|

52010DC0116

Komisijos rekomendacija kuria Komisija įgaliojama Europos Sąjungos vardu pradėti derybas dėl partnerystės žuvininkystės sektoriuje susitarimo su Mikronezijos Federacinėmis Valstijomis protokolo atnaujinimo  /* KOM/2010/0116 galutinis */

	[pic] | EUROPOS KOMISIJA |Briuselis, 2010.3.29KOM(2010)116 galutinisKOMISIJOS REKOMENDACIJAkuria Komisija įgaliojama Europos Sąjungos vardu pradėti derybas dėl partnerystės žuvininkystės sektoriuje susitarimo su Mikronezijos Federacinėmis Valstijomis protokolo atnaujinimo(pateikta Komisijos)KOMISIJOS REKOMENDACIJAkuria Komisija įgaliojama Europos Sąjungos vardu pradėti derybas dėl partnerystės žuvininkystės sektoriuje susitarimo su Mikronezijos Federacinėmis Valstijomis protokolo atnaujinimoAIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS2006 m. balandžio 25 d. Europos Sąjunga ir Mikronezijos Federacinėmis Valstijos sudarė žuvininkystės sektoriaus partnerystės susitarimą[1], kurio 2007 m. vasario 26 d. įsigaliojęs protokolas, kuriuo nustatomos susitarime nurodytos žvejybos galimybės ir finansinis įnašas, nustoja galioti 2010 m. vasario 25 d.Komisija siūlo pradėti derybas dėl naujo protokolo, kuriame, laikantis 2004 m. Tarybos išvadų dėl partnerystės žuvininkystės sektoriuje, būtų numatytos labiau valstybių narių laivyno poreikius atitinkančios žvejybos galimybės.Todėl Tarybos prašoma patvirtinti šioje rekomendacijoje pateiktus derybų nurodymus.REKOMENDACIJAAtsižvelgdama į išdėstytus faktus, Komisija rekomenduoja, kad:-  Taryba įgaliotų Komisiją pradėti ir vesti derybas dėl partnerystės žuvininkystės sektoriuje susitarimo su Mikronezijos Federacinėmis Valstijomis protokolo atnaujinimo;-  Komisija būtų įgaliota derėtis šiuo klausimu;-  Komisija šias derybas vestų, konsultuodamasi su specialiuoju komitetu, vadovaudamasi Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo nuostatomis;-  Taryba patvirtintų šioje rekomendacijoje pateiktus derybų nurodymus.PRIEDASDerybų nurodymaiDerybų tikslas – atnaujinti Europos Sąjungos ir Mikronezijos Federacinių Valstijų partnerystės žuvininkystės sektoriuje susitarimo protokolą, remiantis 2004 m. liepos 15 d. Tarybos išvadomis, paremtomis 2002 m. gruodžio 23 d. Komisijos pranešimu.Komisija, šiuo nauju protokolu siekdama skatinti tausią ir atsakingą žuvininkystę, šiose derybose remsis tokiais tikslais:-  Įplaukti į Mikronezijos Federacinių Valstijų išskirtinę ekonominę zoną (IEZ), taip pat gauti reikalingus leidimus, kad Europos Sąjungos laivai minėtoje IEZ galėtų žvejoti tunus;-  Atsižvelgti į geriausias turimas mokslines rekomendacijas;-  Užtikrinti išteklių kiekį, remiantis dabartiniame protokole nustatytais parametrais ir pastebėtais pastarųjų metų jų pokyčiais;-  Stiprinti dialogą sektorių politikos srityje, siekiant Mikronezijos Federacinių Valstijų vyriausybę paskatinti įgyvendinti atsakingą žuvininkystės politiką laikantis šalies plėtros tikslų, visų pirma tikslų, susijusių su žuvininkystės kontrole ir priežiūra, žuvininkystės išteklių valdymu ir žuvininkystės produktų sveikatos bei higienos sąlygų gerinimu.[1] 2006 m. balandžio 25 d. Reglamentas (EB) Nr. 805/2006 (OL L 151, 2006 6 6, p.1).


title: 2015 m. liepos 14 d. Tarybos rekomendacija dėl 2015 m. Švedijos nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2015 m. Švedijos konvergencijos programos

text:
               18.8.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 272/18

         TARYBOS REKOMENDACIJA
   2015 m. liepos 14 d.
   dėl 2015 m. Švedijos nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2015 m. Švedijos konvergencijos programos
   (2015/C 272/05)
   EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
   atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 121 straipsnio 2 dalį ir 148 straipsnio 4 dalį,
   atsižvelgdama į 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei koordinavimo (1), ypač į jo 9 straipsnio 2 dalį,
   atsižvelgdama į 2011 m. lapkričio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 1176/2011 dėl makroekonominių disbalansų prevencijos ir naikinimo (2), ypač į jo 6 straipsnio 1 dalį,
   atsižvelgdama į Europos Komisijos rekomendaciją,
   atsižvelgdama į Europos Parlamento rezoliucijas,
   atsižvelgdama į Europos Vadovų Tarybos išvadas,
   atsižvelgdama į Užimtumo komiteto nuomonę,
   atsižvelgdama į Ekonomikos ir finansų komiteto nuomonę,
   atsižvelgdama į Socialinės apsaugos komiteto nuomonę,
   atsižvelgdama į Ekonominės politikos komiteto nuomonę,
   kadangi:

               (1)

               2010 m. kovo 26 d. Europos Vadovų Taryba pritarė Komisijos pasiūlymui įgyvendinti naują augimo ir darbo vietų kūrimo strategiją „Europa 2020“, grindžiamą geresniu ekonominės politikos koordinavimu. Strategija yra orientuota į tas svarbias sritis, kuriose reikia imtis veiksmų, kad būtų stiprinamas Europos tvaraus augimo ir konkurencingumo potencialas;

               (2)

               remdamasi Komisijos pasiūlymais, 2015 m. liepos 14 d. Taryba priėmė rekomendaciją dėl valstybių narių ir Sąjungos ekonominės politikos bendrų gairių, o 2010 m. spalio 21 d. – sprendimą dėl valstybių narių užimtumo politikos gairių (3). Abejos gairės kartu sudaro integruotas gaires, ir į jas valstybių narių buvo paprašyta atsižvelgti formuojant nacionalinę ekonominę ir užimtumo politiką;

               (3)

               2014 m. liepos 8 d. Taryba priėmė rekomendaciją (4) dėl 2014 m. Švedijos nacionalinės reformų programos ir pateikė nuomonę dėl atnaujintos 2014 m. Švedijos konvergencijos programos;

               (4)

               2014 m. lapkričio 28 d. Komisija priėmė metinę augimo apžvalgą, kuria pradedamas 2015 m. Europos ekonominės politikos koordinavimo semestras. Tą pačią dieną Komisija pagal Reglamentą (ES) Nr. 1176/2011 priėmė Įspėjimo mechanizmo ataskaitą, kurioje nurodė, kad Švedija yra viena iš valstybių narių, dėl kurios reikės parengti nuodugnią apžvalgą;

               (5)

               2014 m. gruodžio 18 d. Europos Vadovų Taryba patvirtino prioritetus, pagal kuriuos reikia skatinti investuoti, sparčiau vykdyti struktūrines reformas ir vykdyti atsakingą augimui palankų fiskalinį konsolidavimą;

               (6)

               2015 m. vasario 26 d. Komisija paskelbė 2015 m. šalies ataskaitą dėl Švedijos. Joje įvertinta Švedijos pažanga įgyvendinant 2014 m. liepos 8 d. priimtas šaliai skirtas rekomendacijas. Į šalies ataskaitą įtraukti ir nuodugnios apžvalgos pagal Reglamento (ES) Nr. 1176/2011 5 straipsnį rezultatai. Komisijos analizė leidžia daryti išvadą, kad Švedijoje yra susidaręs makroekonominis disbalansas, dėl kurio reikia imtis politikos veiksmų ir kurį reikia stebėti. Visų pirma, namų ūkių skola išlieka labai didelė ir toliau didėja dėl augančių būstų kainų, vis dar mažų palūkanų normų ir didelių mokesčių paskatų, taip pat dėl ribotos būstų pasiūlos. Toliau turi būti stebima makroekonominė raida, susijusi su privačiojo sektoriaus skola;

               (7)

               2015 m. balandžio 23 d. Švedija pateikė 2015 m. nacionalinę reformų programą, o 2015 m. balandžio 24 d. – 2015 m. konvergencijos programą. Siekiant atsižvelgti į abiejų programų tarpusavio sąsajas, jos vertintos vienu metu;

               (8)

               šiuo metu Švedijai taikoma Stabilumo ir augimo pakto prevencinė dalis. 2015 m. konvergencijos programoje Vyriausybė numato, kad nominalus deficitas laipsniškai sumažės iki 1,4 % BVP 2015 m. ir 2018 m. pasieks balansą, taip pat, kad programos laikotarpiu toliau bus laikomasi vidutinio laikotarpio tikslo – užtikrinti 1 % BVP struktūrinį deficitą. Manoma, kad valdžios sektoriaus skolos ir BVP santykis bus didžiausias 2015 m. ir sieks 44,2 %, o vėliau laipsniškai sumažės iki 40,0 % 2018 m. Makroekonominis scenarijus, kuriuo grindžiamos šios biudžeto projekcijos, yra tikėtinas. Tačiau reikės išsamiai nurodyti priemones, kurias taikant būtų pasiekti planuojami deficito tikslai nuo 2016 m. Remiantis Komisijos 2015 m. pavasario prognoze numatoma, kad struktūrinis balansas 2015 m. bus – 1 % BVP, kaip ir vidutinio laikotarpio tikslas, o 2016 m. sumažės iki – 0,9 % BVP. Remdamasi konvergencijos programos vertinimu ir atsižvelgdama į Komisijos 2015 m. pavasario prognozę, Taryba mano, kad, kaip tikimasi, Švedija laikysis Stabilumo ir augimo pakto nuostatų;

               (9)

               priešingai nei daugelyje kitų valstybių narių, būstų kainos Švedijoje nebuvo smarkiai koreguojamos ir nuo 2013 m. vidurio vėl smarkiai auga. Komisijos atlikta nuodugni apžvalga leidžia daryti išvadą, kad Švedijoje būstų kainos yra didesnės nei jų pagrindinė vertė. Tai iš dalies lemia palankūs esminiai veiksniai, pavyzdžiui, didesnės disponuojamosios pajamos, mažos palūkanų normos ir stipri demografinė padėtis. Vis dėlto šalies ataskaitoje įvardyti ir su paklausa, ir su pasiūla susiję būstų kainas lemiantys veiksniai. Paklausą didina itin palankios kreditavimo paskatos. Be to, būstų kainos didėja ir dėl Švedijos mokesčių sistemos, kuri teikia vienas iš didžiausių Sąjungoje mokesčių paskatas būsto nuosavybei įgyti. Tai savo ruožtu taip pat paskatino namų ūkių skolos didėjimą Švedijoje; ji yra didelė ir didėja sparčiau nei likusioje Sąjungos dalyje. Nors namų ūkių bendras turtas yra didelis, o disponuojamosios pajamos pastaraisiais metais didėjo, namų ūkių sektorius yra pažeidžiamesnis nei anksčiau, o didelis namų ūkių įsiskolinimas kelia riziką makroekonominiam stabilumui. Įsiskolinimui palankaus mokestinio iškraipymo, susijusio su gyventojų pajamų apmokestinimu, poveikį reikėtų mažinti laipsniškai ribojant hipotekos paskolų palūkanų atskaitymą iš mokėtinų mokesčių arba didinant periodinius nekilnojamojo turto mokesčius. Be to, reikia dėti pastangas siekiant paspartinti lėtą hipotekos paskolų amortizacijos tempą, kad būtų sumažintas namų ūkių įsiskolinimo didėjimas;

               (10)

               kalbant apie pasiūlą, struktūrinis neveiksmingumas lemia būstų trūkumą ir skatina būstų kainų didėjimą. Šie ribojantys veiksniai varžo darbo jėgos judumą ir kuria socialines problemas pažeidžiamoms grupėms. Pasiūla nedidėja dėl neveiksmingo esamo būstų fondo naudojimo, taip pat dėl nepakankamų struktūrinių investicijų į naują statybą. Visų pirma reikėtų sustiprinti paskatas savivaldybėms aktyviai skatinti investuoti į statybą ir spręsti pažeidžiamų grupių aprūpinimo būstu problemą. Reikia skatinti konkurenciją statybų sektoriuje ir šiuo tikslu turėtų būti užtikrintos visiškai skaidrios viešųjų pirkimų procedūros. Planavimo ir skundų nagrinėjimo procesai yra ilgi ir sudėtingi ir juos reikėtų supaprastinti. Nepanašu, kad dėl nelankstumo, kurį daugiausia lemia griežta nuomos kontrolė, nuomos rinka atliktų savo funkciją mažinant būstų kainų spaudimą ar patenkinant judumo poreikius. Nelankstumo problemą reikėtų spręsti palaipsniui pertvarkant nuomos mokesčio nustatymo sistemą. Tai turėtų sudaryti sąlygas nustatyti įvairesnių lygių nuomos kainas – tai padarius būtų galima veiksmingiau panaudoti esamą būstų fondą – ir suteikti daugiau laisvės atskiriems nuomininkams ir nuomotojams sudarant sutartis;

               (11)

               Vyriausybė imasi priemonių, kad pagerintų moksleivių mokymosi rezultatus, kurie per pastarąjį dešimtmetį labai suprastėjo ir iš dalies lemia santykinai didelį jaunimo nedarbą. Vyriausybė taip pat imasi priemonių, kad palengvintų perėjimą iš švietimo sistemos į darbo rinką ir pagerintų menkai išsilavinusių jaunuolių ir migrantų kilmės asmenų integraciją į darbo rinką. Reikės stebėti pažangą šioje srityje;

               (12)

               atsižvelgdama į Europos semestrą, Komisija atliko išsamią Švedijos ekonominės politikos analizę ir ją paskelbė 2015 m. šalies ataskaitoje. Be to, ji įvertino konvergencijos programą ir nacionalinę reformų programą, taip pat įvertino veiksmus, kurių Švedija ėmėsi atsižvelgdama į ankstesniais metais jai skirtas rekomendacijas. Komisija įvertino ne tik jų svarbą tvariai fiskalinei ir socialinei bei ekonominei Švedijos politikai, bet ir tai, kaip laikomasi ES taisyklių ir gairių, nes ES priemonėmis prisidedant prie būsimų nacionalinių sprendimų būtina stiprinti bendrą Sąjungos ekonomikos valdymą. Jos rekomendacijos atsižvelgiant į Europos semestrą pateiktos toliau išdėstytoje 1 rekomendacijoje;

               (13)

               atsižvelgdama į šį vertinimą, Taryba išnagrinėjo konvergencijos programą ir mano (5), kad Švedija laikosi Stabilumo ir augimo pakto;

               (14)

               atsižvelgdama į Komisijos nuodugnios apžvalgos ir šio vertinimo rezultatus, Taryba išnagrinėjo nacionalinę reformų programą ir konvergencijos programą. Jos rekomendacijos pagal Reglamento (ES) Nr. 1176/2011 6 straipsnį pateiktos toliau išdėstytoje 1 rekomendacijoje,

         REKOMENDUOJA Švedijai 2015–2016 m. imtis šių veiksmų:

               1.

               Spręsti namų ūkių skolos didėjimo problemą: pakoreguoti fiskalines paskatas, visų pirma laipsniškai ribojant hipotekos paskolų palūkanų atskaitymą iš mokėtinų mokesčių arba didinant periodinius nekilnojamojo turto mokesčius ir spartinant hipotekos paskolų amortizacijos tempą. Spręsti struktūrinės nepakankamos būstų pasiūlos problemą, skatinti konkurenciją statybų sektoriuje, supaprastinti statybų planavimo ir skundų nagrinėjimo procedūras ir peržiūrėti nuomos mokesčio nustatymo sistemą, kad būtų sudarytos sąlygos nustatyti labiau į rinką orientuotas nuomos kainas.

      Priimta Briuselyje 2015 m. liepos 14 d.

            Tarybos vardu

            Pirmininkas

         P. GRAMEGNA

      (1)  OL L 209, 1997 8 2, p. 1.

      (2)  OL L 306, 2011 11 23, p. 25.

      (3)  Toliau taikomos pagal 2014 m. gegužės 6 d. Tarybos sprendimą 2014/322/ES dėl valstybių narių užimtumo politikos gairių 2014 m. (OL L 165, 2014 6 4, p. 49).

      (4)  2014 m. liepos 8 d. Tarybos rekomendacija dėl 2014 m. Švedijos nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2014 m. Švedijos konvergencijos programos (OL C 247, 2014 7 29, p. 132).

      (5)  Pagal Reglamento (EB) Nr. 1466/97 5 straipsnio 2 dalį.


				|

		52012PC0738

			Rekomendacija TARYBOS SPRENDIMAS kuriuo iš dalies keičiamas Tarybos sprendimas 2011/734/ES, skirtas Graikijai, kuriuo siekiama sugriežtinti ir sustiprinti fiskalinę priežiūrą bei įspėti Graikiją imtis deficito mažinimo priemonių, kaip manoma, reikalingų perviršinio deficito padėčiai ištaisyti /* COM/2012/0738 final */

			   	AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS
Priemonės, susijusios su Graikijos
biudžetinės drausmės koordinavimu ir priežiūra ir Graikijai
skirtų ekonominės politikos gairių nustatymu, yra
apibrėžtos Tarybos sprendime 2011/734/ES, pagrįstame Sutarties dėl
Europos Sąjungos veikimo (SESV) 126 straipsnio 9 dalimi ir 136 straipsniu.
Graikijai rekomenduota imtis priemonių, kuriomis būtų ištaisyta
perviršinio deficito padėtis ne vėliau kaip iki 2014 m.,
užtikrinant struktūrinio balanso pagerinimą mažiausiai 10
procentinių punktų BVP 2009–2014 m. laikotarpiu.
Vykdyti sprendimą svarbu turint omenyje
ne tik perviršinio deficito procedūrą, bet ir euro zonos
valstybių narių Graikijai teikiamą finansavimą per
Graikijos paskolų priemonę ir Europos finansinio stabilumo fondą
(EFSF).
2012 m. valdžios sektoriaus deficitas,
manoma, pasieks 13,4 mlrd. EUR, taigi Tarybos sprendime nurodyta
14,8 mlrd. EUR deficito viršutinė riba nebus viršyta.
Apskaičiuota, kad valdžios sektoriaus deficitas bus pasiekęs 6,9 %
BVP, o tai gerokai mažiau už 2012 metams numatytą 7,3 % BVP
valdžios sektoriaus deficito viršutinę ribą. Numatoma, kad nuo
tų metų pirminio deficito tikslo bus nutolta maždaug 0,5 % BVP.
Bendras rezultatas atspindi mažesnius, nei planuota, palūkanų
mokėjimus po skolos pakeitimo operacijos 2012 m. kovo mėn.
Lapkričio 11 d. Graikija
priėmė 2013 m. biudžetą užtikrindama fiskalinės
konsolidacijos tęstinumą priemonėmis, kuriomis siekiama
sutaupyti maždaug 5 % BVP lėšų. Lapkričio 7 d. ji taip
pat priėmė vidutinės trukmės fiskalinę strategiją
su priemonėmis, užtikrinančiomis tolesnį deficito mažinimą
tolesniais metais. Graikija ėmėsi veiksmingų priemonių
pagal Tarybos sprendimą 2011/734/ES. Graikija 2009–2012 m.
laikotarpiu užtikrino struktūrinio balanso pagerinimą, kuris jau
didesnis nei mažiausiai 10 procentinių punktų BVP 2009–2014 m.
laikotarpiu, kaip yra rekomendavusi Taryba. Numatoma, kad Graikija pagerins
struktūrinį deficitą 13,9 procentinio punkto BVP nuo 14,7 %
deficito 2009 m. iki numatomo 1,5 % deficito 2012 m.
Dabartinėmis projekcijomis,
ekonominė veikla bus daug silpnesnė, nei tikėtasi 2012 m.
kovo mėn. priimant Sprendimą 2012/734/ES. Graikijos ekonomika penktus
metus iš eilės traukiasi. Pagal 2012 m. Komisijos tarnybų rudens
prognozes numatoma, kad 2012 m. realusis BVP susitrauks 6,0 % ir
4,2 % 2013 m., palyginti su ankstesnio Tarybos sprendimo atitinkamai
4,7 % ir 0,0 % prognozėmis, o 2014 m. paaugs tik
0,6 %. Tačiau 2012 m. kovo mėn. Tarybos sprendimas buvo
pagrįstas prielaida, kad ekonomika vėl pradės augti jau
2013 m. Ryškus ekonominių perspektyvų pablogėjimas atspindi
politinį netikrumą Graikijoje per dvejus rinkimus, išorės
paklausos silpnėjimą, programos įgyvendinimo ir viešojo ir
privačiojo finansavimo išmokų delsimo poveikį.
Šis ryškus ekonominio scenarijaus
pablogėjimas reiškia ir atitinkamą viešųjų finansų
perspektyvos pablogėjimą nepakeitus politikos; dėl to bus sunku
panaikinti perviršinį deficitą iki 2014 m., kaip reikalavo
Taryba Sprendime 2011/734/ES. Dėl nepalankių ekonominių
sąlygų pateisinamas koregavimo laikotarpio pratęsimas.
Pirmiausia Graikijos perviršinio deficito panaikinimo terminas, nustatytas
Tarybos sprendimu, turi būti pratęstas dvejiems metams iki
2016 m. Perviršiniam deficitui ištaisyti skirti fiskaliniai tikslai
turėtų būti apibrėžti remiantis valdžios sektoriaus
nominaliuoju pirminio balanso dydžiu. 2012 m. pirminis deficitas
turėtų būti 2,925 mln. EUR (1,5 % BVP), 2013 m.
pirminis balansas turėtų būti 0 EUR (0 % BVP), 2014 m.
– 2 775 mln. EUR (1,5 % BVP), 2015 m. – 5 700 mln. EUR
(3,0 % BVP) ir 2016 m. – 9 000 mln. EUR (4,5 % BVP).
Atsižvelgiant į tokią raidą,
dėl kurios dar padidėja būtinybė įgyvendinti plataus
užmojo reformas, politikos sąlygos Graikijos ekonomikos koregavimo
programos susitarimo memorandume turėtų būti atnaujintos.
Sąlygos siejasi ne tik su fiskalinio konsolidavimo priemonėmis, bet
ir su tomis priemonėmis, kurių reikia norint puoselėti augimui
palankią aplinką ir kiek įmanoma sumažinti neigiamą
socialinį poveikį.
Atsižvelgiant į euro zonos valstybių
narių sutartas iniciatyvas, skirtas skolos tvarumui pagerinti, ir tam
tikras Graikijos svarstomas skolos mažinimo priemones, taip pat į
mažėjantį biudžeto deficitą ir stipresnį
nominalųjį BVP augimą, kuriuos lėmė
struktūrinės politikos priemonės, numatoma, kad skolos ir BVP
santykis pasieks aukščiausią tašką 2013 m. Skolos ir BVP
santykis turėtų pradėti mažėti 2014 m. ir 2016 m.
turėtų būti mažesnis nei 160 % BVP. Tai turėtų
pagerinti skolos trajektorijos tvarumą nekeičiant fiskalinio plano,
kuriuo siekiama pirminio pertekliaus.
Komisija priėmė Tarybos sprendimo,
kuriuo iš dalies keičiamas Sprendimas 2011/734/ES, rekomendaciją ir
ją perdavė Tarybai.
Rekomendacija
TARYBOS SPRENDIMAS
kuriuo iš dalies keičiamas Tarybos
sprendimas 2011/734/ES, skirtas Graikijai, kuriuo siekiama sugriežtinti ir sustiprinti
fiskalinę priežiūrą bei įspėti Graikiją imtis
deficito mažinimo priemonių, kaip manoma, reikalingų perviršinio
deficito padėčiai ištaisyti
EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl
Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 126 straipsnio 9 dalį
ir 136 straipsnį,
atsižvelgdama į Europos Komisijos
rekomendaciją,
kadangi:
(1)       Sutarties dėl Europos
Sąjungos veikimo (SESV) 136 straipsnio 1 dalies a punkte numatyta
galimybė patvirtinti valstybėms narėms, kurių valiuta yra
euro, skirtas priemones, kuriomis siekiama sustiprinti jų biudžetinės
drausmės koordinavimą ir priežiūrą;
(2)       SESV 126 straipsnyje
nustatyta, kad valstybės narės turi vengti perviršinio valdžios
sektoriaus deficito, ir dėl to nustatyta perviršinio deficito
procedūra. Stabilumo ir augimo pakte, pagal kurio korekcinę dalį
įgyvendinama perviršinio deficito procedūra, numatyta struktūra,
kuria palaikoma Vyriausybės politika, skirta greitai grįžti prie
tvirtos biudžeto būklės atsižvelgiant į ekonominę
situaciją;
(3)       2009 m. balandžio
27 d. pagal Europos bendrijos steigimo sutarties 104 straipsnio 6
dalį Taryba nusprendė, kad Graikijoje susidaręs perviršinis
deficitas;
(4)       2010 m. gegužės
10 d. pagal SESV 126 straipsnio 9 dalį ir 136 straipsnį Taryba
priėmė Graikijai skirtą Sprendimą 2010/320/ES[1], kuriuo siekiama sugriežtinti
ir sustiprinti fiskalinę priežiūrą bei įspėti
Graikiją imtis deficito mažinimo priemonių, kaip manoma,
reikalingų perviršinio deficito padėčiai ištaisyti ne
vėliau kaip iki 2014 m. termino. Taryba nustatė
perviršinio deficito padėties ištaisymo terminą – 2014 m. ir
metinius valdžios sektoriaus deficito tikslus;
(5)       Tarybos sprendimas
2010/320/ES buvo keletą kartų iš esmės keičiamas. Kadangi
reikėjo padaryti daugiau pakeitimų, siekiant aiškumo 2011 m.
liepos 12 d. jis išdėstytas nauja redakcija Tarybos sprendime
2011/734/ES[2].
2011 m. lapkričio 8 d. tas sprendimas pirmą kartą iš
dalies pakeistas[3];
(6)       2012 m. kovo 13 d.[4], Komisijai rekomendavus,
Tarybos sprendimas 2011/734/ES vėl iš dalies pakeistas dėl keleto
aspektų, įskaitant fiskalinio koregavimo planą, nekeičiant
perviršinio deficito panaikinimo termino[5].
Sprendime patvirtinta rekomendacija, kad Graikijai reikėtų imtis
priemonių, kuriomis perviršinio deficito padėtis būtų
ištaisyta ne vėliau kaip iki 2014 m., užtikrinant struktūrinio
balanso pagerinimą mažiausiai 10 procentinių punktų BVP
2009–2014 m. laikotarpiu;
(7)       Reglamento (EB)
Nr. 1467/97 5 straipsnio 2 dalyje nustatyta, kad jei buvo imtasi
veiksmingų priemonių pagal SESV 126 straipsnio 9 dalį, o
priėmus tą įspėjimą kyla netikėtų
neigiamų ekonominių įvykių, turinčių didelį
nepalankų poveikį valstybės finansams, Taryba, remdamasi
Komisijos rekomendacija, gali nuspręsti pagal SESV 126 straipsnio 9
dalį priimti patikslintą įspėjimą;
(8)       pagal dabartines projekcijas
ekonominė veikla bus daug silpnesnė, nei tikėtasi, kai
2012 m. kovo mėn. paskutinį kartą iš dalies pakeistas
Tarybos sprendimas 2011/734/ES. Laukiama, kad 2012 m. ir 2013 m. daug
žemesnio lygio bus ir realusis, ir nominalusis BVP. Pastaroji (2012 m.
spalio mėn.) Graikijos nacionalinių sąskaitų peržiūra
atskleidė didesnį realiojo BVP traukimąsi, palyginti su Tarybos
sprendime naudotais skaičiais. Pagal 2012 m. Komisijos tarnybų
rudens prognozes numatoma, kad 2012 m. realusis BVP sumažės
6,0 % ir dar 4,2 % 2013 m., palyginti su ankstesnio Tarybos
sprendimo 4,7 % ir 0,0 % prognozėmis atitinkamai 2012 m. ir
2013 m., o 2014 m. paaugs 0,6 %. Šis ryškus ekonominio
scenarijaus pablogėjimas reiškia ir atitinkamą viešųjų
finansų perspektyvos pablogėjimą nepakeitus politikos;
(9)       apskaičiuota, kad
2012 m. valdžios sektoriaus deficitas bus pasiekęs 6,9 % BVP, o
tai gerokai mažiau už 2012 metams Tarybos sprendime nustatytą
7,3 % BVP valdžios sektoriaus deficito (pagal ESS95) viršutinę ribą.
2012 m. nominalusis valdžios sektoriaus deficitas, manoma, pasieks
13,4 mlrd. EUR, palyginti su Tarybos sprendime numatyta 14,8 mlrd.
EUR deficito viršutine riba. Skaičiuojama, kad pirminis deficitas bus
nežymiai didesnis nei siektinas 1,0 % BVP deficitas, nes recesija buvo
gilesnė, nei tikėtasi. Numatoma, kad Graikija pagerins
struktūrinį deficitą 13,9 procentinio punkto BVP nuo 14,7 %
deficito 2009 m. iki skaičiuojamo 1,5 % deficito 2012 m.
Taigi Graikija 2009–2012 m. laikotarpiu užtikrino struktūrinio
balanso pagerinimą, kuris jau didesnis nei mažiausiai 10 procentinių
punktų BVP 2009–2014 m. laikotarpiu, kaip yra rekomendavusi Taryba.
2012 m. lapkričio 11 d. Graikijos parlamentas priėmė
2013 m. biudžetą, kuriame sutaupoma daugiau nei 9,2 mlrd. EUR
(daugiau nei 5 % BVP). 2013 m. biudžetas yra keliomis dienomis
anksčiau (2012 m. lapkričio 7 d.) Graikijos parlamento
priimtos 2013–2016 m. vidutinės trukmės fiskalinės
strategijos (toliau – VTFS) dalis. VTFS ir atitinkamuose jos įgyvendinimo
teisės aktuose numatytas didelio masto ir pradiniame etape ypač
intensyvus artimiausio laikotarpio fiskalinis konsolidavimas (iki 2016 m.
sieksiantis 7 % BVP) su visapusišku didelį fiskalinį
konsolidavimą grindžiančių struktūrinių priemonių
kompleksu. Atsižvelgiant į tokią raidą, politikos sąlygos
Graikijos ekonomikos koregavimo programos susitarimo memorandume
turėtų būti atnaujintos. Graikijos prisiimtas
įsipareigojimas siejasi ne tik su fiskalinio konsolidavimo
priemonėmis, bet ir su tomis priemonėmis, kurių reikia norint
puoselėti augimui palankią aplinką ir kiek įmanoma
sumažinti neigiamą socialinį poveikį. Todėl apskritai
Graikija, siekdama sumažinti 2012 m. deficitą, jau ėmėsi
veiksmingų priemonių pagal Tarybos sprendimą 2011/734/ES;
(10)     prognozuojama, kad
2012 m. valdžios sektoriaus konsoliduota bendroji skola bus
sumažėjusi 11,1 mlrd. EUR (Tarybos sprendime prognozuoti
26,95 mlrd. EUR). Tai lėmė mažesnės, nei tikėtasi,
privatizacijos pajamos, mažesnis, nei tikėtasi, valdžios sektoriaus skolos
konsolidavimas, taip pat prastesni, nei tikėtasi, sumų pagal
pinigų apskaitos ir kaupimo apskaitos principus koregavimo ir kito
palūkanų koregavimo rezultatai. Dėl mažesnio
(peržiūrėjus statistinius duomenis) nominaliojo BVP ir turint omenyje
prastesnes makroekonomines perspektyvas skolos ir BVP santykis 2012 m.
veikiausiai augs iki 162,5 %. Skolos tvarumui pagerinti skirtos euro zonos
valstybių narių sutartos iniciatyvos ir tam tikros Graikijos
svarstomos skolos mažinimo priemonės turėtų pagerinti skolos
trajektorijos tvarumą nekeičiant fiskalinio plano, kuriuo siekiama
pirminio pertekliaus. Atsižvelgiant į mažėjantį biudžeto
deficitą ir stipresnį nominalųjį BVP augimą, kuriuos
lėmė struktūrinės politikos priemonės, numatoma, kad
skolos ir BVP santykis pasieks aukščiausią tašką 2013 m.
Skolos ir BVP santykis turėtų pradėti mažėti 2014 m.
ir 2016 m. turėtų būti mažesnis nei 160 % BVP;
(11)     nepaisant veiksmingų
priemonių, kurių imtasi, ryškus ekonominio scenarijaus
pablogėjimas reiškia ir atitinkamą viešųjų finansų
perspektyvos pablogėjimą nepakeitus politikos; dėl to bus sunku
panaikinti perviršinį deficitą iki 2014 m., kaip reikalavo
Taryba Sprendime 2011/734/ES. Dėl nepalankių ekonominių
įvykių pateisinamas koregavimo laikotarpio trukmės
pratęsimas. Pirmiausia reikėtų dvejais metais (iki 2016 m.)
atidėti Tarybos sprendime nustatytą terminą. Pagal
persvarstytą Graikijos ekonomikos koregavimo programos planą pirminio
balanso tikslai 2013–2016 m. laikotarpiu turėtų būti tokie:
0 %, 1,5 %, 3 % ir 4,5 % BVP. Persvarstytas planas reiškia,
kad valdžios sektoriaus biudžeto balansas 3 % BVP nebeviršys 2016 m.
Nepaisant termino atidėjimo, tikslui pasiekti 2013–2014 m.
reikės didelių fiskalinių pastangų ir jos turės
būti sutelktos laikotarpio pradžioje. Persvarsčius terminą ir
toliau bus užtikrintas programos patikimumas, o kartu bus atsižvelgta į
ekonominį ir socialinį konsolidacijos poveikį ir į
poreikį išlaikyti pasitikėjimą Vyriausybės pajėgumu
spręsti fiskalinį uždavinį;
(12)     kiekviena šiame sprendime
reikalaujama priemonė padeda siekti reikiamo biudžeto koregavimo. Kai
kurios priemonės tiesiogiai veikia Graikijos biudžeto situaciją, o
kitos yra struktūrinės priemonės, dėl kurių
vidutinės trukmės laikotarpiu pagerės fiskalinis valdymas ir bus
užtikrinta patikima biudžeto padėtis;
(13)     labai pablogėjus
Graikijos valdžios sektoriaus finansų būklei, euro zonos
valstybės narės nusprendė suteikti Graikijai paramą
stabilumui užtikrinti, kad būtų užtikrintas finansinis stabilumas
visoje euro zonoje, kartu su Tarptautinio valiutos fondo suteikta daugiašale
pagalba. Nuo 2012 m. kovo mėn. euro zonos valstybės paramą
teikia per dvišalę Graikijos paskolų priemonę ir EFSF
paskolą. Kreditoriai nusprendė savo paramą susieti su
Sprendime 2011/734/ES su pakeitimais, padarytais šiuo sprendimu, Graikijai
nustatytų reikalavimų laikymusi. Visų pirma Graikija turi
vykdyti šiame sprendime nurodytas priemones laikydamasi jame nurodytų
terminų,
PRIĖMĖ ŠĮ
SPRENDIMĄ:
1 straipsnis
Sprendimas 2011/734/ES iš dalies
keičiamas taip:
1.         1 straipsnis pakeičiamas taip:
„(1)   Graikija kuo greičiau ir ne
vėliau kaip iki 2016 m. termino ištaiso esamą perviršinio
deficito padėtį.
(2)     Koregavimo planu perviršiniam deficitui
panaikinti siekiama, kad valdžios sektoriaus pirminis deficitas (deficitas
atmetus palūkanų išlaidas) neviršytų 2,925 mln. EUR (1,5 %
BVP) 2012 m. ir kad būtų pasiektas bent 0 mln. EUR (0,0 %
BVP) valdžios sektoriaus pirminis perteklius 2013 m., 2 775 mln. EUR
(1,5 % BVP) 2014 m., 5 700 mln. EUR (3,0 % BVP)
2015 m. ir 9 000 mln. EUR (4,5 % BVP) 2016 m. Šie pirminio
deficito arba pertekliaus tikslai reiškia tokius bendro valdžios sektoriaus
deficito (pagal ESS) tikslus: 6,9 % BVP 2012 m., 5,4 % BVP
2013 m., 4,5 % BVP 2014 m., 3,4 % BVP 2015 m. ir
2,0 % BVP 2016 m. Galima numatyti, kad šie skaičiai,
atsižvelgiant į palūkanų mokėjimo pobūdį,
reikštų pagal ciklą pakoreguoto pirminio balanso santykio su BVP
pagerėjimą nuo 4,1 % 2012 m. iki 6,2 % 2013 m. ir
bent 6,4 % BVP 2014, 2015 ir 2016 m., o pagal ciklą pakoreguoto
valdžios sektoriaus deficito santykis su BVP būtų -1,3 %
2012 m., 0,7 % 2013 m., 0,4 % 2014 m., 0,0 %
2015 m. ir -0,4 % 2016 m. Pajamos iš finansinio ir nefinansinio
turto privatizavimo ir su bankų rekapitalizavimu susijusių
sandorių, taip pat visi pavedimai, susiję su 2012 m. vasario
21 d. Eurogrupės sprendimu, susijusiu su euro zonos nacionalinių
centrinių bankų pajamomis, įskaitant Graikijos banką,
atsiradusiomis iš jų turimų investicinių Graikijos
Vyriausybės obligacijų portfelių, nėra būtinų
konsolidavimo pastangų mažinimo pagrindas ir nėra
įskaičiuojami vertinant tuos tikslus.
(3)     Siekiant įgyvendinti 2 dalyje
numatytą koregavimo planą, valdžios sektoriaus konsoliduotos skolos
santykis su BVP turėtų būti 172,5 % 2013 m.,
171,4 % 2014 m., 166,2 % 2015 m. ir 157,3 % 2016 m.

2.         2 straipsnyje po 10 dalies
įterpiama ši dalis:
„10a.  Graikija nedelsdama, vėliausiai [šio sprendimo data], priima tokias
priemones:
a)      priima 2013 m. biudžetą,
vidutinės trukmės fiskalinę strategiją (toliau –VTFS) iki
2016 m., šio sprendimo IA priede aprašytas priemones ir atitinkamus
įgyvendinamuosius teisės aktus. VTFS išdėstomos nuolatinės
fiskalinio konsolidavimo priemonės, kuriomis užtikrinama, kad
nebūtų viršijamos šiuo sprendimu nustatytos viršutinės
2012–2016 m. deficito ribos ir kad būtų pradėtas tvariai mažinti
skolos ir BVP santykis;
b)      pristato atnaujintą privatizavimo
planą Parlamentui ir paskelbia turto plėtros plano pusmečio
naujoves;
c)      į Graikijos Respublikos Turto
plėtros fondo privatizuojamų objektų sąrašą
įtraukia visą ir tiesioginę Egnatijos greitkelio ir Elefsinos,
Lavrijo, Igoumenitsos, Aleksandrupolio, Volo, Kavalos, Korfu, Patrų,
Herakliono ir Rafinos regioninių uostų nuosavybę (akcijas arba
koncesijos teisę);
d)      užtikrina, kad šakinės ministerijos
ir kitos atitinkamos žinybos suteiktų Viešosios nuosavybės
generaliniam sekretoriatui visą prieigą prie viso valstybės
nuosavybės teise valdomo nekilnojamojo turto inventoriaus;
e)      iš dalies pakeičia ir (arba)
panaikina valstybės valdomoms įmonėms (PPC, OLP ir OLTH
uostų valdyboms, HELPE, EYATH ir EYDAP, uostams ir pan.) taikomas
nuostatas, kurios skiriasi nuo privačiosios komercinės teisės
privačių akcininkų balsavimo teisių apribojimais;
f)       priima įstatymus, kuriais
būtų apibrėžtas Mokesčių administravimo generalinio
sekretoriato vaidmuo bei įgaliojimai ir pagal kuriuos finansų
ministras deleguotų sprendimų priėmimo įgaliojimus
generaliniam sekretoriui;
g)      paskiria patyrusius mokesčių
auditorius į veiklos barus, kuriuose būtų tenkinami skubiausi
įplaukų surinkimo poreikiai, ir sudaro visas sąlygas veikti
pagrindiniuose vykdymo užtikrinimo baruose, kaip antai didžiųjų
mokesčių mokėtojų padaliniui, perkeldama 100 auditorių
ir numatydama vieną funkcinį padalinį itin turtingiems asmenims
bei dideles pajamas gaunantiems savarankiškai dirbantiems asmenims, ir
padalinyje įdarbindama 50 patyrusių mokesčių auditorių,
tiesiogiai atskaitingų Mokesčių administravimo generaliniam
sekretoriui;
h)      priima Ministrų Tarybos
nutarimą (kuriuo keičiamas 2012 m. spalio 29 d.
Ministrų Tarybos nutarimas), kuriuo siekiama stiprinti biudžeto
vykdymą ir patikimą fiskalinį valdymą ir kuriame, greta
pirminio Ministrų Tarybos nutarimo, yra papildomų nuostatų: i)
kuriomis nustatoma, kad Finansų ministerija ir kitos ministerijos arba
ministerijos ir prižiūrimų subjektų vadovybė iki kiekvienų
metų gruodžio pabaigos pasirašytų bendradarbiavimo memorandumus (ir
taip būtų apimtas visas valdžios sektorius); ii) kuriomis
būtų sustiprinti galiojantys su biudžeto balansavimu susiję
apribojimai vietos valdžios sektoriui, kad jie taptų efektyvesni, kartu
numatant taisomuosius ir sankcijų mechanizmus; iii) kuriomis
būtų sustiprinta galiojanti valstybės valdomų
įmonių (VVĮ) stebėsenos sistema įvedant vykdymo
užtikrinimo mechanizmą nukrypimų nuo kiekvienai VVĮ
nustatytų konkrečių tikslų atveju; ir vi) kuriomis
būtų nustatyta sistema, pagal kurią kasmet iki gruodžio
mėn. būtų nustatomi konkretūs vietos valdžios sektoriaus ir
VVĮ veiklos įsipareigojimų registrų aprėpties tikslai;
jame taip pat būtų pervedimų iš centrinės valdžios sektoriaus
koregavimo sistema siekiant spręsti nukrypimų nuo tikslų problemą
tais pačiais metais ir galbūt kitais metais ir kartu užtikrinant, kad
nepriemokos nedidėtų; jame aiškiai nurodoma, kad privatizavus
valstybinį turtą gautos lėšos būtų mokamos tiesiogiai
į atskirą sąskaitą siekiant stebėti pinigų
srautus, išvengti oficialaus finansavimo netinkamo nukreipimo ir užtikrinti
skolos aptarnavimą laiku; jame būtų nustatytas automatiškas
išlaidų sumažinimas, kuris paprastai būtų taikomas nepasiekus
tikslų, kartu užtikrinant, kad nedidėtų nepriemokos;
i)       priima priemonių kompleksą
siekiant pagerinti dabartinę nacionalinės sveikatos priežiūros
paslaugų teikimo organizacijos (EOPYY) finansinę padėtį ir
užtikrinti, kad 2012 ir 2013 m. biudžeto vykdymas būtų
artimesnis subalansuotam biudžetui, įskaitant: i) išmokų paketo
supaprastinimą; ii) sveikatos priežiūros sąnaudų
pasidalijimo, kai paslaugas teikia privatūs paslaugų teikėjai,
padidinimą; iii) derėjimąsi dėl nuo kiekio priklausomos
kainos susitarimų ir pacientų grupavimo (angl. case-mix)
susitarimų su privačiais paslaugų teikėjais
persvarstymą; iv) mokesčių už diagnostines ir fizioterapines
paslaugas, dėl kurių EOPYY sudarė sutartis su privačiais
paslaugų teikėjais, ir jų skaičiaus persvarstymą
siekiant 2013 m. sumažinti su tuo susijusias išlaidas bent 80 mln. EUR; v)
orientacinės kainos sistemos, kai kompensuojama už medicininius
prietaisus, įvedimą; ir vi) palaipsnį OGA narių
įnašų didinimą iki kitų EOPYY narių mokamų
įnašų vidurkio;
j)       priima su vaistų kompensavimu
susijusias priemones: i) išlaidų vaistams kontrolės teisės aktus,
kuriais aktyvuojamos atsarginės priemonės, įskaitant,
pavyzdžiui, bendrą kainų sumažinimą, jei dėl kurios nors
priežasties susigrąžinimo išlyga nepadeda pasiekti tikslo (tokiomis
priemonėmis sutaupoma lygiavertė suma); ii) ministro
įsakymą, kuriuo nustatomas naujas susigražinimo išlygos slenkstis
2013 metams (2,4 mlrd. EUR ambulatorinėms paslaugoms); iii)
kainoraščio ir kompensuojamųjų vaistų sąrašo
atnaujinimą, konkrečiai kompensuojant tik racionalias chroniškų
ligų vaistų pakuotes, kompensuojamuosius vaistus perkeliant į
nekompensuojamųjų ir be recepto parduodamų vaistų
sąrašus ir įvedant Nacionalinės vaistų organizacijos (EOF)
parengtą orientacinės kainos sistemą. Tie sąrašai turi būti
atnaujinami bent dukart per metus laikantis Tarybos direktyvos 89/105/EEB; ir
iv) receptinių vaistų pakeitimą vaistinėse mažiausios
kainos tą pačią veikliąją medžiagą turinčiu
produktu orientacinėje kategorijoje (privalomas pakeitimas generiniais
vaistais).“
3.         2 straipsnio 11 dalis
pakeičiama taip:
„11.   Graikija iki 2012 m. gruodžio
mėn. pabaigos priima šias priemones:
a)      gyventojų pajamų mokesčio
ir pelno mokesčio reformą, kuria siekiama supaprastinti
mokesčių sistemą, išplėsti mokesčių bazę ir
panaikinti išimtis bei lengvatinius režimus;
b)      priima būtinus pirminės ir antrinės
teisės aktus siekiant sparčiai įgyvendinti privatizavimo
planą;
c)      patvirtina vandens bendrovių
teisinę bazę;
d)      priima mokesčių administravimo
tobulinimo priemones, kuriomis įvedamas veiklos rezultatų vertinimas,
gerinamas rizikos vertinimo metodų naudojimas, sustiprinami specializuoti
skolos valdymo padaliniai;
e)      parengia ir paskelbia susikaupusių
valdžios sektoriaus įstaigų įsiskolinimų tiekėjams
padengimo ir mokesčių susigrąžinimo planą;
f)       baigia įgyvendinti
antrinių/papildomų viešųjų pensijų fondų veikimo
reformą ir sujungia visus esamus fondus viešajame sektoriuje;
g)      priima teisės aktus, pagal kuriuos
5 % farmacijos įmonių nuolaida (taikoma ligoninėse
įkainojamiems vaistams) būtų taikoma visiems EOPYY
vaistinėse parduodamiems vaistams;
h)      padidina generinių vaistų
dalį, kad ji pasiektų 35 % bendros vaistinėse
parduodamų vaistų apimties;
i)       paskiria vidaus kontrolierius į
visas ligonines, o visos ligoninės priima įsipareigojimų
registrus.“
4.         2 straipsnis papildomas šiomis
dalimis:
„12.   Graikija iki 2013 m. kovo mėn.
pabaigos priima šias priemones:
a)      priima ministro įsakymą
dėl galutinių vartotojų kainų pritaikymo žemosios
įtampos vartotojams;
b)      atnaujina VTFS, taip pat nustato
privalomas trejų metų viršutinių išlaidų ribas valdžios
subsektoriams;
c)      priima šakinių ministerijų
personalo planus;
d)      įsteigia žymiai savarankiškesnę
mokesčių administraciją ir nustato savarankiškumo laipsnį,
valdymo modelį, atskaitomybę, mokesčių administracijos
vadovo teisines galias ir pradinį organizacijos aprūpinimą
personalu;
e)      priima ir paviešina naują
visapusišką valstybės tarnybos antikorupcijos planą,
įskaitant specialias nuostatas dėl mokesčių ir
muitinės administracijos;
f)       Kapitalo apmokestinimo direkcijai iki
galo parengia standartinę procedūrą nekilnojamojo turto
teisinėms vertėms persvarstyti, kad jos būtų geriau
suderintos su rinkos kainomis;
g)      perkelia keturiasdešimt naujų
nekilnojamojo turto objektų (privatizacijos plane nurodomų kaip
„nekilnojamojo turto objektų kompleksai Nr. 2 ir Nr. 3) į
Graikijos Respublikos Turto plėtros fondą.“
„13.   Graikija iki 2013 m. birželio
mėn. pabaigos priima šias priemones:
a)      pasiekia 2 000 pasirengusių
veikti mokesčių auditorių tikslą;
b)      priima naują mokesčių
procedūrų kodeksą;
c)      užtikrina, kad visos centrinės perkančiosios
organizacijos naudotų e. pirkimą visoms savo konkursų
procedūroms.“
„14.   Graikija iki 2013 m. rugsėjo
mėn. pabaigos priima šias priemones:
a)      Vyriausybė priims teisės aktus,
būtinus siekiant įvesti struktūrinio biudžeto balanso
taisyklę su automatiniu koregavimo mechanizmu.“
5.         Šio sprendimo priedas pridedamas
kaip Sprendimo 2011/734/ES IA priedas.
2 straipsnis
Šis sprendimas įsigalioja pranešimo apie
jį dieną.
3 straipsnis
Šis sprendimas skirtas Graikijos Respublikai.
Priimta Briuselyje
                                                                       Tarybos
vardu
                                                                       Pirmininkas
Priedas.
„IA priedas.
Vidutinės trukmės fiskalinės
strategijos 2013–2016 m. priemonės
Į Vidutinės trukmės
fiskalinę strategiją (VTFS) iki 2016 m. pabaigos
įtraukiamos papildomos priemonės:
1.           Darbo užmokesčio
išlaidų racionalizavimas sutaupant mažiausiai 1 100 mln. EUR
2013 m. ir papildomai 247 mln. EUR nuo 2014 m.
2.           Pensijų
išlaidų mažinimas mažiausiai 4 800 mln. EUR 2013 m. ir
papildomai 423 mln. EUR nuo 2014 m.
3.           Valstybės
einamųjų išlaidų sumažinimas mažiausiai 239 mln.
EUR 2013 m. ir papildomai 285 mln. EUR nuo 2014 m.
4.           Bent 86 mln.
2013 m. ir papildomai 37 mln. EUR nuo 2014 m. sutaupymas
racionalizuojant su švietimu susijusias išlaidas ir pagerinant jų
efektyvumą.
5.           Mažiausiai 249 mln. EUR
2013 m. ir papildomai 123 mln. EUR nuo 2014 m. sutaupymas valstybės
valdomose įmonėse.
6.           Einamųjų su
gynyba susijusių išlaidų sumažinimas sutaupant mažiausiai
303 mln. EUR 2013 m. ir papildomai 100 mln. EUR nuo 2014 m.
7.           Išlaidų sveikatos
priežiūrai ir vaistams mažinimas (mažiausiai 455 mln. EUR
2013 m. ir papildomai 620 mln. EUR nuo 2014 m.).
8.           Socialinių
išmokų racionalizavimas sutaupant mažiausiai 217 mln. EUR
2013 m. ir papildomai 78 mln. EUR nuo 2014 m.
9.           Valstybės
pervedimų vietos valdžios įstaigoms sumažinimas mažiausiai
50 mln. EUR 2013 m. ir papildomai 160 mln. EUR nuo 2014 m.
10.         Valstybės
investicijų biudžeto (vidaus ištekliais finansuojamos valstybės
investicijos) išlaidų sumažinimas 150 mln. EUR 2013 m. ir
papildomai 150 mln. EUR nuo 2014 m.
11.         Įplaukų
padidinimas mažiausiai 1 668 mln. EUR 2013 m. ir papildomai
1 820 mln. EUR nuo 2014 m.
[1]               OL L 145, 2010 6 11, p. 6.
[2]               OL L 296, 2011 11 15, p. 38.
[3]               Tarybos sprendimas 2011/791/ES (OL L 320, 2011 12 3, p.
28).
[4]               Paskutinį kartą iš dalies pakeistas kovo 13 d.
Tarybos sprendimu 2012/211/ES (OL L 113, 2012 4 25, p. 8).
[5]               Kovo 13 d. Tarybos sprendimas 2012/211/ES (OL L 113,
2012 4 25, p. 8).


Svarbus teisinis pranešimas

|

52007SC0065

Rekomendacija Tarybos nuomonė pagal 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1466/97 5 straipsnio 3 dalį dėl atnaujintos 2006–2010 m. Vokietijos stabilumo programos  /* SEK/2007/0065 */

	[pic] | EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA |Briuselis, 23.1.2007SEK(2007) 65 galutinisRekomendacijaTARYBOS NUOMONĖpagal 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1466/97 5 straipsnio 3 dalį dėl atnaujintos 2006–2010 m. Vokietijos stabilumo programos(pateikta Komisijos)AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS1. BENDROSIOS APLINKYBėS1998 m. liepos 1 d. įsigaliojusio Stabilumo ir augimo pakto pagrindinis tikslas yra patikimi valstybės finansai – priemonė sudaryti geresnes sąlygas kainų stabilumui ir tvirtam tvariam augimui, leidžiančiam kurti naujas darbo vietas. 2005 m. Pakto reforma pripažįstamas jo naudingumas įtvirtinant fiskalinę drausmę, taip pat siekiama stiprinti jo efektyvumą, ekonominius pagrindus ir užtikrinti ilgalaikį valstybės finansų tvarumą.Tarybos reglamente (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei koordinavimo[1], kuris yra Stabilumo ir augimo pakto dalis, nustatyta, kad valstybės narės turi pateikti Tarybai ir Komisijai stabilumo arba konvergencijos programas ir kasmetinius atnaujintus programų variantus (bendrą valiutą įvedusios valstybės narės pateikia (atnaujintas) stabilumo programas, o bendros valiutos neįvedusios valstybės narės pateikia (atnaujintas) konvergencijos programas). Pirmoji Vokietijos stabilumo programa buvo pateikta 1999 m. sausio mėn. Vadovaudamasi reglamentu, atsižvelgdama į Komisijos rekomendaciją ir pasikonsultavusi su Ekonomikos ir finansų komitetu, Taryba 1999 m. kovo 15 d. pareiškė nuomonę dėl programos. Pagal tą pačią procedūrą atnaujintas stabilumo ir konvergencijos programas vertina Komisija ir nagrinėja minėtasis komitetas; jas taip pat gali nagrinėti Taryba.2. ATNAUJINTOS PROGRAMOS VERTINIMO APLINKYBėSKomisija išnagrinėjo naujausią 2006 m. lapkričio 30 d. pateiktą atnaujintą Vokietijos stabilumo programą ir priėmė rekomendaciją dėl Tarybos nuomonės apie ją (žr. apibrauktą tekstą, kuriame pateikti pagrindiniai vertinimo aspektai).Siekiant apibūdinti aplinkybes, kurioms esant yra vertinama atnaujintoje stabilumo programoje pateikta biudžeto strategija, tolesniuose punktuose pateikiama apibendrinta informacija:1.  ekonominės veiklos ir biudžeto rezultatai per pastaruosius dešimt metų,2.  šalies padėtis pagal Stabilumo ir augimo pakto korekcinę funkciją (perviršinio deficito procedūra),3.  naujausias šalies padėties pagal Stabilumo ir augimo pakto prevencinę funkciją įvertinimas (Tarybos nuomonės dėl ankstesnės atnaujintos stabilumo programos santrauka) bei4.  Komisijos atliktas 2006 m. spalio mėn. nacionalinės reformų programos įvertinimas.2.1. Naujausi ekonominės veiklos ir biudžeto rezultataiPer pastaruosius dešimt metų Vokietijai reikėjo išlyginti skirtumus, atsiradusius po šalies susivienijimo. Dėl darbo užmokesčio augimo ribojimo buvo paskatintas išorės kainų konkurencingumas, todėl Vokietija smarkiai padidino eksporto rinkos dalį, ypač nuo 2000 m. Pažymėtina, kad išorės kainos Vokietijoje vėl tapo konkurencingos tuomet, kai kitose euro zonos šalyse realiosios ilgalaikių palūkanų normos buvo žemesnės nei Vokietijoje. Tačiau Vokietija neseniai patyrė, kad geri rezultatai eksporto srityje ne visuomet lemia sparčiau augančią vidaus paklausą.Vokietijos augimo problema iš esmės yra struktūrinio pobūdžio. Ekonominės veiklos rezultatus daugiausia riboja vangus bendras gamybos veiksnių produktyvumas ir didelis struktūrinis nedarbas. Potencialus augimas yra ne tik mažesnis, palyginti su buvusiu praeityje, bet ir atsiliko nuo kitų euro zonos valstybių augimo. Ekonominės politikos uždavinys – paskatinti palankesnes augimo sąlygas, tuo pačiu dedant daugiau pastangų nedarbo sumažinimo, gamybos veiksnių produktyvumo didinimo srityse ir šiek tiek mažiau – kapitalo formavimo. Šį sunkų uždavinį reikia įgyvendinti esant sudėtingai valstybės finansų padėčiai, nepaisant neseniai padarytos pažangos.Vokietijos valdžios institucijos pradėjo reformas darbo rinkos arba mikroekonomikos srityse, kuriomis remiamas mokslinių tyrimų ir inovacijų skatinimas, bet šių reformų poveikis dar nevisiškai pasireiškė. Šiuo metu svarstomos reformos priemonės kitose srityse, pavyzdžiui, įmonių apmokestinimo. Tačiau greičiausia reikės įdėti daugiau pastabgų, ypač darbo rinkoje, norint ilgainiui iš esmės paspartinti potencialų augimą.2.2. Vokietijos perviršinio deficito procedūraTaryba, remdamasi Sutarties 104 straipsnio 7 dalimi ir Reglamento (EB) Nr. 1467/97 3 straipsnio 4 dalimi, 2003 m. sausio 21 d. priėmė Vokietijai skirtą rekomendaciją, kurioje paragino Vokietiją kuo greičiau, t. y. ne vėliau kaip iki 2004 m., ištaisyti perviršinį deficitą. Rekomendacija buvo paskelbta viešai. Kaip pažymėta 2004 m. gruodžio 14 d. Komisijos komunikate, kuriam Taryba pritarė 2005 m. sausio 18 d., atsižvelgiant į unikalias 2003 m. lapkričio 25 d. Tarybos išvadomis sukurtas aplinkybes ir į 2004 m. liepos 13 d. Europos Teisingumo Teismo nutarimą, 2005 m. turėtų būti laikomi tinkamu terminu perviršiniam deficitui ištaisyti.Kadangi valdžios sektoriaus deficitas 2005 m. viršijo 3 % BVP ribą, 2006 m. kovo 14 d. Taryba nusprendė įspėti Vokietiją pagal Sutarties 104 straipsnio 9 dalį imtis priemonių deficitui sumažinti, būtinų siekiant ištaisyti perviršinio biudžeto deficito padėtį „kaip galima skubiau ir ne vėliau kaip iki 2007 m.“ Taryba konkrečiai nurodė, kad „2006 ir 2007 metais Vokietija turi užtikrinti, jog pagal ciklą pakoreguotas balansas, neįskaitant vienkartinių ir kitų laikinųjų priemonių, gerėtų ne mažiau kaip vienu procentiniu punktu.“ Be to, Vokietija buvo paraginta „imtis priemonių, būtinų užtikrinti, kad biudžeto konsolidavimas siekiant vidutinės trukmės tikslo – struktūriniu požiūriu subalansuoto biudžeto – būtų sustiprintas mažinant struktūrinį deficitą ne mažiau kaip 0,5 % BVP per metus po to, kai bus ištaisytas perviršinis deficitas.“ Liepos 5 d. Vokietijai pateikus įgyvendinimo ataskaitą, 2006 m. liepos 19 d. Komisija priėmė komunikatą, kad informuotų Tarybą, jog Vokietija ėmėsi priemonių, kurios jai leidžia daryti tinkamą pažangą ištaisant perviršinį deficitą per Tarybos nurodytą laikotarpį, ir kad pagal perviršinio deficito procedūrą tuo metu jai nebuvo būtina imtis tolesnių veiksmų. Taryba pritarė šiam požiūriui per 2006 m. spalio 10 d. susitikimą.2.3. Tarybos nuomonėje dėl ankstesnės programos pateiktas įvertinimas2006 m. kovo 14 d. Taryba priėmė nuomonę dėl atnaujintos stabilumo programos, apimančios 2005–2009 metus. Taryba pritarė „vyriausybės suteiktai pirmenybei biudžeto konsolidavimui, kaip nustatyta programoje“, bet pabrėžė, „kad esama rizikos, susijusios su biudžeto tikslų pasiekimu ir viešųjų finansų ilgalaikiu tvarumu.“ Be to, atsižvelgdama į kovo 14 d. Tarybos sprendimą pagal Sutarties 104 straipsnio 9 dalį, Taryba paragino „Vokietiją:-  užtikrinti numatytą struktūrinį koregavimą mažiausiai vienu procentiniu punktu 2006–2007 m., kad vėliausiai iki 2007 m. patikimai ir tvariai valdžios sektoriaus biudžeto deficitas būtų sumažintas iki mažiau nei 3 % BVP;-  ištaisius perviršinį deficitą, greitai pasiekti vidutinės trukmės biudžeto tikslą sumažinant struktūrinį balansą mažiausiai 0,5 procentinio punkto per metus, ypač griežtai įgyvendinant numatytą išlaidų apribojimą, kad būtų galima vykdyti numatytą socialinių įmokų dalies sumažinimą, ir užtikrinant, kad numatyta įmonių pelno mokesčio reforma nekeltų pavojaus fiskaliniam konsolidavimui;-  įgyvendinti planuotą federalinės sistemos reformą siekiant pagerinti biudžeto struktūrą ir taip prisidėti užtikrinant, kad biudžeto tikslai būtų pasiekti visuose valdžios lygiuose.“2.4. Komisijos atliktas 2006 m. spalio mėn. nacionalinės reformų programos įvertinimas2006 m. spalio 18 d. Vokietija pateikė nacionalinės reformų programos įgyvendinimo ataskaitą, numatytą atnaujintoje Lisabonos strategijoje ekonomikos augimui ir darbo vietų kūrimui. Vokietijos nacionalinėje reformų programoje yra nurodyti šie pagrindiniai uždaviniai ir prioritetai: žinių visuomenė; rinkos veikimas ir konkurencingumas; verslo aplinka; valstybės finansų tvarumas (įskaitant tvarų augimą ir socialinę apsaugą); ekologinės inovacijos ir darbo rinkos reforma.Komisijos atliktas tos programos įvertinimas (priimtas kaip 2006 m. gruodžio mėn. metinės pažangos ataskaitos [2] dalis) parodė, kad apskritai Vokietija daro tinkamą pažangą, įgyvendindama nacionalinę reformų programą, ypač kiek tai susiję su pagrindiniais makroekonomikos ir mikroekonomikos uždaviniais bei prioritetiniais veiksmais. Užimtumo srityje jos pažanga yra lėtesnė. Atsižvelgus į nustatytas stipriąsias ir silpnąsias vietas, Vokietijai rekomenduota imtis veiksmų ilgalaikio valstybės finansų tvarumo, konkurencijos prekių ir paslaugų rinkose ir struktūrinio nedarbo srityse.Pagrindiniai vertinimo aspektai Kaip reikalaujama Tarybos reglamento (EB) Nr. 1466/97 5 straipsnio 1 dalyje (stabilumo programų atveju) ir 9 straipsnio 1 dalyje (konvergencijos programų atveju), vertinimas apima šiuos aspektus: ar ekonominės prielaidos, kuriomis yra grindžiama programa, yra patikimos; valstybės narės pateiktas vidutinės trukmės biudžeto tikslas ir tai, ar koregavimo planas siekiant to tikslo yra tinkamas; ar priemonės, kurių buvo imtasi ir (arba) kurios buvo pasiūlytos siekiant laikytis koregavimo plano, yra pakankamos, kad per visą ciklą būtų pasiektas vidutinės trukmės tikslas; vertinant vidutinės trukmės tikslui pasiekti skirtą koregavimo planą, – ar daugiau koregavimo pastangų dedama ekonomikos pakilimo laikotarpiais, o esant ekonomikos nuosmukiui jų gali būti dedama mažiau. Euro zonos ir VKM II valstybių narių atveju, – ar valstybė narė užtikrina metinį pagal ciklą pakoreguoto balanso gerėjimą, neskaitant vienkartinių ir kitų laikinųjų priemonių, t. y. 0,5 % BVP, kad būtų pasiektas vidutinės trukmės tikslas; nustatant vidutinės trukmės tikslui pasiekti skirtą koregavimo planą (jo dar nepasiekusioms valstybėms narėms) arba leidžiant laikinai nukrypti nuo vidutinės trukmės tikslo (jį pasiekusioms valstybėms narėms) – kaip įgyvendinamos svarbiausios struktūrinės reformos, turinčios tiesioginį ilgalaikį išlaidų mažinimo poveikį (įskaitant potencialaus augimo skatinimą), ir todėl darančios išmatuojamą poveikį valstybės finansų tvarumui (su sąlyga, kad būtų išlaikyta pakankamai patikima riba 3 % BVP pamatinės vertės atžvilgiu ir kad programos laikotarpiu biudžeto būklė vėl priartėtų prie vidutinės trukmės tikslo), ypatingą dėmesį skiriant pensijų reformoms, kuriomis įvedama kelių pakopų sistema, kurioje yra privalomojo pensijų kaupimo pakopa; ar valstybės narės ekonominės politikos kryptys atitinka bendrąsias ekonominės politikos gaires. Programoje pateiktų makroekonominių prielaidų patikimumas įvertintas atsižvelgus į Komisijos tarnybų 2006 m. rudens prognozę ir pasinaudojus bendrai sutarta potencialios gamybos apimties ir pagal ciklą pakoreguoto balanso apskaičiavimo metodika. Programos atitikties bendrosioms ekonominės politikos gairėms įvertinime atsižvelgiama į bendrąsias ekonominės politikos gaires valstybės finansų srityje, kurios įtrauktos į integruotas 2005–2008 m. gaires. Vertinime taip pat nagrinėjami šie klausimai: skolos santykio pokyčiai ir ilgalaikio valstybės finansų tvarumo perspektyvos, kuriems reikėtų skirti pakankamą dėmesį vykdant biudžeto būklės priežiūrą, kaip pažymėta 2005 m. kovo 20 d. Tarybos pranešime, pavadintame „Stabilumo ir augimo pakto įgyvendinimo tobulinimas“. 2006 m. spalio 12 d. Komisijos komunikate nustatytas ilgalaikio tvarumo vertinimo metodas[3]; valstybių narių pagal Lisabonos strategiją ekonomikos augimui ir darbo vietų kūrimui pateiktų nacionalinių reformų programų integracijos laipsnis. 2005 m. birželio 7 d. ECOFIN tarybos apibendrinamosiose pastabose Europos Vadovų Tarybai dėl bendrosios ekonominės politikos gairių nurodyta (2005-2008), kad nacionalinės reformų programos turėtų būti suderintos su stabilumo ir konvergencijos programomis; atitiktis elgesio kodeksui[4], kuriame inter alia reikalaujama, kad stabilumo ir konvergencijos programų struktūra ir visos duomenų lentelės būtų vienodos. |-  RekomendacijaTARYBOS NUOMONĖpagal 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1466/97 5 straipsnio 3 dalį dėl atnaujintos 2006–2010 m. Vokietijos stabilumo programosEUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį,atsižvelgdama į 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei koordinavimo[5], ypač į jo 5 straipsnio 3 dalį,atsižvelgdama į Komisijos rekomendaciją,pasikonsultavusi su Ekonomikos ir finansų komitetu,PAREIŠKĖ TOKIĄ NUOMONĘ:5.  [2007 m. vasario 27 d.] Taryba išnagrinėjo atnaujintą Vokietijos stabilumo programą, kuri apima 2006–2010 m.6.  Makroekonominiame scenarijuje, kuriuo grindžiama programa, numatoma, kad realiojo BVP augimas laikinai mažės nuo 2,3 % 2006 m. iki 1,4 % 2007 m., o vėliau prognozuojama, jog likusiu programos laikotarpiu jis sieks vidutiniškai 1,75 %. Remiantis šiuo metu turima informacija (pirmasis oficialus BVP augimo 2006 m. įvertis – 2,5 %) atrodo, kad scenarijus pagrįstas patikimomis augimo prielaidomis iki 2008 m., o vėlesniais metais – kiek optimistinėmis prielaidomis, palyginti su Komisijos pateiktomis potencialaus augimo prognozėmis. Programoje pateiktos infliacijos prognozės atrodo padidintos.7.  Programoje minima, kad valdžios sektoriaus deficitas siekia 2,1 % BVP (paskutiniame vyriausybės pranešime jis sumažintas iki 1,9 %), palyginti su ankstesnėje atnaujintoje stabilumo programoje užsibrėžtu pasiekti 3,3 % BVP tikslu. Į valstybės biudžetą surinkta daugiau nei tikėtasi mokestinių įplaukų, kurios 2006 m. nebuvo išleistos laikantis Stabilumo ir augimo pakto. Šiuo metu numatoma, kad 2006 m. mokesčių našta (t. y. įplaukos iš mokesčių ir socialinių įmokų) padidės iki maždaug 40 % BVP, t. y. bus maždaug 1 % BVP didesnė nei planuota ankstesnėje atnaujintoje programoje. 2006 m. valdžios sektoriaus išlaidos buvo gerai kontroliuojamos. Biudžeto išlaidos šiek tiek sumažėjo dėl mažesnių pinigų pervedimų Federalinei įdarbinimo agentūrai, pirmiausia dėl netikėtai pagerėjusios padėties darbo rinkoje. Be to, palūkanų išlaidos ir subsidijos buvo mažesnės nei planuota.8.  Pagrindinis vidutinės trukmės biudžeto strategijos tikslas – užtikrinti ilgalaikį valstybės finansų tvarumą. Siekiant šio tikslo, programoje siūloma tęsti biudžeto konsolidavimą, tuo pat metu gerinant augimo ir užimtumo sąlygas. Planuojama, kad po numatyto perviršinio biudžeto ištaisymo 2006 m. deficito santykis kasmet mažės 0,5 procentinio punkto (išskyrus 2008 m.), o 2010 m. pasieks 0,5 % BVP. Pirminis balansas turėtų gerėti pagal tą pačią tendenciją iki 2 % BVP pertekliaus 2010 m. Nors biudžete yra numatytos su įplaukomis susijusios korekcinės priemonės, pirmiausia pagrindinio PVM tarifo didinimas nuo 16 % iki 19 %, numatoma, kad tiek pajamų, tiek ir išlaidų santykis kasmet mažės. Iki 2010 m. išlaidų santykis turėtų sumažėti 2,5 procentinio punkto ir siekti 43 % BVP – šį rodiklį planuojama pasiekti pirmiausia apribojant socialines išlaidas. Numatoma, kad per tą patį laikotarpį išlaidų ir BVP santykis sumažės 1,5 procentinio punkto ir 2010 m. sieks 42 % BVP; mokesčių padidinimas (pvz. pagrindinio PVM tarifo didinimas 2007 m.) bus iš esmės kompensuotas socialinių įmokų dalies sumažinimu (dėl draudimo nuo nedarbo normos sumažinimo 2007 m. ir palaipsniui mažėjančios įmokų dalies), o nemokestinės pajamos mažės. Palyginti su ankstesne atnaujinta programa, kiekvienais metais keliami vis ambicingesni biudžeto tikslai, išskyrus 2008 m., kuriais neplanuojama jokių koregavimų.9.  Planuojama, kad gerės struktūrinis balansas (t. y. pagal ciklą pakoreguotas balansas, neįskaitant vienkartinių ir kitų laikinųjų priemonių), apskaičiuotas remiantis bendrai sutarta metodika: deficitas, 2006 m. siekęs maždaug 2 % BVP, programos laikotarpio pabaigoje bus 0,5 %, t. y. kasmet apytikriai gerės 0,5 % BVP. Kaip ir ankstesnėje atnaujintoje stabilumo programoje, šioje programoje pateiktas biudžeto būklės vidutinės trukmės tikslas – struktūriniu požiūriu subalansuotas biudžetas, bet šio tikslo programos laikotarpiu programoje pasiekti nenumatoma. Kadangi vidutinės trukmės tikslas yra didesnis nei mažiausia vertė (nustatyta deficitui esant maždaug 1,5 % BVP), pasiekus šį tikslą turėtų atsirasti pakankamai patikima riba, neleidžianti susidaryti perviršiniam deficitui. Vidutinės trukmės tikslas atitinka Stabilumo ir augimo pakte bei elgesio kodekse euro zonos ir VKM II valstybėms narėms nustatytas ribas ir tinkamai atspindi skolos santykį bei ilgalaikį vidutinį potencialų gamybos apimties augimą.10.  Biudžeto prognozių rizika programoje atrodo iš esmės subalansuota 2007 m., bet vėlesnių metų biudžeto duomenys gali būti prastesni, nei numatyti programoje. Visų pirma išlieka rizika, kad jei nebus imtasi programoje nenurodytų papildomų priemonių, socialinių išlaidų santykis nebus sumažintas numatyta apimtimi. Tiesa, atnaujintoje programoje teigiama, kad reikia įgyvendinti papildomas darbo rinkos ir socialinės apsaugos sistemų reformas. Be to, neatsižvelgiant į programoje numatytą biudžeto naštą, didelė rizika kyla dėl 2008 m. planuojamos bendrovių apmokestinimo reformos. Vadinasi, galimą bendrovių mokestinių įplaukų sumažėjimą gali prireikti kompensuoti papildomu išlaidų apribojimu. Neskaitant tos reformos, įplaukų prognozės atrodo atsargios. Tačiau apskritai, išlieka neigiama biudžeto koregavimo rizika, pirmiausia kiek tai susiję su koregavimo plano įgyvendinimu vėlesniais programos metais.11.  Atsižvelgiant į šį rizikos vertinimą, programoje numatytos biudžeto kryptys atitinka tikslą ištaisyti perviršinį deficitą iki 2006 m., t. y. vieneriais metais anksčiau nei Tarybos nustatytas terminas. Taip pat panašu, kad nors ir esama tam tikros rizikos 2008 m., nuo 2007 m. jomis bus užtikrinta pakankamai patikima riba, kad esant įprastiniams makroekonominiams svyravimams nebūtų viršyta 3 % BVP deficito riba. Vėlesniais metais perviršinio deficito ištaisymo programoje numatytas koregavimo tempas siekiant programoje nustatyto vidutinės trukmės tikslo turėtų būti pagreitintas, pirmiausia 2008 m. tam, kad atitiktų Stabilumo ir augimo paktą, pagal kurį metinis struktūrinio balanso pagerėjimas euro zonos ir VKM II valstybėse narėse turėtų atitikti 0,5 % BVP vertę, o koregavimo pastangų turėtų būti dedama daugiau ekonomikos pakilimo laikotarpiu bei mažiau – nuosmukio laikotarpiu. Visų pirma nenumatoma, kad struktūrinis balansas gerės 2008 m., t. y. tais metais, kuriais tikimasi ekonomikos pakilimo. Jeigu būtų laikomasi nustatyto struktūrinio koregavimo plano, vidutinės trukmės tikslą būtų galima pasiekti baigiantis programai.12.  Apskaičiuota, kad bendroji valstybės skola 2006 m. bus pasiekusi 67,9 % BVP, t. y. bus didesnė nei Sutartyje nustatyta 60 % BVP pamatinė vertė. Programoje prognozuojama, kad skolos santykis programos laikotarpiu sumažės 3,5 procentinio punkto. Turint omenyje programoje numatytą deficito tikslų riziką ir skolą mažinančių atsargų ir srautų koregavimų neapibrėžtumą, skolos santykio pokytis gali būti ne toks optimistiškas, kaip prognozuojama programoje. Atsižvelgiant į šį rizikos vertinimą, skolos santykis programos laikotarpiu gali nepakankamai priartėti prie pamatinės vertės.13.  Ilgalaikis senėjančios visuomenės poveikis biudžetui Vokietijoje yra artimas ES vidurkiui, bet dėl jau priimtų pensijų reformų išlaidos pensijoms didėja šiek tiek lėčiau nei daugelyje kitų šalių. Priimtas įstatymo projektas, kurio tikslas – nuo 2012 m. laipsniškai padidinti pensinį amžių iki 67 m. Nepaisant išimčių, susijusių su didesne amžiaus riba, šia priemone bus sustiprintas ilgalaikis valstybės finansų tvarumas. Be to, tolesnis privačių pensijų fondų kūrimas teigiamai paveiks pensininkų pajamas. Netgi dar neįvertinus ilgalaikio senėjančios visuomenės poveikio biudžetui, pradinė biudžeto būklė kelia grėsmę valstybės finansų tvarumui. Be to, esamas bendrosios valstybės skolos lygis viršija Sutartyje nurodytą pamatinę vertę. Apskritai, Vokietija susiduria su vidutine rizika valstybės finansų tvarumui.14.  Stabilumo programoje nenurodytas 2006 m. spalio mėn. pateiktos nacionalinės reformų programos įgyvendinimo ataskaitos bendro poveikio kokybinis įvertinimas, susijęs su fiskalinės politikos strategija vidutinės trukmės laikotarpiu. Be to, joje nepateikti tiesioginių biudžeto išlaidų arba sutaupytų lėšų, atsirandančių dėl nacionalinėje reformų programoje numatytų pagrindinių reformų, duomenys, o biudžeto prognozėse nepakankamai įvertinamas nacionalinėje reformų programoje nurodytų priemonių poveikis valstybės finansams. Panašu, kad stabilumo programoje numatytos priemonės valstybės finansų srityje atitinka nacionalinėje reformų programoje numatytas priemones. Abiejose programose akcentuojamos 2008 m. bendrovių apmokestinimo reforma ir sveikatos priežiūros reforma. Be to, abiejose programose numatyta, kad antruoju federalinės sistemos reformos etapu bus persvarstyti fiskaliniai santykiai tarp skirtingų valdžios sektorių, kad būtų sustiprintas kiekvieno sektoriaus atskaitingumas. Be to, šiuo klausimu stabilumo programoje pripažįstama būtinybė plėtoti institucinę sistemą, kuria būtų užtikrinta biudžetinė drausmė visuose valdžios lygiuose ir būtų numatytos priemonės biudžeto krizėms išvengti.15.  Valstybės finansų srityje numatytos priemonės iš esmės atitinka bendrąsias ekonominės politikos gaires, įtrauktas į integruotas 2005–2008 m. gaires.16.  Kiek tai susiję su duomenų pateikimo reikalavimais, nustatytais elgesio kodekse dėl stabilumo ir konvergencijos programų, programoje pateikti ne visi privalomi ir neprivalomi duomenys[6].Apskritai galima manyti, kad atnaujinta programa atitinka siekį ištaisyti perviršinį deficitą 2006 m., t. y. vieneriais metais anksčiau Tarybos nustatyto termino, o vėlesniais metais bus įgyvendinti kai kurie veiksmai siekiant vidutinės trukmės tikslo. Tačiau esama tam tikros rizikos, susijusios su biudžeto tikslų pasiekimu.Atsižvelgiant į šį įvertinimą, Vokietija raginama:i) pasinaudojant ekonomikos pakilimo laikotarpiais geriau atlikti struktūrinį koregavimą siekiant vidutinės trukmės tikslo 2008 ir vėlesniais metais, išlaikyti griežtą išlaidų kontrolę, tuo pačiu užtikrinant, kad dėl paskelbtos įmonių apmokestinimo sistemos reformos nekiltų pavojus fiskaliniam konsolidavimui;ii) atsižvelgiant į skolos lygį ir numatomą su visuomenės senėjimu susijusių išlaidų padidėjimą, stiprinti ilgalaikį valstybės finansų tvarumą pasiekiant vidutinės trukmės tikslą ir įgyvendinant reformas, visų pirma sveikatos priežiūros sistemos reformą;iii) pagerinti biudžeto struktūrą siekiant sustiprinti biudžetinę drausmę visuose valdžios lygiuose, pirmiausia įgyvendinant antrojo federalinės sistemos reformos etapo planus.Pagrindinių makroekonominių ir biudžeto prognozių palyginimas2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 | 2010 |Realusis BVP (pokytis, %) | 2006 m. lapkričio mėn. SP | 0,9 | 2,3 | 1,4 | 1 ¾ | 1 ¾ | 1 ¾ |2006 m. lapkričio mėn. KOM | 0,9 | 2,4 | 1,4 | 2,0 | -- | -- |2006 m. vasario mėn. SP | 0,9 | 1 ½ | 1 | 1 ¾ | 1 ¾ | -- |SVKI infliacija (%) | 2006 m. lapkričio mėn. SP | -- | -- | -- | -- | -- | -- |2006 m. lapkričio mėn. KOM | 1,9 | 1,8 | 2,2 | 1,2 | -- | -- |2006 m. vasario mėn. SP | -- | -- | -- | -- | -- | -- |Gamybos apimties atotrūkis (potencialus BVP %) | 2006 m. lapkričio mėn. SP1 | -1,2 | -0,3 | -0,3 | -0,2 | 0,0 | 0,0 |2006 m. lapkričio mėn. KOM5 | -1,3 | -0,2 | -0,4 | 0,1 | -- | -- |2006 m. vasario mėn. SP1 | -0,9 | -0,7 | -1,1 | -0,7 | -0,4 | -- |Valdžios sektoriaus balansas (% BVP) | 2006 m. lapkričio mėn. SP | -3,2 | -2,1 | -1 ½ | -1 ½ | -1 | -½ |2006 m. lapkričio mėn. KOM | -3,2 | -2,3 | -1,6 | -1,2 | -- | -- |2006 m. vasario mėn. SP | -3,3 | -3,3 | -2 ½ | -2 | -1 ½ | -- |Pirminis balansas (% BVP) | 2006 m. lapkričio mėn. SP | -0,5 | 1/2 | 1 | 1 | 1 ½ | 2 |2006 m. lapkričio mėn. KOM | -0,5 | 0,4 | 1,1 | 1,5 | -- | -- |2006 m. vasario mėn. SP | -0,5 | - ½ | ½ | 1 ¼ | 1 ½ | -- |Pagal ciklą pakoreguotas balansas (% BVP) | 2006 m. lapkričio mėn. SP1 | -2,6 | -2,0 | -1,5 | -1,5 | -1,0 | -0,6 |2006 m. lapkričio mėn. KOM | -2,6 | -2,2 | -1,4 | -1,2 | -- | -- |2006 m. vasario mėn. SP1 | -2,9 | -2,9 | -1,8 | -1,5 | -1,1 | -- |Struktūrinis balansas2 (% BVP) | 2006 m. lapkričio mėn. SP3 | -2,7 | -2,0 | -1,5 | -1,5 | -1,0 | -0,6 |2006 m. lapkričio mėn. KOM4 | -2,7 | -2,2 | -1,4 | -1,2 | -- | -- |2006 m. vasario mėn. SP | -3,0 | -2,9 | -1,8 | -1,5 | -1,1 | -- |Bendroji valstybės skola (% BVP) | 2006 m. lapkričio mėn. SP | 67,9 | 67,9 | 67 | 66 ½ | 65 ½ | 64 ½ |2006 m. lapkričio mėn. KOM | 67,9 | 67,8 | 67,7 | 67,3 | -- | -- |2006 m. vasario mėn. SP | 67 ½ | 69 | 68 ½ | 68 | 67 | -- |Pastabos: 1Komisijos tarnybų apskaičiavimai remiantis programoje pateikta informacija. 2Pagal ciklą pakoreguotas balansas (kaip ir pirmesnėse eilutėse), neįskaitant vienkartinių ir kitų laikinųjų priemonių. 3Vienkartinės ir kitos laikinos priemonės pagal programą (0,1 % BVP 2005 m. – dėl kurių deficitas didėja). 4Vienkartinės ir kitos laikinosios priemonės pagal Komisijos tarnybų 2006 m. rudens prognozę (0,1 % BVP 2005 m. – dėl kurių deficitas didėja) 5Remiantis numatomu 1,2 %, 1,3 %, 1,4 % ir 1,4 % potencialiu augimu atitinkamai 2005–2008 m. Šaltinis: Stabilumo programa (SP); Komisijos tarnybų 2006 metų rudens ekonominė prognozės (KOM); Komisijos tarnybų skaičiavimai. |[1] OL L 209, 1997 8 2, p. 1. Reglamentas su pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 1055/2005 (OL L 174, 2005 7 7, p. 1). Visus šiame tekste nurodytus dokumentus galima rasti šioje tinklavietėje:http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm[2] Komisijos komunikatas pavasario Europos Vadovų Tarybai „Atnaujintos Lisabonos strategijos ekonomikos augimui ir darbo vietų kūrimui įgyvendinimas. Rezultatų pateikimo metai“, 2006 12 12, KOM(2006) 816.[3] Komisijos komunikatas Tarybai ir Europos Parlamentui „Ilgalaikis valstybės finansų tvarumas ES“, 2006 10 12, KOM(2006) 574 ir 2006 m. Europos Komisijos Ekonomikos ir finansų reikalų generalinio direktorato dokumentas „Ilgalaikis valstybės finansų tvarumas Europos Sąjungoje“, leidinys European Economy , Nr. 4/2006.[4] „Stabilumo ir augimo pakto įgyvendinimo sąlygos bei stabilumo ir konvergencijos programų formos ir turinio gairės“, kurias 2005 m. spalio 11 d. priėmė ECOFIN taryba.[5] OL L 209, 1997 8 2, p. 1. Reglamentas su pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 1055/2005 (OL L 174, 2005 7 7, p. 1). Šiame tekste nurodytus dokumentus galima rasti šioje tinklavietėje:http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm[6] Pirmiausia programoje nepateikti duomenys apie SVKI infliaciją, bendras socialines išmokas bei atsargų ir srautų koregavimą, taip pat apie kompensacijas darbuotojams ir mokestinių įplaukų analizę. Tie duomenys Komisijai buvo pateikti atskirai.


				|

		52013DC0364

			Rekomendacija TARYBOS REKOMENDACIJA dėl 2013 m. Latvijos nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2012–2016 m. Latvijos konvergencijos programos /* COM/2013/0364 final - 2013/ () */

			   	Rekomendacija
TARYBOS REKOMENDACIJA
dėl 2013 m. Latvijos nacionalinės
reformų programos
su Tarybos nuomone dėl 2012–2016 m. Latvijos konvergencijos programos

EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl
Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 121 straipsnio 2 dalį
ir 148 straipsnio 4 dalį,
atsižvelgdama į 1997 m. liepos 7 d.
Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės
priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei
koordinavimo[1],
ypač į jo 9 straipsnio 2 dalį,
atsižvelgdama į Europos Komisijos
rekomendaciją[2],
atsižvelgdama į Europos Parlamento
rezoliucijas[3],
atsižvelgdama į Europos Vadovų
Tarybos išvadas,
atsižvelgdama į Užimtumo komiteto
nuomonę,
pasikonsultavusi su Ekonomikos ir finansų
komitetu,
kadangi:
(1)       2010 m. kovo 26 d.
Europos Vadovų Taryba pritarė Komisijos pasiūlymui
įgyvendinti naują augimo ir darbo vietų kūrimo
strategiją „Europa 2020“, grindžiamą geresniu ekonominės
politikos koordinavimu, ir daugiausia dėmesio skirti toms svarbioms
sritims, kuriose reikia imtis veiksmų, kad būtų stiprinamas
Europos tvaraus augimo ir konkurencingumo potencialas;
(2)       2010 m. liepos
13 d., remdamasi Komisijos pasiūlymais, Taryba priėmė
rekomendaciją dėl valstybių narių ir Sąjungos
bendrųjų ekonominės politikos gairių (2010–2014 m.), o
2010 m. spalio 21 d. – sprendimą dėl valstybių
narių užimtumo politikos gairių[4],
kurios kartu sudaro integruotas gaires. Į šias integruotas gaires
valstybių narių paprašyta atsižvelgti formuojant nacionalinę
ekonominę ir užimtumo politiką;
(3)       2012 m. birželio
29 d. valstybių ar vyriausybių vadovai nusprendė priimti
Susitarimą dėl ekonomikos augimo ir darbo vietų kūrimo,
kuriuo nustatė nuoseklią nacionalinių, ES ir euro zonos veiksmų,
naudojant visus galimus svertus, priemones ir politikos strategijas,
sistemą. Jie nutarė, kokių veiksmų reikėtų imtis
valstybių narių lygmeniu, visų pirma išreikšdami tvirtą
įsipareigojimą siekti strategijos „Europa 2020“ tikslų ir
įgyvendinti konkrečioms šalims skirtas rekomendacijas;
(4)       2012 m. liepos 6 d.
Taryba priėmė rekomendaciją dėl Latvijos 2012 m.
nacionalinės reformų programos ir nuomonę dėl atnaujintos
2011–2015 m. Latvijos konvergencijos programos;
(5)       2012 m. lapkričio
28 d. Komisija priėmė metinę augimo apžvalgą[5], kuria pradedamas 2013 m.
Europos ekonominės politikos koordinavimo semestras. Be to, 2012 m.
lapkričio 28 d. Komisija pagal Reglamentą (ES)
Nr. 1176/2011 priėmė Įspėjimo mechanizmo
ataskaitą[6],
kurioje nenurodė, kad Latvija yra viena iš valstybių narių,
dėl kurios reikės parengti nuodugnią apžvalgą;
(6)       2013 m. kovo 14 d. Europos
Vadovų Taryba patvirtino prioritetus, kuriais turi būti užtikrintas
finansinis stabilumas, fiskalinis konsolidavimas ir ekonomikos augimo skatinimo
veiksmai. Ji pabrėžė, kad reikia vykdyti diferencijuotą,
ekonomikos augimą skatinantį fiskalinį konsolidavimą,
atkurti įprastas skolinimo ekonomikai sąlygas, skatinti ekonomikos
augimą ir konkurencingumą, spręsti nedarbo problemą,
šalinti socialines krizės pasekmes ir modernizuoti viešąjį
administravimą;
(7)       2013 m. balandžio 29 d.
Latvija pateikė 2013 m. atnaujintą 2012–2016 m.
konvergencijos programą, o 2013 m. gegužės 2 d. – 2013 m.
nacionalinę reformų programą. Siekiant atsižvelgti į
abiejų programų sąsają, jos vertintos vienu metu;
(8)       remdamasi 2013 m.
konvergencijos programos vertinimu pagal Tarybos reglamentą (EB)
Nr. 1466/97, Taryba mano, kad makroekonominis scenarijus, kuriuo
grindžiamos programoje pateiktos biudžeto projekcijos, yra tikėtinas.
Tikimasi, kad programos laikotarpiu ekonomikos augimas šiek tiek
sulėtės iki maždaug 4 % per metus, o kainų kilimas,
remiantis prognozėmis, ir toliau bus nuosaikus. 2012 m. valdžios
sektoriaus deficitas sumažėjo tiek, kad yra gerokai mažesnis negu 3 %
BVP, be to, tais pačiais metais, daug anksčiau, nei numatyta
ankstesnėje programoje, pasiektas vidutinės trukmės laikotarpio
tikslas. Programoje patvirtinamas ankstesnis vidutinės trukmės
laikotarpio tikslas (-0,5 % BVP), kuris deramai atitinka pakto tikslus.
Programoje numatytos biudžeto strategijos tikslas – palaikyti
struktūrinę biudžeto būklę, grindžiamą vidutinės
trukmės laikotarpio tikslu, leidžiant nukrypti tik dėl laipsniškai
didėjančio sisteminės pensijų reformos poveikio; 2013, 2015
ir 2016 m. įgyvendinant šią reformą bus laipsniškai
didinama socialinio draudimo įmokų dalis, pervedama į
privatų pensijų fondą. Tačiau iš bendro vertinimo, kurio
pagrindas – perskaičiuotas struktūrinis balansas, įskaitant
išlaidų atėmus diskrecines priemones analizę, matyti, kad
struktūrinis balansas nuo vidutinės trukmės laikotarpio tikslo
2013 m. nukryps 1 proc. punktu BVP, t. y. gerokai daugiau, nei
numatyta dėl laipsniškai didėjančio sisteminės pensijų
reformos poveikio, o 2014 m. – dar 0,2 proc. punkto BVP. Programos
laikotarpiu valstybės skola išliks gerokai mažesnė už 60 %: ji
augs nuo 40,7 % BVP 2012 m. iki 44,5 % BVP 2013 m., nes
vyriausybė kaups turtą skolai grąžinti, o nuo 2014 m.
pradėjus skolą grąžinti mažės ir programos pabaigoje bus
34,6 %. 2013 m. sausio mėn. Latvijos Parlamentas patvirtino
fiskalinės drausmės įstatymą, kuris įsigaliojo
2013 m. kovo mėn. Jei naujasis įstatymas bus įgyvendinamas
veiksmingai, jis gerokai sustiprins Latvijos fiskalinę sistemą, nes
pagal jį bus nustatytas veiksmingas mechanizmas išlaidų augimui
riboti ekonomikos augimo metais ir taisyklėmis grindžiamo daugiamečio
biudžeto planavimo pagrindai;
(9)       Latvija sumažino darbo
jėgai taikomus mokesčius, be to, 2014 ir 2015 m. planuoja imtis
tolesnių veiksmų šioje srityje. Tačiau mažai uždirbantiems
darbuotojams būdingas mokesčių pleištas yra vis dar didžiausias
Europos Sąjungoje, todėl siekiant skatinti žemos kvalifikacijos
asmenų užimtumą būtina atitinkamai koreguoti mokesčių
politiką. Be to, struktūrinį balansą turėtų
pagerinti darbo jėgai taikomų mokesčių keitimas
periodiniais turto mokesčiais bei gamtinių ir kitų išteklių
naudojimo mokesčiais. Aplinkos mokesčiai dar gana mažai
išplėtoti ir daugiausiai apima degalų mokesčius, tuo tarpu
kitų energijos šaltinių, taršos ir gamtinių išteklių
naudojimo mokesčiai nesiekia ES vidurkio. Labiau išplėsta
mokesčių bazė, į ją įtraukus kitus aplinkos
mokesčius, padėtų siekti aplinkosaugos tikslų.
Vyriausybė suaktyvino kovos su neoficialia ekonomika veiksmus ir šią
kovą reikėtų tęsti;
(10)     nors struktūrinis
koregavimas po krizės yra sėkmingas, remiantis didelio ekonomikos
suklestėjimo ir nuosmukio ciklo metu įgyta patirtimi ateityje taikant
tinkamą mikrolygio ir makrolygio rizikos ribojimo politiką
reikėtų stebėti kredito augimą ir bankų finansavimo
bazės, susijusios su indėlių srautais iš užsienio,
stabilumą;
(11)     Latvija ėmėsi keleto
veiksmų, kuriais siekiama spręsti ilgalaikio nedarbo ir jaunimo
nedarbo problemas. 2013 m., palyginti su 2012 m., padidintas aktyvios
darbo rinkos politikos finansavimas ir taikymo sritis, įgyvendinamos
naujos priemonės, įskaitant bedarbių profilio nustatymą ir
geresnę darbo paieškos pagalbą. Vis dėlto tiek ilgalaikio
nedarbo, tiek jaunimo nedarbo rodikliai dar vis aukšti, bedarbių ir
pašalpų gavėjų aktyvumo skatinimas menkas, o galimybės
pasinaudoti socialinėmis paslaugomis prastos. Susirūpinimą kelia
tai, kad darbo jėgos profesinis rengimas ir mokymas neužtikrina pakankamai
kokybiškų įgūdžių įgijimo, o kokybiško mokymosi darbo
vietoje galimybės yra ribotos. Būtina nustatyti visapusiškas
profesinio orientavimo paslaugas ir toliau įgyvendinti profesinio rengimo
ir mokymo reformas, įskaitant mokymosi darbo vietoje ir gamybinės
praktikos kokybės ir galimybių gerinimą;
(12)     didelei daliai Latvijos
gyventojų (40 %), ypač vaikams (43,6 %), kyla skurdo arba
socialinės atskirties rizika. Apskritai, palyginti su 2012 m., skurdo
rizikos lygis šiek tiek pakilo, tad galima daryti išvadą, kad ekonomikos
augimas ne visada savaime mažina skurdą ir yra būtinos į
šią problemą orientuotos strategijos. Latvija ėmėsi keleto
veiksmų, kuriais siekia spręsti bedarbių ir vaikų skurdo
problemą. Tačiau imtasi mažiau tiesioginių veiksmų
sprendžiant socialinės paramos sistemos problemas, visų pirma
susijusias su skaidrumu, išmokų pakankamumu ir prieinamumu, ir
nepakankamai pašalpų gavėjų aktyvumo skatinimo priemonių.
Dėl fiskalinių galimybių trūkumo Latvijai teko sumažinti
garantuotų minimalių pajamų (GMP) dydį ir panaikinti valstybės
finansuojamą GMP išmoką. Greičiausiai dėl šių
sprendimų ypač didelis skurdas gilės, dabartinė
nelygybė naudojantis socialine parama savivaldybėse didės, o
centrinės valdžios paskatos investuoti į socialinės paramos
politikos rengimą ir kontrolę mažės. Kad būtų išvengta
padėties blogėjimo, svarbu stebėti šių sprendimų
poveikį;
(13)     Latvija pasiūlė
ambicingą reformą, kuri, galima manyti, padarys didelį
teigiamą poveikį šalies aukštojo mokslo sistemos kokybei. Vykdant
planuojamą reformą numatyta pertvarkyti akreditavimo procesą,
atskirti universitetų akademines ir administravimo funkcijas, sukurti
naują finansavimo modelį ir jungti aukštojo mokslo įstaigas. Vis
dėlto šie planai dar tik pradedami įgyvendinti ir siekiant
numatytų teigiamų rezultatų privalo būti vykdomi tinkamai.
Be to, 2013 m. bus atliktas mokslo įstaigų ir jų
plėtros strategijų veiksmingumo vertinimas. Remiant
aktyvėjančią inovacijų veiklą Latvijoje, šio svarbaus
vertinimo rezultatais turėtų būti grindžiama būsima mokslo
įstaigų reforma ir finansavimas;
(14)     Latvija pasiūlė
politinių priemonių, kuriomis pagrindiniuose ekonomikos sektoriuose
siekiama taupyti energiją. Planuojama, kad ateinančiu metu daugiau
kaip 70 % sutaupytos energijos teks pastatų sektoriui. Vis dėlto
gyvenamųjų namų apšiltinimo projektai įgyvendinami
lėtai, o užbaigtų projektų skaičius, palyginti su
pastatų kiekiu, labai nedidelis, todėl energijos nuostoliai dideli.
Efektyvumo didinimo potencialas šioje srityje yra labai didelis, nes Latvijos
namų ūkių energijos vartojimo intensyvumas 2010 m. buvo
didžiausias Europos Sąjungoje. 2012 m. Latvija padarė
pažangą atverdama savo elektros energijos rinką konkurencijai ir
dalyvavimui regioninėse rinkose. Verslo sektoriuje visiškai
įteisintos tiesioginės sutartys su elektros energijos tiekėjais,
savanoriškai jas gali pasirašyti ir namų ūkiai. 2013 m. birželio
mėn. Latvija planuoja prisijungti prie elektros energijos biržos „Nord
Pool Spot“. Tačiau nieko nenuveikta siekiant atverti gamtinių
dujų rinką, čia ir toliau dominuoja vienas tiekėjas. Be to,
valdžios institucijoms teks sunkiai derėtis dėl dujų saugyklos,
kuri labai svarbi tinkamam regioninės dujų rinkos veikimui,
nuosavybės ir valdymo;
(15)     Latvijos
teismų sistemai būdingas civilinės teisės sistemos
neefektyvumas. Šią sistemą veikia keletas nepalankių
veiksnių, kaip antai ilgai trunkantis civilinių ir komercinių
bylų nagrinėjimo pirmosios instancijos teismuose procesas ir
lėta sprendimų priėmimo eiga, lemianti neišspręstų
teismo bylų kaupimąsi. Ypač ilgai trunka nemokumo procedūros.
Be to, daugelis bylų pirmosios instancijos teismuose neišsprendžiamos,
todėl stringa visų lygmenų iki Aukščiausiojo Teismo darbas.
Neseniai imtasi teigiamų veiksmų sistemos efektyvumui ir kokybei
gerinti, tačiau jų poveikį vertinti dar per anksti. Ypač
svarbu skirti pakankamai dėmesio teisminių institucijų žmogiškųjų
išteklių valdymo politikai. Teisminių institucijų kokybę
galėtų pagerinti aktyvesnis Teisėjų tarybos dalyvavimas,
vadovaujamų pareigų funkcijų teisminėse institucijose
persvarstymas ir aktyvesnis teisėjų mokymas. 2012 m. pabaigoje
pasiūlyti nemokumo įstatymo pakeitimai. Vis dėlto pakeitimų
taikymo sritis ribota ir jais šio įstatymo trūkumai visapusiškai
nepanaikinami. Pavyzdžiui, nustatyta spręstinų problemų,
susijusių su praktiniu įstatymo įgyvendinimu, visų pirma
praktikuojančių nemokumo specialistų funkcijomis, jų
pareigomis teisėjų ir veiksmingo turto likvidavimo atžvilgiais, taip
pat su fizinių asmenų bankrotu;
(16)     atsižvelgdama į Europos
semestrą, Komisija atliko išsamią Latvijos ekonominės politikos
analizę. Ji įvertino konvergencijos programą ir nacionalinę
reformų programą. Komisija įvertino ne tik jų svarbą
tvariai fiskalinei ir socialinei bei ekonominei Latvijos politikai, bet ir tai,
kaip laikomasi ES taisyklių ir gairių, nes ES priemonėmis prisidedant
prie būsimų nacionalinių sprendimų būtina stiprinti
bendrą Europos Sąjungos ekonomikos valdymą. Jos rekomendacijos
atsižvelgiant į Europos semestrą pateiktos toliau išdėstytose
1–6 rekomendacijose;
(17)     atsižvelgdama į šį
vertinimą, Taryba išnagrinėjo Latvijos konvergencijos programą
ir savo nuomonę[7]
visų pirma pateikė toliau išdėstytoje 1 rekomendacijoje,
REKOMENDUOJA Latvijai 2013–2014 m.
imtis šių veiksmų:
1.           Stiprinti biudžeto
strategiją siekiant užtikrinti, kad vienintelė priežastis nukrypti
nuo vidutinės trukmės laikotarpio tikslo būtų laipsniškai
didėjantis sisteminės pensijų reformos poveikis. Laikantis šios
strategijos mažinti mažas pajamas uždirbantiems asmenims taikomus
mokesčius, keičiant juos akcizo, periodiniais turto ir (arba)
aplinkos mokesčiais. Toliau dėti pastangas gerinant mokestinių
prievolių vykdymą ir kovoti su šešėline ekonomika. Toliau
stiprinti fiskalinę sistemą veiksmingai įgyvendinant
fiskalinės drausmės įstatymą ir daugiametį biudžeto
planavimą.
2.           Spręsti ilgalaikio
nedarbo ir jaunimo nedarbo problemas gerinant aktyvios darbo rinkos politikos
ir tikslinių socialinių paslaugų prieinamumą ir
veiksmingumą. Didinti jaunuolių galimybes įsidarbinti,
pavyzdžiui, vykdant Jaunimo garantijų iniciatyvą, nustatyti
visapusiškas profesinio orientavimo paslaugas, įgyvendinti profesinio
rengimo ir mokymo reformas ir gerinti gamybinės praktikos kokybę ir
galimybes.
3.           Spręsti didelio skurdo
problemą pertvarkant socialinės paramos sistemą, kad ja
būtų lengviau naudotis, didinant išmokų pakankamumą ir
tobulinant pašalpų gavėjams skirtas aktyvumo skatinimo priemones.
Stiprinti įgyvendinimo mechanizmus, kad vaikų skurdas būtų
veiksmingai mažinamas.
4.           Įgyvendinti planuotas
aukštojo mokslo reformas, visų pirma nustatant finansavimo pagal
kokybę modelį, pertvarkant akreditavimo sistemą, sujungiant
mokslo įstaigas ir skatinant internacionalizavimą. Imtis
papildomų priemonių mokslinių tyrimų įstaigoms
modernizuoti atsižvelgus į vykdomo nepriklausomo vertinimo išvadas.
5.           Toliau didinti energijos
vartojimo efektyvumą, ypač gyvenamuosiuose pastatuose ir
centralizuoto šildymo tinkluose, teikti paskatas mažinti išlaidas energijai ir
skatinti naudoti efektyviai energiją naudojančius produktus. Gerinti
jungtis su ES energijos tinklais ir imtis veiksmų gamtinių dujų
rinkai liberalizuoti, taip pat nustatant aiškias taisykles, taikomas
trečiųjų šalių prieigai prie saugyklų.
6.           Užbaigti planuojamas
reformas, kad būtų pagerintas teisminių institucijų
efektyvumas ir kokybė, sumažintas susikaupusių neišspręstų
bylų skaičius ir sutrumpinta bylų, įskaitant nemokumo
bylas, nagrinėjimo trukmė. Nustatyti visapusišką
žmogiškųjų išteklių politiką, imtis veiksmų
tarpininkavimo įstatymams įgyvendinti ir arbitražo teismų
sistemai supaprastinti.
Priimta Briuselyje
                                                                       Tarybos
vardu
                                                                       Pirmininkas
[1]               OL L 209, 1997 8 2, p. 1.
[2]               COM(2013) 364 final.
[3]               P7_TA(2013) 0052 ir P7_TA(2013) 0053.
[4]               2013 m. balandžio 22 d. Tarybos sprendimas
2013/208/ES.
[5]               COM(2012) 750 final.
[6]               COM(2012) 751 final.
[7]               Pagal Tarybos reglamento (EB) Nr. 1466/97
9 straipsnio 2 dalį.


title: 2013 m. lapkričio 15 d. Europos Centrinio Banko rekomendacija, skirta Europos Sąjungos Tarybai dėl Latvijas Banka išorės auditoriaus (ECB/2013/42)

text:
               22.11.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 342/1

         EUROPOS CENTRINIO BANKO REKOMENDACIJA
   2013 m. lapkričio 15 d.
   skirta Europos Sąjungos Tarybai dėl Latvijas Banka išorės auditoriaus
   (ECB/2013/42)
   2013/C 342/01
   EUROPOS CENTRINIO BANKO VALDANČIOJI TARYBA,
   atsižvelgdama į Europos centrinių bankų sistemos ir Europos Centrinio Banko statutą, ypač į jo 27 straipsnio 1 dalį,
   kadangi:

               (1)

               Europos Centrinio Banko (ECB) ir valstybių narių, kurių valiuta yra euro, nacionalinių centrinių bankų sąskaitų auditą atlieka nepriklausomi išorės auditoriai, kuriuos rekomenduoja ECB valdančioji taryba ir tvirtina Europos Sąjungos Taryba;

               (2)

               pagal Tarybos sprendimo 2013/387/ES (1) 1 straipsnį Latvija atitinka būtinas euro įvedimo sąlygas, o Latvijai taikoma išimtis, nurodyta 2003 m. Stojimo akto (2) 4 straipsnyje, panaikinama nuo 2014 m. sausio 1 d.;

               (3)

               pagal Latvijas Banka įstatymo 43 straipsnį nuo 2014 m. sausio 1 d.Latvijas Banka metinių finansinių ataskaitų auditą atlieka nepriklausomi išorės auditoriai, kuriuos rekomenduoja ECB valdančioji taryba ir tvirtina Taryba;

               (4)

               šiame dokumente rekomenduojamas išorės auditorius yra dabartinis Latvijas Banka išorės auditorius, kuris buvo paskirtas 2012–2014 finansiniams metams,

         PRIĖMĖ ŠIĄ REKOMENDACIJĄ:
   Rekomenduojama SIA Ernst & Young Baltic skirti Latvijas Banka išorės auditoriumi 2014 finansiniams metams.

      Priimta Frankfurte prie Maino 2013 m. lapkričio 15 d.

            ECB Pirmininkas

         Mario DRAGHI

      (1)  2013 m. liepos 9 d. Tarybos sprendimas 2013/387/ES dėl euro įvedimo Latvijoje 2014 m. sausio 1 d. (OL L 195, 2013 7 18, p. 24).

      (2)  OL L 236, 2003 9 23, p. 33.