Pagal jį realiojo BVP augimas nežymiai sumažės nuo 4,8 % 2005 m. iki vidutiniškai 4,3 % likusiu programos laikotarpiu. Dėl galimo potencialaus augimo pervertinimo, ciklo sąlygos gali būti palankesnės, nei numatyta programos projekcijose. Programoje pateikiamos infliacijos projekcijos atrodo sumažintos.18.  2004 m. liepos 5 d. Taryba nusprendė, kad Čekijoje yra perviršinis deficitas. Remiantis 2004 m. liepos 5 d. Tarybos rekomendacija pagal 107 straipsnio 7 dalį, perviršinį deficitą reikia ištaisyti iki 2008 m. 2005 m. sausio 18 d. nuomonėje dėl ankstesnės atnaujintos Čekijos konvergencijos programos, apimančios 2004–2007 m. laikotarpį, Taryba rekomendavo Čekijai „deficito mažinimui skirti daugiau nei planuota lėšų ir griežtai laikytis vidutinės trukmės laikotarpio centrinės valdžios išlaidų aukščiausių ribų, kurios tampa teisėtai privalomos nuo 2006 m.“ Čekija taip pat buvo paraginta „sparčiau vykdyti pensijų reformą ir reformuoti sveikatos priežiūros sistemą, kad būtų pagerintas ilgalaikis valstybės finansų tvarumas.“19.  Remiantis Komisijos tarnybų 2005 m. rudens prognozėmis, valdžios sektoriaus deficitas 2005 m. turėtų sudaryti 3,2 % BVP, palyginti su ankstesnėje atnaujintoje programoje numatytu 4,7 % BVP deficitu. Numatoma, kad galutiniam deficitui įtaką pirmiausia darys centrinės valdžios biudžeto rodikliai, ypač valstybės biudžeto, kuriame mokestinės pajamos buvo didesnės nei numatytos, o išlaidos maždaug 1,5 % BVP mažesnės.20.  Atnaujintoje programoje nustatytas tikslas 2008 m. sumažinti valdžios sektoriaus deficitą iki 3 % BVP pamatinės vertės, atsižvelgiant į Tarybos rekomendaciją pagal 104 straipsnio 7 dalį. Visų pirma programoje numatoma 2005–2008 m. sumažinti deficitą daugiau kaip 2 procentiniais punktais BVP, o pirminį deficitą 2,3 procentiniais punktais. Vis dėlto, neatsižvelgiant į dviejų vienkartinių išlaidų poveikį 2005 m., nominalus deficitas šiuo laikotarpiu sumažėjo tik 1 procentiniu punktu BVP. Deficito sumažėjimas pirmiausia atspindi išlaidų santykio sumažinimą (2,3 procentiniais punktais BVP) programos laikotarpiu, tuo tarpu pajamos lieka iš esmės nepakitusios (-0,2 procentinio punkto). Valstybės vartojimas ir socialiniai pervedimai yra išlaidos, kurios, kaip planuojama, daugiausia sumažės BVP procentine dalimi. Numatyta, kad valstybės investicijos gerokai išaugs, nuo 5 % BVP 2004 m. iki daugiau kaip 6 % BVP 2008 m., gerokai daugiau, nei ES vidurkis (2,5 % BVP 2005 m.). Palyginti su ankstesne programa, 2005 m. lapkričio mėn. atnaujinta programa iš esmės patvirtina biudžeto patikslinimo planus, nors makroekonominis scenarijus yra daug geresnis.21.  Programos laikotarpiu planuojama pagerinti struktūrinį balansą (t. y. pagal ciklą patikslintą balansą, atmetus vienkartines ir laikinas priemones), apskaičiuotą remiantis bendrai sutarta metodika, ½ % BVP. Programoje kaip biudžeto būklės vidutinės trukmės tikslas nustatytas „maždaug“ 1 % BVP struktūrinis deficitas, kurio nesiekiama programos laikotarpiu. Kadangi programoje nustatytas vidutinės trukmės tikslas yra didesnis nei mažiausia vertė (nustatyta deficitui esant maždaug 1 ½ % BVP), pasiekus šį tikslą susidaro pakankamai patikima riba, neleidžianti perviršiniam deficitui susidaryti. Programoje nustatytas vidutinės trukmės tikslas yra tinkamo lygio, kadangi jis tinkamai atspindi skolos santykį ir vidutinį potencialų gamybos apimties augimą ilgu laikotarpiu.22.  Biudžeto prognozių rizika programoje atrodo iš esmės subalansuota. Faktiniai rezultatai galėtų būti geresni, nei numatyta atsargiose biudžeto planavimo prognozėse (taip buvo 2004 m., tokį atvejį Komisijos tarnybos numato ir 2005 m.). Augimo prielaidos, kuriomis remiantis nustatomas biudžetas, paprastai buvo realistiškos, o mokesčių elastingumo prielaidos atsargios. Be to, biudžeto lėšos ne visada būdavo visiškai išnaudojamos, daugiausia dėl to, kad yra galimybė perkelti nepanaudotas lėšas į kitus biudžetinius metus. Kita vertus, programoje nurodomos kelios (pasiūlytos) priemonės socialinių išlaidų srityje, dėl kurių atitinkamos išlaidos padidėtų, o ne sumažėtų, kaip numatyta programoje. Be to, 2004 m. išlaidų perkėlimai sudarė daugiau nei 1 % BVP, ir Komisijos tarnybos numato, kad jų apimtis 2005 m. toliau augs. Jei šios didelės perkeltos lėšos būtų panaudotos kaip papildomos biudžeto išlaidos, o tai yra tikėtina rinkimų metais 2006 m., galutinis biudžetas gali būti prasčiau vykdomas nei prognozuojama, ypač 2006 m. Vis dėlto augimo prielaida paskutiniais programos metais atrodo palanki.23.  Atsižvelgiant į šį rizikos vertinimą, atrodo, taikant programoje nustatytas biudžetines priemones perviršinis deficitas pagal Tarybos rekomendaciją bus ištaisytas iki 2008 m. – paskutinių programos metų. Vis dėlto struktūriniu požiūriu šis numatytas patikslinimas galėtų būti stiprinamas, ypač atsižvelgiant į geresnio rezultato galimybę 2005 m. ir į patikslintas augimo perspektyvas.24.  Apskaičiuota, kad skolos santykis 2005 m. pasieks 37,4% – žymiai mažiau už Sutartyje nustatytą pamatinę 60 % BVP vertę. Programoje prognozuojama, kad programos laikotarpiu skolos santykis padidės ½ procentinio punkto.25.  Atrodo, kad Čekijoje yra rimtų pavojų valstybės finansų stabilumui dėl numatomų biudžeto išlaidų senėjančiai visuomenei. Nors žvelgiant iš ES perspektyvos skolos santykis šiuo metu yra palyginti žemas, didelis deficitas didina skolos santykį ilgalaikėse prognozėse iki 2050 m., o dėl to padidėja skolos tvarumo rizika. Taip pat tikėtina, kad numatomas didelis išlaidų pensijoms padidinimas planuojamu laikotarpiu taps didele našta valstybės finansams. Atrodo, kad griežtas valstybės finansų planuoto konsolidavimo įgyvendinimas vidutinės trukmės laikotarpiu ir tolesnis biudžeto būklės stiprinimas kartu su papildomomis struktūrinėmis reformomis, siekiant sustabdyti išlaidų didėjimą dėl visuomenės senėjimo, ypač išlaidas pensijoms ir sveikatos priežiūrai, vaidina pagrindinį vaidmenį siekiant sumažinti valstybės finansų tvarumo riziką[5].26.  Valstybės finansų srityje numatytos priemonės didžiąja dalimi atitinka bendrąsias ekonominės politikos gaires, įtrauktas į integruotas 2005–2008 m. gaires. Programoje numatoma perviršinį deficitą ištaisyti remiantis Tarybos rekomendacijomis. Programoje taip pat nurodomos priemonės skatinti į augimą ir užimtumą orientuotų išteklių skirstymą, ypač mažinant valstybės sektoriaus įtaką ekonomikai ir perkeliant mokesčių naštą nuo tiesioginio į netiesioginį apmokestinimą. Vis dėlto, nors vyriausybei ilgalaikio tvarumo problema yra žinoma, programoje nėra numatyta konkrečių priemonių jai spręsti.27.  Atsižvelgiant į atnaujintą Lisabonos strategiją ekonomikos augimui ir darbo vietų kūrimui, 2005 m. spalio 14 d. pateiktoje Čekijos nacionalinėje reformų programoje ilgalaikis tvarumas nurodomas kaip pagrindinis uždavinys, darantis poveikį valstybės finansams. Nacionalinėje reformų programoje nurodytų kelių konkrečių reformų priemonių poveikis biudžetui atsispindi konvergencijos programos biudžeto projekcijose. Konvergencijos programoje numatytos priemonės valstybės finansų srityje atitinka Nacionalinėje reformų programoje numatytus veiksmus. Nors konvergencijos programoje nurodomos priemonės skatinti augimą ir užimtumą keičiant pajamų ir išlaidų struktūrą (ypač mokesčių naštos perkėlimas nuo tiesioginio apmokestinimo į netiesioginį ir valdžios sektoriaus vartojimo ir pervedimų sumažinimas) ir nustatant išlaidas pirmenybę teikiant valstybės investicijoms, vis dėlto nėra nurodoma konkrečių reformos priemonių spręsti ilgalaikio tvarumo problemą. Programoje taip pat numatoma stiprinti aukščiausių vidutinės trukmės išlaidų ribų vaidmenį, įgyvendinant privalomus valstybės biudžeto ir valstybės lėšų kategorijų nustatymo principus ir įtraukiant vietos valdžią į biudžeto planavimo procesą.Atsižvelgdama į pirmiau išdėstytą vertinimą ir rekomendacijas pagal 104 straipsnio 7 dalį, Taryba laikosi nuomonės, kad Čekija turėtų:i) stiprinti struktūrines biudžeto patikslinimo priemones, turint omenyje mažesnę negu 2008 m. (galutinis terminas ištaisyti perviršinį deficitą) nustatytą pakankamai patikimą ribą ir siekiant visiškai išnaudoti, palyginti su Tarybos rekomendacijomis, padidintas augimo perspektyvas;ii) gerinti biudžeto planavimo kokybę, ypač analizuojant didelių išlaidų perkėlimų priežastis ir stiprinant aukščiausias nustatytas vidutinės trukmės išlaidų ribas;iii) gerinti valstybės finansų ilgalaikį tvarumą, ypač spartinant pensijų reformą ir reformuojant sveikatos priežiūros sistemą.Pagrindinių makroekonominių ir biudžeto projekcijų palyginimas2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 |Realusis BVP (pokytis, %) | 2005 m. lapkričio mėn. KP | 4,4 | 4,8 | 4,4 | 4,2 | 4,3 |2005 m. lapkričio mėn. KOM | 4,4 | 4,8 | 4,4 | 4,3 | Nėra duomenų |2004 m. gruodžio mėn. KP | 3,8 | 3,6 | 3,7 | 3,8 | Nėra duomenų |SVKI infliacija (%) | 2005 m. lapkričio mėn. KP | 2,6 | 1,5 | 2,2 | 2,0 | 2,1 |2005 m. lapkričio mėn. KOM | 2,6 | 1,7 | 2,9 | 2,6 | Nėra duomenų |2004 m. gruodžio mėn. KP | 2,7 | 3,2 | 2,6 | 2,2 | Nėra duomenų |Gamybos apimties atotrūkis (potencialus BVP %) | 2005 m. lapkričio mėn. KP1 | -1,9 | -0,8 | -0,1 | 0,3 | 0,8 |2005 m. lapkričio mėn. KOM5 | -1,4 | -0,2 | 0,6 | 1,2 | Nėra duomenų |2004 m. gruodžio mėn. KP1 | -1,3 | -0,9 | -0,4 | 0,3 | Nėra duomenų |Valdžios sektoriaus balansas (BVP %) | 2005 m. lapkričio mėn. KP | -3,0 | -4,8 | -3,8 | -3,3 | -2,7 |2005 m. lapkričio mėn. KOM | -3,0 | -3,2 | -3,7 | -3,3 | Nėra duomenų |2004 m. gruodžio mėn. KP | -5,2 | -4,7 | -3,8 | -3,3 | Nėra duomenų |Pirminis balansas (BVP %) | 2005 m. lapkričio mėn. KP | -1,8 | -3,5 | -2,5 | -2,0 | -1,2 |2005 m. lapkričio mėn. KOM | -1,8 | -1,9 | -2,3 | -1,9 | Nėra duomenų |2004 m. gruodžio mėn. KP | -4,0 | -3,4 | -2,4 | -1,7 | Nėra duomenų |Pagal ciklą patikslintas biudžeto balansas (BVP %) | 2005 m. lapkričio mėn. KP1 | -2,4 | -4,5 | -3,8 | -3,4 | -3,0 |2005 m. lapkričio mėn. KOM | -2,5 | -3,1 | -3,9 | -3,8 | Nėra duomenų |2004 m. gruodžio mėn. KP1 | Nėra duomenų | Nėra duomenų | Nėra duomenų | Nėra duomenų | Nėra duomenų |Struktūrinis balansas2 (BVP %) | 2005 m. lapkričio mėn. KP3 | -1,9 | -3,4 | -3,8 | -3,4 | -3,0 |2005 m. lapkričio mėn. KOM4 | -2,0 | -2,0 | -3,9 | -3,8 | Nėra duomenų |2004 m. gruodžio mėn. KP | Nėra duomenų | Nėra duomenų | Nėra duomenų | Nėra duomenų | Nėra duomenų |Bendroji valstybės skola (BVP %) | 2005 m. lapkričio mėn. KP | 36,8 | 37,4 | 37,1 | 37,9 | 37,8 |2005 m. lapkričio mėn. KOM | 36,8 | 36,2 | 36,6 | 36,9 | Nėra duomenų |2004 m. gruodžio mėn. KP | 38,6 | 38,3 | 39,2 | 40,0 | Nėra duomenų |Pastabos: 1 Komisijos tarnybų apskaičiavimai remiantis programoje pateikta informacija. 2 Pagal ciklą patikslintas balansas (kaip ir pirmesnėse eilutėse), neįskaitant vienkartinių ir kitų laikinų priemonių. 3 Vienkartinės ir kitos laikinos priemonės pagal fiskalinį pranešimą (0,5 % 2004 m.) ir programą (1,1 % 2005 m.); abi didinančios deficitą. 4 Vienkartinės ir kitos laikinos priemonės pagal Komisijos tarnybų 2005 m. rudens prognozę (0,5 % BVP 2004 m., 1,1 % 2005 m.; abi didinančios deficitą). 5 Remiantis numatomu 3,5 %, 3,5 %, 3,6 % ir 3,7 % potencialiu augimu atitinkamai 2004–2007 m. laikotarpiu. Šaltinis: Konvergencijos programa (KP); 2005 m. rudens Komisijos tarnybų ekonominės prognozės (KOM); Komisijos tarnybų apskaičiavimai. |[1] OJ L 209, 1997 8 2, p. 1. Reglamentas su pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 1055/2005 (OL L 174, 2005 7 7, p. 1). Visus šiame tekste nurodytus dokumentus galima rasti tinklalapyje http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.[2] Ekonomikos ir finansų komiteto nuomonė „Stabilumo ir augimo pakto įgyvendinimo patikslinimas ir stabilumo ir konvergencijos programų formos ir turinio gairės“, kurią 2005 m. spalio 11 d. priėmė ECOFIN taryba.[3] Išsami informacija apie ilgalaikį tvarumą pateikiama Komisijos tarnybų programos techniniame vertinime, kuris bus paskelbtas šiame tinklalapyje:http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm[4] OL L 209, 1997 8 2, p. 1. Reglamentas su pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 1055/2005 (OL L 174, 2005 7 7, p. 1). Šiame tekste nurodytus dokumentus galima rasti tinklalapyje http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.[5] Išsami informacija apie ilgalaikį tvarumą pateikiama Komisijos tarnybų programos techniniame vertinime, kuris bus paskelbtas šiame tinklalapyje:http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm