               EUROPOS KOMISIJA
            Briuselis, 2017 12 20
            COM(2017) 807 final
            Rekomendacija
            TARYBOS SPRENDIMAS
            kuriuo suteikiami įgaliojimai pradėti derybas dėl Europos Sąjungos ir Tuniso susitarimo dėl Europos Sąjungos teisėsaugos bendradarbiavimo agentūros (Europolo) ir Tuniso kompetentingų kovos su sunkiais nusikaltimais ir terorizmu institucijų keitimosi asmens duomenimis

               AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS

               1.REKOMENDACIJOS APLINKYBĖS

               Globalizuotame pasaulyje, kuriame sunkūs nusikaltimai ir terorizmas tampa vis labiau tarpvalstybiniai ir universalūs, teisėsaugos institucijos turėtų būti visapusiškai pasirengusios bendradarbiauti su išorės partneriais, siekdamos užtikrinti piliečių saugumą. Todėl Europolui turėtų būti sudaryta galimybė keistis asmens duomenimis su trečiųjų šalių teisėsaugos institucijomis tiek, kiek reikia jo užduotims atlikti.

               2017 m. gegužės 1 d. pradėjus taikyti Reglamentą 2016/794
                  1
                ir pagal Sutartį derybas dėl tarptautinių susitarimų su trečiosiomis šalimis dėl keitimosi asmens duomenimis su Europolu Sąjungos vardu veda Komisija
                  2
               . Kiek to reikia Europolo užduotims atlikti, jis gali užmegzti ir palaikyti bendradarbiavimo santykius su išorės partneriais, sudarydamas darbinius ir administracinius susitarimus, kurie savaime negali būti teisiniu pagrindu keistis asmens duomenimis.

               Atsižvelgdama į politikos strategiją, apibrėžtą Europos saugumo darbotvarkėje
                  3
               , Tarybos išvadose
                  4
                ir Visuotinėje strategijoje
                  5
               , į visos ES teisėsaugos institucijų veiklos poreikius ir galimą glaudaus bendradarbiavimo šioje srityje naudą, Komisija mano, kad, kaip nurodyta Vienuoliktoje pažangos, padarytos kuriant tikrą veiksmingą saugumo sąjungą, ataskaitoje
                  6
               , trumpuoju laikotarpiu būtina pradėti derybas su aštuoniomis šalimis.

               Atsižvelgdama į Europolo veiklos poreikius, Komisija įvertino prioritetines šalis. 2016–2020 m. Europolo strategijoje
                  7
                Viduržemio jūros regionas įvardijamas kaip prioritetinis, siekiant glaudesnės partnerystės. 2017–2020 m. Europolo išorės strategijoje
                  8
                taip pat pabrėžiama, kad būtinas glaudesnis Europolo ir Artimųjų Rytų ir Šiaurės Afrikos (MENA) bendradarbiavimas dėl dabartinės terorizmo grėsmės ir su migracija susijusių problemų.

               Europolas neturi susitarimų su nė viena šio regiono šalių. Tačiau Tuniso bendradarbiavimas per Interpolą rodo šios šalies norą dalytis informacija su teisėsaugos partneriais.

               Ši rekomendacija konkrečiai susijusi su derybomis su Tunisu, nors bendradarbiavimą su bet kuria MENA šalimi reikia vertinti atsižvelgiant į visą regioną. Šiuo metu susidariusi nestabili padėtis regione, visų pirma užsitęsę konfliktai Libijoje, kelia didelį ilgalaikį pavojų ES saugumui, todėl šias problemas būtina nedelsiant spręsti. Tai susiję tiek su veiksminga kova su terorizmu ir susijusiu organizuotu nusikalstamumu
                  9
               , tiek su problemomis, susijusiomis su migracija, pavyzdžiui, tarpininkavimu neteisėtai migracijai ir prekyba žmonėmis.  Siekiant spręsti šias problemas, labai svarbus bendradarbiavimas su vietos teisėsaugos institucijomis.

               Remdamasi techniniais dialogais siekiant nustatyti bendrus veiksmus, kuriais gerinamas keitimasis informacija, ir bendrus teisėsaugos operatyvinius veiksmus kovojant su neteisėta prekyba šaunamaisiais ginklais, ES jau susitarė su Tunisu dėl veiksmų, kuriais stiprinamas atitinkamų teisėsaugos institucijų bendradarbiavimas, užtikrinama pagalba pajėgumų didinimo srityje pagal atitinkamas regionines ir (arba) dvišales programas ir pasirengiama operatyviniams veiksmams pagal bendrai sutartą tvarką, sąrašo
                  10
               . Tačiau tai neapima asmens duomenų perdavimo.

               Politinis kontekstas

               ES ir Tuniso santykiai buvo užmegzti 1976 m. ir įgijo didelį pagreitį 1995 m., kai Tunisas ir ES pasirašė asociacijos susitarimą, kuris padėjo pagrindus du dešimtmečius trukusiems abiem pusėms naudingiems ekonomikos ir prekybos santykiams.

               ES parama Tuniso gyventojams apima įvairias politikos sritis, įskaitant paramą per rinkimus, žmogaus teisių propagavimą, demokratinių, socialinių ir ekonominių reformų rėmimą, saugumo didinimą ir pilietinės visuomenės stiprinimą. Persvarstant Europos kaimynystės politiką buvo nurodytos dar trys papildomos bendradarbiavimo sritys: 1) ekonomikos vystymas stabilizavimo tikslais; 2) saugumo aspektas; 3) migracija ir judumas
                  11
               . ES taip pat pasiūlė Tunisui platesnio masto ekonomikos ir prekybos integraciją bei judumo partnerystę ir taip užmegzti dar glaudesnius ryšius. 2012 m. Tunisas ir ES susitarė dėl stipresnių santykių ir integracijos privilegijuotos partnerystės
                  12
               .

               ES įsipareigojo dėti daugiau pastangų įgyvendinant plataus masto bendradarbiavimą su Tunisu saugumo sektoriuje, kovos su terorizmu srityje ir užkertant kelią smurtiniam radikalėjimui ir ekstremizmui
                  13
               , be kita ko, stiprinant Tuniso bendradarbiavimą su atitinkamomis ES agentūromis ir įstaigomis, įskaitant Europolą
                  14
               . Savo ruožtu Tunisas laiko svarbiu prioritetu radikalizacijos prevenciją ir kovą su terorizmu
                  15
               , ir yra remiamas, be kita ko, ES informacijos apie radikalizaciją tinklo
                  16
               .

               ES ir Tunisas tariasi dėl naujų strateginių prioritetų po 2017 m. gegužės 11 d. įvykusio ES ir Tuniso asociacijos tarybos posėdžio. Šiame posėdyje abi pusės pabrėžė pasiektą dvišalio bendradarbiavimo saugumo ir kovos su terorizmu srityje pažangą, ir su džiaugsmu pažymėjo, kad saugumo padėtis Tunise labai pagerėjo, visų pirma dėl nacionalinių saugumo pajėgų pastangų.

               2017 m. sausio 19 d. Briuselyje įvykusioje aukšto lygio dialogo saugumo klausimu 2-oje sesijoje išreikštas bendras noras stiprinti bendradarbiavimą šioje srityje, tuo pačiu metu skatinant visapusišką pagarbą teisinės valstybės principui, žmogaus teisėms ir pagrindinėms laisvėms
                  17
               .

               Jau vyksta kovos su terorizmu ir saugumo dialogas su Tunisu, parengtas veiksmų planas, apimantis teisėsaugos bendradarbiavimą ir numatantis būsimą bendradarbiavimo su Europolu susitarimą. Į sausio 19 d. vykusio posėdžio išvadas kaip vienas iš ES ir Tuniso bendradarbiavimo prioritetų įtrauktas Europolo ir Tuniso institucijų bendradarbiavimas.

               Veiklos poreikiai

               Remiantis 2017 m. SOCTA
                  18
                ir 2017 m. TE-SAT
                  19
                duomenimis, pirmiau minėtomis diskusijomis, taip pat, be kita ko, Europolo vidaus ekspertų žiniomis, bendradarbiauti su Tunisu visų pirma būtina siekiant kovoti su šiais nusikaltimais:

               Terorizmas. Šiame regione ir tarpvalstybiniu mastu (įskaitant Libijoje ir Sahelyje) veikiančios teroristinės grupuotės kelia grėsmę Tunisui ir ES, kurie abu nukentėjo nuo teroristinių išpuolių.

               Glaudesnis bendradarbiavimas, įskaitant keitimąsi asmens duomenimis, ne tik sumažintų grėsmę ir padėtų nustatyti naujas tendencijas, jis būtinas ir siekiant kovoti su užsienio teroristų kovotojų (įskaitant dvigubą pilietybę arba teisę gyventi šalyje turinčius įtariamuosius) reiškiniu ir veiksmingai nustatyti keliones terorizmo tikslais (įskaitant galimą skverbimąsi į migracijos srautus), netinkamą teroristų naudojimąsi internetu, terorizmo finansavimą ir ryšį su organizuotu nusikalstamumu ir užkirsti jiems kelią bei vykdyti baudžiamąjį persekiojimą už juos.

               Neteisėta prekyba šaunamaisiais ginklais šiame regione nepaprastai išaugo dėl užsitęsusių konfliktų Libijoje. Daug problemų kelia neteisėtos prekybos maršrutai per Tunisą iš Libijos ir Sahelio.

               ES ir Tunisas užmezgė bendradarbiavimą šaunamųjų ginklų srityje ir susitarė dėl darbo programos, įskaitant mokymus ir gebėjimų stiprinimą. Glaudžiau bendradarbiaujant, poreikis geriau dalintis informacija ir atlikti tolesnius tyrimus dar labiau padidėja.

               Neteisėta prekyba narkotikais. Artimieji Rytai ir Šiaurės Afrika (MENA) yra vienas pagrindinių neteisėtų narkotikų kilmės, tranzito ir vartojimo regionų. Su stabilia klientų baze šiaurėje, Sahelio regiono neteisėto gabenimo maršrutu pietuose ir heroino keliu iš rytų į vakarus, šis regionas tiek turi įtakos piktnaudžiavimui neteisėtomis medžiagomis ir jų gamybai, tiek yra pats neigiamai jų veikiamas.

               Tunisas yra svarbi į Europą iš Lotynų Amerikos gabenamo kokaino tranzito šalis. Šalyje registruojami precedento neturintys kokaino iš Pietų Amerikos konfiskavimo atvejai rodo, kad tai tiek kokaino tranzito, tiek paskirties šalis. 2016 m. pagal ES finansuojamą „Kokaino maršruto“ programą (komponentas AIRCOP) Tunise buvo sukurta bendra oro uosto kovos su narkotikais pareigūnų grupė.

               Organizuoto neteisėto migrantų gabenimo veikla žymiai išaugo 2017 m., visų pirma Tuniso piliečiams naudojantis organizuotais neteisėto žmonių gabenimo tinklais, siekiant sudaryti palankesnes sąlygas jiems neteisėtai migruoti į ES. Tuniso vyriausybė gana sėkmingai kovoja su šia padidėjusia grėsme, tačiau papildoma specialistų iš Europolo parama sustiprintų jų pajėgumus ir pagerintų keitimąsi informacija. Bendradarbiavimas su Tuniso institucijomis taip pat padėtų išspręsti dokumentų klastojimo problemą, susijusią su neteisėtu migrantų gabenimu.

               2.TEISINIAI REKOMENDACIJOS ASPEKTAI

               Reglamente (ES) 2016/794 dėl Europos Sąjungos teisėsaugos bendradarbiavimo agentūros (Europolo) nustatytas teisinis Europolo veiklos pagrindas, visų pirma jo tikslai, užduotys, kompetencijos sritis, duomenų apsaugos priemonės ir bendradarbiavimo su išorės partneriais būdai.

               Ši rekomendacija atitinka Europolo reglamento nuostatas.

               Šia rekomendacija siekiama, kad Taryba suteiktų Komisijai įgaliojimus ES vardu derėtis dėl būsimo susitarimo. Tarybos įgaliojimų pradėti derybas teisinis pagrindas – SESV 218 straipsnio 3 ir 4 dalys.

               Pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 218 straipsnį Komisija skiriama dalyvauti derybose Sąjungos vardu dėl Europos Sąjungos ir Tuniso susitarimo dėl Europos Sąjungos teisėsaugos bendradarbiavimo agentūros (Europolo) ir Tuniso kompetentingų kovos su sunkiais nusikaltimais ir terorizmu institucijų keitimosi asmens duomenimis.

               Rekomendacija

               TARYBOS SPRENDIMAS

               kuriuo suteikiami įgaliojimai pradėti derybas dėl Europos Sąjungos ir Tuniso susitarimo dėl Europos Sąjungos teisėsaugos bendradarbiavimo agentūros (Europolo) ir Tuniso kompetentingų kovos su sunkiais nusikaltimais ir terorizmu institucijų keitimosi asmens duomenimis

               EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,

               atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo (SESV), ypač į jos 218 straipsnio 3 ir 4 dalis,

               atsižvelgdama į Europos Komisijos rekomendaciją,

               kadangi:

               (1)Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) 2016/794
                  20
                buvo priimtas 2016 m. gegužės 11 d. ir taikomas nuo 2017 m. gegužės 1 d.;

               (2)šiame reglamente, visų pirma jo 25 straipsnyje, nustatytos asmens duomenų perdavimo iš Europos Sąjungos teisėsaugos bendradarbiavimo agentūros (Europolo) trečiosioms šalims ir tarptautinėms organizacijoms taisyklės. Europolas gali perduoti asmens duomenis trečiosios šalies institucijai pagal tarptautinį Sąjungos ir tos trečiosios šalies susitarimą, sudarytą pagal SESV 218 straipsnį, kuriuo užtikrinamas pakankamas privatumo ir pagrindinių asmens teisių ir laisvių apsaugos lygis;

               (3)turėtų būti pradėtos derybos siekiant sudaryti tokį Europos Sąjungos ir Tuniso susitarimą;

               (4)susitarimu turėtų būti paisoma pagrindinių teisių ir laikomasi principų, pripažįstamų Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijoje, visų pirma teisės į privatų ir šeimos gyvenimą, pripažįstamos Chartijos 7 straipsnyje, teisės į asmens duomenų apsaugą, pripažįstamos Chartijos 8 straipsnyje, ir teisės į veiksmingą teisinę gynybą ir teisingą bylos nagrinėjimą, pripažįstamos Chartijos 47 straipsnyje. susitarimas turėtų būti taikomas atsižvelgiant į šias teises ir principus,

               PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:

               1 straipsnis

               Komisijai suteikiami įgaliojimai Sąjungos vardu derėtis dėl Europos Sąjungos ir Tuniso susitarimo dėl Europos Sąjungos teisėsaugos bendradarbiavimo agentūros (Europolo) ir Tuniso kompetentingų kovos su sunkiais nusikaltimais ir terorizmu institucijų keitimosi asmens duomenimis.

               2 straipsnis

               Derybiniai nurodymai išdėstyti priede.

               3 straipsnis

               Derybos vedamos konsultuojantis su [specialiojo komiteto pavadinimas, kurį įrašo Taryba].

               4 straipsnis

               Šis sprendimas skirtas Komisijai.

               Priimta Briuselyje

                     Tarybos vardu

                     Pirmininkas

                     (1)

                        2016 m. gegužės 11 d. Reglamentas (ES) Nr. 2016/794, OL L 135, 2016 5 24, p. 53.

                     (2)

                        Kiek to reikia Europolo užduotims atlikti, jis gali užmegzti ir palaikyti bendradarbiavimo santykius su išorės partneriais, sudarydamas darbinius ir administracinius susitarimus, kurie savaime negali būti teisiniu pagrindu keistis asmens duomenimis.

                     (3)

                        COM(2015) 185 final.

                     (4)

                        Tarybos dokumentas 10384/17, 2017 m. birželio 19 d.

                     (5)

                        „Bendra vizija, bendri veiksmai: Stipresnė Europa. Visuotinė Europos Sąjungos užsienio ir saugumo politikos strategija“
                  http://europa.eu/globalstrategy/en
                  .

                     (6)

                        COM(2017) 608 final.

                     (7)

                        2016–2020 m. Europolo strategija, 2015 m. gruodžio 1 d. priimta Europolo valdybos,
                  https://www.europol.europa.eu/publications-documents/europol-strategy-2016-2020
                  .

                     (8)

                        2017–2020 m. Europolo išorės strategija, 2016 m. gruodžio 13 d. priimta Europolo valdybos, EDOC#865852v3.

                     (9)

                        Europolo duomenimis, susiję organizuoti nusikaltimai regione apima neteisėtą prekybą šaunamaisiais ginklais ir narkotikais, finansinius nusikaltimus, įskaitant pinigų plovimą, ir kibernetinius nusikaltimus.

                     (10)

                        Kelios šios srities iniciatyvos įtrauktos į kovos su organizuotu ir sunkių formų nusikalstamumu ES politikos ciklą kaip prioritetas šaunamųjų ginklų srityje, taip pat į 2015 m. gruodžio 2 d. Komisijos komunikatą Europos Parlamentui ir Tarybai „Europos saugumo darbotvarkės įgyvendinimas. ES kovos su neteisėta prekyba šaunamaisiais ginklais ir sprogmenimis ir jų naudojimu veiksmų planas“, COM(2015) 624 final.

                     (11)

                        Šie ramsčiai papildo nustatytuosius jau 2003 m., kai buvo pradėta įgyvendinti pirmoji Europos kaimynystės politika (geras valdymas, demokratija, teisinės valstybės principas ir žmogaus teisės). https://ec.europa.eu/neighbourhood-enlargement/neighbourhood/overview_en.

                     (12)

                        SEAE „Relations Tunisie-Union européenne: Un partenariat privilégié. Plan d'Action 2013-2017“.
                  https://eeas.europa.eu/delegations/tunisia/documents/press_corner/plan_action_tunisie_ue_2013_2017_fr.pdf
                  .

                     (13)

                        2016 m. spalio 17 d. Tarybos išvados 13056/16.

                     (14)

                        „ES paramos Tunisui stiprinimas“, JOIN(2016) 47 final.

                     (15)

                        2016 m. gruodžio mėn. Tunisas įsteigė tarpžinybinę „alternatyvaus diskurso ir kovos su smurtiniu ekstremizmu platformą“.

                     (16)

                        ES informacijos apie radikalizaciją tinklas (RAN) vienija visos Europos specialistus, dirbančius radikalizacijos prevencijos srityje. 2016 m. gruodžio mėn. Tunise tinklas surengė seminarą apie radikalizaciją.

                     (17)

                  https://eeas.europa.eu/headquarters/headquarters-homepage/19207/second-high-level-political-dialogue-security-and-counter-terrorism-european-union-and-tunisia_en

                     (18)

                  https://www.europol.europa.eu/socta/2017
                   /

                     (19)

                  https://www.europol.europa.eu/sites/default/files/documents/tesat2017.pdf

                     (20)

                        2016 m. gegužės 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) 2016/794 dėl Europos Sąjungos teisėsaugos bendradarbiavimo agentūros (Europolo), kuriuo pakeičiami ir panaikinami Tarybos sprendimai 2009/371/TVR, 2009/934/TVR, 2009/935/TVR, 2009/936/TVR ir 2009/968/TVR (OL L 135, 2016 5 24, p. 53).

    ---documentbreak---

               EUROPOS KOMISIJA
            Briuselis,2017 12 20
            COM(2017) 807 final
            PRIEDAS
            prie
            Rekomendacijos dėl TARYBOS SPRENDIMO
            kuriuo suteikiami įgaliojimai pradėti derybas dėl Europos Sąjungos ir Tuniso susitarimo dėl Europos Sąjungos teisėsaugos bendradarbiavimo agentūros (Europolo) ir Tuniso kompetentingų kovos su sunkiais nusikaltimais ir terorizmu institucijų keitimosi asmens duomenimis

               PRIEDAS

               Europos Sąjungos ir Tuniso susitarimo dėl Europos Sąjungos teisėsaugos bendradarbiavimo agentūros (Europolo) ir Tuniso kompetentingų kovos su sunkiais nusikaltimais ir terorizmu institucijų keitimosi asmens duomenimis derybiniai nurodymai

               Derybų metu Komisija turėtų siekti toliau išsamiai išdėstytų tikslų.

               (1)Susitarimo tikslas – suteikti teisinį pagrindą, kad Europolas ir Tuniso kompetentingos institucijos galėtų atitinkamai keistis asmens duomenimis, siekiant remti ir stiprinti šios šalies ir valstybių narių kompetentingų institucijų veiksmus bei jų tarpusavio bendradarbiavimą vykdant sunkių tarpvalstybinių nusikaltimų ir terorizmo prevenciją ir kovojant su jais, kartu užtikrinant tinkamą privatumo, asmens duomenų ir pagrindinių asmens teisių ir laisvių apsaugą.

               (2)Siekiant užtikrinti tikslų apribojimą, pagal šį susitarimą bendradarbiaujama tik nusikaltimų ir nusikalstamų veikų, priskiriamų Europolo kompetencijai pagal Reglamento Nr. 2016/794 3 straipsnį (toliau kartu – nusikalstamos veikos), srityje. Bendradarbiaujant visų pirma turėtų būti siekiama kovoti su terorizmu ir užkirsti kelią radikalėjimui, sužlugdyti organizuotą nusikalstamumą, visų pirma neteisėtą prekybą šaunamaisiais ginklais, neteisėtą prekybą narkotikais ir neteisėtą migrantų gabenimą, ir kovoti su kibernetiniais nusikaltimais.

               (3)Susitarime aiškiai ir tiksliai išdėstomos būtinos apsaugos bei kontrolės priemonės, skirtos apsaugoti asmens duomenis ir pagrindines asmenų teises ir laisves, nepriklausomai nuo jų pilietybės ir gyvenamosios vietos, Europolui ir Tuniso kompetentingoms institucijoms keičiantis asmens duomenimis.

               Visų pirma:

               (a)Šalių pagal susitarimą vykdomo asmens duomenų tvarkymo tikslai aiškiai ir tiksliai nustatomi ir netaikomi platesniu mastu nei būtina atskirais atvejais siekiant vykdyti terorizmo ir susitarime nurodytų nusikalstamų veikų prevenciją ir kovojant su jais.

               (b)Europolo pagal susitarimą perduoti asmens duomenys tvarkomi sąžiningai, remiantis teisėtu pagrindu ir tik tais tikslais, kuriais jie buvo perduoti. Susitarime Europolui suteikiama galimybė duomenų perdavimo momentu nurodyti galimybės susipažinti ar naudojimo apribojimus, įskaitant perdavimo, ištrynimo ar sunaikinimo apribojimus. Asmens duomenys yra adekvatūs, tinkami ir tik tokie, kurių reikia siekiant šio tikslo. Duomenys yra tikslūs ir aktualūs. Jie laikomi ne ilgiau nei būtina tais tikslais, kuriais jie buvo perduoti.

               (c)Europolui draudžiama perduoti asmens duomenis, kuriais atskleidžiama rasinė arba etninė kilmė, politinės pažiūros, religiniai arba filosofiniai įsitikinimai, priklausymas profesinėms sąjungoms, taip pat genetinius duomenis ir duomenis apie asmens sveikatą ir lytinį gyvenimą, nebent tai tikrai būtina ir proporcinga konkrečiais atvejais, siekiant užkirsti kelią susitarime nurodytoms nusikalstamoms veikoms arba kovoti su jomis, ir laikantis tinkamų apsaugos priemonių. Susitarime taip pat turėtų būti nustatytos konkrečios apsaugos priemonės, susijusios su nuo nusikalstamų veikų nukentėjusių asmenų, liudytojų ar kitų asmenų, galinčių pateikti informacijos apie nusikalstamas veikas, taip pat nepilnamečių, asmens duomenų perdavimu.

               (d)Susitarimu užtikrinamos įstatymais garantuojamos asmenų, kurių asmens duomenys yra tvarkomi, teisės, nustatant taisykles dėl teisės susipažinti su duomenimis, juos taisyti ir ištrinti, taip pat konkrečius pagrindus, dėl kurių gali būti leidžiama nustatyti būtinus ir proporcingus apribojimus. Be to, susitarimu bet kuriam asmeniui, kurio duomenys tvarkomi pagal susitarimą, užtikrinamos įstatymais garantuojamos teisės skųstis administracine ir teismine tvarka, tokiu būdu užtikrinant veiksmingas teisių gynimo priemones.

               (e)Susitarime nustatomos asmens duomenų saugojimo, peržiūros, taisymo ir ištrynimo taisyklės, įrašų saugojimo registravimo ir dokumentavimo tikslais taisyklės ir informacijos, kuri turi būti prieinama asmenims, taisyklės. Be to, jame turėtų būti numatytos apsaugos priemonės, susijusios su automatizuotu asmens duomenų tvarkymu.

               (f)Susitarime pateikiami kriterijai, kuriais remiantis nurodomas šaltinio patikimumas ir duomenų tikslumas.

               (g)Į susitarimą įtraukiama prievolė užtikrinti asmens duomenų saugumą taikant tinkamas technines ir organizacines priemones, kuriomis, be kita ko, susipažinti su asmens duomenimis leidžiama tik įgaliotiems asmenims. Į Susitarimą taip pat įtraukiama prievolė pranešti apie asmens duomenų, perduotų pagal susitarimą, saugumo pažeidimą.

               (h)Tuniso kompetentingoms institucijoms toliau perduoti informaciją kitoms institucijoms Tunise leidžiama tik susitarimo įgyvendinimo tikslais ir laikantis atitinkamų sąlygų ir apsaugos priemonių.

               (i)Tos pačios sąlygos, kaip numatytosios h punkte, taikomos Tuniso kompetentingoms institucijoms toliau perduodant informaciją trečiosios šalies institucijoms, su papildoma sąlyga, kad toliau perduoti tokią informaciją leidžiama tik į trečiąsias šalis, į kurias Europolui leidžiama perduoti asmens duomenis pagal Reglamento (ES) 2016/794 25 straipsnio 1 dalį.

               (j)Susitarime užtikrinama priežiūros sistema, vykdoma vienos ar kelių nepriklausomų valdžios institucijų, atsakingų už duomenų apsaugą ir turinčių veiksmingus įgaliojimus tirti ir įsikišti, siekiant prižiūrėti Tuniso valdžios institucijas, kurios naudoja asmens duomenis ir (arba) informaciją, kuria buvo keičiamasi, ir dalyvauti teismo procesuose. Visų pirma, nepriklausomos institucijos turi įgaliojimus nagrinėti asmenų skundus dėl jų asmens duomenų naudojimo. Valdžios institucijos, kurios naudoja asmens duomenis, yra atsakingos už susitarime numatytų asmens duomenų apsaugos taisyklių laikymąsi.

               (4)Siekiant užtikrinti, kad šalys laikytųsi tarpusavyje sutartų taisyklių, susitarime numatomas veiksmingas ginčų dėl jo aiškinimo ir taikymo sprendimo mechanizmas.

               (5)Į susitarimą įtraukiama nuostata dėl įsigaliojimo ir galiojimo ir nuostata, pagal kurią šalis gali nutraukti ar sustabdyti jo galiojimą.

               (6)Į susitarimą prireikus gali būti įtraukta nuostata dėl jo teritorinio taikymo.

               (7)Į susitarimą gali būti įtrauktos nuostatos dėl susitarimo stebėsenos ir periodinio vertinimo.

               (8)Susitarimas taip pat yra autentiškas anglų, bulgarų, čekų, danų, estų, graikų, ispanų, italų, kroatų, latvių, lenkų, lietuvių, maltiečių, nyderlandų, portugalų, prancūzų, rumunų, slovakų, slovėnų, suomių, švedų, vengrų ir vokiečių kalbomis ir jame pateikiama atitinkama nuostata dėl kalbų.


               EUROPOS KOMISIJA
            Briuselis, 2018 03 19
            COM(2018) 138 final
            Rekomendacija
            TARYBOS SPRENDIMAS
            kuriuo suteikiami įgaliojimai pradėti derybas dėl Visuotinio aplinkos pakto

               AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS

               1.REKOMENDACIJOS APLINKYBĖS

               Tarptautinė teisės ekspertų grupė, remiama Prancūzijos vyriausybės, inicijavo naujos tarptautinės aplinkos teisės priemonės, kuria siekiama prisidėti prie tarptautinės aplinkos teisės suderinamumo ir jį pagerinti bei palengvinti esamų įsipareigojimų pagal tarptautinę aplinkos teisę įgyvendinimą, kūrimą. 2017 m. birželio 24 d. Paryžiaus Sorbonos universitete pristatytas Visuotinio aplinkos pakto (toliau – Paktas) teksto projektas. Šia proga Prancūzijos Respublikos Prezidentas įsipareigojo pristatyti Pakto projektą Jungtinių Tautų Generalinėje Asamblėjoje ir 2017 m. rugsėjo 19 d. projektas buvo pristatytas Jungtinėms Tautoms 72-osios Generalinės Asamblėjos sesijos ministrų savaitės metu.

                  Pagrindiniai Pakto tikslai, anot jo iniciatorių, yra tokie:

               ·į teisiškai privalomą sutartį įtraukti pagrindinius aplinkos teisės principus, kurie jau įtraukti į visuotines politines deklaracijas, kad šalių teismuose būtų galima užtikrinti jų vykdymą;

               ·pagrindines teisiškai privalomų konvencijų nevisuotinai galiojančias nuostatas paversti visuotinai galiojančiomis;

               ·atsižvelgiant į naujas problemas, įtraukti naujus principus: pavyzdžiui, teisininkų parengtame teksto projekte numatyti apsaugos lygio išsaugojimo ir atsparumo principai bei pareiga rūpintis aplinka.

                  [Kai tik bus formaliai pateikta ir (arba) priimta rezoliucija – atnaujinti] Po 2017 m. rugsėjo 19 d. Niujorke vykusio susitikimo Prancūzijos vadovaujama šalių ad hoc grupė parengė Generalinei Asamblėjai priimti skirtos procedūrinės rezoliucijos projektą. 2017 m. gruodžio 20 d. rezoliucijos projektas elektroniniu būdu pateiktas pritarimui[, o 2018 m. [įrašyti datą] oficialiai pristatytas Generalinei Asamblėjai]. Iniciatoriai siekia, kad rezoliucija būtų priimta 2018 m. kovo mėn. ir 2018 m pavasarį galėtų prasidėti formalios derybos dėl Pakto. Ta rezoliucija, dėl kurios dar bus neformaliai diskutuojama Niujorke ir kuri kol kas oficialiai nepateikta, Generalinė Asamblėja:

               ·nuspręstų sukurti tarptautinę priemonę, vadinamą Visuotiniu aplinkos paktu, kuria būtų siekiama prisidėti prie tarptautinės aplinkos teisės suderinamumo ir jį pagerinti bei palengvinti esamų įsipareigojimų pagal tarptautinę aplinkos teisę įgyvendinimą;

               ·prieš surengdama tarpvyriausybinę konferenciją nuspręstų įsteigti neribotos sudėties tarpvyriausybinę darbo grupę, kuri derėtųsi dėl Visuotinio aplinkos pakto ir susitikinėtų Niujorke nuo 2018 m. iki, pageidautina, 2020 m.;

               ·paprašytų Generalinės Asamblėjos pirmininko paskirti du tarpininkus, kurie, reguliariai koordinuodami darbą su visomis valstybėmis narėmis, regioninėmis grupėmis ir visais susijusiais suinteresuotaisiais subjektais ir su jais konsultuodamiesi, vestų darbo grupės konsultacijas ir derybas;

               ·nuspręstų, kad pirmajame darbo grupės susitikime bus nagrinėjami su grupės narių darbo organizavimu susiję dalykai;

               ·paprašytų generalinio sekretoriaus pagal Jungtinių Tautų aplinkos programą (UNEP) suteikti paramą vykdant darbą, sekretoriato paslaugas ir teikiant esminę bendrą informaciją bei susijusius dokumentus;

               ·paprašytų UNEP suteikti reikiamą pagalbą rengiant konsultacijas su įvairiais suinteresuotaisiais subjektais, kad būtų galima surinkti nuomones apie pagrindinius Visuotinio aplinkos pakto elementus;

               ·rekomenduotų, kad neribotos sudėties tarpvyriausybinė darbo grupė savo darbą užbaigtų ne vėliau kaip 2020 m.

                  Pakto iniciatoriai aiškiai nurodė, kad derybų proceso metu teisės ekspertų atliktas darbas nebūtų laikomas pirminiu projektu.

                  Pradedant nuo 2017 m. rugsėjo mėn. Prancūzijos delegacija informavo Europos Sąjungos Tarybą ir Europos Komisiją apie šią iniciatyvą per Tarptautinių aplinkos klausimų darbo grupės (WPIEI-Global) susitikimus.

               2.EX POST VERTINIMO, KONSULTACIJŲ SU SUINTERESUOTOSIOMIS ŠALIMIS IR POVEIKIO VERTINIMO REZULTATAI

                   Atsižvelgiant į tai, kad žinomi tik bendri iniciatyvos tikslai, o dabartinis teisės ekspertų parengtas Pakto teksto projektas oficialaus statuso neturi, šiuo metu konsultuotis dėl iniciatyvos nebūtų labai vertinga. 2018 m. vasario 15 d. paskelbtos veiksmų gairės, kuriose suinteresuotiesiems subjektams paaiškinta, kodėl parengta ši rekomendacija dėl Tarybos sprendimo ir ko ja siekiama. 4 savaites po veiksmų gairių paskelbimo suinteresuotieji subjektai turėjo galimybę teikti atsiliepimus. Su piliečiais ir suinteresuotaisiais subjektais bus konsultuojamasi, kai Generalinė Asamblėja formaliai pradės procesą. Visų tinkamų konsultacinių veiksmų bus imamasi, kai dirbant Jungtinių Tautų darbo grupei naujoji tarptautinė priemonė įgaus konkrečią formą. Susiję suinteresuotieji subjektai, be kita ko, yra valstybių narių administracijų atstovai, nevyriausybinės organizacijos, ES piliečiai ir plačioji visuomenė; priklausomai nuo derybų proceso eigos, gali būti ir kitų suinteresuotųjų subjektų.

                  Dėl panašių priežasčių neatliktas ir poveikio vertinimas, nes dar turi būti nustatyta tiksli derybų aprėptis ir turinys. ES dalyvavimo derybose tikslas – kuo geriau suderinti tarptautinę priemonę su atitinkamais ES ir kitais tarptautinės teisės aktais.

               3.TEISINIAI REKOMENDACIJOS ASPEKTAI

                  Šia rekomendacija siekiama, kad Taryba suteiktų Komisijai įgaliojimus ES vardu derėtis dėl būsimo Visuotinio pakto. Tarybos įgaliojimų pradėti derybas teisinis pagrindas – SESV 218 straipsnio 3 ir 4 dalys.

               Pakto dalykas didele dalimi patektų į ES politikos ir kompetencijos sritis, visų pirma į aplinkos apsaugos sritį (192 straipsnio 1 dalis), ir, kadangi  būtų deramasi dėl ES teisės dalyko, derybos negalėtų vykti nedalyvaujant ES.

               Tarptautinės teisės ir ES teisės taisyklės dėl aplinkos apsaugos turi ir toliau derėti, todėl reikia imtis veiksmų, kaip nustatyta SESV 2016 straipsnio 1 dalyje, kad būtų apsaugotas ES teisės vientisumas.

               Rekomendacija

               TARYBOS SPRENDIMAS

               kuriuo suteikiami įgaliojimai pradėti derybas dėl Visuotinio aplinkos pakto

               EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,

               atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 218 straipsnio 3 ir 4 dalis,

               atsižvelgdama į Europos Komisijos rekomendaciją,

               kadangi:

               (1)Sąjunga yra pasirašiusi daug daugiašalių aplinkos susitarimų ir savo vidaus ir išorės politika bei teisės aktais prisideda prie veiksmingo jų įgyvendinimo;

               (2)[Numatyta 2018 m. kovo mėn., įrašykite faktinę datą] Jungtinių Tautų Generalinė Asamblėja priėmė rezoliuciją „Visuotinio aplinkos pakto kūrimas siekiant sustiprinti tarptautinės aplinkos teisės įgyvendinimą“ [patikrinkite galutinį pavadinimą ir įrašykite nuorodą], kuria įsteigta neribotos sudėties [tarpvyriausybinė] darbo grupė, kuri derėsis dėl Visuotinio aplinkos pakto (toliau – Paktas), ir nuspręsta, kad neribotos sudėties [tarpvyriausybinės] darbo grupės susitikimai prasidės 2018 m.;

               (3)Sutarties 191 straipsnyje nurodyta Sąjungos kompetencija aplinkos srityje. Siekiant apsaugoti Sąjungos teisės vientisumą ir užtikrinti, kad tarptautinės teisės ir Sąjungos teisės taisyklės dėl aplinkos apsaugos ir toliau derėtų, būtina, kad Sąjunga dalyvautų derybose dėl Pakto;

               (4)todėl Komisijai turėtų būti suteikti įgaliojimai pradėti derybas Sąjungos vardu,

               PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:

               1 straipsnis

               Komisijai suteikiami įgaliojimai Sąjungos vardu derėtis dėl Visuotinio aplinkos pakto.

               2 straipsnis

               Derybiniai nurodymai išdėstyti priede.

               3 straipsnis

               Derybos vedamos konsultuojantis su [specialaus komiteto pavadinimas, kurį įrašo Taryba].

               4 straipsnis

               Šis sprendimas skirtas Komisijai.

               Priimta Briuselyje

                     Tarybos vardu

                     Pirmininkas

    ---documentbreak---

               EUROPOS KOMISIJA
            Briuselis,2018 03 19
            COM(2018) 138 final
            PRIEDAS
            prie
            Rekomendacijos dėl TARYBOS SPRENDIMO
            kuriuo suteikiami įgaliojimai pradėti derybas dėl Visuotinio aplinkos pakto

               PRIEDAS

               Derėdamasi dėl Visuotinio aplinkos pakto (toliau – Paktas), Komisija siekia užtikrinti, kad:

               –
                     Paktas suteiktų didelę papildomą vertę esamiems tarptautinės aplinkos teisės aktams ir palengvintų jų įgyvendinimą;

               –
                     Pakto nuostatos derėtų su atitinkama Sąjungos teise ir su atitinkamais daugiašaliais susitarimais, kurių susitariančioji šalis yra Sąjunga;

               –
                     neribotos sudėties [tarpvyriausybinės] darbo grupės darbo metodai leistų Sąjungai dalyvauti jos svarstymuose;

               –
                     į Paktą būtų įtrauktos tinkamos nuostatos, leidžiančios Sąjungai tapti jo šalimi ir visapusiškai dalyvauti visuose mechanizmuose, kurie bus sukurti Paktui įgyvendinti.

               Komisija užtikrina, kad derybos būtų vedamos konsultuojantis su [specialaus komiteto pavadinimas, kurį įrašo Taryba]. Komisija reguliariai praneša Tarybai apie derybų rezultatus.


               EUROPOS KOMISIJA
            Briuselis, 2018 03 21
            COM(2018) 151 final
            Rekomendacija
            TARYBOS SPRENDIMAS
            kuriuo Komisija įgaliojama Europos Sąjungos vardu pradėti derybas su Maroko Karalyste dėl Partnerystės susitarimo žuvininkystės sektoriuje pakeitimo ir jo protokolo sudarymo

               AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS

               1.PASIŪLYMO APLINKYBĖS

               •Pasiūlymo pagrindimas ir tikslai

               Komisija siūlo derėtis dėl Europos bendrijos ir Maroko Karalystės partnerystės susitarimo žuvininkystės sektoriuje pakeitimų ir sudaryti šį susitarimą įgyvendinantį protokolą, kuris atitiktų Sąjungos laivyno poreikius ir derėtų su Reglamentu (ES) Nr. 1380/2013 dėl bendros žuvininkystės politikos ir su 2012 m. kovo 19 d. Tarybos išvadomis dėl Komisijos komunikato dėl bendros žuvininkystės politikos išorės aspekto.

               Šis pasiūlymas teikiamas po 2018 m. vasario 27 d. Europos Sąjungos Teisingumo Teismo sprendimo byloje C-266/16 (Western Sahara Campaign UK), kuriame Teismas laikosi nuomonės, kad šalia Vakarų Sacharos teritorijos esantys vandenys nėra Žuvininkystės sektoriaus susitarime nurodytos žvejybos zonos dalis.

               •Suderinamumas su toje pačioje politikos srityje galiojančiomis nuostatomis

               Dabartinis Europos Sąjungos ir Maroko Karalystės partnerystės susitarimas žuvininkystės sektoriuje įsigaliojo 2007 m. vasario 28 d.
                  1
               . Šis susitarimas įgyvendintas dviem iš eilės priimtais protokolais, pagal kuriuos Sąjungos laivams, žvejojantiems pelagines ir demersines žuvis, prieiga prie Maroko žvejybos zonos buvo suteikta iki 2011 m. gruodžio 14 d., t. y. dienos, kurią nutrauktas antrojo įgyvendinimo protokolo galiojimas, nes jo sudarymui nepritarė Parlamentas. EP išreiškė abejonių dėl pasiūlytos priemonės tvarumo, ekonomiškumo ir tarptautinio teisėtumo. Trečiasis protokolas, kuriame atsižvelgta į EP įvardytas problemas, buvo sudarytas 2014 m.
                  2
                ir nustos galioti 2018 m. liepos 14 d.

               Pagal Partnerystės susitarimą žuvininkystės sektoriuje su Maroku vienuolikos valstybių narių laivams leidžiama vykdyti šešių skirtingų kategorijų žvejybą, kurią vykdant žvejojamos smulkiosios pelaginės, demersinės ir toli migruojančios žuvys. Maroko žvejybos zona yra smulkiųjų pelaginių žuvų C ištekliaus
                  3
                paplitimo rajono, kuris apima į dvišalių tausios žvejybos partnerystės susitarimų (TŽPS) tinklą įtrauktus Mauritanijos, Senegalo ir Bisau Gvinėjos vandenis, šiaurinė riba.

               TŽPS padeda tarptautiniu mastu propaguoti BŽP tikslus užtikrinant, kad Sąjungos žvejybos veikla, vykdoma ne jos vandenyse, būtų grindžiama tokiais pačiais principais ir standartais, kokie taikomi pagal Sąjungos teisę. Be to, TŽPS stiprina Europos Sąjungos poziciją tarptautinėse ir regioninėse žvejybos organizacijose, visų pirma Tarptautinėje Atlanto tunų apsaugos komisijoje (ICCAT). Galiausiai TŽPS yra grindžiami patikimiausiomis turimomis mokslinėmis rekomendacijomis ir padeda tinkamiau laikytis tarptautinių priemonių, įskaitant kovos su neteisėta, nedeklaruojama ir nereglamentuojama (NNN) žvejyba priemones.

               Ypatingas dėmesys bus skiriamas Marokui skirtos finansinės kompensacijos, kuria remiamas darnus žvejybos valdymas, panaudojimui ir įgyvendinimui, visų pirma atsižvelgiant į 2015 m. Europos Audito Rūmų specialiojoje ataskaitoje Nr. 11 dėl tausios žvejybos partnerystės susitarimų pateiktas rekomendacijas.

               •Derėjimas su kitomis Sąjungos politikos sritimis

               Derybos dėl TŽPS ir protokolo su Maroko Karalyste atitinka kaimyninėms šalims skirtus ES išorės veiksmus ir su pagarba demokratijos principams bei žmogaus teisėms susijusius Sąjungos tikslus.

               Remiantis minėtu Europos Sąjungos Teisingumo Teismo sprendimu, reikia patikslinti Susitarimo geografinę taikymo sritį.

               ES laikosi pozicijos, kad tam tikromis sąlygomis dvišalius susitarimus su Maroku galima išplėsti, kad jie apimtų Vakarų Sacharą.  Tačiau laikoma, kad bet koks susitarimas bus tik laikinas tol, kol nebus priimtas konflikto sprendimas Jungtinėse Tautose ir atsižvelgiant į atitinkamas JT Saugumo Tarybos rezoliucijas.

               Per visą derybų procesą bus konsultuojamasi su visomis suinteresuotomis Komisijos tarnybomis bei Europos išorės veiksmų tarnyba, derybas rems kompetentinga ES delegacija.

               2.TEISINIS PAGRINDAS, SUBSIDIARUMO IR PROPORCINGUMO PRINCIPAI

               •Teisinis pagrindas

               Teisinis sprendimo pagrindas – Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (SESV) penktos dalies (Sąjungos išorės veiksmai) V antraštinės dalies (Tarptautiniai susitarimai) 218 straipsnis, kuriame nustatyta derybų dėl ES susitarimų su trečiosiomis šalimis ir šių susitarimų sudarymo tvarka.

               •Subsidiarumo principas (neišimtinės kompetencijos atveju)

               Netaikoma. Kompetencija išimtinė.

               •Proporcingumo principas

               Šis sprendimas yra proporcingas siekiamam tikslui.

               •Priemonės pasirinkimas

               Priemonė numatyta SESV 218 straipsnio 3 ir 4 dalyse.

               3.EX POST VERTINIMO, KONSULTACIJŲ SU SUINTERESUOTOSIOMIS ŠALIMIS IR POVEIKIO VERTINIMO REZULTATAI

               Galiojančių teisės aktų ex post vertinimai / tinkamumo patikros

               2017 m. Komisija ex post ir ex ante įvertino galimybę atnaujinti Susitarimo su Maroko Karalyste žuvininkystės sektoriuje protokolą. Vertinimo išvados išdėstytos atskirame Komisijos tarnybų darbiniame dokumente
                  4
               .

               Vertinimo ataskaitoje pateikta išvada, kad ES laivynai ir toliau itin suinteresuoti žvejyba Maroko vandenyse. Atnaujintas protokolas taip pat padės stiprinti stebėseną, kontrolę bei priežiūrą ir gerinti žvejybos valdymą regione. Vertinimo rezultatai rodo, kad Marokui atnaujinti tą protokolą naudinga ir dėl pagal jį mokamo finansinio įnašo, kuriuo prisidedama prie Maroko žuvininkystės sektoriaus plėtros strategijos „Halieutis“ įgyvendinimo, svarbos. Marokas pareiškė norą pradėti derybas su ES dėl atnaujinto protokolo.

               •Konsultacijos su suinteresuotosiomis šalimis

               Atliekant vertinimą konsultuotasi su suinteresuotosiomis šalimis, įskaitant pramonės atstovus ir pilietinės visuomenės organizacijas, visų pirma Tolimojo plaukiojimo laivyno patariamoje taryboje.

               •Tiriamųjų duomenų rinkimas ir naudojimas

               Netaikoma.

               •Poveikio vertinimas

               Netaikoma.

               •Reglamentavimo kokybė ir paprastinimas

               Netaikoma.

               •Pagrindinės teisės

               Sprendimo priede pateiktuose siūlomuose derybiniuose nurodymuose rekomenduojama įgalioti pradėti derybas ir įtraukti nuostatą dėl žmogaus teisių ir demokratijos principų; ją pažeidus Susitarimas ir protokolas gali būti sustabdyti.

               4.POVEIKIS BIUDŽETUI

               Naujojo protokolo poveikis biudžetui apima ir Maroko Karalystei mokėtiną finansinį įnašą. Atitinkamos biudžeto lėšos (įsipareigojimų ir mokėjimų asignavimai) kiekvienais metais turi būti įtraukiamos į tausios žvejybos partnerystės susitarimams skirtą eilutę (11 03 01) ir atitikti finansinį programavimą pagal 2014–2020 m. daugiametę finansinę programą. Metinės įsipareigojimų ir mokėjimų sumos, įskaitant rezervo eilutę, skirtą metų pradžioje nespėjusiems įsigalioti protokolams, nustatomos pagal kasmetinę biudžeto sudarymo procedūrą
                  5
               .

               Tikimasi, kad derybos bus užbaigtos iki dabartinio protokolo galiojimo pabaigos, t. y. iki 2018 m. liepos 14 d.

               5.KITI ELEMENTAI

               •Įgyvendinimo planai ir stebėjimo, vertinimo ir ataskaitų teikimo tvarka

               Tikimasi, kad derybos prasidės 2018 m. pirmą ketvirtį.

               •Išsamus konkrečių šio pasiūlymo nuostatų paaiškinimas

               Komisija rekomenduoja, kad:

               - Taryba įgaliotų Komisiją pradėti ir vesti derybas su Maroko Karalyste dėl Partnerystės susitarimo žuvininkystės sektoriuje pakeitimo ir protokolo sudarymo;

               - Komisija būtų paskirta ES derybininke šiuo klausimu;

               - Komisija šias derybas vestų konsultuodamasi su specialiuoju komitetu pagal Sutartyje dėl Europos Sąjungos veikimo išdėstytas nuostatas;

               - Taryba patvirtintų prie šios rekomendacijos pridedamus derybinius nurodymus.

               Rekomendacija

               TARYBOS SPRENDIMAS

               kuriuo Komisija įgaliojama Europos Sąjungos vardu pradėti derybas su Maroko Karalyste dėl Partnerystės susitarimo žuvininkystės sektoriuje pakeitimo ir jo protokolo sudarymo

               EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,

               atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 218 straipsnio 3 ir 4 dalis,

               atsižvelgdama į Komisijos rekomendaciją,

               kadangi turėtų būti pradėtos derybos su Maroko Karalyste siekiant iš dalies pakeisti Europos bendrijos ir Maroko Karalystės partnerystės susitarimą žuvininkystės sektoriuje
                  6
                ir sudaryti šį susitarimą įgyvendinantį protokolą,

               kadangi svarbu, kad nenutrūktų per ne vienus metus susiformavusi Europos Sąjungos ir Maroko Karalystės partnerystė žuvininkystės sektoriuje ir kad kartu būtų užtikrintos atitinkamos su žmogaus teisių apsauga ir darniu atitinkamų teritorijų vystymusi susijusios garantijos,

               kadangi Sąjunga remia Jungtinių Tautų pastangas rasti abiem pusėms priimtiną politinį sprendimą, kuris suteiktų Vakarų Sacharos gyventojams apsisprendimo laisvę, derančią su Jungtinių Tautų Chartijos principais ir tikslais,

               PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:

               1 straipsnis

               1.Komisija įgaliojama pradėti derybas su Maroko Karalyste siekiant iš dalies pakeisti Europos bendrijos ir Maroko Karalystės partnerystės susitarimą žuvininkystės sektoriuje ir sudaryti šį susitarimą įgyvendinantį protokolą.

               2.Derybų grupei, į kurios sudėtį įeina ir Sąjungos vyriausiasis įgaliotinis užsienio reikalams ir saugumo politikai, vadovauja Komisija.

                2 straipsnis

               Šios derybos vedamos konsultuojantis su Tarybos išorės žuvininkystės politikos darbo grupe, remiantis Tarybos derybiniais nurodymais, pateiktais šio sprendimo papildyme.

               3 straipsnis

               Šis sprendimas skirtas Komisijai.

               Priimta Briuselyje

                     Tarybos vardu

                     Pirmininkas

                     (1)

                        OL L 78, 2007 3 17, p. 31.

                     (2)

                        OL L 349, 2013 12 21, p. 1.

                     (3)

                        Pagal taikomą mokslinį klasifikavimą.

                     (4)

                        Evaluation rétrospective et prospective du Protocole à l'accord de partenariat dans le domaine de la pêche durable entre l'Union européenne et le Royaume du Maroc. Galutinė ataskaita, 2017 m. rugsėjo mėn. (F&S, „Poseidon“ ir „Megapesca“).

                     (5)

                        40 skyrius (rezervo eilutė 40 02 41) pagal tarpinstitucinį susitarimą dėl daugiametės finansinės programos (2013/C 373/01).

                     (6)

                        OL L 141, 2006 5 29, p. 4.

    ---documentbreak---

               EUROPOS KOMISIJA
            Briuselis, 2018 03 21
            COM(2018) 151 final
            PRIEDAS
            prie
            Rekomendacijos
            dėl Tarybos sprendimo,  kuriuo Komisija įgaliojama Europos Sąjungos vardu pradėti derybas su Maroko Karalyste dėl Partnerystės susitarimo žuvininkystės sektoriuje pakeitimo ir jo protokolo sudarymo

               PRIEDAS

               Derybiniai nurodymai

               Derybų tikslas – iš dalies pakeisti Europos bendrijos ir Maroko Karalystės partnerystės susitarimą žuvininkystės sektoriuje ir sudaryti šio susitarimo protokolą laikantis Reglamento (ES) Nr. 1380/2013 dėl bendros žuvininkystės politikos ir 2012 m. kovo 19 d. Tarybos išvadų dėl 2011 m. liepos 13 d. Komisijos komunikato dėl bendros žuvininkystės politikos išorės aspekto.

               Naujuoju protokolu siekdama skatinti tausią ir atsakingą žvejybą, prisidėti prie griežto tarptautinės teisės laikymosi ir kartu užtikrinti abipusę naudą ES ir Marokui, Komisija derybose sieks:

               ·užtikrinti prieigą prie vandenų, patenkančių į dabartinio susitarimo ir protokolo taikymo sritį, taip pat prie vandenų, esančių šalia priklausomos Vakarų Sacharos teritorijos, ir gauti ES laivyno laivams, žvejojantiems smulkiąsias pelagines, demersines ir toli migruojančias žuvis, būtinus žvejybos tuose vandenyse leidimus ir taip, be kita ko, išlaikyti tausios žvejybos partnerystės susitarimų, kuriais gali naudotis ES veiklos vykdytojai, tinklą;

               ·remti Jungtinių Tautų generalinio sekretoriaus pastangas rasti sprendimą, kuris Vakarų Sacharos gyventojams suteiktų apsisprendimo laisvę, derančią su Jungtinių Tautų Chartijos principais ir tikslais;

               ·atsižvelgti į patikimiausias turimas mokslines rekomendacijas ir atitinkamus susijusių regioninių žvejybos valdymo organizacijų (RŽVO) priimtus valdymo planus, kad būtų užtikrinamas aplinkosauginis žvejybos veiklos tvarumas ir tarptautiniu mastu skatinamas vandenynų valdymas. Žvejybos veikla turėtų būti nukreipta tik į turimus išteklius, atsižvelgiant į vietinio laivyno žvejybos pajėgumą ir kartu atkreipiant ypatingą dėmesį į tai, kad kai kurie susiję ištekliai yra daugiateritoriai arba juos sudaro toli migruojančių rūšių žuvys;

               ·gauti adekvačią perteklinių žvejybos išteklių dalį, visiškai atitinkančią ES laivyno interesus, atsižvelgiant į tai, kad šie ištekliai domina ir kitus užsienio laivynus, ir užtikrinti, kad visiems užsienio laivynams būtų taikomos tos pačios techninės sąlygos;

               ·užtikrinti, kad galimybės vykdyti žvejybą būtų grindžiamos ES laivyno veikla tame regione, atsižvelgiant į turimus naujausius ir patikimiausius mokslinius vertinimus;

               ·užmegzti dialogą siekiant stiprinti sektoriaus politiką, kad būtų skatinamas atsakingos žuvininkystės politikos įgyvendinimas atsižvelgiant į šalies vystymosi tikslus, visų pirma, susijusius su žuvininkystės valdymu, kova su neteisėta, nedeklaruojama ir nereglamentuojama žvejyba, žvejybos veiklos kontrole, stebėsena ir priežiūra, mokslinių konsultacijų teikimu ir darbo vietų kūrimo, kuris, inter alia, padėtų šalinti pagrindines emigracijos priežastis, skatinimu;

               ·įtraukti nuostatą dėl žmogaus teisių ir demokratijos principų pažeidimų pasekmių;

               ·įtraukti nuostatą, pagal kurią ES laivynui būtų suteikta pirmenybė žvejoti perteklinį išteklių kiekį, o visiems užsienio laivynams būtų taikomos tos pačios techninės sąlygos;

               ·siekiant, kad Komisijai būtų sudarytos sąlygos užtikrinti, jog tiek susitarimas, tiek protokolas teiktų naudą atitinkamiems gyventojams, įtraukti atitinkamus mechanizmus, užtikrinančius, kad Komisija būtų pakankamai informuojama apie socialinės ir ekonominės naudos, gaunamos įgyvendinant susitarimą ir protokolą, geografinį ir socialinį paskirstymą, ir šiame paskirstymo procese dalyvautų;

               ·įtraukti nuostatą dėl peržiūros, leidžiančią atsižvelgti į abipusiai priimtiną politinį sprendimą, kuris Vakarų Sacharos gyventojams suteiktų apsisprendimo laisvę, derančią su Jungtinių Tautų Chartijos principais ir tikslais.

               Be to:

               ·pasirašymo metu Komisija turi įvertinti galimą tausios žvejybos partnerystės susitarimo ir jo protokolo poveikį darniam vystymuisi, ypač susijusį su nauda atitinkamiems gyventojams ir su atitinkamų teritorijų gamtos išteklių naudojimu;

               ·Komisija turėtų užtikrinti, kad iki jai pateikiant pasiūlymą dėl pasirašymo ir sudarymo su susitarimu susiję gyventojai būtų tinkamai įtraukti;

               ·siekiant išvengti žvejybos veiklos nutraukimo, į naująjį protokolą turėtų būti įrašyta nuostata dėl laikino taikymo.

               Protokole visų pirma turėtų būti nustatyta:

               ·pagal kategorijas suskirstytos Europos Sąjungos laivams suteiktinos žvejybos galimybės,

               ·finansinė kompensacija bei jos mokėjimo sąlygos ir

               ·mechanizmai, padedantys veiksmingai įgyvendinti paramą sektoriui ir vykdyti reguliarią jos stebėseną.


               EUROPOS KOMISIJA
            Briuselis, 2018 05 23
            COM(2018) 403 final
            Rekomendacija
            TARYBOS REKOMENDACIJA
            dėl 2018 m. Čekijos nacionalinės reformų programossu Tarybos nuomone dėl 2018 m. Čekijos konvergencijos programos

               Rekomendacija

               TARYBOS REKOMENDACIJA

               dėl 2018 m. Čekijos nacionalinės reformų programos

                  su Tarybos nuomone dėl 2018 m. Čekijos konvergencijos programos

               EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,

               atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 121 straipsnio 2 dalį ir 148 straipsnio 4 dalį,

               atsižvelgdama į 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei koordinavimo
                  1
               , ypač į jo 9 straipsnio 2 dalį,

               atsižvelgdama į Europos Komisijos rekomendaciją
                  2
               ,

               atsižvelgdama į Europos Parlamento rezoliucijas
                  3
               ,

               atsižvelgdama į Europos Vadovų Tarybos išvadas,

               atsižvelgdama į Užimtumo komiteto nuomonę,

               atsižvelgdama į Ekonomikos ir finansų komiteto nuomonę,

               atsižvelgdama į Socialinės apsaugos komiteto nuomonę,

               atsižvelgdama į Ekonominės politikos komiteto nuomonę,

               kadangi:

               (1)2017 m. lapkričio 22 d. Komisija priėmė metinę augimo apžvalgą, kuria pradedamas 2018 m. Europos ekonominės politikos koordinavimo semestras. Ji tinkamai atsižvelgė į 2017 m. lapkričio 17 d. Europos Parlamento, Tarybos ir Komisijos paskelbtą Europos socialinių teisių ramstį. 2018 m. kovo 22 d. Europos Vadovų Taryba patvirtino metinėje augimo apžvalgoje nustatytus prioritetus. 2017 m. lapkričio 22 d. Komisija pagal Reglamentą (ES) Nr. 1176/2011 taip pat priėmė įspėjimo mechanizmo ataskaitą, kurioje Čekija nenurodyta kaip viena iš valstybių narių, dėl kurių reikės parengti nuodugnią apžvalgą;

               (2)2018 m. kovo 7 d. paskelbta 2018 m. Čekijos ataskaita
                  4
               . Joje įvertinta Čekijos pažanga, padaryta įgyvendinant 2017 m. liepos 11 d. Tarybos priimtas šaliai skirtas rekomendacijas, veiksmai, kurių šalis ėmėsi atsižvelgdama į ankstesniais metais jai skirtas rekomendacijas, ir Čekijos pažanga siekiant nacionalinių tikslų pagal strategiją „Europa 2020“;

               (3)2018 m. balandžio 30 d. Čekija pateikė 2018 m. nacionalinę reformų programą ir 2018 m. konvergencijos programą. Siekiant atsižvelgti į jų tarpusavio sąsajas, abi programos vertintos vienu metu;

               (4)į atitinkamas konkrečioms šalims skirtas rekomendacijas atsižvelgta sudarant 2014–2020 m. Europos struktūrinių ir investicijų fondų programas. Kaip numatyta Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1303/2013
                  5
                23 straipsnyje, Komisija, jei tai būtina siekiant remti atitinkamų Tarybos rekomendacijų įgyvendinimą, gali paprašyti valstybės narės peržiūrėti savo partnerystės sutartį ir susijusias programas bei pasiūlyti jų pakeitimų. Kaip naudotųsi šia nuostata, Komisija išsamiau nurodė Priemonių, kuriomis Europos struktūrinių ir investicijų fondų veiksmingumas siejamas su patikimu ekonomikos valdymu, taikymo gairėse
                  6
               ;

               (5)šiuo metu Čekijai taikoma Stabilumo ir augimo pakto prevencinė dalis. 2018 m. konvergencijos programoje 2018–2021 m. Vyriausybė planuoja nominalų biudžeto perteklių. Vidutinio laikotarpio biudžeto tikslo, t. y. 1,0 % BVP struktūrinio deficito, ir toliau bus laikomasi su atsarga visą programos laikotarpį. 2018 m. konvergencijos programoje numatoma, kad valdžios sektoriaus skolos santykis su BVP laipsniškai mažės ir 2021 m. sieks 29,9 %. Makroekonominis scenarijus, kuriuo grindžiamos tos biudžeto projekcijos, yra tikėtinas. Rizika siekiant biudžeto tikslų atrodo iš esmės subalansuota; numatomas viešųjų investicijų atsigavimas ir tolesnis viešojo sektoriaus darbo užmokesčio augimas. Remiantis Komisijos 2018 m. pavasario prognoze, numatoma, kad struktūrinis balansas 2018 m. sumažės iki maždaug 0,9 % BVP, o 2019 m. iki 0,2 % BVP, taigi toliau viršys vidutinio laikotarpio biudžeto tikslą. Apskritai Taryba mano, kad 2018 ir 2019 m. Čekija turėtų atitikti Stabilumo ir augimo pakto nuostatas;

               (6)ir toliau matyti, kad ilguoju laikotarpiu Čekijos fiskaliniam tvarumui kyla vidutinė rizika. Sveikatos priežiūros ir ilgalaikės priežiūros srityje kyla problemų dėl išlaidų, susijusių su visuomenės senėjimu, tačiau ypatingą dėmesį reikėtų skirti pensijų sistemos pakeitimams. Iš išlaidų, susijusių su visuomenės senėjimu, atnaujintų projekcijų matyti, kad šios išlaidos didėjo labiau, nei buvo nurodyta 2015 m. visuomenės senėjimo ataskaitoje. Numatoma, kad išlaidos pensijoms padidės nuo 8,2 % BVP 2016 m. iki 10,9 % BVP 2070 m. Šis numatomas didesnis išlaidų pensijoms padidėjimas daugiausia susijęs su pensinio amžiaus riba, kuri yra 65 m. Tikėtina gyvenimo trukmė ir teisės aktais nustatytas pensinis amžius nėra automatiškai derinami. Vietoj to Vyriausybė tą ribą nuo 2019 m. turi peržiūrėti kas penkerius metus. Kadangi šis klausimas paliktas Vyriausybės nuožiūrai, dabartinėse išlaidų pensijoms projekcijose į tas pensinio amžiaus peržiūras neatsižvelgiama. Be to, šiuo metu vykdomas dosnesnis pensijų indeksavimas atsižvelgiant į 50 %, o ne, kaip anksčiau, 33 % realiojo darbo užmokesčio augimo. Tokių pokyčių poveikis išlaidoms 2070 m. sieks 2 procentinius punktus BVP. Be to, tvarumo rodikliai gali pablogėti dėl tolesnių šiuo metu aptariamų pakeitimų, kaip antai bazinės pensijos dydžio padidinimo ir didesnių pensijų vyresniems pensininkams. Numatoma, kad viešosios išlaidos sveikatos priežiūrai ilguoju laikotarpiu turėtų padidėti 1,1 procentinio punkto BVP ir viršyti numatomą vidutinį padidėjimą Europos Sąjungoje, kuris siektų 0,9 procentinio punkto. Pastebima požymių, kad ambulatorinės ir stacionarinės priežiūros srityje neveiksmingai naudojami ištekliai;

               (7)naujasis fiskalinės atsakomybės įstatymas, kuris įsigaliojo 2017 m. pradžioje, pastebimai sustiprino Čekijos fiskalinę sistemą, juo taip pat įsteigta nepriklausoma fiskalinė taryba. Dėl nepriklausomo audito įstatymo projekto tarnybos šiuo metu tarpusavyje teikia pastabas, šiuo teisės aktu siekiama į nacionalinę teisę galutinai perkelti Tarybos direktyvos 2011/85/ES nuostatas;

               (8)Čekijos nacionalinis bankas gali nustatyti rekomenduojamus makroprudencinius hipotekinio skolinimo apribojimus, tačiau jo sankcijų skyrimo įgaliojimai yra riboti, kadangi nėra oficialių įgaliojimų užtikrinti jų vykdymą. Čekijos bankai paiso tam tikrų bendro dydžio apribojimų, tačiau jie ne visiškai laikėsi Čekijos nacionalinio banko 2016 m. parengtų gairių. Teisės aktais nustačius privalomus apribojimus, bankai tikriausiai geriau laikytųsi reikalavimų, o tai užtikrintų finansinį stabilumą ir mažesnę riziką skolininkams. 2018 m. Parlamente numatoma svarstyti pasiūlymą dėl teisėkūros procedūra priimamo akto, kuriuo būtų iš dalies keičiamas Čekijos nacionalinio banko įstatymas;

               (9)Čekija toliau sprendžia problemas, siekdama pagerinti viešųjų pirkimų skaidrumą ir veiksmingumą, taip pat užkirsti kelią korupcijai. Siekiant patobulinti viešųjų pirkimų sistemą imtasi tam tikrų veiksmų, tačiau susirūpinimą tebekelia konkurencijos lygis, nes beveik pusė visų viešųjų konkursų užbaigiami procedūra, taikoma gavus vieną pasiūlymą. Kartu skaidrumą ir veiksmingumą galėtų padidinti prievolės naudotis elektroninėmis procedūromis nustatymas. Čekijos valdžios institucijos investavo į nacionalinę elektroninę priemonę, kuri turėtų tapti dar patikimesnė ir patogesnė naudotojams, kad jie galėtų naudotis ne tik Čekijos rinką aptarnaujančiomis privačiomis platformomis. Dar reikia daug nuveikti, kad būtų pašalintos administracinės kliūtys ir išnaudotas bendrų ir strateginių viešųjų pirkimų potencialas, kad viešosios lėšos būtų naudojamos kuo veiksmingiau. Centrinio lygmens ir vietos valdžios institucijos ėmėsi tikslinių iniciatyvų mokyti pirkimo procedūrose dalyvaujančius darbuotojus. Tačiau kai kuriose srityse vis dar patiriama didelių sunkumų, susijusių su jungtinio pirkimo priemonių parengimu ir specializuotų ekspertinių žinių įgijimu. Be to, verslui ir visuomenei susirūpinimą tebekelia korupcija ir kyšininkavimas. Nors buvo patvirtintos kelios svarbios kovos su korupcija strategijos reformos, kai kurie klausimai vis dar nėra sprendžiami;

               (10)e. valdžios paslaugų teikimo rezultatai ir toliau nesiekia Europos Sąjungos vidurkio, tačiau priimta svarbių teisėkūros priemonių, kuriomis siekiama užtikrinti geresnes galimybes gauti tas paslaugas ir jomis pasinaudoti. 2018 m. numatoma pradėti kelias plataus masto iniciatyvas, tačiau jų pasisekimo rezultatai priklausys nuo valdžios institucijų sugebėjimo didinti informuotumą ir pasiūlyti naudotojams patogių sprendimų;

               (11)investicijas stabdo tam tikra administracinė ir reguliavimo našta. Ši našta visų pirma susijusi su statybos leidimais ir mokesčių sudėtingumu. Tačiau žinoma, kad valdžios institucijos priėmė Statybos įstatymo pakeitimą, kuriuo supaprastinama statybos leidimų išdavimo tvarka – poveikio aplinkai įvertinimas įtraukiamas į sprendimą dėl skirstymo į zonas arba į bendrą skirstymo į zonas ir statybos leidimą. Tačiau tebėra neaišku, ar tai padėtų racionalizuoti ir stambių infrastruktūros projektų atveju taikomas procedūras, kadangi ši bendra leidimų išdavimo sistema neapima įvairių kitų leidimų. Parlamente svarstomas galiojančio įstatymo, kuriuo reglamentuojama transporto infrastruktūros statyba, pakeitimas. Siekiant pagerinti mokesčių surinkimą atlikta mokesčių sistemos pakeitimų, tačiau mokesčių reglamentavimo ir tarifų klausimai atsidūrė tarp opiausių problemų, su kuriomis susiduria verslas. Siekdama didinti skaidrumą ir supaprastinti mokesčių sistemą naujoji Vyriausybė nurodė, kokių pakeitimų galima tikėtis, be kita ko, šiuo metu rengiamasi modernizuoti pajamų mokesčio teisės aktus. Prievolių laikymosi išlaidos šiek tiek padidėjo ir toliau viršija Europos Sąjungos vidurkį. Nors dėl pridėtinės vertės mokesčio kontrolės pareiškimo gaunama papildomų mokestinių pajamų, dėl jo pailgėjo laikas, kurio reikia mokesčių reikalavimams įvykdyti. Nepaisant to, kad mokesčių kodekso reikalavimams įvykdyti būtinų valandų skaičius, palyginti su ankstesne padėtimi, gerokai sumažėjo, šis rodiklis Čekijoje vis dar gana aukštas. Be to, dėl naujų sumažintų pridėtinės vertės mokesčio tarifų pridėtinės vertės mokesčio sistema gali tapti dar sudėtingesnė, ypač mažosioms ir vidutinėms įmonėms;

               (12)nors Čekijos ekonomika pereina prie žinioms imlios veiklos rūšių, plėtoti gerai veikiančią mokslinių tyrimų ir inovacijų sistemą vis dar trukdo keletas trukdžių. Verslo investicijų į mokslinius tyrimus ir technologinę plėtrą augimą visų pirma skatina tiesioginės užsienio investicijos. Vietos įmonių išlaidos moksliniams tyrimams ir technologinei plėtrai per pastaruosius dvejus metus sumažėjo. Nepaisant didelių viešųjų investicijų į mokslinius tyrimus ir technologinę plėtrą, Čekijos viešosios mokslo bazės kokybė dar nepakankama. Priimtos politikos priemonės, kuriomis siekiama kurti akademinio ir verslo pasaulio ryšius ir gerinti viešosios mokslo bazės veikimą, tačiau iki šiol tai davė nedaug rezultatų, o reformas dar reikia įgyvendinti iki galo. Be to, mokslinių tyrimų ir inovacijų sistemos valdymas tebėra fragmentiškas;

               (13)siekiant šalinti Čekijos darbo rinkoje augančius trukdžius, būtinas kokybiškas įtraukus švietimas ir mokymas. Mokymosi rezultatams vis dar daug įtakos turi mokinių socialinė ir ekonominė padėtis. Vis dar būtina iki galo įgyvendinti įtraukaus švietimo priemones, ypač kalbant apie romų vaikus. Iš kvalifikuotų mokytojų trūkumo ir demografinių projekcijų galima spręsti, kad gali būti vis sunkiau įdarbinti ir išlaikyti mokymo personalą. Parlamentas nepatvirtino numatytos naujosios mokytojų karjeros sistemos, kuria turėjo būti susiejamas tęstinis profesinis tobulėjimas, karjera ir darbo užmokestis. Mokytojų darbo užmokestis, palyginti su kitų aukštąjį mokslą baigusių darbuotojų darbo užmokesčiu, tebėra mažas, tačiau per kelerius ateinančius metus jį numatyta dar didinti. Dėl minėtų priežasčių mokytojo profesija talentingam jaunimui vis dar lieka nepatraukli. Galiausiai, reformos, kuria siekiama, kad švietimas taptų įtraukesnis (ši reforma pradėta įgyvendinti 2016 m. su Europos socialinio fondo parama), sėkmė priklausys nuo to, ar bus pakankamai skiriama tvaraus nacionalinio finansavimo, ar bus vykdomas tolesnis mokytojų ir mokytojų padėjėjų mokymas ir didinamas visuomenės informuotumas apie įtraukaus švietimo naudą;

               (14)Čekijos darbo rinka šiuo metu labai aktyvi. Per pastaruosius šešerius metus užimtumas nuolat augo, o nedarbas smarkiai sumažėjo. Tačiau vis dar nepakankamai išnaudojamas moterų, žemos kvalifikacijos darbuotojų ir neįgaliųjų potencialas. Atsižvelgiant į tai, kad darbo jėgos trūksta, akivaizdu, kad pirmiau minėtų grupių dalyvavimą darbo rinkoje įmanoma didinti. Užimtumo, taip pat vyrų ir moterų darbo užmokesčio skirtumai tebėra dideli, nors pastaruoju metu imtasi priemonių, dėl kurių vaiko priežiūros atostogos tapo lankstesnės ir padaugėjo vaikų priežiūros įstaigų. Moterų užimtumo lygis tebėra daug žemesnis už vyrų. Motinystė vis dar daro didelį poveikį dalyvavimui darbo rinkoje, nes įperkamų vaiko priežiūros paslaugų pasiūla nėra didelė, suteikiama teisė į ilgas vaiko priežiūros atostogas, ribotai naudojamasi lanksčiu darbo grafiku ir trūksta ilgalaikės priežiūros įstaigų. 2016 m. oficialios vaikų priežiūros paslaugos buvo teikiamos tik 4,7 % vaikų iki trejų metų. Nors žemos kvalifikacijos darbuotojai sudaro nedidelę gyventojų dalį, jų užimtumo lygis yra gerokai žemesnis už vidutinės ir aukštos kvalifikacijos darbuotojų užimtumo lygį. Be to, Europos Sąjungos vidurkio nesiekia ir neįgaliųjų užimtumo lygis, nors bendras nedarbo lygis yra rekordiškai žemas, o darbo rinkoje trūksta darbo jėgos. Tai galėtų būti motyvas pasinaudoti neišnaudotu neįgaliųjų potencialu. Valstybinės užimtumo tarnybos dėl riboto pajėgumo šiuo metu nepajėgia teikti individualios tęstinės paramos darbo ieškantiems asmenims. Pirmiau minėtų grupių dalyvavimą padėtų padidinti geresni valstybinių užimtumo tarnybų informavimo ir aktyvumo skatinimo gebėjimai, taip pat efektyvi ir labai tikslingai vykdoma aktyvi darbo rinkos politika bei individualiai pritaikytos paslaugos. Galimybes patekti į darbo rinką galėtų pagerinti kvalifikacijos kėlimo (be kita ko, skaitmeninių įgūdžių tobulinimo) iniciatyvos;

               (15)per 2018 m. Europos semestrą Komisija atliko išsamią Čekijos ekonominės politikos analizę ir ją paskelbė 2018 m. šalies ataskaitoje. Be to, ji įvertino 2018 m. konvergencijos programą, 2018 m. nacionalinę reformų programą ir veiksmus, kurių Čekija ėmėsi atsižvelgdama į ankstesniais metais jai skirtas rekomendacijas. Komisija įvertino ne tik jų svarbą tvariai fiskalinei ir socialinei bei ekonominei Čekijos politikai, bet ir tai, kaip jie atitinka Sąjungos taisykles ir gaires, nes būtina stiprinti bendrą Sąjungos ekonomikos valdymą Sąjungos lygmens priemonėmis prisidedant prie būsimų nacionalinių sprendimų;

               (16)atsižvelgdama į šį vertinimą, Taryba išnagrinėjo 2018 m. konvergencijos programą ir mano, kad Čekija turėtų laikytis Stabilumo ir augimo pakto,

               REKOMENDUOJA Čekijai 2018–2019 m. imtis šių veiksmų:

               1.Gerinti ilgalaikį fiskalinį tvarumą, visų pirma pensijų sistemos. Šalinti viešųjų pirkimų praktikos trūkumus, visų pirma sudaryti geresnes labiau kokybe pagrįstos konkurencijos sąlygas ir įgyvendinti kovos su korupcija priemones.

               2.Mažinti investavimui tenkančią administravimo naštą, be kita ko, paspartinti leidimų vykdyti infrastruktūros darbus išdavimo procedūras. Naikinti mokslinių tyrimų, technologinės plėtros ir inovacijų trukdžius, visų pirma didinti vietos bendrovių inovacijų pajėgumus. Didinti švietimo sistemos gebėjimą teikti kokybiško įtraukaus švietimo paslaugas, be kita ko, populiarinti mokytojo profesiją. Skatinti moterų, žemos kvalifikacijos darbuotojų ir neįgaliųjų užimtumą, be kita ko, didinti aktyvios darbo rinkos politikos veiksmingumą.

               Priimta Briuselyje

                     Tarybos vardu

                     Pirmininkas

                     (1)

                        OL L 209, 1997 8 2, p. 1.

                     (2)

                        COM(2018) 403 final.

                     (3)

                        P8_TA(2018)0077 ir P8_TA(2018)0078.

                     (4)

                        SWD(2018) 202 final.

                     (5)

                        2013 m. gruodžio 17 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 1303/2013, kuriuo nustatomos Europos regioninės plėtros fondui, Europos socialiniam fondui, Sanglaudos fondui, Europos žemės ūkio fondui kaimo plėtrai ir Europos jūros reikalų ir žuvininkystės fondui bendros nuostatos ir Europos regioninės plėtros fondui, Europos socialiniam fondui, Sanglaudos fondui ir Europos jūros reikalų ir žuvininkystės fondui taikytinos bendrosios nuostatos ir panaikinamas Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1083/2006 (OL L 347, 2013 12 20, p. 320).

                     (6)

                        COM(2014) 494 final.


               EUROPOS KOMISIJA
            Briuselis, 2018 05 23
            COM(2018) 421 final
            Rekomendacija
            TARYBOS REKOMENDACIJA
            dėl 2018 m. Portugalijos nacionalinės reformų programossu Tarybos nuomone dėl 2018 m. Portugalijos stabilumo programos

               Rekomendacija

               TARYBOS REKOMENDACIJA

               dėl 2018 m. Portugalijos nacionalinės reformų programos

                  su Tarybos nuomone dėl 2018 m. Portugalijos stabilumo programos

               EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,

               atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 121 straipsnio 2 dalį ir 148 straipsnio 4 dalį,

               atsižvelgdama į 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei koordinavimo
                  1
               , ypač į jo 5 straipsnio 2 dalį,

               atsižvelgdama į 2011 m. lapkričio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 1176/2011 dėl makroekonominių disbalansų prevencijos ir naikinimo
                  2
               , ypač į jo 6 straipsnio 1 dalį,

               atsižvelgdama į Europos Komisijos rekomendaciją
                  3
               ,

               atsižvelgdama į Europos Parlamento rezoliucijas
                  4
               ,

               atsižvelgdama į Europos Vadovų Tarybos išvadas,

               atsižvelgdama į Užimtumo komiteto nuomonę,

               atsižvelgdama į Ekonomikos ir finansų komiteto nuomonę,

               atsižvelgdama į Socialinės apsaugos komiteto nuomonę,

               atsižvelgdama į Ekonominės politikos komiteto nuomonę,

               kadangi:

               (1)2017 m. lapkričio 22 d. Komisija priėmė metinę augimo apžvalgą, kuria pradedamas 2018 m. Europos ekonominės politikos koordinavimo semestras. Ji tinkamai atsižvelgė į 2017 m. lapkričio 17 d. Europos Parlamento, Tarybos ir Komisijos paskelbtą Europos socialinių teisių ramstį. 2018 m. kovo 22 d. Europos Vadovų Taryba patvirtino metinėje augimo apžvalgoje nustatytus prioritetus. 2017 m. lapkričio 22 d. Komisija pagal Reglamentą (ES) Nr. 1176/2011 taip pat priėmė įspėjimo mechanizmo ataskaitą, kurioje Portugalija nurodyta kaip viena iš valstybių narių, dėl kurių reikės parengti nuodugnią apžvalgą. Tą pačią dieną Komisija taip pat priėmė rekomendaciją dėl Tarybos rekomendacijos dėl euro zonos ekonominės politikos; tą rekomendaciją Europos Vadovų Taryba patvirtino 2018 m. kovo 22 d. 2018 m. gegužės 14 d. Taryba priėmė rekomendaciją dėl euro zonos ekonominės politikos (toliau – euro zonai skirta rekomendacija);

               (2)kaip valstybė narė, kurios valiuta yra euro, atsižvelgdama į glaudžias ekonominės ir pinigų sąjungos šalių ekonomikos sąsajas, Portugalija turėtų užtikrinti, kad rekomendacija dėl euro zonos ekonominės politikos būtų visiškai ir laiku įgyvendinta, kaip nurodyta toliau išdėstytose 1–3 rekomendacijose;

               (3)2018 m. kovo 7 d. paskelbta 2018 m. Portugalijos ataskaita
                  5
               . Joje įvertinta Portugalijos pažanga, padaryta įgyvendinant 2017 m. liepos 11 d. Tarybos priimtas šaliai skirtas rekomendacijas, veiksmai, kurių šalis ėmėsi atsižvelgdama į ankstesniais metais jai skirtas rekomendacijas, ir Portugalijos pažanga siekiant nacionalinių tikslų pagal strategiją „Europa 2020“. Į ją įtraukti ir nuodugnios apžvalgos pagal Reglamento (ES) Nr. 1176/2011 5 straipsnį rezultatai, kurie taip pat buvo paskelbti 2018 m. kovo 7 d.
                  6
               . Atlikusi analizę Komisija daro išvadą, kad Portugalijoje yra susidaręs makroekonominis disbalansas. Visų pirma daug susikaupusių grynųjų išorės įsipareigojimų, didelė valstybės ir privačiojo sektoriaus skola ir didelė neveiksnių paskolų dalis lemia pažeidžiamumą mažo našumo augimo sąlygomis. Siekiant užtikrinti, kad būtų sumažinti grynieji išorės įsipareigojimai, reikia išlaikyti atsargią einamosios sąskaitos poziciją ir išaugusį konkurencingumą. Privačiojo sektoriaus skolos santykiai toliau mažėja, palyginti su aukštais ankstesniais lygiais, dėl vėl prasidėjusio nominalaus augimo ir šiek tiek neigiamų kredito srautų, taip pat prognozuojama, kad valdžios sektoriaus skolos santykis su BVP pradėjo mažėti dėl nuolatinio skolos mažinimo poreikio. Intervencinės priemonės finansų sektoriuje padėjo sumažinti riziką stabilumui, tačiau bankai dar kenčia nuo mažo pelningumo ir didelio (nors ir mažėjančio) neveiksnių paskolų kiekio. Didesnis našumo augimas yra itin svarbus norint, kad ateityje padidėtų konkurencingumas, sumažėtų įsiskolinimas ir paspartėtų potencialus augimas. Kelerius metus nedarbo lygis sparčiai mažėjo. Dar esama politikos spragų: visų pirma reikia įgyvendinti suplanuotas priemones, kad būtų sumažintas neveiksnių paskolų skaičius ir pagerinta verslo aplinka. Reikės stebėti kelių reformų planų, be kita ko, priemonių darbo rinkos segmentacijos problemai spręsti ir fiskalinių struktūrinių reformų siekiant didesnio viešųjų finansų tvarumo, priėmimą ir įgyvendinimą;

               (4)2018 m. balandžio 27 d. Portugalija pateikė 2018 m. nacionalinę reformų programą ir 2018 m. stabilumo programą. Siekiant atsižvelgti į jų tarpusavio sąsajas, abi programos vertintos vienu metu. Stabilumo programoje prognozuojama, kad valdžios sektoriaus skolos santykis su BVP patikimai mažės. Portugalijos nacionalinė reformų programa apima tiek trumpojo, tiek vidutinio laikotarpio įsipareigojimus ir į ją įtraukti 2018 m. šalies ataskaitoje nurodyti uždaviniai. Visų pirma paskelbta apie kvalifikacijų ir inovacijų srities priemones, kurios gali padidinti našumą ir Portugalijos eksporto vertę. Pristatyta neveiksnių paskolų mažinimo strategija ir įmonių kapitalizavimo skatinimo veiksmais padedama mažinti Portugalijos ekonomikos įsiskolinimą ir tvarkyti bankų balansus. Apskritai, veiksmingai įgyvendinus pateiktas programas būtų panaikintas disbalansas;

               (5)į atitinkamas konkrečioms šalims skirtas rekomendacijas atsižvelgta sudarant 2014–2020 m. Europos struktūrinių ir investicijų fondų programas. Kaip numatyta Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1303/2013
                  7
                23 straipsnyje, Komisija, jei tai būtina siekiant remti atitinkamų Tarybos rekomendacijų įgyvendinimą, gali paprašyti valstybės narės peržiūrėti savo partnerystės sutartį ir susijusias programas bei pasiūlyti jų pakeitimų. Kaip naudotųsi šia nuostata, Komisija išsamiau nurodė Priemonių, kuriomis Europos struktūrinių ir investicijų fondų veiksmingumas siejamas su patikimu ekonomikos valdymu, taikymo gairėse
                  8
               ;

               (6)šiuo metu Portugalijai taikoma Stabilumo ir augimo pakto prevencinė dalis ir pereinamojo laikotarpio skolos taisyklė. 2018 m. stabilumo programoje Portugalija planuoja užtikrinti 0,7 % BVP ir 0,2 % BVP nominalų deficitą atitinkamai 2018 m. ir 2019 m. ir tolesnį pagerėjimą iki 1,4 % BVP pertekliaus iki 2021 m. Nustatant tuos planuojamus dydžius neatsižvelgta į galimą bankų paramos priemonių poveikį deficito padidėjimui 2019 m. ir vėliau. Vidutinio laikotarpio biudžeto tikslą – 0,25 % BVP struktūrinį deficitą – planuojama pasiekti ne vėliau kaip 2020 m. 2018 m. stabilumo programoje prognozuojama, kad valdžios sektoriaus skolos santykis su BVP sieks 122,2 % 2018 m. ir 118,4 % 2019 m., o vėliau, 2021 m., – 107,3 % Makroekonominis scenarijus, kuriuo grindžiamos tos biudžeto projekcijos, yra tikėtinas 2018 m., bet palankus vėlesniais metais. Vis dėlto priemonės, kurių reikia norint pasiekti planuojamus deficito tikslus 2018 m. ir vėliau, nėra pakankamai konkretizuotos;

               (7)Portugalijos 2018 m. stabilumo programoje nurodyta, kad 2017 m. įvykusių didelių miško gaisrų poveikis biudžetui buvo didelis, ir pateikta šių papildomų biudžeto išlaidų apimties ir pobūdžio tinkamų įrodymų. Visų pirma stabilumo programoje nurodyta, kad į 2018 m. biudžetą įtrauktos maždaug 0,07 % BVP dydžio išskirtinės išlaidos, patirtos įgyvendinant prevencines priemones, kad šalies teritorija būtų apsaugota nuo miško gaisrų. Stabilumo programoje nurodytos su ekstremaliųjų situacijų valdymu susijusios išlaidos (laikomos vienkartinėmis) ir su prevencija susijusios išlaidos. Kadangi šias išlaidas sunku atskirti ir jos tiesiogiai susijusios su 2017 m. įvykusiais dideliais miško gaisrais, taikant neįprasto įvykio išlygą išlaidos miško gaisrų prevencijai galėtų būti traktuojamos kaip išskirtinės. Komisijos nuomone, reikalavimus atitinkančios papildomos išlaidos prevencinėms priemonėms 2018 m. siekia 0,07 % BVP. Pagal Reglamento (EB) Nr. 1466/97 5 straipsnio 1 dalies ir 6 straipsnio 3 dalies nuostatas šios papildomos išlaidos gali būti priimtinos, atsižvelgiant į tai, kad beprecedenčio masto miško gaisrai yra neįprastas įvykis, jų poveikis Portugalijos viešiesiems finansams yra didelis, o tvarumas nebūtų pažeistas leidžiant laikinai nukrypti nuo koregavimo plano siekiant vidutinio laikotarpio biudžeto tikslo. Galutinis vertinimas, į kurį bus įtrauktos reikalavimus atitinkančios sumos, bus atliktas 2019 m. pavasarį, remiantis Portugalijos valdžios institucijų pateiktais 2018 m. stebėtaisiais duomenimis;

               (8)2017 m. liepos 11 d. Taryba rekomendavo Portugalijai užtikrinti, kad 2018 m. grynųjų pirminių valdžios sektoriaus išlaidų nominalus augimas
                  9
                neviršytų 0,1 %, o tai atitiktų bent 0,6 % BVP metinį struktūrinį koregavimą. Be to, buvo konstatuota, kad vertinant 2018 m. biudžeto plano projektą, o vėliau – 2018 m. biudžeto rezultatus, reikės tinkamai atsižvelgti į tikslą siekti fiskalinės krypties, kuri padėtų stiprinti vykstantį atsigavimą ir užtikrinti viešųjų finansų tvarumą. Remiantis Portugalijos ekonomikos atsigavimo tvirtumo vertinimu, kurį Komisija atliko rengdama nuomonę apie Portugalijos biudžeto plano projektą ir deramai atsižvelgdama į jos tvarumo uždavinius, į jokius papildomus elementus atsižvelgti nereikia. Remiantis Komisijos 2018 m. pavasario prognoze, esama rizikos labai nukrypti nuo to rekomenduojamo koregavimo 2018 m., taip pat 2017–2018 m. vertinant kartu;

               (9)2019 m., atsižvelgiant į daugiau kaip 60 % BVP Portugalijos valdžios sektoriaus skolos santykį ir prognozuojamą 1,3 % gamybos apimties atotrūkį, grynųjų pirminių valdžios sektoriaus išlaidų nominalus augimas9 neturėtų viršyti 0,7 %, o tai atitinka 0,6 % BVP struktūrinį koregavimą pagal Stabilumo ir augimo pakto reikalavimų matricą. Jeigu politika nesikeis, esama rizikos labai nukrypti nuo to reikalavimo 2019 m., taip pat 2017–2018 m. vertinant kartu. Kartu prognozuojama, kad 2018 ir 2019 m. Portugalija laikysis pereinamojo laikotarpio skolos taisyklės. Apskritai Taryba mano, kad nuo 2018 m. turėtų būti imtasi reikiamų priemonių siekiant užtikrinti, kad būtų laikomasi Stabilumo ir augimo pakto nuostatų. Būtų apdairu bet kokias nenumatytas pajamas naudoti tolesniam valdžios sektoriaus skolos santykio mažinimui;

               (10)užtikrinti valstybės skolos tvarumą galima tik vykdant tvarų fiskalinį konsolidavimą struktūriškai gerinant viešuosius finansus, o tai padėtų pasiekti geresnis pajamų surinkimas ir geresnė išlaidų kontrolė. Norint pagerinti išlaidų kontrolę, reikia veiksmingai užtikrinti Įsipareigojimų kontrolės įstatymo vykdymą, griežtai ir laiku įgyvendinti Biudžeto sistemos įstatymą, tęsti išlaidų peržiūrą ir racionalizavimo veiksmus. Biudžeto planavimas ir vykdymas tebekelia didelių sunkumų, ypač sveikatos priežiūros sektoriuje, kuriame pavėluoti mokėjimai (įsiskolinimai) tebėra labai dideli, o tai rodo ir tai, kad esama apskaitos kontrolės ir valdymo praktikos trūkumų. Siekiant tvaraus fiskalinio konsolidavimo reikia spręsti didelių ir toliau augančių su senėjimu susijusių išlaidų problemą. Numatoma, kad vidutiniu laikotarpiu didesnė su senėjimu susijusi fiskalinė rizika daugiausia bus susijusi su pensijų finansavimo išlaidomis, o su sveikatos priežiūra susijusios išlaidos spaudimą padidins ilguoju laikotarpiu. Sumažinti šią riziką padėtų veiksmai, kuriais siekiama pagerinti pensijų sistemos tvarumą vidutiniu laikotarpiu, ir visapusiška strategija, kaip mažinti su sveikatos priežiūra susijusias visuomenės senėjimo išlaidas;

               (11)analogiškai valstybės įmonių išlaidų kontroliavimas, skolos valdymas ir bendro finansinio tvarumo padidinimas galėtų labai padėti struktūriškai pagerinti viešuosius finansus. Nors bendros grynosios pajamos tebėra neigiamos, pastaraisiais metais iš esmės pagerėjo valstybės įmonių veiklos rezultatai, išskyrus sveikatos priežiūros sektorių, kur jie pablogėjo. 2017 m. pabaigoje bendra nekonsoliduota viešųjų bendrovių skola, įtraukta į valdžios sektoriaus skolą, taip pat tebebuvo didelė ir siekė apie 19,0 % BVP. Pradedamos įgyvendinti priemonės, kuriomis siekiama pagerinti valstybės įmonių stebėseną, tačiau jų poveikio dar reikia sulaukti. Šiuo metu vykdomas valstybės įmonių skolos valdymo ir rekapitalizavimo planas turėtų sumažinti įsiskolinimą ir palūkanų išlaidas, tačiau geras paskatas būtų galima sustiprinti užtikrinus nuspėjamą ir skaidrią ribotų pervedimų iš biudžeto sistemą;

               (12)gerėjant Portugalijos ekonominės veiklos rezultatams, vis labiau atsigauna ir darbo rinka. 2017 m. dėl atsigaunančios ekonomikos sukurta apie 150 000 darbo vietų, o užimtumo lygis (20–64 m. asmenų) išaugo iki 73,4 % ir pasiekė iki krizės buvusį lygį. Nedarbo lygis smarkiai sumažėjo ir dabar nesiekia euro zonos vidurkio. Ilgalaikio nedarbo lygis taip pat sparčiai sumažėjo, nors išlieka palyginti didelis. Be vykdomos aktyvios darbo rinkos politikos, atleidimo nuo socialinių įmokų ir viešųjų užimtumo tarnybų modelio, pagrįsto individualios paramos teikimu darbo ieškantiems asmenims, Portugalija 2018 m. dar planuoja sukurti vieno langelio principu veikiančius užimtumo centrus. Tai galėtų atlikti itin svarbų vaidmenį užtikrinant platesnę aktyvumo skatinimo priemonių aprėptį. Taip pat toliau gerėjo skurdo ir nelygybės rodikliai. Skurdo ar socialinės atskirties rizikos lygis artėja prie ES vidurkio, o 20 % vargingiausiai gyvenančių asmenų pajamų dalis nuo 2015 m. išaugo. Tačiau pajamų nelygybė tebėra didelė. Be to, socialiniai pervedimai (išskyrus pensijas) nėra labai veiksminga priemonė siekiant padėti žmonėms išbristi iš skurdo. Minimalių pajamų sistemos adekvatumas tebėra menkas (nepaisant to, kad pagerėjo), o mažas pajamas gaunantiems namų ūkiams būstą įpirkti vis sunkiau;

               (13)nepaisant 2017 m. labai išaugusio nuolatinių darbo vietų skaičiaus, laikinų darbuotojų dalis išliko stabili ir siekė 22 %, o tai tebėra vienas didžiausių rodiklių visoje ES. 2017 m. apie 82 % laikinų darbuotojų šioje padėtyje atsidūrė ne savo noru. Nors vis daugiau žmonių pereina iš laikino į nuolatinį darbą, tačiau darbą susiradusiems bedarbiams paprastai siūlomos terminuotosios darbo sutartys. Be to, ir taip buvęs didelis laikinų ir nuolatinių darbuotojų darbo užmokesčio skirtumas per krizę dar labiau išaugo. Priemonės, kuriomis skatinamas nuolatinių darbo vietų kūrimas (pvz., Contrato-Emprego), ir atleidimas nuo socialinių įmokų, kai įdarbinami pažeidžiamoms grupėms priklausantys asmenys, pasirodė esantys efektyvūs, tačiau jų aprėptis buvo ribota. Nuo įdarbinimo pagal neterminuotas darbo sutartis vis dar gali atgrasyti kai kurie darbuotojų apsaugos teisės aktų aspektai ir sudėtingos teismo procedūros. Tačiau šiuo metu nėra planuojama peržiūrėti teisinės atleidimo iš darbo sistemos. Vyriausybė dalyvauja trišalėse diskusijose su socialiniais partneriais ir planuoja priemones darbo rinkos segmentacijos problemai spręsti;

               (14)bendras suaugusiųjų įgūdžių lygis tebėra vienas žemiausių Europoje, o tai mažina šalies inovacijų diegimo potencialą ir konkurencingumą. Tai pasakytina ir apie skaitmeninius įgūdžius: 2017 m. tik 50 % 16–74 metų piliečių turėjo pagrindinių ar geresnių skaitmeninių įgūdžių (palyginti su 57 % ES vidurkiu). Atsižvelgiant į tai pradedamos įgyvendinti programos (visų pirma programa „Qualifica“ ir nacionalinė skaitmeninių įgūdžių iniciatyva „Incode 2030“), tačiau jų veiksmingumas tobulinant darbuotojų pagrindinius įgūdžius (gebėjimą skaičiuoti, raštingumo ir skaitmeninius įgūdžius) ir taip didinant našumą priklausys nuo siūlomo mokymo aprėpties ir kokybės ir nuo to, ar bus siūloma daugiau nei įgūdžių pripažinimas. Nors akivaizdu, kad neseniai kelis kartus padidintas minimalus darbo užmokestis (nuo 2014 m. jis iš viso išaugo 18,3 %) neturėjo neigiamos įtakos žemos kvalifikacijos darbuotojų užimtumo lygiui, tačiau dėl labai išaugusio darbuotojų, kurių darbo užmokestis padidėjo, skaičiaus (iki 20,4 % trečiąjį 2017 m. ketvirtį) išaugo esamų ir naujų darbuotojų darbo užmokesčio nelygybė. Tai gali sumažinti įgūdžių skirtumu pagrįstą darbo užmokesčio skirtumą, visų pirma žemos ir vidutinės kvalifikacijos darbuotojų, o tai sumažintų paskatas žemos kvalifikacijos darbuotojams investuoti į švietimą ir mokymą. Minimalaus darbo užmokesčio raidą Vyriausybė atidžiai stebi kartu su socialiniais partneriais;

               (15)mokyklos nebaigimo rodiklis tebėra aukštesnis nei ES vidurkis, tačiau jis jau ilgą laiką mažėja, iš dalies dėl įgyvendinamų priemonių, kuriomis siekiama skatinti sėkmingai besimokančiuosius ir mažinti mokyklos nebaigiančių asmenų skaičių. Mokyklinio ugdymo rezultatai toliau gerėja, tačiau esama su turtu susijusių nerimą keliančių klausimų, nes prastesnių rezultatų pasiekusių moksleivių dalis ekonominio ir socialinio statuso apatiniame ir viršutiniame kvartiliuose labai skiriasi. Aukštąjį išsilavinimą įgyjančių asmenų (30–34 m.) sumažėjo nuo 34,6 % 2016 m. iki 33,9 % 2017 m., o tai gerokai mažiau nei 40 % nacionalinis tikslas, kurį norima pasiekti iki 2020 m. Nepaisant to, kad gamtos mokslų, inžinerijos, technologijų ir matematikos sričių absolventai turi daug galimybių įsidarbinti, šios sritys pritraukia nedaug studentų;

               (16)nepaisant teigiamų Portugalijos mokslinių tyrimų ir inovacijų sistemos pokyčių per pastaruosius metus, visų pirma susijusių su žmogiškųjų išteklių ir mokslinės veiklos rezultatų kiekybe ir kokybe, didelių kliūčių išlieka puoselėjant glaudesnio akademinės bendruomenės ir verslo atstovų bendradarbiavimo kultūrą ir sudarant tam sąlygas. Esama žinių ir technologijų perdavimo, mokslinių tyrimų rezultatų komercinio pritaikymo kliūčių, be to, mokslo darbuotojų karjera yra tokia, kad jie nepakankamai skatinami vykdyti verslumo srities mokslinius tyrimus ir nagrinėti bendradarbiavimo su pramonės atstovais galimybes. Dar labiau padidinus informuotumą ir suteikus daugiau aiškumo apie intelektinę nuosavybę akademinės bendruomenės ir verslo atstovų santykių srityje, tai galėtų padėti sutrumpinti sutartinių tikslų pasiekimo laiką, atlikti mokslo žinių ekonominį monetizavimą ir išnaudoti jų ekonominį potencialą;

               (17)įgyvendinama visapusiška neveiksnaus turto spartesnio mažinimo strategija. Tai padėjo neveiksnių paskolų ir visų paskolų santykį sumažinti nuo 17,2 % 2016 m. pabaigoje iki 14,6 % trečiąjį 2017 m. ketvirtį. Ypač kelia nerimą įmonių neveiksnios paskolos, nes jos sudaro apie du trečdalius visų neveiksnių paskolų; įmonių neveiksnių paskolų ir visų paskolų santykis išlieka didelis ir siekia 26,6 %. Nuvertėjusio turto pertvarkymas yra itin svarbus norint padidinti kredito pasiūlą naujoms investicijoms, taip pat tvariam ekonomikos augimui. Tačiau nemokioms įmonėms taikomos procedūros ir silpnos antrinės nuvertėjusio turto rinkos tebekelia didelių sunkumų norint sumažinti neveiksnių paskolų santykį. Nors kapitalo didinimas ir dedamos pastangos mažinti sąnaudas gerina finansų sektoriaus perspektyvas, tačiau pelningumas tebėra mažas, valstybės skolos rizika didelė, o kapitalo rezervai menki;

               (18)vienu didžiausių Portugalijos ekonomikai kylančių sunkumų išlieka galimybė gauti finansavimą ir kapitalo. Portugalijos įmonėms sunku užsitikrinti stabilias galimybes gauti finansavimą, ypač nuosavo kapitalo; padėtį dar labiau apsunkina spaudimas mažinti finansinį įsiskolinimą. Alternatyvūs finansavimo šaltiniai vis dar santykinai nesvarbūs. Pastaraisiais metais pradėtos naujos programos ir kredito linijos, dar labiau supaprastinta verslo aplinka, tačiau dar yra ką tobulinti. Be to, nors neveiksnių paskolų skaičius ir įmonių skola mažėjo, tačiau išlieka dideli, o investicinei aplinkai būtų naudinga, jei kapitalas būtų efektyviau paskirstomas našiau dirbančioms įmonėms;

               (19)nepaisant pažangos, padarytos vykdant kasdieniam piliečių gyvenimui ir įmonėms poveikį darančių bendrų administracinių procedūrų supaprastinimą, atskirų sektorių reglamentavimo ir administracinės kliūtys vis dar trukdo investuoti ir veiksmingai paskirstyti išteklius. Atsižvelgiant į tai, labai reikalingos tokios atskirų sektorių reformos kaip su procedūromis susijusių darbo srautų pertvarkymas, sutrumpinant sprendimų priėmimo terminus, nukrypstant nuo tylaus pritarimo principo taikymo tik labai retais atvejais ir pakeičiant leidimų išdavimo tvarką, pagal kurią reikalaujama pateikti daugybę dokumentų ir deklaracijų. Statybos sektoriuje administraciniai mokesčiai turėtų tapti proporcingi faktinėms sąnaudoms. Konkurencija vykdant viešuosius pirkimus išlieka ribota. Persvarstyto Viešųjų pirkimų kodekso tikslas yra didinti skaidrumą bei konkurenciją ir geriau valdyti viešojo pirkimo sutartis. Naujųjų taisyklių vykdymą reikėtų stebėti, įskaitant tai, koks bus griežtesnių taisyklių poveikis tiesioginiam viešųjų pirkimų sutarčių skyrimui. Nors Portugalijos teisingumo sistemos efektyvumas toliau didinamas, administracinių teismų procedūrų trukmė išlieka problema. Be to, įmonės vis dar mano, kad korupcija ir skaidrumo trūkumas tebekelia susirūpinimą. Nors toliau daroma pažanga patraukiant baudžiamojon atsakomybėn už korupciją, pastangos puoselėti sąžiningumo kultūrą viešosiose institucijose iki šiol nedavė pakankamų rezultatų;

               (20)nuo to laiko, kai buvo vykdoma finansinės pagalbos programa, reglamentavimo reformų buvo nedaug ir dėl to buvo sustabdytos ar kai kuriais atvejais net panaikintos toje programoje sutartos reformos. Įmonių grupėms draudžiama teikti tam tikras profesines paslaugas. Tam tikras profesines paslaugas, visų pirma teisines, reglamentuojantys įgyvendinamieji teisės aktai svarbiais aspektais, pavyzdžiui, teisinės formos, akcijų turėjimo, valdymo, reklamos ir daugiasritės veiklos, yra mažesnio užmojo negu pagrindų įstatymas. Statybos paslaugų teikėjų leidimų išdavimo ir registracijos reformą šiek tiek papildė įrengimo paslaugų ir pastatų kontrolės sušvelninimas;

               (21)per 2018 m. Europos semestrą Komisija atliko išsamią Portugalijos ekonominės politikos analizę ir ją paskelbė 2018 m. šalies ataskaitoje. Be to, ji įvertino 2018 m. stabilumo programą ir 2018 m. nacionalinę reformų programą, taip pat veiksmus, kurių Portugalija ėmėsi atsižvelgdama į ankstesniais metais jai skirtas rekomendacijas. Komisija įvertino ne tik jų svarbą tvariai fiskalinei ir socialinei bei ekonominei Portugalijos politikai, bet ir tai, kaip jos atitinka Sąjungos taisykles ir gaires, nes bendrą Sąjungos ekonomikos valdymą būtina stiprinti Sąjungos lygio priemonėmis prisidedant prie būsimų nacionalinių sprendimų;

               (22)atsižvelgdama į šį vertinimą, Taryba išnagrinėjo 2018 m. stabilumo programą, o jos nuomonė
                  10
                pateikta visų pirma toliau išdėstytoje 1 rekomendacijoje;

               (23)atsižvelgdama į Komisijos nuodugnios apžvalgos ir šio vertinimo rezultatus, Taryba išnagrinėjo nacionalinę reformų programą ir stabilumo programą. Jos rekomendacijos pagal Reglamento (ES) Nr. 1176/2011 6 straipsnį pateiktos toliau išdėstytose 1–3 rekomendacijose,

               REKOMENDUOJA Portugalijai 2018–2019 m. imtis šių veiksmų:

               1.Užtikrinti, kad 2019 m. grynųjų pirminių valdžios sektoriaus išlaidų nominalus augimas neviršytų 0,7 %, o tai atitiktų 0,6 % BVP metinį struktūrinį koregavimą. Nenumatytas papildomas pajamas panaudoti tam, kad būtų greičiau mažinamas valdžios sektoriaus skolos santykis. Griežtinti išlaidų kontrolę, didinti išlaidų efektyvumą ir užtikrinti tinkamą biudžeto sudarymą, visų pirma sveikatos priežiūros sektoriuje, daugiausia dėmesio skiriant įsiskolinimų mažinimui ligoninėse. Didinti valstybės įmonių finansinį tvarumą, visų pirma didinant jų bendras grynąsias pajamas ir mažinant skolą.

               2.Puoselėti (be kita ko, pasikonsultavus su socialiniais partneriais peržiūrint teisinę sistemą) aplinką, palankią įdarbinimui pagal neterminuotas sutartis. Didinti suaugusiųjų įgūdžių, įskaitant skaitmeninį raštingumą, lygį stiprinant ir plečiant mokymo komponentą suaugusiesiems skirtose kvalifikacijos įgijimo programose. Didinti aukštojo mokslo siekiančių asmenų skaičių, ypač gamtos mokslų bei technologijų srityse.

               3.Didinti nemokumo ir susigrąžinimo procedūrų efektyvumą ir mažinti kliūtis antrinei neveiksnių paskolų rinkai. Suteikti daugiau galimybių įmonėms gauti finansavimą. Mažinti administracinę naštą trumpinant procedūrinius terminus, dažniau taikant tylaus pritarimo principą ir mažinant dokumentų pateikimo reikalavimus. Šalinti įsisenėjusius reglamentavimo apribojimus užtikrinant tinkamą Itin reguliuojamų profesijų pagrindų įstatymo įgyvendinimą. Didinti administracinių teismų veiksmingumą, be kita ko, trumpinant procedūrų trukmę.

               Priimta Briuselyje

                     Tarybos vardu

                     Pirmininkas

                     (1)

                        OL L 209, 1997 8 2, p. 1.

                     (2)

                        OL L 306, 2011 11 23, p. 25.

                     (3)

                        COM(2018) 421 final.

                     (4)

                        P8_TA(2018)0077 ir P8_TA(2018)0078.

                     (5)

                        SWD(2018) 220 final.

                     (6)

                        COM(2018) 120 final.

                     (7)

                        2013 m. gruodžio 17 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 1303/2013, kuriuo nustatomos Europos regioninės plėtros fondui, Europos socialiniam fondui, Sanglaudos fondui, Europos žemės ūkio fondui kaimo plėtrai ir Europos jūros reikalų ir žuvininkystės fondui bendros nuostatos ir Europos regioninės plėtros fondui, Europos socialiniam fondui, Sanglaudos fondui ir Europos jūros reikalų ir žuvininkystės fondui taikytinos bendrosios nuostatos ir panaikinamas Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1083/2006 (OL L 347, 2013 12 20, p. 320).

                     (8)

                        COM(2014) 494 final.

                     (9)

                        Grynąsias pirmines valdžios sektoriaus išlaidas sudaro visos valdžios sektoriaus išlaidos atmetus palūkanų išlaidas, Sąjungos fondų pajamomis visiškai kompensuojamas išlaidas Sąjungos programoms ir išlaidų nedarbo išmokoms nediskrecinius pokyčius. Nacionaliniu lygmeniu finansuojamas bendrojo pagrindinio kapitalo formavimas išlyginamas per 4 metų laikotarpį. Įtraukiamos diskrecinės pajamų priemonės arba teisės aktais nustatytas pajamų didėjimas. Vienkartinės tiek pajamų, tiek išlaidų priemonės pasidengia tarpusavyje;

                     (10)

                        Pagal Tarybos reglamento (EB) Nr. 1466/97 5 straipsnio 2 dalį.