               EUROPOS KOMISIJA
            Briuselis, 2019 04 02
            COM(2019) 165 final
            Rekomendacija
            TARYBOS SPRENDIMAS
            kuriuo papildomi pagal Dohos vystymosi darbotvarkę suteikti derybiniai nurodymai dėl daugiašalių derybų dėl elektroninės prekybos taisyklių ir įsipareigojimų

               AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS

               1.PASIŪLYMO APLINKYBĖS

               •Pasiūlymo pagrindimas ir tikslai

                  2017 m. gruodžio 13 d. per vienuoliktąją Pasaulio prekybos organizacijos (PPO) ministrų konferenciją 70 PPO narių priėmė bendrą pareiškimą dėl elektroninės prekybos
                     1
                  , siekdamos pradėti pasirengimą būsimoms PPO deryboms dėl su prekyba susijusių elektroninės prekybos aspektų.

                  Europos Sąjunga (ES) aktyviai rėmė 2018 m. PPO vykusį pasirengimo procesą. Pasirengimas buvo skaidrus ir atviras visoms PPO narėms ir per jį aptarti visi dalyvaujančių narių pasiūlyti su prekyba susiję elektroninės prekybos aspektai.

                  Sėkmingai užbaigus pasirengimą 2018 m. gruodžio mėn., 2019 m. sausio 25 d. 76 PPO narės, įskaitant ES, patvirtino ketinančios pradėti PPO derybas dėl su prekyba susijusių elektroninės prekybos aspektų
                     2
                  . Dalyvaujančios narės patvirtino, kad sieks aukštus standartus atitinkančių rezultatų, kurie būtų pagrįsti galiojančiais PPO susitarimais ir sistemomis, įtraukiant kuo daugiau PPO narių. Jos pripažino, kad narėms, įskaitant besivystančias ir mažiausiai išsivysčiusias šalis, ir labai mažoms, mažoms ir vidutinėms įmonėms kyla unikalių galimybių ir iššūkių, susijusių su elektronine prekyba, ir įsipareigojo į šias galimybes ir iššūkius atsižvelgti. Be to, dalyvės patvirtino ketinančios toliau skatinti visas PPO nares įsitraukti į procesą, kad elektroninė prekyba būtų dar naudingesnė įmonėms, vartotojams ir pasaulio ekonomikai.

                  Atitinkamai derybos dėl elektroninės prekybos turėtų vykti daugiašaliu formatu PPO sistemoje ir būti skaidrios ir atviros visoms PPO narėms, jei šios nuspręstų prisijungti. Derybų PPO pradžioje ar vėliau dalyvaujančios narės galės pateikti bet kokį su prekyba susijusių elektroninės prekybos aspektų srities derybinį pasiūlymą.

                  Taryba yra suteikusi Komisijai įgaliojimus pagal Dohos vystymosi darbotvarkę (DVD) vesti derybas PPO, inter alia, dėl prekybos paslaugomis, prekybos lengvinimo ir laipsniško prekybos taisyklių liberalizavimo
                     3
                  . Kadangi elektroninė prekyba yra neatsiejama prekybos paslaugomis ir prekėmis dalis
                     4
                  , šioms PPO deryboms dėl su prekyba susijusių elektroninės prekybos aspektų taikomas galiojantis įgaliojimas, nes derybos dėl elektroninės prekybos priklauso prekybos paslaugomis, prekybos lengvinimo ir laipsniško prekybos taisyklių liberalizavimo
                     5
                   sričiai. Todėl naujas Tarybos sprendimas, kuriuo pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (SESV) 218 straipsnio 3 dalį būtų suteikti įgaliojimai pradėti derybas, nėra būtinas.

                  Vis dėlto, nors elektroninė prekyba nėra naujas klausimas PPO darbotvarkėje
                     6
                  , daugiašalės derybos dėl su prekyba susijusių elektroninės prekybos aspektų, tikėtina, bus plataus masto ir į jas gali būti įtrauktos ES vidaus teisės aktais reglamentuojamos temos ir konkretūs susirūpinimą keliantys klausimai, visų pirma dėl tarpvalstybinių duomenų srautų ir audiovizualinių paslaugų, ar konkretūs prioritetai. Todėl Komisija, norėdama tiksliau apibrėžti derybas, rekomenduoja Tarybai priimti konkrečiai PPO deryboms dėl elektroninės prekybos skirtus derybinius nurodymus.

                  Siūlomais derybiniais nurodymais siekiama užtikrinti, kad ES galėtų vesti derybas dėl bet kokių su prekyba susijusių elektroninės prekybos aspektų, kuriuos vykstant deryboms pasiūlys PPO narės, visiškai laikydamasi acquis, įskaitant asmens duomenų apsaugos sistemą, ir ES politinių pasirinkimų derybose dėl prekybos.

                  ES derybų tikslai – didinti pasaulinės elektroninės prekybos mastą, lengvinti įmonių, įskaitant labai mažas, mažas ir vidutines įmones, veiklą, stiprinti vartotojų pasitikėjimą interneto aplinka ir suteikti naujų galimybių skatinti integracinį augimą ir vystymąsi. Norint pasiekti aukštus standartus atitinkančių rezultatų dalyvaujant kuo daugiau PPO narių, taisyklėmis ir įsipareigojimais narėms turėtų būti suteikta tinkamo lankstumo.

                  Labiausiai tikėtinas PPO derybų dėl elektroninės prekybos rezultatas – PPO taisyklių rinkinys, kuriuo narės vėliau galės vienašališkai nuspręsti papildyti savo galiojančius PPO įsipareigojimų sąrašus.

               •Suderinamumas su toje pačioje politikos srityje galiojančiomis nuostatomis

                  Aprašytieji tikslai atitinka Europos Sąjungos sutartį (toliau – ES sutartis), kurioje įtvirtinta, kad ES turėtų skatinti „visų šalių integraciją į pasaulio ekonomiką, įskaitant laipsnišką tarptautinės prekybos apribojimų panaikinimą“
                     7
                  .

                  2018 m. birželio 28–29 d. posėdyje Europos Vadovų Taryba suteikė Komisijai įgaliojimus siekti modernizuoti PPO, kad 1) PPO būtų aktualesnė ir galėtų geriau prisitaikyti prie besikeičiančio pasaulio ir 2) PPO veiktų veiksmingiau. Šio proceso centre – PPO taisyklių nustatymo modernizavimas, o būtent tai yra vienas pagrindinių derybų dėl elektroninės prekybos tikslų.

                  2018 m. rugsėjo 18 d. Komisija pateikė PPO modernizavimo koncepcijos dokumentą
                     8
                  . Atsižvelgdama į PPO taisyklių nustatymo funkcijos stiprinimą Komisija, inter alia, pabrėžė, kad PPO turi spręsti su kliūtimis skaitmeninei prekybai susijusius klausimus. Ji akcentavo, kad „[...] nustatyti skaitmeninei prekybai taikomas taisykles yra svarbu siekiant pašalinti nepagrįstas kliūtis prekybai elektroninėmis priemonėmis, užtikrinti bendrovėms teisinį tikrumą, o vartotojams – saugią interneto aplinką. [...] naujos taisyklės turėtų būti taikomos ne tik prekybai paslaugomis, bet visiems ekonomikos sektoriams.“

                  ES į savo laisvosios prekybos derybas sistemingai įtraukia plataus užmojo reglamentuojamojo pobūdžio taisykles tiek dėl telekomunikacijų paslaugų, tiek dėl skaitmeninės prekybos. PPO deryboms dėl elektroninės prekybos siūlomi derybiniai nurodymai atitinka ES LPS taikomą metodą (žr. priedo 10–12 punktus).

               •Suderinamumas su kitomis Sąjungos politikos sritimis

                  Per dvišales derybas ES PPO pasiūlytos taisyklės arba taisyklės, kurias ES galbūt pasiūlys, pagrįstos ES vidaus rinkos teisės aktais, taikomais skaitmeninei prekybai ir telekomunikacijų paslaugoms, ir visiškai tuos teisės aktus atitinka.

                  Siūlomais derybiniais nurodymais patvirtinama, kad bet kokia taisyklė ar įsipareigojimas, su kuriais ES sutiktų, turėtų atitikti ES teisinę sistemą (priedo 9 punktas).

               2.TEISINIS PAGRINDAS, SUBSIDIARUMO IR PROPORCINGUMO PRINCIPAI

               •Teisinis pagrindas

                  SESV 207 straipsnio 3 dalis ir 4 dalies pirma pastraipa kartu su 218 straipsnio 3 ir 4 dalimis.

                  Pagal 207 straipsnio 3 dalį, kai reikia derėtis dėl susitarimų, susijusių su bendra prekybos politika, Komisija teikia rekomendacijas Tarybai. Šias derybas Komisija veda konsultuodamasi su specialiu komitetu, Tarybos paskirtu padėti Komisijai atlikti šią užduotį, ir laikydamasi tokių nurodymų, kuriuos Taryba gali jai teikti.

                  SESV 218 straipsnio 3 dalyje nustatyta, kad Komisija teikia rekomendacijas Tarybai. Taryba turi įgaliojimus priimti sprendimus, kuriais įgalioja pradėti derybas, ir pagal SESV 218 straipsnio 4 dalį ji gali suteikti nurodymus derybininkui ir paskirti specialų komitetą, su kuriuo privaloma konsultuotis vedant derybas.

                  Kalbant apie PPO derybas dėl elektroninės prekybos, Taryba jau suteikė Komisijai įgaliojimus pradėti derybas dėl prekybos paslaugomis ir prekybos lengvinimo bei laipsniško PPO prekybos taisyklių liberalizavimo, apimančius ir su elektronine prekyba susijusias prekybos taisykles bei įsipareigojimus (žr. 1 skirsnį), ir suteikė jai atitinkamus nurodymus. Vis dėlto norint tiksliau apibrėžti šias derybas reikia priimti papildomus derybinius nurodymus. Todėl Komisija rekomenduoja Tarybai priimti sprendimą, pagrįstą SESV 207 straipsnio 3 dalimi ir 4 dalies pirma pastraipa kartu su 218 straipsnio 3 ir 4 dalimis.

               •Subsidiarumo principas (neišimtinės kompetencijos atveju)

                  Pagal SESV 3 straipsnį bendra prekybos politika priklauso išimtinei ES kompetencijai. Atitinkamai subsidiarumo principas netaikomas (ES sutarties 5 straipsnio 3 dalis).

               •Proporcingumo principas

                  Komisijos rekomendacija atitinka proporcingumo principą.

               •Priemonės pasirinkimas

                  Europos Sąjungos Tarybos sprendimas dėl derybinių nurodymų dėl su prekyba susijusių elektroninės prekybos aspektų, kuriuo papildomi Komisijai pagal Dohos vystymosi darbotvarkę suteikti nurodymai.

               3.EX POST VERTINIMO, KONSULTACIJŲ SU SUINTERESUOTOSIOMIS ŠALIMIS IR POVEIKIO VERTINIMO REZULTATAI

               •Galiojančių teisės aktų ex post vertinimas / tinkamumo patikrinimas

                  Netaikoma.

               •Konsultacijos su suinteresuotosiomis šalimis

                  Viešų konsultacijų nerengta, nes kol kas nežinomi esminiai PPO derybų elementai.

                  Komisija reguliariai konsultuojasi su suinteresuotosiomis šalimis, inter alia, Prekybos susitarimų ekspertų grupėje
                     9
                   ir vykdydama dialogą su pilietine visuomene
                     10
                  .

               •Tiriamųjų duomenų rinkimas ir naudojimas

                  Netaikoma.

               •Poveikio vertinimas

                  Šiuo etapu poveikio vertinimas nebūtinas, nes PPO derybos dėl elektroninės prekybos grindžiamos galiojančiu Tarybos įgaliojimu Komisijai vesti derybas PPO (žr. 1 skirsnį). Derybų esmė nėra nauja politikos sritis, tęsiamos platesnio masto, daug metų vykstančios PPO derybos.

               (a)Be to, svarbu, kad ES veiktų greitai ir įsitrauktų į derybas pakankamai anksti.

               (b)Neįmanoma iš anksto įvertinti galimo naujų taisyklių ir įsipareigojimų, dėl kurių bus nuspręsta daugiašalėse PPO derybose, poveikio. Pirma todėl, kad dalyvaujančios PPO narės dar nepateikė savo derybinių pasiūlymų. Antra, nes nežinoma, kurios narės prisiims įsipareigojimus dėl visų ar kai kurių naujų PPO taisyklių ir prievolių.

                  Užbaigus PPO derybas, poveikio vertinimo poreikis bus įvertintas iš naujo.

               •Reglamentavimo tinkamumas ir supaprastinimas

                  Netaikoma.

               •Pagrindinės teisės

                  Šia iniciatyva visapusiškai laikomasi Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos, visų pirma jos 8 straipsnio dėl asmens duomenų apsaugos.

               4.POVEIKIS BIUDŽETUI

                  Ši iniciatyva poveikio biudžetui neturi.

               5.KITI ELEMENTAI

               •Įgyvendinimo planai ir stebėsena, vertinimas ir ataskaitų teikimo tvarka

                  Netaikoma.

               •Aiškinamieji dokumentai (direktyvoms)

                  Netaikoma.

               •Išsamus konkrečių pasiūlymo nuostatų paaiškinimas

                  Netaikoma.

               Rekomendacija

               TARYBOS SPRENDIMAS

               kuriuo papildomi pagal Dohos vystymosi darbotvarkę suteikti derybiniai nurodymai dėl daugiašalių derybų dėl elektroninės prekybos taisyklių ir įsipareigojimų

               EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,

               atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 207 straipsnio 3 dalį ir 4 dalies pirmą pastraipą kartu su 218 straipsnio 3 ir 4 dalimis,

               atsižvelgdama į Europos Komisijos rekomendaciją,

               kadangi:

               (1)2017 m. gruodžio 13 d. per vienuoliktąją Pasaulio prekybos organizacijos (PPO) ministrų konferenciją 70 PPO narių priėmė bendrą pareiškimą dėl elektroninės prekybos
                  11
               , siekdamos pradėti pasirengimą būsimoms PPO deryboms dėl su prekyba susijusių elektroninės prekybos aspektų;

               (2)2019 m. sausio 25 d. 76 PPO narės patvirtino ketinančios pradėti PPO derybas dėl su prekyba susijusių elektroninės prekybos aspektų
                  12
               ;

               (3)pagal Dohos vystymosi darbotvarkę Taryba įgaliojo Komisiją pradėti derybas PPO ir suteikė jai nurodymus, inter alia, dėl prekybos paslaugomis, prekybos lengvinimo ir laipsniško prekybos taisyklių liberalizavimo;

               (4)norint labiau sukonkretinti Sąjungos poziciją PPO derybose dėl su prekyba susijusių elektroninės prekybos aspektų, reikia priimti papildomus derybinius nurodymus;

               (5)pagal 218 straipsnio 4 dalį Prekybos politikos komitetas ir toliau turėtų būti paskirtasis komitetas konsultacijoms dėl derybų,

               PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:

               1 straipsnis

               Pagal Dohos vystymosi darbotvarkę Komisijai suteikti derybiniai nurodymai yra papildomi priede pateiktais derybiniais nurodymais vesti daugiašales derybas dėl elektroninės prekybos taisyklių ir įsipareigojimų.

               2 straipsnis

               Šis sprendimas skirtas Komisijai.

               Priimta Briuselyje

                     Tarybos vardu

                     Pirmininkas

                     (1)

                        WT/MIN(17)/60

                     (2)

                        WT/L/1056

                     (3)

                        Įgaliojimus pagal DVD sudaro 1999 m. spalio 25 d.–2008 m. kovo 10 d. Tarybos išvadų rinkinys.

                     (4)

                        1998 m. rugsėjo 25 d. darbo programoje nustatyta, kad elektroninė prekyba suprantama kaip prekių ar paslaugų gamyba, platinimas, rinkodara, pardavimas ar pristatymas elektroninėmis priemonėmis.

                     (5)

                        Visų pirma nurodomos 1999 m. spalio 25 d., 2001 m. lapkričio 21 d., 2003 m. liepos 21 d. (šiame dokumente konkrečiai nurodoma, kad Singapūro ir Dohos ministrų deklaracijos ir susiję tekstai, priimti kaip Dohos ir Tarybos ankstesnės išvados, yra pagrindas Sąjungai imtis veiksmų DVD derybose), 2003 m. gruodžio 5 d., 2004 m. spalio 6 d., 2005 m. liepos 19 d., 2005 m. spalio 18 d., 2005 m. lapkričio 21 d., 2006 m. birželio 12 d. ir 2008 m. kovo 10 d. Tarybos išvados.

                     (6)

                        Elektroninei prekybai skirta PPO darbo programa paskelbta 1998 m.

                     (7)

                        ES sutarties 21 straipsnio 2 dalies e punktas.

                     (8)

                  http://trade.ec.europa.eu/doclib/docs/2018/september/tradoc_157331.pdf

                     (9)

                  http://ec.europa.eu/trade/trade-policy-and-you/expert-groups/

                     (10)

                  http://trade.ec.europa.eu/civilsoc/meetdetails.cfm?meet=11531

                     (11)

                        WT/MIN(17)/60

                     (12)

                        WT/L/1056

    ---documentbreak---

               EUROPOS KOMISIJA
            Briuselis, 2019 04 02
            COM(2019) 165 final
            PRIEDAS
            prie
            Rekomendacijos dėl Tarybos sprendimo
            kuriuo papildomi pagal Dohos vystymosi darbotvarkę suteikti derybiniai nurodymai dėl daugiašalių derybų dėl elektroninės prekybos taisyklių ir įsipareigojimų

               PRIEDAS

               1.TAISYKLIŲ IR ĮSIPAREIGOJIMŲ POBŪDIS IR APRĖPTIS

               1.Remiantis galiojančiu Tarybos suteiktu įgaliojimu vesti derybas Pasaulio prekybos organizacijoje (PPO) pagal Dohos vystymosi darbotvarkę, daugiašalėmis derybomis turėtų būti siekiama nustatyti PPO taisykles dėl su prekyba susijusių elektroninės prekybos aspektų, siekiant didinti pasaulinės elektroninės prekybos mastą ir lengvinti įmonių, įskaitant labai mažas, mažas ir vidutines įmones, veiklą, visų pirma stiprinant vartotojų pasitikėjimą interneto aplinka ir suteikiant naujų galimybių skatinti integracinį ir tvarų augimą ir vystymąsi. Derybomis taip pat turėtų būti siekiama liberalizuoti prekybą paslaugomis ir prekėmis tam tikruose sektoriuose, tiesiogiai svarbiuose vykdant elektroninę prekybą.

               2.Derybos turėtų būti vedamos ir užbaigtos tinkamai atsižvelgiant į narių teises ir prievoles PPO, laikantis skaidrumo bei įtraukumo principų ir remiantis galiojančiais PPO susitarimais, taip pat atsižvelgiant į juose nustatytas išimtis.

               3.Derybomis turėtų būti siekiama parengti aukštus standartus atitinkančias taisykles ir įsipareigojimus, dalyvaujant kuo daugiau PPO narių. Vedant derybas turėtų būti atsižvelgiama į unikalias PPO narėms atsiveriančias galimybes ir joms kylančias problemas, susijusias su elektronine prekyba. Todėl taisyklėmis ir įsipareigojimais turėtų būti užtikrinamas deramas lankstumas.

               4.Taisyklėse ir įsipareigojimuose, kuriems pritartų Europos Sąjunga (ES), turėtų būti atsižvelgiama į galiojančiuose PPO susitarimuose nustatytą didžiausio palankumo režimo prievolę, nebent PPO narės susitartų kitaip.

               2.SIŪLOMAS TAISYKLIŲ IR ĮSIPAREIGOJIMŲ TURINYS

               5.Derybose turėtų būti parengtos naujos PPO taisyklės dėl su prekyba susijusių elektroninės prekybos aspektų. Šiomis taisyklėmis turėtų būti siekiama gerinti pasaulinės elektroninės prekybos sąlygas, kad ji būtų naudingesnė Europos Sąjungos įmonėms ir vartotojams, ir įtraukti į pasaulinės vertės grandines daugiau labai mažų, mažų ir vidutinių įmonių bei besivystančių ir mažiausiai išsivysčiusių šalių.

               6.Derybos turi vykti atvirai ir įtraukiai. Todėl jos gali apimti bet kokį dalyvaujančių narių pasiūlytą su prekyba susijusį elektroninės prekybos aspektą. Pripažįstant kompleksinį elektroninės prekybos pobūdį derybos gali apimti tokius klausimus kaip:

               –elektroninių sandorių lengvinimas (pvz., elektroniniai parašai ir kitos patikimumo užtikrinimo paslaugos, elektroninis tapatumo nustatymas);

               –perdavimo elektroninėmis priemonėmis ir perduodamo turinio muitai;

               –vartotojų pasitikėjimas (pvz., vartotojų apsauga internete, nepageidaujami elektroniniai pranešimai, teisių gynimo galimybės);

               –telekomunikacijų paslaugoms taikomos reglamentuojamojo pobūdžio taisyklės, siekiant užtikrinti, kad telekomunikacijų sektoriuje būtų veikiama vienodomis sąlygomis ir veiksmingai konkuruojama;

               –tarpvalstybiniai duomenų srautai, duomenų vietos nustatymo reikalavimai ir asmens duomenų apsauga;

               –verslo pasitikėjimas (pvz., kompiuterinio pirminio kodo apsauga, priverstinio technologijų perdavimo klausimai);

               –geresnė prieiga prie elektroninės prekybos (pvz., interneto prieiga, internetinės paslaugos ir viešojo sektoriaus informacija arba interneto tarpininkų atsakomybė ir galimybė naudotis jų paslaugomis);

               –elektroninei prekybai svarbios prekybos lengvinimo priemonės (pvz., bepopieris prekiavimas), atsižvelgiant į PPO susitarimą dėl prekybos lengvinimo;

               –su elektronine prekyba susiję intelektinės nuosavybės teisių aspektai, įskaitant komercines paslaptis;

               –su vystymusi susiję klausimai;

               –skaidrumas ir

               –bendradarbiavimas (pvz., dalyvaujančių narių, vartotojų apsaugos institucijų).

               7.Laikydamasi šių nurodymų Europos Sąjunga taip pat gali dalyvauti derybose dėl dalyvaujančių narių pasiūlytų kitų su prekyba susijusių elektroninės prekybos aspektų.

               8.Derybomis taip pat turėtų būti siekiama palaipsniui liberalizuoti prekybą paslaugomis ir prekėmis, mažinant patekimo į rinką ir nacionalinio režimo apribojimus tam tikruose sektoriuose, kurie tiesiogiai svarbūs vykdant elektroninę prekybą, visų pirma telekomunikacijų paslaugų ir kompiuterių ir su jais susijusių paslaugų, praplečiant galiojančius narių įsipareigojimus PPO.

               9.Bet kokia taisyklė ar įsipareigojimas, su kuriais Europos Sąjunga sutiktų, turėtų atitikti ES teisinę sistemą.

               10.Konkrečiai, Europos Sąjunga neturi sutikti su taisyklėmis ar įsipareigojimais, kurie galėtų paveikti jos kibernetinio saugumo teisinę sistemą, visų pirma visos Europos Sąjungos aukštą bendrą tinklų ir informacinių sistemų saugumo lygį.

               11.Be to, Europos Sąjunga neturi sutikti su taisyklėmis ar įsipareigojimais, kurie galėtų paveikti jos asmens duomenų apsaugos teisinę sistemą. Dėl tarpvalstybinių duomenų srautų (duomenų vietos nustatymo reikalavimų ir asmens duomenų apsaugos) Europos Sąjunga turi laikytis horizontaliojo požiūrio, patvirtinto ryšium su dvišaliais prekybos ir investicijų susitarimais.

               12.Be to, Europos Sąjunga ir jos valstybės narės turi išlaikyti galimybę išsaugoti ir plėtoti savo kompetenciją formuluoti ir įgyvendinti kultūros ir audiovizualinę politiką savo kultūrų įvairovei išsaugoti. Europos Sąjunga neturi sutikti su taisyklėmis ar įsipareigojimais, skirtais audiovizualinėms paslaugoms. Europos Sąjunga neturi prisiimti įsipareigojimų dėl paslaugų, teikiamų vykdant oficialias valdžios funkcijas, arba veiklos, įgyvendinamos vykdant šias funkcijas.

               13.Taisyklėmis ir įsipareigojimais Europos Sąjungai bei jos valstybėms narėms ir jų nacionalinėms, regioninėms ir vietos valdžios institucijoms neturėtų būti užkertamas kelias reglamentuoti ekonominę veiklą atsižvelgiant į viešąjį interesą, kad būtų pasiekti teisėti viešosios politikos tikslai, pavyzdžiui, susiję su visuomenės sveikatos apsauga ir propagavimu, socialinėmis paslaugomis, valstybiniu švietimu, sauga, aplinka, visuomenės dorove, socialine ir vartotojų apsauga, privatumo ir asmens duomenų apsauga ir kultūrų įvairovės propagavimu ir apsauga. Aukšta Europos Sąjungos viešųjų paslaugų kokybė turėtų būti išlaikyta, kaip nustatyta Sutartyje dėl Europos Sąjungos veikimo ir visų pirma Protokole Nr. 26 dėl bendrus interesus tenkinančių paslaugų, atsižvelgiant į šios srities Europos Sąjungos išlygas, įskaitant nustatytąsias GATS.


               EUROPOS KOMISIJA
            Briuselis, 2019 09 13
            COM(2019) 417 final
            Rekomendacija
            TARYBOS SPRENDIMAS
            kuriuo suteikiami įgaliojimai pradėti derybas dėl Europos Sąjungos ir Žaliojo Kyšulio Respublikos susitarimo, kuriuo iš dalies keičiamas Europos Sąjungos ir Žaliojo Kyšulio Respublikos susitarimas dėl paprastesnės trumpalaikių vizų išdavimo Žaliojo Kyšulio Respublikos ir Europos Sąjungos piliečiams tvarkos

               AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS

               1.REKOMENDACIJOS APLINKYBĖS

                  Žaliasis Kyšulys ir ES jau daugiau kaip 35 metus palaiko glaudžius ir labai konstruktyvius santykius, visų pirma pagrįstus didelio masto nuosekliu vystomuoju bendradarbiavimu. Nuo 2007 m. lapkričio mėn. ES ir Žaliojo Kyšulio santykiai reguliuojami ES ir Žaliojo Kyšulio specialiąja partneryste – tai plataus užmojo dvišalių santykių stiprinimo priemonė ir unikalus bendradarbiavimo su Afrikos, Karibų ir Ramiojo vandenyno valstybių grupe (AKR) atvejis. Vienas iš specialiosios partnerystės tikslų – didinti ES ir Žaliojo Kyšulio piliečių judumą ir tarpusavio ryšius, taip pat stiprinti bendradarbiavimą kovojant su neteisėta imigracija. Pagal šią partnerystę Žaliasis Kyšulys 2008 m. tapo pirmąja partnerystę su ES judumo srityje sudariusia Afrikos šalimi. Partneryste judumo srityje siekiama stiprinti bendradarbiavimą su ES migracijos, sienų valdymo, kovos su neteisėta migracija ir prekyba žmonėmis srityse.

                  Specialioji partnerystė sudarė sąlygas vesti derybas ir sudaryti Europos Sąjungos ir Žaliojo Kyšulio Respublikos susitarimą dėl paprastesnės trumpalaikių vizų išdavimo Žaliojo Kyšulio Respublikos ir Europos Sąjungos piliečiams tvarkos
                     1
                   (toliau – Susitarimas); jis priimtas kartu su Europos Sąjungos ir Žaliojo Kyšulio Respublikos susitarimu dėl neteisėtai esančių asmenų readmisijos
                     2
                  . Abu susitarimai įsigaliojo 2014 m. gruodžio 1 d.

                  2020 m. vasario 2 d. įsigalios 2019 m. birželio 20 d. Reglamentas (ES) 2019/1155, kuriuo iš dalies keičiamas Vizų kodeksas
                     3
                  . Jeigu šie du teisės aktai vienas kitam prieštarautų, Susitarimas, kaip tarptautinis Sąjungos susitarimas, būtų viršesnis už antrinę Sąjungos teisę ir dėl šios priežasties būtų taikomas toliau. Tačiau Vizų kodeksas taip pat bus taikomas klausimams, kurie Susitarimu nereglamentuojami. Todėl kai kurios peržiūrėto Vizų kodekso nuostatos turės poveikio vizų išdavimo Žaliojo Kyšulio piliečiams tvarkai.

                  Pavyzdžiui, peržiūrėtame Vizų kodekse nustatomas suderintas požiūris į daugkartinių vizų išdavimą reguliariai keliaujantiems asmenims, kurie anksčiau teisėtai naudojosi vizomis, ir jų vizų galiojimas palaipsniui ilginamas nuo vienų iki penkerių metų; kodekse taip pat bus numatyta galimybė vizos mokesčio netaikyti vaikams nuo šešerių iki 18 metų. Juo taip pat padidinamas bendras vizos mokestis nuo 60 EUR iki 80 EUR ir suteikiama galimybė Tarybos įgyvendinimo sprendimu sustabdyti tam tikras trečiosios šalies piliečiams (ir (arba) tam tikroms tos šalies keliautojų kategorijoms) taikomas palankesnes sąlygas, pavyzdžiui, vizos mokesčio netaikymą, daugkartinių vizų galiojimo trukmę, mažesnį kiekį būtinų pateikti patvirtinamųjų dokumentų, jeigu tos šalies bendradarbiavimo dėl readmisijos lygis įvertinamas kaip nepakankamas.

                  Skirtingai nei panašiuose ES su kitomis trečiosiomis šalimis sudarytuose susitarimuose dėl vizų režimo supaprastinimo į Susitarimą su Žaliuoju Kyšuliu neįtraukta nuostata, kuria sumažinamas vizos mokestis, be to, jame nėra suderinto patvirtinamųjų dokumentų, kuriuos prašymą pateikiantis asmuo turi pateikti kelionės tikslui pagrįsti, sąrašo. Be to, Susitarimu neleidžiama sustabdyti visų arba kai kurių jo nuostatų, jei būtų nepakankamai bendradarbiaujama readmisijos klausimais.

                  Atsižvelgdama į šiuos aspektus, Europos Komisija mano, kad tikslinga pritaikyti su Žaliuoju Kyšuliu sudarytą Susitarimą.

                  ES piliečiams taikoma Žaliojo Kyšulio vizų politika

                  Nuo 2019 m. sausio 1 d. į Žaliojo Kyšulio teritoriją keliaujantiems ES piliečiams netaikomas reikalavimas turėti vizą (ne ilgesniam kaip 30 dienų buvimui).

               Susitarime numatytos palankesnės sąlygos ES piliečiams, kai jų buvimo laikotarpis viršija 30 dienų ir yra ne ilgesnis kaip 90 dienų per 180 dienų laikotarpį.

                  Jei Žaliasis Kyšulys vėl nustatytų vizos reikalavimą ES piliečiams, remiantis abipusiškumo pagrindu jiems būtų visapusiškai taikomos Susitarimo nuostatos.

               •Suderinamumas su toje pačioje politikos srityje galiojančiomis nuostatomis

                  Kaip paaiškinta ankstesniame skirsnyje, pagrindinis tikslas, kuris turi būti pasiektas derantis dėl iš dalies pakeisto susitarimo ir jį sudarant, – Žaliojo Kyšulio piliečiams taikomos palankesnės sąlygos turi būti suderintos su peržiūrėtomis Vizų kodekso nuostatomis.

               2.TEISINIS PAGRINDAS, SUBSIDIARUMO IR PROPORCINGUMO PRINCIPAI

               •Teisinis pagrindas

                  Šios rekomendacijos teisinis pagrindas – SESV 218 straipsnio 3 ir 4 dalys.

                  Iš dalies pakeisto susitarimo dalykas būtų Sąjungos bendros vizų politikos dalis, apimanti trumpalaikį, ne ilgesnį kaip 90 dienų buvimą per bet kurį 180 dienų laikotarpį. Todėl galima numatyti, kad sprendimo dėl susitarimo pasirašymo ir sudarymo materialinis teisinis pagrindas bus Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (SESV) 77 straipsnio 2 dalies a punktas.

               •Subsidiarumo principas (neišimtinės kompetencijos atveju)

                  Sąjunga jau pasinaudojo savo kompetencija šioje srityje nustatydama taisykles, t. y. priimdama Vizų kodeksą, kuriame nustatyta trumpalaikių vizų išdavimo tvarka ir sąlygos, privalomos visoms Šengeno acquis įgyvendinančioms Europos Sąjungos valstybėms narėms.

               3.EX POST VERTINIMO, KONSULTACIJŲ SU SUINTERESUOTOSIOMIS ŠALIMIS IR POVEIKIO VERTINIMO REZULTATAI

                  Jungtinis komitetas, kuris buvo įsteigtas stebėti, kaip įgyvendinamas Susitarimas, surengė tris posėdžius (2015 m. spalio 5 d., 2016 m. spalio 19 d. ir 2017 m. lapkričio 27 d.) ir juose pripažino, kad iš esmės įgyvendinama tinkamai, taip pat nustatė, kad tam tikri prašymų išduoti vizą nagrinėjimo procedūros aspektai galėtų būti patobulinti. Visų pirma Jungtinis komitetas rekomendavo, kad abi pusės dėtų daugiau pastangų tinkamai ir išsamiai informuoti prašymą išduoti vizą pateikiančius asmenis apie prašymo išduoti Šengeno vizą pateikimo ir jos gavimo reikalavimus ir taikymo sritį.

               Įsigaliojus Susitarimui prašymų išduoti vizą, pateiktų valstybių narių konsulatuose Žaliajame Kyšulyje, skaičius nuolat didėjo. 2014 m. pateikti 14 694 prašymai išduoti vizą. 2018 m. šis skaičius išaugo 37,2 proc. iki 20 158. Išduotų vizų skaičius taip pat padidėjo (nors ir mažesniu mastu) nuo 11 370 2014 m. iki 13 343 2018 m., t. y. 17,3 proc. 2018 m. atmestų prašymų išduoti vizą dalis siekė 33,5 proc.

                  Žaliajame Kyšulyje vizas išduodančios valstybės narės (t. y. Ispanija ir Portugalija, kuri atstovauja 19-ai valstybių narių bendrame vizų centre Prajoje) reguliariai susitinka Šengeno bendradarbiavimo vietos lygmeniu (ŠBVL) grupėje Prajoje. Šiems susitikimams pirmininkauja ES delegacija Žaliajame Kyšulyje.

                  ŠBVL grupė bendrai nustatė, kaip Susitarimas ir taikomos Vizų kodekso nuostatos iš esmės įgyvendinami tinkamai. Kita vertus, nustatyta, kad nagrinėjant Žaliojo Kyšulio piliečių pateiktus prašymus išduoti vizą kyla tam tikrų sunkumų, visų pirma dėl dokumentų, kuriais pagrindžiamas kelionės tikslas ir (arba) priklausymas vienai iš prašymą pateikiančių asmenų kategorijų, kurioms pagal dabartinį susitarimą taikoma supaprastinta tvarka.

                  Tarybos Vizų darbo grupė surengė penkis posėdžius Susitarimo įgyvendinimo padėčiai aptarti (2015 m. spalio 26 d., 2016 m. spalio 27 d., 2017 m. gruodžio 11 d., 2019 m. gegužės 20 d. ir 2019 m. liepos 10 d.). Paskutiniame posėdyje Komisija informavo valstybes nares apie tiriamąsias derybas, kurias ji surengė su Žaliojo Kyšulio valdžios institucijomis dėl galimo Susitarimo ir jo taikymo srities dalinio pakeitimo.

               4.POVEIKIS BIUDŽETUI

                  Numatytas dalinis Susitarimo pakeitimas neturės poveikio ES biudžetui.

               5.KITI ELEMENTAI

               •Derybiniai nurodymai

               Vizos mokestis ir vizos mokesčio netaikymas

               Kituose ES su trečiosiomis šalimis sudarytuose susitarimuose dėl vizų režimo supaprastinimo nustatyta, kad bendras vizos mokestis yra 35 EUR. Ši suma įtraukta į ankstesnius derybinius nurodymus, kartu atsižvelgiant į Vizų kodekse nurodytą 60 EUR vizos mokestį. Susitarime su Žaliuoju Kyšuliu nėra nuostatos dėl bendro vizos mokesčio sumažinimo.

               Kadangi peržiūrėtame Vizų kodekse vizos mokestis padidės nuo 60 EUR iki 80 EUR, šis didesnis mokestis taip pat bus taikomas prašymą išduoti vizą pateikiantiems Žaliojo Kyšulio piliečiams.

               Todėl siūloma sumažinti vizos mokestį, taikomą prašymą išduoti vizą pateikiantiems Žaliojo Kyšulio piliečiams, kaip tai padaryta visų kitų trečiųjų šalių, kurios su ES sudarė susitarimus dėl vizų režimo supaprastinimo, piliečių atžvilgiu. Tačiau sumažintas mokestis turėtų būti proporcingas peržiūrėtam vizos mokesčiui. Todėl siūloma nustatyti, kad sumažintas mokestis yra lygus pusei sumos, nustatytos Šalių vidaus teisės aktuose (ES atveju – Vizų kodekse). Šis metodas suteiktų ES galimybę koreguoti mokesčio dydį atsižvelgiant į kintančias aplinkybes.

               Vykstant deryboms turėtų būti apsvarstyta galimybė įtraukti papildomas prašymą pateikiančių asmenų kategorijas, kurioms vizos mokestis turėtų būti netaikomas.

               Ilgalaikės daugkartinės vizos

               Iš dalies pakeistame susitarime reikės atsižvelgti į peržiūrėtame Vizų kodekse padarytus pakeitimus dėl ilgalaikių daugkartinių vizų išdavimo.

               Pagal šiuo metu galiojantį Susitarimą penkerius metus galiojančios daugkartinės vizos išduodamos konkrečioms reguliariai keliaujančių asmenų kategorijoms (pvz., nacionalinių ir regioninių vyriausybių nariams, oficialių delegacijų nuolatiniams nariams, verslo atstovams, artimiems šeimos nariams); be to, Susitarime numatyta pakopinė sistema su ilgėjančio galiojimo daugkartinėmis vizomis, skirtomis kitoms reguliariai keliaujančių asmenų kategorijoms.

               Tačiau persvarstytame Vizų kodekse (24 straipsnio 2 dalyje) nustatyta kitokia pakopinė sistema daugkartinėms vizoms gauti, kuri nėra taikoma tik konkrečioms kategorijoms.

               Todėl siūloma iš dalies pakeistame susitarime taikyti panašų pakopinį metodą, kuris būtų taikomas visiems prašymą išduoti vizą pateikiantiems asmenims, išskyrus priklausančius kategorijoms, kurioms penkerius metus galiojančios daugkartinės vizos jau išduodamos pagal dabartinio susitarimo 5 straipsnio 1 dalį.

               Be to, iš dalies keičiančiu susitarimu turėtų būti sumažintas vizų, kuriomis turi būti teisėtai naudotasi prieš gaunant daugkartinę vizą, skaičius (išankstinė sąlyga) ir (arba) pailginti atskaitiniai laikotarpiai, per kuriuos turėtų būti pasiektas nustatytas gautų vizų, kuriomis teisėtai naudotasi, skaičius.

               Kelionės tikslo ir (arba) apgyvendinimo įrodymo patvirtinamųjų dokumentų sąrašas

               Esamais susitarimais dėl vizų režimo supaprastinimo, kuriuos ES yra sudariusi su kitomis trečiosiomis šalimis, sudaromos palankesnės sąlygos, nes patvirtinamųjų dokumentų, kuriuos turi pateikti prašymą pateikiantys asmenys, kad įrodytų kelionės tikslą, skaičius sumažinamas iki vieno dokumento kiekvienai prašymą pateikiančių asmenų kategorijai. Vis dėlto Susitarime su Žaliuoju Kyšuliu tokios nuostatos nėra.

               Iš dalies keičiančiame susitarime turėtų būti pateiktas patvirtinamųjų dokumentų, kuriuos turi pateikti prašymą pateikiantys asmenys, kad įrodytų savo kelionės tikslą, sąrašas. Pateiktinų dokumentų skaičius iš esmės turėtų būti sumažintas iki vieno patvirtinamojo dokumento kiekvienai asmenų kategorijai. Taip būtų siekiama supaprastinti prašymų pateikimo tvarką ir lengviau nustatyti prašymą pateikiančius asmenis, priklausančius vienai iš Susitarime nustatytų kategorijų.

               Be to, Vizų kodekse numatytos tam tikros horizontaliosios palankesnės sąlygos, susijusios su patvirtinamaisiais dokumentais, kuriuos turi pateikti reguliariai keliaujantys asmenys. Pagal 14 straipsnio 6 dalį reikalavimo pateikti tam tikrus patvirtinamuosius dokumentus galima netaikyti, kai žinomas prašymą išduoti vizą pateikiančio asmens sąžiningumas ir patikimumas, visų pirma teisėtas naudojimasis ankstesnėmis vizomis, jeigu neabejojama dėl to, kad jis kirsdamas valstybių narių išorės sienas atitiks Šengeno sienų kodekso 6 straipsnio 1 dalyje nustatytus reikalavimus.

               Atsižvelgiant į šį principą, iš dalies pakeistame susitarime turėtų būti nuostata, pagal kurią pirmą ilgalaikę daugkartinę vizą (galiojančią vienus, dvejus ar trejus metus) gavęs (t. y. antrą pakopą pasiekęs) asmuo iš esmės turėtų būti atleistas nuo reikalavimo pateikti apgyvendinimą ir (arba) gebėjimą susimokėti už tokį apgyvendinimą įrodančius dokumentus.

               Vizos reikalavimo netaikymas ES laissez-passer turėtojams

               Iš dalies pakeistu susitarimu vizos reikalavimas neturėtų būti taikomas asmenims, turintiems ES laissez-passer, išduotus tam tikriems Sąjungos institucijų tarnautojams pagal Tarybos reglamentą (ES) Nr. 1417/2013.

               Pagrindas sustabdyti Susitarimo taikymą, jei nepakankamai įgyvendinamas Susitarimas dėl readmisijos

               Susitarime numatyta galimybė sustabdyti jo taikymą dėl išsamiame sąraše nurodytų pagrindų, t. y. dėl priežasčių, susijusių su viešąja tvarka, nacionalinio saugumo užtikrinimu, visuomenės sveikatos apsauga.

               Siekiant šią galimybę suderinti su peržiūrėtame Vizų kodekse nustatytu metodu, pagal kurį bendradarbiavimas readmisijos srityje susiejamas su palankesnėmis vizų režimo sąlygomis, iš dalies keičiančiame susitarime reikėtų išplėsti Susitarimo taikymo sustabdymo pagrindus ir įtraukti galimybę Europos Sąjungai visiškai arba iš dalies sustabdyti jo taikymą tuo atveju, jei neįgyvendinamas ES ir Žaliojo Kyšulio sudarytas susitarimas dėl readmisijos arba jei nepakankamai bendradarbiaujama kovojant su neteisėta migracija.

               6.IŠVADOS

                  Atsižvelgdama į tai, kas išdėstyta pirmiau, Komisija rekomenduoja Tarybai suteikti įgaliojimus pradėti derybas dėl ES ir Žaliojo Kyšulio Respublikos susitarimo, kuriuo iš dalies keičiamas šiuo metu galiojantis ES ir Žaliojo Kyšulio Respublikos susitarimas dėl paprastesnės trumpalaikių vizų išdavimo Žaliojo Kyšulio Respublikos ir Europos Sąjungos piliečiams tvarkos.

               Rekomendacija

               TARYBOS SPRENDIMAS

               kuriuo suteikiami įgaliojimai pradėti derybas dėl Europos Sąjungos ir Žaliojo Kyšulio Respublikos susitarimo, kuriuo iš dalies keičiamas Europos Sąjungos ir Žaliojo Kyšulio Respublikos susitarimas dėl paprastesnės trumpalaikių vizų išdavimo Žaliojo Kyšulio Respublikos ir Europos Sąjungos piliečiams tvarkos

               EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,

               atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 218 straipsnio 3 ir 4 dalis,

               atsižvelgdama į Europos Komisijos rekomendaciją,

               kadangi turėtų būti pradėtos derybos siekiant sudaryti susitarimą su Žaliojo Kyšulio Respublika, kuriuo iš dalies keičiamas ES ir Žaliojo Kyšulio Respublikos susitarimas dėl paprastesnės trumpalaikių vizų išdavimo Žaliojo Kyšulio Respublikos ir Europos Sąjungos piliečiams tvarkos,

               PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:

               1 straipsnis

               Komisijai suteikiami įgaliojimai Sąjungos vardu derėtis dėl tarptautinio susitarimo su Žaliojo Kyšulio Respublika, kuriuo iš dalies keičiamas Europos Sąjungos ir Žaliojo Kyšulio Respublikos susitarimas dėl paprastesnės trumpalaikių vizų išdavimo Žaliojo Kyšulio Respublikos ir Europos Sąjungos piliečiams tvarkos.

               2 straipsnis

               Derybiniai nurodymai išdėstyti šio sprendimo priede.

               3 straipsnis

               Derybos vedamos konsultuojantis su Tarybos Vizų darbo grupe.

               Priimta Briuselyje

                     Tarybos vardu

                     Pirmininkas

                     (1)

                        OL L 282, 2013 10 24, p. 3–12.

                     (2)

                        OL L 282, 2013 10 24, p. 15–34.

                     (3)

                        2019 m. birželio 20 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) 2019/1155, kuriuo iš dalies keičiamas Reglamentas (EB) Nr. 810/2009, nustatantis Bendrijos vizų kodeksą (Vizų kodeksas). OL L 188, 2019 7 12, p. 25–54.

    ---documentbreak---

               EUROPOS KOMISIJA
            Briuselis, 2019 09 13
            COM(2019) 417 final
            PRIEDAS
            prie
            Rekomendacijos dėl TARYBOS SPRENDIMO
            kuriuo suteikiami įgaliojimai pradėti derybas dėl Europos Sąjungos ir Žaliojo Kyšulio Respublikos susitarimo, kuriuo iš dalies keičiamas Europos Sąjungos ir Žaliojo Kyšulio Respublikos susitarimas dėl paprastesnės trumpalaikių vizų išdavimo Žaliojo Kyšulio Respublikos ir Europos Sąjungos piliečiams tvarkosFMT:Font=Calibri

               PRIEDAS

               Derybiniai nurodymai

               Per derybas Komisija turėtų pasiekti toliau išsamiai išdėstytus tikslus.

               1.Susitarimo tikslas ir taikymo sritis

               Susitarimo tikslas – iš dalies pakeisti esamą Europos Sąjungos ir Žaliojo Kyšulio Respublikos susitarimą dėl paprastesnės trumpalaikių vizų išdavimo Žaliojo Kyšulio Respublikos ir Europos Sąjungos piliečiams tvarkos
                  1
                (toliau – dabartinis susitarimas). 2014 m. gruodžio 1 d. įsigaliojęs dabartinis susitarimas taikomas Žaliojo Kyšulio Respublikos (toliau – Žaliasis Kyšulys) piliečiams išduodamoms vizoms, skirtoms ne ilgesniam kaip 90 dienų numatomam buvimui Šengeno erdvėje per bet kurį 180 dienų laikotarpį.

               Nuo 2019 m. sausio 1 d. Žaliasis Kyšulys netaiko vizos reikalavimo į jį keliaujantiems ES piliečiams, jei jų buvimo trukmė neviršija 30 dienų. Iš esmės Susitarime numatytos palankesnės sąlygos ES piliečiams, kai jų buvimo laikotarpis viršija 30 dienų ir yra ne ilgesnis kaip 90 dienų per bet kurį 180 dienų laikotarpį.

               Remiantis abipusiškumo principu iš dalies keičiantis susitarimas taip pat būtų visapusiškai taikomas, jei Žaliasis Kyšulys nuspręstų vėl nustatyti vizos reikalavimą ES piliečiams.

               Iš dalies keičiančiame susitarime turėtų būti nustatytos aiškios, nedviprasmiškos ir teisiškai privalomos teisės ir prievolės, kad būtų supaprastinta Žaliojo Kyšulio piliečių prašymų išduoti vizą pateikimo ir vizų išdavimo tvarka, atsižvelgiant į peržiūrėto Vizų kodekso
                  2
                taisykles.

               2.Konkretūs klausimai

               Iš dalies keičiančiame susitarime turėtų būti atsižvelgta į dabartinį susitarimą, ankstesnius Sąjungos su kitomis trečiosiomis šalimis sudarytus susitarimus dėl vizų režimo supaprastinimo, taip pat į ypatingą Žaliojo Kyšulio, kuris yra pirmoji ES kaimynystėje nesanti trečioji šalis, su kuria ES sudarė susitarimą dėl vizų režimo supaprastinimo ir susitarimą dėl readmisijos, padėtį.

               Be to, iš dalies pakeistame Vizų kodekse, kuris įsigaliojo 2019 m. rugpjūčio 2 d. ir bus taikomas nuo 2020 m. vasario 2 d., yra vizų išdavimo tvarkos bendrųjų taisyklių pakeitimų. Į peržiūrėtas taisykles reikėtų atsižvelgti ir siekiant užtikrinti, kad iš dalies keičiančiame susitarime Žaliajam Kyšuliui numatytos palankesnės sąlygos ir toliau būtų platesnės nei peržiūrėtame Vizų kodekse nustatytos bendrosios taisyklės.

               2.1.Vizos mokestis

               Iš dalies keičiančiame susitarime nustatytas mokesčio už prašymų išduoti vizą tvarkymą dydis turėtų būti pusė sumos, numatytos Šalių vidaus teisės aktuose.

               Be dabartinio susitarimo 5 straipsnio 1 dalyje apibrėžtų kategorijų, mokestis neturėtų būti taikomas jaunesniems nei 18 metų prašymą pateikiantiems asmenims. Taip pat būtų galima apsvarstyti galimybę įtraukti kitas prašymą pateikiančių asmenų kategorijas, pavyzdžiui, artimus ES piliečių giminaičius.

               2.2.
                     Ilgalaikės daugkartinės vizos

               Turėtų būti toliau taikomos dabartinio susitarimo 4 straipsnio 1 dalyje nustatytos taisyklės dėl penkerius metus galiojančių daugkartinių vizų išdavimo tam tikroms prašymą pateikiančių asmenų kategorijoms.

               Be to, iš dalies keičiančiame susitarime turėtų būti apibrėžtos daugkartinių vizų išdavimo visiems kitiems prašymą pateikiantiems asmenims taisyklės, remiantis peržiūrėto Vizų kodekso 24 straipsnio nuostatomis.

               Peržiūrėto Vizų kodekso 24 straipsnio 2 dalimi visiems prašymą pateikiantiems asmenims nustatyta bendra pakopinė vizų išdavimo sistema, neatsižvelgiant į jų kelionės tikslą. Panašus metodas turėtų būti nustatytas iš dalies keičiančiame susitarime.

               Iš dalies keičiančiu susitarimu turėtų būti supaprastintas daugkartinių vizų išdavimas, sumažinant anksčiau gautų ir teisėtai naudotų vizų skaičių ir (arba) pailginant atskaitinius laikotarpius, per kuriuos turėtų būti pasiektas nustatytas gautų vizų, kuriomis teisėtai naudotasi, skaičius. Ši pakopinė sistema galėtų būti, pavyzdžiui, tokia:

               –jei naujos vizos prašymą pateikiantiems asmenims per pastaruosius 24 mėnesius buvo išduota viena arba dvi vizos ir ja (jomis) buvo teisėtai naudotasi, jiems turėtų būti išduota vienus metus galiojanti daugkartinė viza;

               –jei prašymą pateikiantis asmuo per pastaruosius 30 ar 36 mėnesius teisėtai naudojosi viena vienus metus galiojančia daugkartine viza, jam turėtų būti išduota ilgesnės trukmės daugkartinė viza (pvz., dvejų ar trejų metų);

               –jei prašymą pateikiantis asmuo per pastaruosius 42 ar 48 mėnesius teisėtai naudojosi viena dvejus ar trejus metus galiojančia daugkartine viza, jam turėtų būti išduota ilgesnės trukmės daugkartinė viza (pvz., trejų arba daugiausia penkerių metų).

               2.3.
                     Patvirtinamieji dokumentai

               Iš dalies pakeistame susitarime turėtų būti numatytos palankesnės sąlygos dėl patvirtinamųjų dokumentų, kuriuos būtina pateikti teikiant prašymą išduoti vizą.

               Dokumentų, pateiktinų siekiant įrodyti prašymą pateikiančio asmens kelionės tikslą, skaičius iš esmės turėtų būti sumažintas iki vieno patvirtinamojo dokumento kiekvienai prašymą pateikiančių asmenų kategorijai, kuriai taikomas iš dalies keičiantis susitarimas.

               Prašymą pateikiantiems asmenims, kuriems jau buvo išduota daugkartinė (bent vienus metus galiojanti) viza ir jie ja teisėtai naudojosi, iš esmės turėtų būti netaikomas reikalavimas pateikti patvirtinamuosius dokumentus, susijusius su apgyvendinimu arba pakankamų lėšų apgyvendinimui padengti įrodymu.

               2.4.
                     Vizos reikalavimo netaikymas ES laissez-passer turėtojams

               Iš dalies keičiamu susitarimu vizos reikalavimas neturėtų būti taikomas asmenims, turintiems ES laissez-passer, išduotus tam tikriems Sąjungos institucijų tarnautojams pagal Tarybos reglamentą (ES) Nr. 1417/2013.

               2.5.
                     Sustabdymo nuostata

               Iš dalies keičiančiu susitarimu turėtų būti pakeistos dabartinio susitarimo galutinės nuostatos ir numatyta Šalių galimybė visiškai arba iš dalies sustabdyti Susitarimo taikymą dėl bet kokios priežasties ir visų pirma tuo atveju, jei laikoma, kad Žaliasis Kyšulys nepakankamai bendradarbiauja readmisijos srityje.

                     (1)

                        OL L 282, 2013 10 24, p. 3.

                     (2)

                        2019 m. birželio 20 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) 2019/1155, kuriuo iš dalies keičiamas Reglamentas (EB) Nr. 810/2009, nustatantis Bendrijos vizų kodeksą (Vizų kodeksas). OL L 188, 2019 7 12, p. 25.


               EUROPOS KOMISIJA
            Briuselis, 2019 11 15
            COM(2019) 595 final
            Rekomendacija
            TARYBOS SPRENDIMAS
            kuriuo suteikiami įgaliojimai pradėti derybas dėl 1992 m. Tarptautinio cukraus susitarimo pakeitimų

               AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS

               Ši rekomendacija yra susijusi su sprendimu, kuriuo Komisija įgaliojama Sąjungos vardu dalyvauti derybose, kuriomis siekiama iš dalies peržiūrėti Tarptautinį cukraus susitarimą (TCS) ir kurias nusprendė pradėti Tarptautinė cukraus taryba (TCT) vadovaudamasi Jungtinių Tautų prekybos ir plėtros konferencijos (UNCTAD) gairėmis. Remiantis 2019 m. liepos 19 d. TCT sprendimu, šios derybos yra susijusios su administraciniu biudžetu ir narių įnašais, taip pat su ribotais pakeitimais, susijusiais su Tarptautinės cukraus organizacijos (TCO) tikslais ir darbo programa.

               1.REKOMENDACIJOS APLINKYBĖS

               •1992 m. Tarptautinio cukraus susitarimo reforma

               Sąjunga yra viena iš TCS šalių.

               TCS siekiama užtikrinti glaudesnį tarptautinį bendradarbiavimą pasaulinio lygmens klausimais dėl cukraus ir kitų susijusių reikalų, suteikti galimybę vykdyti tarpvyriausybines konsultacijas dėl cukraus ir pasaulinės cukraus sektoriaus ekonomikos gerinimo būdų, sudaryti palankesnes sąlygas prekybai (renkant ir teikiant informaciją apie pasaulinę cukraus ir kitų saldiklių rinką) ir skatinti didesnę cukraus paklausą, ypač netradicinėms reikmėms. TCS įsigaliojo 1993 m. sausio 1 d. ir galiojo trejus metus iki 1995 m. gruodžio 31 d. Nuo to laiko jis buvo reguliariai pratęsiamas tolesniems dvejų metų laikotarpiams. Paskutinį kartą TCT sprendimu jis buvo pratęstas 2019 m. liepos mėn. ir galios iki 2021 m. gruodžio 31 d.

               Pagal TCS 8 straipsnį TCT yra organas, atsakingas už visų funkcijų, reikalingų TCS nuostatoms įgyvendinti, vykdymą. TCS 13 straipsnyje nustatyta, kad visi TCT sprendimai priimami iš esmės bendru sutarimu, išskyrus atvejus, kai TCS nustatyta kitaip. Nesant bendro sutarimo, sprendimai priimami paprasta balsų dauguma, išskyrus atvejus, kai TCS nustatyta, kad sprendimas turi būti priimtas specialia balsų dauguma.

               Pagal TCS 25 straipsnį visų TCO narių balsų suma – 2 000 balsų. Kiekvienas TCO narys turi nustatytą balsų skaičių. Jis kasmet koreguojamas remiantis iš anksto TCS nustatytais kriterijais.

               Susitarimas ir ypač balsų paskirstymas nariams, kuris lemia ir nario įnašą, nebeatitinka pasaulinės cukraus rinkos realijų. Šiuo metu Sąjungos įnašas į TCO biudžetą yra pats didžiausias. Nuo 2015 m. TCO darbo grupėje diskutavo dėl galimybių persvarstyti balsų paskirstymo mechanizmą.

               2017 m. Komisija gavo Tarybos įgaliojimą pradėti derybas Tarptautinėje cukraus taryboje su kitomis TCS šalimis siekiant modernizuoti TCS, visų pirma kiek tai susiję su ISO narių balsų skaičiaus įtakos ir finansinių įnašų neatitiktimi jų santykinei padėčiai pasaulinėje cukraus rinkoje. Šie įgaliojimai galioja iki 2019 m. gruodžio 31 d. Remdamasi šiais įgaliojimais Komisija ėmėsi iniciatyvos pradėti derybas su TCO valstybėmis narėmis ir pateikė konkrečių pasiūlymų dėl TCS 25 straipsnio, kuriuo reglamentuojamas administracinio biudžeto ir narių įnašų tvirtinimas, pakeitimo.

               2019 m. liepos 19 d. TCT 55-ojoje sesijoje nusprendė iki kito tarybos posėdžio, vyksiančio 2019 m. lapkričio mėn., pradėti derybas vadovaujantis UNCTAD gairėmis. Šios derybos bus susijusios su daline TCS peržiūra, daugiausia dėmesio skiriant I ir VII skyriams, ypač administracinio biudžeto ir narių įnašų klausimams, taip pat kitiems nedideliems pakeitimams (be kita ko, IX ir X skyriuose), kuriuos nusprendė pateikti nariai. Vadovaujantis TCT sprendimu, šis procesas turi būti užbaigtas iki 2021 m. gruodžio 31 d. Tai reiškia, kad numatytas susitarimo modernizavimas, neskaitant narių balsų ir finansinio įnašo paskirstymo (VII skyrius), dabar taip pat turėtų apimti:

               (1)bendruosius TCO tikslus (I skyrius), konkrečiai, kad būtų įtrauktas etanolis,

               (2)požiūrio į informavimą ir tyrimus plėtimą (IX skyrius), iš esmės tam, kad ši veikla galėtų sietis ir su etanoliu,

               (3)požiūrio į mokslinius tyrimus ir technologinę plėtrą plėtimą (X skyrius).

               Bendrojo TCO tikslo, nurodyto susitarimo 1 straipsnyje, keisti neketinama, net jeigu būtų įtrauktas etanolis.

               Sąjunga aiškiai suinteresuota reformuoti TCO, kad ši organizacija labiau atitiktų praktiką, kurią Sąjunga skatina kitose tarptautinėse biržos prekių valdybose, ir pokyčius, kurie pasaulinėje cukraus rinkoje įvyko nuo 1992 m.  Šia reforma būtų užtikrintas bent jau skaidrumas, susijęs su narių balsavimo atsakomybe ir jų finansiniais įnašais. Balsai TCO turėtų būti paskirstomi vertinant tokius rodiklius kaip prekyba, vartojimas, gamyba ir mokumas. Pastarasis rodiklis naudojamas Jungtinėse Tautose, kad būtų galima atsižvelgti į su cukrumi susijusį vystymosi aspektą. Atsižvelgiant į šį rodiklį, didesnė finansinės atsakomybės dalis turėtų būti skiriama tiems nariams, kurie turi daugiau galimybių prisidėti prie TCO biudžeto. Oficialus etanolio įtraukimas į TCO tikslus ir darbo programą atitinka Sąjungos tikslą modernizuoti TCS: TCS atspindės jau taikomą praktiką.

               •Suderinamumas su tarptautinėse biržos prekių valdybose taikoma praktika

                  Tarptautinėse biržos prekių valdybose, kaip antai Tarptautinėje javų taryboje ir Tarptautinėje alyvuogių taryboje, Sąjunga derėjosi dėl balsavimo teisių paskirstymo ir aiškių kasmetinio atnaujinimo mechanizmų, parodančių santykinę Sąjungos svarbą javų ir alyvuogių bei alyvuogių aliejaus rinkose. Tarptautinėje javų taryboje rodikliais yra laikoma prekyba, vartojimas ir gamyba. Tai prieštarauja dabartinei TCO praktikai, nes nuo 1992 m. pagal susitarimą nebuvo galima atlikti korekcijų pagal kintančią narių padėtį tarptautinėje cukraus sektoriaus ekonomikoje. Be to, dabar nariai neturi galimybės iš anksto apskaičiuoti paskirstomų balsavimo teisių – vietoj to jos paskirstomos remiantis neskaidraus skaičiavimo rezultatais. Daline TCS peržiūra turėtų būti siekiama TCO taikomą praktiką suderinti su kitose tarptautinėse biržos prekių valdybose taikoma praktika.

               •Suderinamumas su kitomis Sąjungos politikos sritimis

                  Sąjungos bendroje prekybos politikoje ir bendroje žemės ūkio politikoje cukrus laikomas jautriu importui produktu. Cukrui tenka itin svarbus vaidmuo Sąjungai derantis dėl tarptautinės prekybos; tiek cukraus gamybą, tiek prekybą cukrumi atidžiai stebi Komisija. Cukrus taip pat yra svarbi biržos prekė daugeliui besivystančių šalių ir su cukrumi susijęs vystymosi aspektas yra nepaprastai reikšmingas įgyvendinant bendrą prekybos politiką. TCO suteikia neutralią platformą, kad skirtingi nariai galėtų aptarti su cukrumi susijusius klausimus. Be to, pasaulinės cukraus rinkos pokyčių stebėsena padeda siekti interesų, susijusių su rinkos valdymo galimybėmis pagal bendrą žemės ūkio politiką.

               2.TEISINIS PAGRINDAS, SUBSIDIARUMO IR PROPORCINGUMO PRINCIPAI

               •Teisinis pagrindas

                  Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (toliau – SESV) 218 straipsnio 3 dalyje numatyta galimybė įgalioti pradėti derybas ir, atsižvelgiant į numatyto sudaryti susitarimo dalyką, skirti Sąjungos derybų grupės derybininką arba vadovą. SESV 218 straipsnio 4 dalyje numatyta, kad Taryba gali duoti nurodymus derybininkui ir paskirti specialų komitetą, su kuriuo privaloma konsultuotis vedant derybas.

               •Taikymas aptariamuoju atveju

               Numatomi derybų įgaliojimai turėtų tapti Sąjungos vardu veikiančių derybininkų priemone pasiekti 1 punkto pirmoje įtraukoje išdėstytus bendruosius tikslus.

                  Todėl siūlomo sprendimo procedūrinis teisinis pagrindas yra SESV 218 straipsnio 3 ir 4 dalys.

               •Išvada

               Siūlomo sprendimo teisinis pagrindas turėtų būti SESV 218 straipsnio 3 ir 4 dalys.

               ·Subsidiarumo principas (neišimtinės kompetencijos atveju)

               Sąjunga yra TCS šalis, o TCO taryboje jai atstovauja Komisija. Valstybės narės nėra atskiros TCS šalys. Sąjungos derybos dėl dalinės TCS peržiūros priklauso išimtinei Sąjungos kompetencijai.

               ·Proporcingumo principas

                  Sąjunga suinteresuota iš dalies pakeisti TCS, kad balsavimo struktūra atitiktų santykinę TCO narių svarbą pasaulinėje cukraus sektoriaus ekonomikoje, ir išspręsti kitus klausimus, kad būtų galima modernizuoti susitarimą. Šiuo metu ES dalyvavimas TCO naudingas ir Sąjungai, ir kitoms TCO valstybėms narėms. Vis dėlto šis dalyvavimas pernelyg brangiai atsieina: nors ES santykinė svarba pasikeitė, balsų skaičius, taigi ir finansiniai įnašai, nesumažėjo. Kitų TCO narių užimama pasaulinių cukraus rinkų dalis padidėjo, tačiau įnašai atitinkamai neišaugo. Dėl susitarimo modernizavimo ir jo taikymo srities išplėtimo išlaidos nepadidėtų. Numatoma, kad jis padidintų susidomėjimą TCO: galbūt būtų pritraukta naujų narių ir jos darbas taptų aktualesnis.

               3.EX POST VERTINIMO, KONSULTACIJŲ SU SUINTERESUOTOSIOMIS ŠALIMIS IR POVEIKIO VERTINIMO REZULTATAI

               •Konsultacijos su suinteresuotosiomis šalimis

                  Sąjunga yra TCO narė ir nuo 1992 m. ES cukraus sektoriuje ir daugelyje valstybių narių jos narystei iš esmės pritariama. Laikoma, kad nebūtina konsultuotis su suinteresuotosiomis šalimis dėl proceso, kuriuo siekiama tik pratęsti Sąjungos narystę TCO, nors ir nustatant tam tikras taisykles, atitinkančias kitų tarptautinių biržos prekių organizacijų, kurių narė yra ES, taisykles. Galiausiai, sumažėjus ES santykinei svarbai pasaulinėje cukraus rinkoje, taip pat turėtų šiek tiek sumažėti įnašai į TCO biudžetą.

               •Poveikio vertinimas

               Išsamus poveikio vertinimas nebūtinas, nes mažai tikėtina, kad priemonė turėtų didelį ekonominį ar socialinį poveikį arba poveikį aplinkai. Jei pavyktų iš dalies pakeisti TCS, sumažėtų Sąjungos finansinis įnašas TCO. Be to, skaidresnis ir teisingesnis balsų paskirstymas netgi gali padėti į TCO pritraukti naujų narių, o tai dar labiau sumažintų išlaidas.

                  Sąžiningas ir teisingas ES įnašas į TCO biudžetą, be abejo, yra pagrindinė TCS keitimo priežastis, tačiau, be biudžeto priežasčių, yra ir daugiau motyvų, dėl kurių reikia imtis reformos. Modernizuoti TCO reikia pradėti nuo to, kad TCO nariai turi mokėti įnašus į TCO administracinį biudžetą pagal savo svarbą. Tai turėtų užtikrinti ir aktyvesnį narių dalyvavimą TCO.

               4.POVEIKIS BIUDŽETUI

                  Laikoma, kad derybų pradžia poveikio biudžetui nepadarys.

               Rekomendacija

               TARYBOS SPRENDIMAS

               kuriuo suteikiami įgaliojimai pradėti derybas dėl 1992 m. Tarptautinio cukraus susitarimo pakeitimų

               EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,

               atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 218 straipsnio 3 ir 4 dalis,

               atsižvelgdama į Europos Komisijos rekomendaciją,

               kadangi:

               (1)Sąjunga yra 1992 m. Tarptautinio cukraus susitarimo
                  1
                (TCS) šalis ir Tarptautinės cukraus organizacijos (TCO) narė;

               (2)nuo 1995 m. Sąjunga pritardavo, kad TCS būtų pratęsiamas dvejų metų laikotarpiams. 2019 m. liepos 19 d. per 55-ąją Tarptautinės cukraus tarybos sesiją Komisija, gavusi Tarybos leidimą
                  2
               , išreiškė palankią poziciją dėl TCS galiojimo pratęsimo ne ilgesniam kaip dvejų metų laikotarpiui, kuris baigiasi 2021 m. gruodžio 31 d.;

               (3)pagal TCS 8 straipsnį Tarptautinė cukraus taryba (TCT) vykdo visas funkcijas, reikalingas TCS nuostatoms įgyvendinti, arba užtikrina jų vykdymą. Pagal TCS 13 straipsnį visi TCT sprendimai priimami iš esmės bendru sutarimu. Nesant bendro sutarimo, sprendimai priimami paprasta balsų dauguma, išskyrus atvejus, kai TCS nustatyta, kad sprendimas turi būti priimtas specialia balsų dauguma;

               (4)pagal TCS 25 straipsnį visų TCO narių balsų suma – 2 000 balsų. Kiekvienas TCO narys turi nustatytą balsų skaičių. Jis kasmet koreguojamas remiantis iš anksto TCS nustatytais kriterijais;

               (5)Sąjunga yra suinteresuota prisijungti prie tarptautinio cukraus susitarimo, nes cukraus sektorius svarbus daugeliui valstybių narių ir Europos cukraus sektoriaus ekonomikai;

               (6)tačiau TCS institucinė struktūra, visų pirma balsų paskirstymas TCO nariams, pagal kurį taip pat nustatomas finansinis narių įnašas TCO, nebeatitinka pasaulinės cukraus rinkos realijų;

               (7)pagal TCS taisykles dėl finansinių įnašų TCO nuo 1992 m. Sąjungos įnašas išliko toks pats, nors pasaulinė cukraus rinka, visų pirma santykinė Sąjungos padėtis joje, nuo to laiko iš esmės pasikeitė. Todėl pastaraisiais metais Sąjunga TCO prisiėmė neproporcingai didelę biudžeto išlaidų dalį ir atsakomybę;

               (8)Tarybos sprendimu (ES) 2017/2242
                  3
                Komisija gavo Tarybos įgaliojimus pradėti derybas Tarptautinėje cukraus taryboje su kitomis TCS šalimis siekiant atnaujinti TCS, visų pirma kiek tai susiję su ISO narių balsų skaičiaus ir finansinių įnašų neatitiktimi jų santykinei padėčiai pasaulinėje cukraus rinkoje. Šie įgaliojimai galioja iki 2019 m. gruodžio 31 d.;

               (9)remdamasi įgaliojimais, suteiktais Sprendimu (ES) 2017/2242, Komisija dalyvavo derybose su TCO valstybėmis narėmis ir pateikė konkrečių pasiūlymų dėl TCS 25 straipsnio, kuriuo reglamentuojamas administracinio biudžeto ir narių įnašų tvirtinimas, pakeitimo. 2019 m. liepos 19 d. 55-ojoje sesijoje TCT nusprendė iki kito posėdžio, vyksiančio 2019 m. lapkričio mėn., pradėti derybas dėl dalinės TCS peržiūros vadovaujantis Jungtinių Tautų prekybos ir plėtros konferencijos (UNCTAD) gairėmis. Gavusi kelių TCO valstybių narių prašymus, TCT nusprendė, kad oficialios derybos bus vedamos ne tik dėl Sąjungos pasiūlytos TCS 25 straipsnio peržiūros, bet ir dėl kitų TCS sričių. Šios kitos sritys – tai visų pirma TCS tikslai ir darbo prioritetai;

               (10)remiantis 2019 m. liepos 19 d. TCT sprendimu, šios derybos turi būti užbaigtos ne vėliau kaip 2021 m. gruodžio 31 d. Šis laikotarpis reiškia, kad derybos nebus baigtos, kol nustos galioti Sprendimu (ES) 2017/2242 suteikti įgaliojimai. Todėl reikia, kad Taryba suteiktų naujus įgaliojimus, kurie apimtų ilgesnį laikotarpį ir platesnę derybų aprėptį;

               (11)visi tose derybose sutarti pakeitimai turėtų būti priimti TCS 44 straipsnyje nustatyta tvarka. Pagal tą straipsnį TCT specialiu balsavimu gali rekomenduoti TCO nariams iš dalies pakeisti TCS. Sąjunga, kaip TCT narė, pagal TCS 7 straipsnį turėtų galėti dalyvauti derybose dėl TCS institucinės struktūros pakeitimo;

               (12)todėl tikslinga, kad Komisijai būtų leista dalyvauti derybose Tarptautinėje cukraus taryboje dėl TCS pakeitimų ir būtų priimtos derybų gairės, o vesdama derybas Komisija toliau konsultuotųsi su tuo pačiu specialiuoju komitetu, paskirtu Sprendimu (ES) 2017/2242,

               PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:

               1 straipsnis

               Komisija įgaliojama Sąjungos vardu derėtis dėl 1992 m. Tarptautinio cukraus susitarimo pakeitimų.

               2 straipsnis

               Derybiniai nurodymai išdėstyti priede.

               3 straipsnis

               Derybos vedamos konsultuojantis su Biržos prekių darbo grupe.

               4 straipsnis

               Šis sprendimas taikomas iki 2021 m. gruodžio 31 d.

               5 straipsnis

               Šis sprendimas skirtas Komisijai.

               Priimta Briuselyje

                     Tarybos vardu

                     Pirmininkas

                     (1)

                        1992 m. lapkričio 13 d. Tarybos sprendimas 92/580/EEB dėl 1992 m. Tarptautinio cukraus susitarimo pasirašymo ir sudarymo (OL L 379, 1992 12 23, p. 15).

                     (2)

                        2019 m. liepos 15 d. Tarybos sprendimas (ES) 2019/1251 dėl pozicijos, kurios Europos Sąjungos vardu turi būti laikomasi Tarptautinėje cukraus taryboje, dėl 1992 m. Tarptautinio cukraus susitarimo galiojimo pratęsimo (OL L 195, 2019 7 23, p. 18).

                     (3)

                        2017 m. lapkričio 30 d. Tarybos sprendimas (ES) 2017/2242, kuriuo suteikiami įgaliojimai pradėti derybas dėl 1992 m. Tarptautinio cukraus susitarimo pakeitimų (OL L 322, 2017 12 7, p. 29).

    ---documentbreak---

               EUROPOS KOMISIJA
            Briuselis, 2019 11 15
            COM(2019) 595 final
            PRIEDAS
            prie
            Rekomendacijos dėlTARYBOS SPRENDIMO
            kuriuo suteikiami įgaliojimai pradėti derybas dėl 1992 m. Tarptautinio cukraus susitarimo pakeitimų

               PRIEDAS

               Derybiniai nurodymai dėl 1992 m. Tarptautinio cukraus susitarimo pakeitimų

               Komisija gali dalyvauti derybose, kurias Tarptautinė cukraus taryba nusprendė pradėti siekdama iš dalies pakeisti Tarptautinį cukraus susitarimą (TCS), kiek tai susiję su administraciniu biudžetu ir įnašais, Tarptautinės cukraus organizacijos uždaviniais ir darbo programa. Komisija dalyvauja šiose derybose siekdama modernizuoti TCS, visų pirma pašalinti esamą Tarptautinės cukraus organizacijos narių balsų skaičiaus ir finansinių įnašų paskirstymo neatitiktį jų santykinei padėčiai pasaulinėje cukraus rinkoje, atsižvelgdama į permainas pasaulinėje cukraus rinkoje.


               EUROPOS KOMISIJA
            Briuselis, 2019 06 04
            COM(2019) 248 final
            Rekomendacija
            TARYBOS SPRENDIMAS
            kuriuo Komisija įgaliojama Europos Sąjungos vardu pradėti derybas su Mauritanijos Islamo Respublika dėl tausios žvejybos partnerystės susitarimo ir protokolo sudarymo
            {SWD(2019) 195 final} - {SWD(2019) 196 final}

               AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS

               1.REKOMENDACIJOS APLINKYBĖS

               •Pasiūlymo pagrindimas ir tikslai

               Komisija siūlo derėtis su Mauritanijos Islamo Respublika dėl naujo tausios žvejybos partnerystės susitarimo ir naujo protokolo, kurie atitiktų Sąjungos laivyno poreikius ir derėtų su Reglamentu (ES) Nr. 1380/2013 dėl bendros žuvininkystės politikos (BŽP) ir su 2012 m. kovo 19 d. Tarybos išvadomis dėl Komisijos komunikato dėl bendros žuvininkystės politikos išorės aspekto.

               •Suderinamumas su toje pačioje politikos srityje galiojančiomis nuostatomis

                  Dabartinis Europos Sąjungos ir Mauritanijos žvejybos partnerystės susitarimas
                     1
                   (ŽPS) buvo pasirašytas 2008 m. rugpjūčio 4 d
                     2
                  . Todėl siūloma surengti derybas dėl naujo tausios žvejybos partnerystės susitarimo siekiant į jį įtraukti kai kurias Reglamento (ES) Nr. 1380/2013
                     3
                   nuostatas, kurių dabartiniame ŽPS nėra. Dabartinis ketverių metų ŽPS protokolas
                     4
                   pradėtas taikyti 2015 m. lapkričio 16 d.
                     5
                   ir nustos galioti 2019 m. lapkričio 15 d. Protokolas buvo iš dalies pakeistas Komisijos sprendimu (ES) 2017/451
                     6
                   ir Komisijos sprendimu (ES) 2017/1373
                     7
                  . Jame nustatytos Sąjungos laivynui suteiktos žvejybos galimybės ir atitinkamas Sąjungos ir laivų savininkų mokamas finansinis įnašas.

                  Metinis Mauritanijai skirtas ES viešasis finansinis įnašas sudaro 61 625 000 EUR
                     8
                  , iš jo 4 125 000 EUR skiriama kaip parama sektoriui.

               Pagal ŽPS su Mauritanija 10 valstybių narių
                  9
                (Vokietijos, Airijos, Ispanijos, Prancūzijos, Italijos, Latvijos, Lietuvos, Nyderlandų, Lenkijos ir Portugalijos) ES laivams numatytos demersinių ir pelaginių rūšių žuvų, taip pat tunų ir toli migruojančių rūšių žuvų žvejybos galimybės. Europos Sąjunga jau sukūrė dvišalių tausios žvejybos partnerystės susitarimų (TŽPS), taikomų Atlanto vandenyne šalia Vakarų Afrikos, tinklą – sudaryti susitarimai  su Maroku, Senegalu, Gambija, Bisau Gvinėja, Liberija ir Dramblio Kaulo Krantu.

                  TŽPS padeda tarptautiniu mastu propaguoti BŽP tikslus užtikrinant, kad Sąjungos žvejybos veikla, vykdoma ne jos vandenyse, būtų grindžiama tokiais pačiais principais ir standartais, kokie taikomi pagal Sąjungos teisę. Be to, TŽPS padeda stiprinti ES ir jos partnerių mokslinį bendradarbiavimą, didinti skaidrumą ir tvarumą, kad geriau būtų valdomi žvejybos ištekliai, taip pat stiprinti valdymą remiant nacionalinių ir užsienio laivynų veiklos stebėseną, kontrolę ir priežiūrą ir teikiant finansavimą kovai su neteisėta, nedeklaruojama ir nereglamentuojama žvejyba. TŽPS padeda tvariai plėtoti vietos žuvininkystės pramonę, taip pat skatinti augimą ir deramą darbą, susijusį su jūrine veikla. TŽPS stiprinama Europos Sąjungos pozicija tarptautinėse ir regioninėse žvejybos organizacijose, visų pirma Tarptautinėje Atlanto tunų apsaugos komisijoje (ICCAT)
                     10
                   ir Žvejybos rytų vidurio Atlante komitete (CECAF)
                     11
                  .

               •Suderinamumas su kitomis Sąjungos politikos sritimis

                  Derybos dėl naujojo susitarimo ir protokolo su Mauritanija atitinka ES išorės veiksmus, susijusius su Afrikos, Karibų jūros ir Ramiojo vandenyno valstybėmis ir ypač su Sąjungos siekiamais demokratinių principų taikymo ir žmogaus teisių gynimo tikslais.

               2.TEISINIAI REKOMENDACIJOS ASPEKTAI

               •Teisinis pagrindas

                  Teisinis sprendimo pagrindas – Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (SESV) penktos dalies (Sąjungos išorės veiksmai) V antraštinės dalies (Tarptautiniai susitarimai) 218 straipsnis, kuriame nustatyta derybų dėl ES susitarimų su trečiosiomis šalimis ir šių susitarimų sudarymo tvarka.

               •Subsidiarumo principas (neišimtinės kompetencijos atveju)

                  Netaikoma, išimtinė kompetencija.

               •Proporcingumo principas

                  Šis sprendimas yra proporcingas siekiamam tikslui.

               •Priemonės pasirinkimas

                  Priemonė numatyta SESV 218 straipsnio 3 ir 4 dalyse.

               3.EX POST VERTINIMO, KONSULTACIJŲ SU SUINTERESUOTAISIAIS SUBJEKTAIS IR POVEIKIO VERTINIMO REZULTATAI

               •Galiojančių teisės aktų ex post vertinimai / tinkamumo patikros

                  2018–2019 m. Komisija atliko ŽPS su Mauritanija dabartinio protokolo ex post vertinimą, taip pat galimo protokolo atnaujinimo ex ante vertinimą. Vertinimo išvados išdėstytos atskirame Komisijos tarnybų darbiniame dokumente.

                  Atlikus vertinimą prieita prie išvados, kad ES žvejybos sektoriai itin suinteresuoti žvejyba Mauritanijoje ir kad atnaujinus protokolą regione sustiprėtų žvejybos stebėsena, kontrolė bei priežiūra ir pagerėtų žvejybos valdymas.

                  ES svarbu išlaikyti priemonę, kuri užtikrintų glaudų sektorinį bendradarbiavimą su pagrindiniu subjektu, nuo kurio priklauso vandenyno valdymas subregioniniu lygmeniu, nes ES vykdomos žvejybos plotas, patenkantis į subjekto jurisdikciją, yra didelis. Be to, ES laivams, inter alia, esantiems atokiausiuose regionuose, pavyzdžiui, Kanarų salose, žvejojantiems demersinių ir pelaginių rūšių žuvis, taip pat tunus gaubiamaisiais tinklais žvejojantiems laivams ir ūdomis žvejojantiems laivams tai reiškia, kad bus išsaugota galimybė patekti į svarbią žvejybos zoną, kurioje galima įgyvendinti žvejybos strategijas pagal daugiametę tarptautinę teisinę sistemą.

                  Mauritanijos valdžios institucijų tikslas – toliau su ES palaikyti santykius, kurie padėtų stiprinti vandenynų valdymą, ir naudotis daugiametės paramos sektoriui finansavimo galimybėmis.

               •Konsultacijos su suinteresuotaisiais subjektais

                  Atliekant vertinimą konsultuotasi su valstybėmis narėmis, pramonės atstovais ir tarptautinėmis pilietinės visuomenės organizacijomis, taip pat su Mauritanijos žuvininkystės administracija ir pilietine visuomene. Konsultuotasi ir Tolimojo plaukiojimo laivyno patariamoje taryboje, visų pirma 2019 m. kovo 27 d. posėdyje.

               •Tiriamųjų duomenų rinkimas ir naudojimas

                  Netaikoma.

               •Poveikio vertinimas

                  Netaikoma.

               •Reglamentavimo tinkamumas ir supaprastinimas

                  Netaikoma.

               •Pagrindinės teisės

                  Sprendimo priede pateiktuose siūlomuose derybiniuose nurodymuose rekomenduojama įgalioti pradėti derybas ir įtraukti nuostatą dėl žmogaus teisių ir demokratijos principų pažeidimų pasekmių.

               4.POVEIKIS BIUDŽETUI

               Naujojo protokolo poveikis biudžetui apima ir Mauritanijos Islamo Respublikai mokėtiną finansinį įnašą. Atitinkamos biudžeto lėšos (įsipareigojimų ir mokėjimų asignavimai) kiekvienais metais turi būti įtraukiamos į tausios žvejybos partnerystės susitarimams skirtą eilutę (11 03 01) ir atitikti finansinį programavimą pagal atitinkamą daugiametę finansinę programą. Metinės įsipareigojimų ir mokėjimų sumos, įskaitant rezervo eilutę, skirtą metų pradžioje nespėjusiems įsigalioti protokolams, nustatomos pagal kasmetinę biudžeto sudarymo procedūrą
                  12
               .

               5.KITI ELEMENTAI

               •Įgyvendinimo planai ir stebėsena, vertinimas ir ataskaitų teikimo tvarka

                  Tikimasi, kad derybos prasidės 2019 m. antrąjį ketvirtį.

               •Išsamus konkrečių pasiūlymo nuostatų paaiškinimas

                  Komisija rekomenduoja Tarybai:

                  - įgalioti Komisiją pradėti ir vesti derybas su Mauritanijos Islamo Respublika dėl naujo tausios žvejybos partnerystės susitarimo ir protokolo sudarymo;

                  - Komisiją  paskirti ES derybininke šiuo klausimu;

                  - nurodyti Komisijai šias derybas vesti konsultuojantis su specialiuoju komitetu, kaip nustatyta Sutartyje dėl Europos Sąjungos veikimo;

                  - patvirtinti prie šios rekomendacijos pridedamus derybinius nurodymus.

               Rekomendacija

               TARYBOS SPRENDIMAS

               kuriuo Komisija įgaliojama Europos Sąjungos vardu pradėti derybas su Mauritanijos Islamo Respublika dėl tausios žvejybos partnerystės susitarimo ir protokolo sudarymo

               EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,

               atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 218 straipsnio 3 ir 4 dalis,

               atsižvelgdama į Europos Komisijos rekomendaciją,

               kadangi turėtų būti pradėtos derybos su Mauritanijos Islamo Respublika siekiant sudaryti tausios žvejybos partnerystės susitarimą ir jo protokolą,

               PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:

               1 straipsnis

               Komisija yra įgaliojama pradėti derybas su Mauritanija siekiant sudaryti naują tausios žvejybos partnerystės susitarimą ir protokolą su Mauritanija.

               2 straipsnis

               Šios derybos vedamos konsultuojantis su Tarybos išorės žuvininkystės politikos darbo grupe, remiantis derybiniais nurodymais, pateiktais šio sprendimo priede.

               3 straipsnis

               Šis sprendimas skirtas Komisijai.

               Priimta Briuselyje

                     Tarybos vardu

                     Pirmininkas

                     (1)

                        OL L 343, 2006 12 8, p. 4.

                     (2)

                  https://www.consilium.europa.eu/en/documents-publications/treaties-agreements/agreement/?id=2006111&DocLanguage=en

                     (3)

                        Žr. Regl. (ES) Nr. 1380/2013 VI dalies II antraštinę dalį.

                     (4)

                        OL L 315, 2015 12 1, p. 3.

                     (5)

                  https://www.consilium.europa.eu/en/documents-publications/treaties-agreements/agreement/?id=2015063&DocLanguage=en

                     (6)

                        OL L 69, 2017 3 15, p. 34.

                     (7)

                        OL L 193, 2017 7 25, p. 4.

                     (8)

                        Protokolo pastaraisiais dvejais metais.  Dvejais ankstesniais metais jis buvo 59 125 000 EUR. Žr. Protokolo su pakeitimais, padarytais 2017 m. kovo 14 d. Komisijos sprendimu (ES) 2017/451, 2 straipsnio 1 dalį ir 3 straipsnio 1 dalį. OL L 69, 2017 3 15, p. 34.

                     (9)

                        JK turėjo žvejybos galimybių pagal dabartinio ŽPS protokolą iki 2019 m.

                     (10)

                  http://www.fao.org/fishery/rfb/iccat/en
                  , pagal tarptautinę teisę įsteigta institucija, kurios tikslas – regione išsaugoti ir valdyti toli migruojančių žuvų rūšis.

                     (11)

                  http://www.fao.org/fishery/rfb/cecaf/en
                   (dėl demersinių ir pelaginių rūšių).

                     (12)

                        40 skyrius (rezervo eilutė 40 02 41) pagal tarpinstitucinį susitarimą dėl daugiametės finansinės programos (2013/C 373/01).

    ---documentbreak---

               EUROPOS KOMISIJA
            Briuselis, 2019 06 04
            COM(2019) 248 final
            PRIEDAS
            prie
            Rekomendacijos
            prie Tarybos sprendimo, kuriuo Komisija įgaliojama Europos Sąjungos vardu pradėti derybas su Mauritanijos Islamo Respublika dėl tausios žvejybos partnerystės susitarimo ir protokolo sudarymo
            {SWD(2019) 195 final} - {SWD(2019) 196 final}

               PRIEDAS

               Derybiniai nurodymai

               –Derybų tikslas – sudaryti Europos Sąjungos ir Mauritanijos Islamo Respublikos tausios žvejybos partnerystės susitarimą ir protokolą laikantis Reglamento (ES) Nr. 1380/2013 dėl bendros žuvininkystės politikos nuostatų ir 2012 m. kovo 19 d. Tarybos išvadų dėl 2011 m. liepos 13 d. Komisijos komunikato dėl bendros žuvininkystės politikos išorės aspekto.

               –Todėl tausios žvejybos partnerystės susitarime turėtų būti nustatyta bendra sistema, bendrieji principai ir tikslai, kurie sudarys partnerystės su Mauritanijos Islamo Respublika pagrindą. Jame turėtų būti nuostata, kuria panaikinamas dabartinis Europos bendrijos ir Mauritanijos Islamo Respublikos žvejybos partnerystės susitarimas
                  1
               .

               –Naujuoju susitarimu ir jo protokolu siekdama skatinti tausią ir atsakingą žvejybą ir kartu užtikrinti abipusę naudą ES ir Mauritanijos Islamo Respublikai, Komisija savo derybinius tikslus grindžia šiais apsektais:

               ·ES laivyno laivams užtikrinti galimybę patekti į Mauritanijos Islamo Respublikos žvejybos zoną ir gauti būtinus žvejybos toje zonoje leidimus ir taip, inter alia, plėtoti ES veiklos vykdytojams prieinamų tausios žvejybos partnerystės susitarimų tinklą Vakarų Afrikoje;

               ·atsižvelgti į geriausias turimas mokslines rekomendacijas ir atitinkamus regioninių žvejybos valdymo organizacijų (RŽVO) priimtus valdymo planus, siekiant užtikrinti aplinkosauginį žvejybos veiklos tvarumą ir tarptautiniu mastu skatinti vandenynų valdymą. Žvejybos veikla turėtų būti nukreipta tik į turimus išteklius, atsižvelgiant į vietinio laivyno žvejybos pajėgumą ir ypatingą dėmesį atkreipiant į tai, kad susiję ištekliai yra toli migruojančių rūšių žuvys;

               ·siekti atitinkamos leidžiamo sužvejoti kiekio perviršio dalies, visiškai atitinkančios ES laivyno interesus, kai tokie ištekliai domina ir kitus užsienio laivynus, ir užtikrinti, kad visiems užsienio laivynams būtų taikomos tos pačios techninės sąlygos;

               ·užtikrinti, kad galimybės žvejoti išteklius būtų grindžiamos buvusia ir numatoma būsima ES laivyno veikla tame regione, atsižvelgiant į turimus naujausius ir geriausius mokslinius vertinimus bei atsižvelgiant į ES atokiausių regionų interesus;

               ·užmegzti dialogą siekiant stiprinti sektoriaus politiką, kad būtų skatinamas atsakingos žuvininkystės politikos įgyvendinimas atsižvelgiant į šalies vystymosi tikslus, visų pirma,  susijusius su žuvininkystės valdymu, kova su neteisėta, nedeklaruojama ir nereglamentuojama žvejyba, žvejybos veiklos kontrole, stebėsena ir priežiūra, mokslinių konsultacijų teikimu, ekonominės veiklos skatinimu ir, inter alia, priežasčių, dėl kurių iš Mauritanijos vyksta neteisėta migracija, šalinimu;

               ·užtikrinti, kad protokolu būtų prisidedama prie užimtumo augimo ir deramo darbo, susijusio su jūrine veikla, skatinimo, atsižvelgiant į atitinkamas Tarptautinės darbo organizacijos (TDO) konvencijas;

               ·įtraukti nuostatas dėl žmogaus teisių ir demokratijos principų pažeidimų pasekmių.

               –Protokole visų pirma turėtų būti nustatyta:

               ·Europos Sąjungos laivams suteiktinos žvejybos galimybės pagal kategorijas,

               ·finansinis įnašas bei jo mokėjimo sąlygos ir

               ·sektorinės paramos įgyvendinimo mechanizmai.

               –Jei derybos dėl naujojo Europos Sąjungos ir Mauritanijos Islamo Respublikos tausios žvejybos partnerystės susitarimo ir protokolo truktų ilgiau nei tikėtasi ir siekiant išvengti ilgalaikio žvejybos veiklos nutraukimo, Komisija turėtų turėti galimybę susitarti su Mauritanijos Islamo Respublika dėl dabartinio susitarimo ir protokolo galiojimo pratęsimo ne ilgesniam kaip vienų metų laikotarpiui ir toliau stengtis pasiekti susitarimą dėl naujo tausios žvejybos partnerystės susitarimo ir protokolo, atsižvelgiant į pirmiau minėtus tikslus.

                     (1)

                        OL L 343, 2006 12 8, p. 4.


               EUROPOS KOMISIJA
            Briuselis, 2019 06 05
            COM(2019) 539 final
            Rekomendacija
            TARYBOS SPRENDIMAS
            kuriuo nustatoma, kad Vengrija nesiėmė veiksmingų priemonių, kuriomis būtų atsižvelgiama į 2018 m. gruodžio 4 d. Tarybos rekomendaciją
            {SWD(2019) 534 final}

               Rekomendacija

               TARYBOS SPRENDIMAS

               kuriuo nustatoma, kad Vengrija nesiėmė veiksmingų priemonių, kuriomis būtų atsižvelgiama į 2018 m. gruodžio 4 d. Tarybos rekomendaciją

               EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,

               atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,

               atsižvelgdama į Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97
                  1
               , ypač į jo 10 straipsnio 2 dalies ketvirtą pastraipą,

               atsižvelgdama į Europos Komisijos rekomendaciją,

               kadangi:

               (1)2018 m. birželio 22 d. pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (SESV) 121 straipsnio 4 dalį Taryba nusprendė, kad Vengrijoje yra didelis pastebėtas nukrypimas nuo koregavimo plano, kuriuo siekiama -1,5 % BVP vidutinio laikotarpio biudžeto tikslo. Atsižvelgdama į nustatytą didelį nukrypimą, 2018 m. birželio 22 d. Taryba Vengrijai pateikė rekomendaciją
                  2
                imtis būtinų priemonių užtikrinti, kad 2018 m. grynųjų pirminių valdžios sektoriaus išlaidų nominalus augimas
                  3
                neviršytų 2,8 %, o tai atitiktų 1,0 % BVP metinį struktūrinį koregavimą;

               (2)2018 m. gruodžio 4 d. Taryba padarė išvadą, kad Vengrija nesiėmė veiksmingų priemonių, kuriomis būtų atsižvelgiama į 2018 m. birželio 22 d. Tarybos rekomendaciją. Tuo remdamasi, 2018 m. gruodžio 4 d. Taryba pateikė Vengrijai patikslintą rekomendaciją imtis būtinų priemonių užtikrinti, kad 2019 m. grynųjų pirminių valdžios sektoriaus išlaidų nominalus augimas neviršytų 3,3 %, o tai atitiktų 1,0 % BVP metinį struktūrinį koregavimą
                  4
               . Vengrijai taip pat rekomenduota visas nenumatytas pajamas panaudoti deficitui mažinti, o biudžeto konsolidavimo priemonėmis turėtų būti užtikrintas ilgalaikis valdžios sektoriaus struktūrinio balanso pagerėjimas augimą skatinančiu būdu. Taryba Vengrijai nustatė 2019 m. balandžio 15 d. terminą, iki kurio reikėjo pateikti ataskaitą dėl priemonių, kurių imtasi atsižvelgiant į rekomendaciją;

               (3)2019 m. kovo 20 d. Komisija Vengrijoje surengė griežtesnės priežiūros vizitą, per kurį vykdė stebėseną vietoje pagal Tarybos reglamento (EB) Nr. 1466/97 -11 straipsnio 2 dalį. Vengrijos valdžios institucijoms perdavusi preliminarias išvadas, kad jos galėtų pateikti savo pastabas, 2019 m. birželio 5 d. Komisija savo išvadas pateikė Tarybai. Vėliau tos išvados paskelbtos viešai. Komisijos ataskaitoje daroma išvada, kad Vengrijos valdžios institucijos neplanuoja imtis veiksmų pagal 2018 m. gruodžio 4 d. Tarybos rekomendaciją. Per vizitą valdžios institucijos patvirtino, kad jų 2019 m. biudžeto tikslas tebėra 1,8 % nominalus deficitas, kaip numatyta 2018 m. liepos mėn. priimtame 2019 m. biudžete, nepaisant palankesnio makroekonominio scenarijaus ir geresnių, nei tikėtasi, fiskalinių rezultatų 2018 m.;

               (4)2019 m. balandžio 15 d. Vengrijos valdžios institucijos pateikė ataskaitą dėl priemonių, kurių imtasi atsižvelgiant į 2018 m. gruodžio 4 d. Tarybos rekomendaciją. Ataskaitoje valdžios institucijos pakartojo, kad jų 2019 m. tikslas tebėra 1,8 % BVP nominalus deficitas, t. y. 0,4 procentinio punkto BVP mažesnis, palyginti su 2018 m. rezultatais. Ataskaitoje nepateikiama jokių planų, kaip bus laikomasi Tarybos rekomenduojamo fiskalinio koregavimo. Be to, daugelis ataskaitoje išvardytų fiskalinį poveikį turinčių ekonominių programų iš esmės yra neįvertintos kiekybiškai. Ataskaitoje taip pat nepateikiama jokios 2019 m. biudžeto projekcijos. Taigi, ataskaita neatitinka Tarybos nustatyto ataskaitų teikimo reikalavimo. Struktūrinio deficito pagerėjimas yra gerokai mažesnis už Tarybos rekomendacijoje nustatytą reikalavimą;

               (5)remiantis 2019 m. gegužės 7 d. paskelbta Komisijos 2019 m. pavasario prognoze, numatoma, kad 2019 m. grynųjų pirminių išlaidų augimas turėtų siekti 6,5 %, t. y. gerokai viršyti rekomenduojamą 3,3 % lygį. Numatoma, kad struktūrinis balansas pagerės 0,4 % BVP, palyginti su 2018 m., tačiau nesieks rekomenduojamo 1,0 % BVP koregavimo. Todėl abu rodikliai rodo, kad bus nukrypta nuo rekomenduojamo koregavimo. Atotrūkis iki išlaidų kriterijaus siekia 1,2 % BVP. Struktūrinio balanso atotrūkis yra šiek tiek mažesnis – 0,6 % BVP. Struktūriniam balansui neigiamą poveikį daro šioks toks pajamų trūkumas. Išlaidų kriterijaus duomenis labai neigiamai veikia jį apskaičiuojant taikomas vidutinio laikotarpio potencialus BVP augimas, kuris apima labai mažą potencialų BVP augimą po krizės. Be to, neatrodo, kad apskaičiuojant BVP defliatorių, kuriuo grindžiamas išlaidų kriterijus, tinkamai atsižvelgiama į padidėjusį sąnaudų spaudimą, kuris daro poveikį valdžios sektoriaus išlaidoms. Atlikus koregavimą pagal tuos veiksnius, atrodo, kad išlaidų kriterijus tinkamai atspindi fiskalines pastangas, tačiau jis vis tiek rodo nukrypimą nuo rekomenduojamo koregavimo;

               (6)nuo tada, kai buvo paskelbta Komisijos 2018 m. rudens prognozė, kuria buvo grindžiama 2018 m. gruodžio 4 d. Tarybos rekomendacija, Vengrijos valdžios institucijos paskelbė naujas ekspansines išlaidų priemones. Be to, atsižvelgiant į spartesnį, nei tikėtasi, 2018 m. viešojo sektoriaus darbo užmokesčio augimą, nuo 2018 m. rudens buvo paskelbta apie naują kai kurių kategorijų darbo užmokesčio didinimą. Galiausiai 2019 m. išlaidų projekcijoms įtakos turėjo ir didesnės biudžeto atsargos bei aiškus vyriausybės ketinimas iki metų pabaigos jas visiškai išnaudoti. Todėl manoma, kad nukrypimas nuo išlaidų kriterijaus bus gerokai didesnis nei 2018 m. rudenį atliktame vertinime nustatytas nukrypimas;

               (7)taigi, galima daryti išvadą, kad Vengrija nepakankamai atsižvelgė į 2018 m. gruodžio 4 d. Tarybos rekomendaciją. Fiskalinės pastangos nėra pakankamos užtikrinti, kad grynųjų pirminių valdžios sektoriaus išlaidų nominalus augimas 2019 m. neviršytų 3,3 %, o tai atitiktų 1,0 % BVP metinį struktūrinį koregavimą,

               PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:

               1 straipsnis

               Vengrija nesiėmė veiksmingų priemonių, kuriomis būtų atsižvelgiama į 2018 m. gruodžio 4 d. Tarybos rekomendaciją.

               2 straipsnis

               Šis sprendimas skirtas Vengrijai.

               Priimta Briuselyje

                     Tarybos vardu

                     Pirmininkas

                     (1)

                        OL L 209, 1997 8 2, p. 1.

                     (2)

                        OL C 223, 2018 6 27, p. 1.

                     (3)

                        Grynąsias pirmines valdžios sektoriaus išlaidas sudaro visos valdžios sektoriaus išlaidos, atmetus palūkanų išlaidas, Sąjungos fondų pajamomis visiškai kompensuojamas Sąjungos programų išlaidas ir išlaidų nedarbo išmokoms nediskrecinius pokyčius. Nacionaliniu lygmeniu finansuojamas bendrojo pagrindinio kapitalo formavimas išlyginamas per ketverių metų laikotarpį. Diskrecinės pajamų priemonės ar teisės aktais nustatytas pajamų didinimas įskaičiuotas. Vienkartinės priemonės, susijusios tiek su pajamomis, tiek su išlaidomis, neįskaičiuojamos.

                     (4)

                        OL C 460, 2018 12 21, p. 4.


               EUROPOS KOMISIJA
            Briuselis, 2019 11 20
            COM(2019) 921 final
            Rekomendacija
            TARYBOS SPRENDIMAS
            kuriuo nustatoma, kad Vengrija nesiėmė veiksmingų priemonių, kuriomis būtų atsižvelgiama į 2019 m. birželio 14 d. Tarybos rekomendaciją
            {SWD(2019) 941 final}

               Rekomendacija

               TARYBOS SPRENDIMAS

               kuriuo nustatoma, kad Vengrija nesiėmė veiksmingų priemonių, kuriomis būtų atsižvelgiama į 2019 m. birželio 14 d. Tarybos rekomendaciją

               EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,

               atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,

               atsižvelgdama į Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei koordinavimo
                  1
               , ypač į jo 10 straipsnio 2 dalį,

               atsižvelgdama į Europos Komisijos rekomendaciją,

               kadangi:

               (1)2018 m. birželio mėn. Taryba pagal Sutarties 121 straipsnio 4 dalį nustatė, kad 2017 m. buvo labai nukrypta nuo Vengrijos vidutinio laikotarpio biudžeto tikslo. Atsižvelgdama į tą nustatytą didelį nukrypimą Taryba 2018 m. birželio 22 d. pateikė rekomendaciją
                  2
               , kurioje rekomendavo Vengrijai imtis būtinų politikos priemonių šiam nukrypimui pašalinti. Vėliau Taryba padarė išvadą, kad Vengrija nesiėmė veiksmingų priemonių, kuriomis būtų atsižvelgta į tą rekomendaciją, ir 2018 m. gruodžio 4 d. pateikė patikslintą rekomendaciją
                  3
               . Vėliau Taryba padarė išvadą, kad Vengrija nesiėmė veiksmingų priemonių, kuriomis būtų atsižvelgta ir į tą rekomendaciją;

               (2)2019 m. birželio 14 d. Taryba nustatė, kad 2018 m. Vengrijoje vėl buvo labai nukrypta nuo koregavimo plano, kuriuo siekiama vidutinio laikotarpio biudžeto tikslo, ir pateikė rekomendaciją Vengrijai imtis būtinų priemonių užtikrinti, kad grynųjų pirminių valdžios sektoriaus išlaidų
                  4
                nominalus augimas 2019 m. neviršytų 3,3 %, o 2020 m. – 4,7 %; tai atitiktų 1,0 % bendrojo vidaus produkto (BVP) metinį struktūrinį koregavimą 2019 m. ir 0,75 % BVP – 2020 m.
                  5
                2020 m. rekomenduotos pastangos buvo laikomos tinkamomis, jei 2019 m. bus laikomasi prašomo koregavimo. Vengrijai taip pat rekomenduota visas nenumatytas pajamas panaudoti deficitui mažinti, o biudžeto konsolidavimo priemonėmis augimui palankiu būdu turėtų būti užtikrintas ilgalaikis valdžios sektoriaus struktūrinio balanso pagerėjimas. Taryba Vengrijai nustatė 2019 m. spalio 15 d. terminą, iki kurio reikėjo pateikti ataskaitą dėl priemonių, kurių imtasi atsižvelgiant į tą rekomendaciją;

               (3)2019 m. rugsėjo 26 d. Komisija Vengrijoje surengė griežtesnės priežiūros vizitą, per kurį vykdė stebėseną vietoje pagal Reglamento (EB) Nr. 1466/97 -11 straipsnio 2 dalį. Vengrijos valdžios institucijoms perdavusi preliminarias išvadas, kad jos galėtų pateikti savo pastabas, 2019 m. lapkričio 20 d. Komisija savo išvadas pateikė Tarybai. Tos išvados paskelbtos viešai. Komisijos ataskaitoje daroma išvada, kad Vengrijos valdžios institucijos ketina toliau laikytis 2019 m. 1,8 % BVP nominalaus deficito tikslo, nustatyto 2019 m. konvergencijos programoje. 2020 m. valdžios institucijos patikslino deficito tikslą iki 1 % BVP – platesnio užmojo nei 2019 m. konvergencijos programoje nurodytas 1,5 % BVP tikslas. Taigi, Vengrijos valdžios institucijos planuoja imtis priemonių 2019 m. birželio 14 d. rekomendacijai įgyvendinti tik 2020 m.;

               (4)2019 m. spalio 15 d. Vengrijos valdžios institucijos pateikė ataskaitą dėl priemonių, kurių imtasi atsižvelgiant į 2019 m. birželio 14 d. Tarybos rekomendaciją
                  6
               . Nepaisant palankesnių makroekonominių ir fiskalinių pokyčių nuo 2019 m. pradžios iki dabar, ataskaitoje valdžios institucijos laikosi 2019 m. konvergencijos programoje nustatyto 1,8 % BVP valdžios sektoriaus deficito tikslo 2019 m. Valdžios institucijos patvirtina, kad 2020 m. nominalaus deficito tikslas yra 1,0 % BVP, kaip numatyta 2020 m. biudžete, ir 0,5 % BVP viršija 2019 m. konvergencijos programoje numatytą tikslą. Ataskaitoje primenama, kad į 2020 m. deficito tikslą įtrauktas didelis rezervas (1 % BVP), kuriuo siekiama valdyti išorės riziką ir kuris gali būti panaudotas tik tuo atveju, kai tikimasi, kad deficito tikslas bus pasiektas. Ataskaitoje išvardytos deficitą didinančios priemonės, nurodytos „Ekonomikos apsaugos veiksmų plane“, kurį vyriausybė priėmė 2019 m. gegužės 30 d. ir kurio tikslas – artimiausiais metais išlaikyti 2 procentiniais punktais ES vidurkį viršijantį augimo tempą. Daugelis ataskaitoje išvardytų ekonominių programų iš esmės yra neįvertintos kiekybiškai. Ataskaitoje taip pat nepateikiama jokių 2019 ir 2020 m. biudžeto projekcijų. Taigi, ataskaita neatitinka Tarybos rekomenduojamo ataskaitų teikimo reikalavimo;

               (5)remiantis Komisijos 2019 m. rudens prognoze, 2019 m. grynųjų pirminių valdžios sektoriaus išlaidų augimas turėtų būti 6,8 %, t. y. gerokai didesnis už rekomenduojamą 3,3 % augimą (nukrypimas – 1,3 % BVP). Numatoma, kad struktūrinis balansas pagerės 0,5 % BVP, palyginti su rekomenduojamu 1,0 % BVP pagerėjimu (nukrypimas – 0,5 % BVP). Taigi, abu rodikliai rodo, kad bus nukrypta nuo rekomenduojamo koregavimo. Išlaidų kriterijaus duomenis neigiamai veikia tai, kad naudojamas, palyginti su dabartiniais įverčiais, žemesnis BVP defliatorius, kuriuo grindžiamas šis rodiklis. Išlaidų kriterijaus duomenis taip pat šiek tiek neigiamai veikia nacionaliniu lygmeniu finansuojamų investicijų subalansavimas. Savo ruožtu, struktūriniam balansui teigiamą poveikį daro didesnis potencialaus augimo įvertis, kuriuo grindžiamas šis rodiklis, o neigiamą poveikį – pajamų trūkumas. Atsižvelgiant į šiuos veiksnius, bendrame vertinime patvirtinamas nukrypimas nuo rekomenduojamo koregavimo 2019 m.;

               (6)remiantis Komisijos 2019 m. rudens prognoze, 2020 m. grynųjų pirminių valdžios sektoriaus išlaidų augimas turėtų būti 7,5 %, t. y. gerokai didesnis už rekomenduojamą 4,7 % augimą (nukrypimas – 1,0 % BVP). Numatoma, kad struktūrinis balansas pagerės 1,2 % BVP, t. y. 0,4 procentinio punkto viršys Tarybos rekomenduotas 0,75 % BVP pastangas. Todėl išlaidų kriterijus rodo riziką, kad bus nukrypta nuo reikalaujamo koregavimo, o struktūrinis balansas rodo reikalavimų laikymąsi su santykinai dideliu neatitikimu. Pastaraisiais metais viešosios investicijos nuolat didėjo ir 2019 m. siekė 6,4 % BVP, o tai neabejotinai didžiausias rodiklis ES. Atsižvelgiant į tai, 2020 m. planuojamas sumažinimas vertinamas kaip ilgesnis valstybės investicijų rodiklio normalizavimas. Nors struktūrinio balanso pokytis visiškai atspindi investicijų mažinimą, dėl tolygesnio investicijų profilio, naudojamo apskaičiuojant išlaidų kriterijų, šis kriterijus lemia pernelyg neigiamą fiskalinių pastangų rodiklį. Išlaidų kriterijų neigiamai veikia ir tai, kad naudojamas, palyginti su dabartiniais įverčiais, žemesnis BVP defliatorius. Atsižvelgiant į šiuos veiksnius, išlaidų kriterijus rodytų atitiktį reikalavimui. Kartu struktūriniam balansui teigiamą poveikį daro didesnis potencialaus BVP augimo, kuriuo grindžiamas jo apskaičiavimas, punktinis įvertis, palyginti su vidutinio laikotarpio vidurkiu, kuriuo grindžiamas išlaidų kriterijus. Atsižvelgiant į šiuos veiksnius, bendrame vertinime daroma išvada, kad 2020 m. Vengrija pasieks rekomenduojamą koregavimą;

               (7)iš to, kas išdėstyta pirmiau, galima daryti išvadą, kad Vengrija nepakankamai atsižvelgė į 2019 m. birželio 14 d. Tarybos rekomendaciją. Fiskalinės pastangos nėra pakankamos užtikrinti, kad grynųjų pirminių valdžios sektoriaus išlaidų nominalus augimas 2019 m. neviršytų 3,3 % ir tai atitiktų 1,0 % BVP metinį struktūrinį koregavimą, o 2020 m. numatytos fiskalinės pastangos iš esmės atitinka rekomenduojamą koregavimą,

               PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:

               1 straipsnis

               Vengrija nesiėmė veiksmingų priemonių, kuriomis būtų atsižvelgiama į 2019 m. birželio 14 d. Tarybos rekomendaciją.

               2 straipsnis

               Šis sprendimas skirtas Vengrijai.

               Priimta Briuselyje

                     Tarybos vardu

                     Pirmininkas

                     (1)

                        OL L 209, 1997 8 2, p. 1.

                     (2)

                        OL C 223, 2018 6 27, p. 1.

                     (3)

                        OL C 460, 2018 12 21, p. 4.

                     (4)

                        Grynąsias pirmines valdžios sektoriaus išlaidas sudaro visos valdžios sektoriaus išlaidos, atmetus palūkanų išlaidas, Sąjungos fondų pajamomis visiškai kompensuojamas Sąjungos programų išlaidas ir išlaidų nedarbo išmokoms nediskrecinius pokyčius. Nacionaliniu lygmeniu finansuojamas bendrojo pagrindinio kapitalo formavimas išlyginamas per ketverių metų laikotarpį. Įskaičiuojamos diskrecinės su pajamomis susijusios priemonės arba įstatymais nustatytas pajamų padidėjimas. Vienkartinės priemonės, susijusios tiek su pajamomis, tiek su išlaidomis, neįskaičiuojamos.

                     (5)

                        OL C 210, 2019 6 21, p. 4.

                     (6)

                        https://ec.europa.eu/info/files/hungary-report-council-recommendations-under-significant-deviation-procedure_en