title: 2011 m. liepos 12 d. Tarybos rekomendacija dėl Portugalijos 2011 m. nacionalinės reformų programos

text:
               22.7.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 216/1

         TARYBOS REKOMENDACIJA
   2011 m. liepos 12 d.
   dėl Portugalijos 2011 m. nacionalinės reformų programos
   2011/C 216/01
   EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
   atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 121 straipsnio 2 dalį ir 148 straipsnio 4 dalį,
   atsižvelgdama į Europos Komisijos rekomendaciją,
   atsižvelgdama į Europos Vadovų Tarybos išvadas,
   atsižvelgdama į Užimtumo komiteto nuomonę,
   kadangi:

               (1)

               2010 m. kovo 26 d. Europos Vadovų Taryba pritarė Komisijos pasiūlymui įgyvendinti naują darbo vietų kūrimo ir augimo strategiją „Europa 2020“, grindžiamą geresniu ekonomikos politikos koordinavimu, ir daugiausia dėmesio skirti toms svarbioms sritims, kuriose reikia imtis veiksmų, kad būtų stiprinamas Europos tvaraus augimo ir konkurencingumo potencialas.

               (2)

               2010 m. liepos 13 d. Taryba priėmė rekomendaciją dėl valstybių narių ir Sąjungos bendrųjų ekonominės politikos gairių (2010–2014 m.), o 2010 m. spalio 21 d. – sprendimą dėl valstybių narių užimtumo politikos gairių (1), kurie kartu sudaro integruotas gaires. Į šias integruotas gaires valstybių narių paprašyta atsižvelgti formuojant nacionalinę ekonomikos ir užimtumo politiką.

               (3)

               2011 m. sausio 12 d. Komisija patvirtino pirmąją metinę augimo apžvalgą, kuria pradedamas naujas ekonomikos valdymo ES ciklas ir pirmas ex ante bei integruoto politikos koordinavimo Europos semestras, numatytas strategijoje „Europa 2020“.

               (4)

               2011 m. kovo 25 d. Europos Vadovų Taryba patvirtino fiskalinio konsolidavimo ir struktūrinių reformų prioritetus (atsižvelgdama į 2011 m. vasario 15 d. ir kovo 7 d. Tarybos išvadas ir Komisijos metinę augimo apžvalgą). Ji pabrėžė, kad pirmenybę reikia teikti patikimų biudžetų ir fiskalinio tvarumo atkūrimui, nedarbo mažinimui reformuojant darbo rinką ir naujoms ekonomikos augimo skatinimo priemonėms. Ji paprašė, kad valstybės narės šiuos prioritetus įgyvendintų konkrečiomis priemonėmis ir jas įtrauktų į savo stabilumo ar konvergencijos programas ir į nacionalines reformų programas.

               (5)

               2011 m. kovo 25 d. Europos Vadovų Taryba taip pat paragino valstybes nares, prisijungusias prie pakto „Euro plius“, laiku pranešti apie savo įsipareigojimus, kad juos būtų galima įtraukti į stabilumo arba konvergencijos programas ir nacionalines reformų programas. Konkretūs 2011 m. įsipareigojimai ir veiksmai Portugalijos nacionalinėje reformų programoje aiškiai nenurodyti, tačiau tikimasi, kad jie bus pateikti Europos Vadovų Tarybai.

               (6)

               2011 m. kovo 23 d. Portugalijos vyriausybė 2011–2014 m. stabilumo programą pateikė nacionaliniam parlamentui, bet šis ją atmetė. 2011 m. balandžio 19 d. Portugalijos vyriausybė pateikė nacionalinę reformų programą. Siūlomi makroekonominiai ir fiskaliniai scenarijai ir politikos rekomendacijos įtraukti į 2011 m. gegužės 17 d. pasirašytą susitarimo memorandumą.

               (7)

               2011 m. gegužės 17 d. Taryba priėmė Įgyvendinimo sprendimą 2011/344/ES, kuriuo Portugalijai trejus metus (2011–2014 m.) teikiama vidutinės trukmės finansinė pagalba pagal 2010 m. gegužės 11 d. Tarybos reglamentą (ES) Nr. 407/2010, kuriuo nustatoma Europos finansinės padėties stabilizavimo priemonė (2). Pridėtame tą pačią dieną pasirašytame susitarimo memorandume ir jo paskesniuose papildymuose išdėstytos ekonominės politikos sąlygos, kuriomis remiantis išmokama finansinė pagalba.

               (8)

               2010 m. Portugalijos BVP augimo norma buvo 1,3 %. Kartu su žymiai padidėjusiu ekportu, šį teigiamą augimą taip pat nulėmė išskirtiniai veiksniai, paskatinę privatų vartojimą. Kainų ir sąnaudų pokyčiai aiškiai nebuvo pakankami veiksniai, kurie pakankamai sparčiai skatintų konkurencingumą, kad sumažintų savo einamosios sąskaitos deficitą, kuris 2010 m. buvo net 10 %. Silpna ekonomika apskritai ir smarkiai didėjantis nedarbas (11,2 % 2010 m. pabaigoje) nulėmė didelį valdžios sektoriaus deficitą, kuris 2009 m. viršijo 10 % BVP, o 2010 m. – 9 %, palyginti su 3,5 % 2008 m. Nepageidaujamas viešojo sketoriaus finansų vystymasi, kuris asocijavosi su siplnu ekonomikos augimu, neseniai lėmė vis didesnį pasitikėjimo praradimą ir kėlė spaudimą užsienio akcijų rinkose, o tai kelia nerimą dėl jos viešųjų finansų tvarumo. Kredito reitingų agentūroms keletą kartų iš eilės sumažinus Portugalijos vyriausybės obligacijų reitingus, šalis tapo nepajėgi refinansuoti savo skolų tokiomis palūkanų normomis, kurios atitiktų ilgalaikio fiskalinio tvarumo tikslą. Tuo pat metu nuo išorės finansavimo, ypač iš euro zonos, labai priklausomas bankų sektorius buvo vis labiau atskiriamas nuo finansavimo iš rinkų.

               (9)

               Portugalija įsipareigojo įgyvendinti ekonominio ir finansinio koregavimo programą, kad sugrąžintų pasitikėjimą savo valstybės skolos tvarumu ir bankų sektoriumi bei skatintų augimą ir užimtumą. Programoje numatytos išsamios priemonės, apimančios tris sritis: i) patikima ir subalansuota fiskalinio konsolidavimo strategija, grindžiama struktūrinėmis fiskalinėmis priemonėmis ir geresne fiskaline kontrole; ii) laikotarpio pradžioje vykdytinos nuodugnios ir struktūrinės reformos, ypač darbo ir produktų rinkose; ir iii) priemonės finansų sektoriui apsaugoti nuo neplaningo finansinio įsiskolinimo mažinimo taikant rinkos pagrindu veikiančius mechanizmus bei pagalbines priemones.

               (10)

               Komisija įvertino nacionalinę reformų programą. Komisija įvertino ne tik jos svarbą tvariai fiskalinei ir socialinei bei ekonominei Portugalijos politikai, bet ir tai, kaip laikomasi ES taisyklių ir gairių, nes būtina stiprinti bendrą ES ekonomikos valdymą, ES priemonėmis prisidedant prie būsimų nacionalinių sprendimų. Atsižvelgdama į tai, Komisija pabrėžia būtinybę nedelsiant įgyvendinti numatytas priemones siekiant įgyvendinti Įgyvendinimo sprendimą 2011/344/ES,

         REKOMENDUOJA Portugalijai:
   Įgyvendinti Įgyvendinimo sprendime 2011/344/ES nustatytas priemones, patikslintas 2011 m. gegužės 17 d. susitarimo memorandume ir jo paskesniuose papildymuose.

      Priimta Briuselyje 2011 m. liepos 12 d.

            Tarybos vardu

            Pirmininkas

         J. VINCENT-ROSTOWSKI

      (1)  2011 m. gegužės 19 d. Tarybos sprendimu 2011/308/ES dėl valstybių narių užimtumo politikos gairių (OL L 138, 2011 5 26, p. 56) taikytina 2011 m.

      (2)  OL L 118, 2010 5 12, p. 1.


title: 2013 m. kovo 21 d. Tarybos rekomendacija dėl patvirtinimo, kad Komisija įvykdė Europos plėtros fondo (devintojo EPF) 2011 finansinių metų operacijas

text:
               26.3.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 88/2

         TARYBOS REKOMENDACIJA
   2013 m. kovo 21 d.
   dėl patvirtinimo, kad Komisija įvykdė Europos plėtros fondo (devintojo EPF) 2011 finansinių metų operacijas
   2013/C 88/02
   EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
   atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,
   atsižvelgdama į Afrikos, Karibų jūros bei Ramiojo vandenyno grupės valstybių ir Europos bendrijos bei jos valstybių narių partnerystės susitarimą, pasirašytą 2000 m. birželio 23 d. Kotonu (1), su pakeitimais, padarytais 2005 m. birželio 25 d. Liuksemburge pasirašytu susitarimu (2),
   atsižvelgdama į Taryboje posėdžiavusių valstybių narių vyriausybių atstovų vidinį susitarimą dėl Bendrijos pagalbos finansavimo ir valdymo pagal 2000 m. birželio 23 d. Kotonu (Beninas) pasirašyto Afrikos, Karibų jūros bei Ramiojo vandenyno grupės valstybių ir Europos bendrijos bei jos valstybių narių partnerystės susitarimo finansinį protokolą, ir dėl finansinės pagalbos skyrimo užjūrio šalims ir teritorijoms, kurioms taikoma EB sutarties ketvirta dalis (3) (toliau – Vidinis susitarimas), be kita ko, įsteigiantį devintąjį Europos plėtros fondą (devintasis EPF), ypač į jo 32 straipsnio 3 dalį,
   atsižvelgdama į 2003 m. kovo 27 d. Finansinį reglamentą, taikomą 9-ajam Europos plėtros fondui (4), ypač į jo 96–103 straipsnius,
   išnagrinėjusi su devintojo EPF operacijomis susijusius 2011 m. gruodžio 31 d. pajamų ir išlaidų ataskaitą bei balansą, taip pat Audito Rūmų 2011 finansinių metų metinę iš aštuntojo, devintojo ir dešimtojo Europos plėtros fondų (EPF) finansuojamos veiklos ataskaitą (5) su joje pateiktais Komisijos atsakymais,
   kadangi:

               (1)

               pagal Vidinio susitarimo 32 straipsnio 3 dalį patvirtinimą, kad Komisija devintojo EPF finansinio valdymo užduotis įvykdė, teikia Europos Parlamentas, remdamasis Tarybos rekomendacija;

               (2)

               Komisija devintojo EPF 2011 finansinių metų operacijas įvykdė iš esmės tinkamai,

         REKOMENDUOJA Europos Parlamentui patvirtinti, kad Komisija įvykdė devintojo EPF 2011 finansinių metų operacijas.

      Priimta Briuselyje 2013 m. kovo 21 d.

            Tarybos vardu

            Pirmininkas

         P. HOGAN

      (1)  OL L 317, 2000 12 15, p. 3.

      (2)  OL L 287, 2005 10 28, p. 4.

      (3)  OL L 317, 2000 12 15, p. 355.

      (4)  OL L 83, 2003 4 1, p. 1.

      (5)  OL C 344, 2012 11 12, p. 243.


title: 2009 m. kovo 26 d. Komisijos rekomendacija dėl Vidaus rinkos informacinės sistemos (VRI) duomenų apsaugos gairių (pranešta dokumentu Nr. C(2009) 2041) (Tekstas svarbus EEE)

text:
               18.4.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 100/12

      KOMISIJOS REKOMENDACIJA

   2009 m. kovo 26 d.
   dėl Vidaus rinkos informacinės sistemos (VRI) duomenų apsaugos gairių
   (pranešta dokumentu Nr. C(2009) 2041)
   (Tekstas svarbus EEE)
   (2009/329/EB)
   EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA,
   atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 211 straipsnio antrąją įtrauką,
   pasikonsultavusi su Europos duomenų apsaugos priežiūros pareigūnu,
   kadangi:

               (1)

               2004 m. balandžio 21 d. Europos Parlamento ir Tarybos sprendime 2004/387/EB dėl suderinto paneuropinių e. valdžios paslaugų teikimo valstybės valdymo institucijoms, verslo subjektams ir piliečiams (IDABC) (1) ir visų pirma jo 4 straipsnyje numatytas bendros svarbos projektų įgyvendinimas, siekiant sudaryti sąlygas veiksmingiems, produktyviems ir saugiems informacijos mainams tarp valstybės valdymo institucijų visais tinkamais lygiais, taip pat tarp tokių valdymo institucijų ir Bendrijos institucijų ar kitų tam tikrų ūkio subjektų.

               (2)

               2006 m. kovo 17 d. valstybių narių atstovai Vidaus rinkos patariamajame komitete (2) patvirtino bendrąjį vidaus rinkos informacinės sistemos (toliau – VRI, angl. IMI) įgyvendinimo ir jos plėtros siekiant gerinti valstybių narių valdymo institucijų bendradarbiavimą planą.

               (3)

               Be tokio patvirtinimo, Komisija 2006 m. rugpjūčio 14 d. Sprendimu C(2006) 3606, 2007 m. liepos 25 d. Sprendimu C(2007) 3514 ir 2008 m. gegužės 14 d. Sprendimu C(2008) 1881 nusprendė suteikti finansavimą ir sukurti vidaus rinkos informacinę sistemą kaip bendros svarbos projektą.

               (4)

               VRI siekiama padėti įgyvendinti svarbius Bendrijos teisės aktus, pagal kuriuos reikalaujama keistis informacija tarp valstybių narių valdymo institucijų, įskaitant 2005 m. rugsėjo 7 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2005/36/EB dėl profesinių kvalifikacijų pripažinimo (3) ir 2006 m. gruodžio 12 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2006/123/EB dėl paslaugų vidaus rinkoje (4).

               (5)

               Keisdamosi informacija elektroninėmis priemonėmis valstybės narės ir valstybės narės bei Komisija turėtų laikytis asmens duomenų apsaugos taisyklių, nustatytų 1995 m. spalio 24 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvoje 95/46/EB dėl asmenų apsaugos tvarkant asmens duomenis ir dėl laisvo tokių duomenų judėjimo (5) ir 2000 m. gruodžio 18 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamente (EB) Nr. 45/2001 dėl asmenų apsaugos Bendrijos institucijoms ir įstaigoms tvarkant asmens duomenis ir laisvo tokių duomenų judėjimo (6).

               (6)

               Teisė į duomenų apsaugą pripažįstama Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijoje, visų pirma jos 8 straipsnyje; naudojant informacines sistemas, kaip antai VRI, reikėtų užtikrinti, kad Komisijai ir valstybėms narėms tenkanti bendra įvairi atsakomybė ir įsipareigojimai, susiję su duomenų apsaugos taisyklėmis, būtų aiškūs ir kad duomenų subjektams būtų suteikta paprastų ir lengvai prieinamų būdų savo teisėms ginti.

               (7)

               2007 m. gruodžio 12 d. Komisijos sprendime 2008/49/EB dėl vidaus rinkos informacinės sistemos (VRI) įgyvendinimo užtikrinant asmens duomenų apsaugą (7) nustatytos VRI dalyvių ir VRI naudotojų funkcijos, teisės ir įsipareigojimai. Šiame Komisijos sprendime atsižvelgiama į 29 straipsnyje nurodytos darbo grupės nuomonę (8).

               (8)

               Be šio sprendimo priėmimo, Europos duomenų apsaugos priežiūros pareigūnas (EDAPP) pateikė nuomonę (9), kurioje paragino priimti teisės aktą, kuris, pageidautina, būtų Tarybos ir Parlamento reglamentas, atsižvelgiant į tai, kad tikimasi, jog laipsniškai bus išplėsta VRI aprėptis įtraukiant papildomų vidaus rinkos teisės aktų sričių, dėl to didėjant sistemos sudėtingumui, dalyvaujančių institucijų skaičiui ir duomenų mainų mastui. Keliuose EDAPP ir Komisijos tarnybų posėdžiuose ir apsikeitus raštais (10) susitarta laikytis laipsniško metodo, kurį taikant visų pirmą būtų priimtos duomenų apsaugos gairės, kurios būtų parengtos nuodugniai konsultuojantis su EDAPP.

               (9)

               Šios gairės papildo Sprendimą 2008/49/EB ir jose atsižvelgiama į 29 straipsnyje nurodytos darbo grupės ir EDAPP rekomendacijas,

         REKOMENDUOJA VALSTYBĖMS NARĖMS:

               1.

               Imtis priemonių, kad užtikrintų priede pateiktų gairių įgyvendinimą VRI dalyvių ir naudotojų atžvilgiu.

               2.

               Paraginti nacionalinius VRI koordinatorius užmegzti ryšius su savo nacionalinėmis duomenų apsaugos institucijomis dėl gairių ir pagalbos ieškant geriausio šių gairių įgyvendinimo pagal nacionalinę teisę būdo.

               3.

               Pateikti grįžtamąją informaciją Europos Komisijai dėl priede pateiktų gairių įgyvendinimo ne vėliau kaip per devynis mėnesius nuo šios rekomendacijos priėmimo ir padedant nacionaliniams VRI koordinatoriams. Europos Komisija atsižvelgs į tokią informaciją ataskaitoje, kurią parengs ne vėliau kaip praėjus metams nuo šios rekomendacijos priėmimo ir kurioje įvertins VRI duomenų apsaugos padėtį, taip pat bet kokių būsimų priemonių turinį ir priėmimą laiku, įskaitant galimą teisės akto priėmimą.

      Priimta Briuselyje 2009 m. kovo 26 d.

            Komisijos vardu

         Charlie McCREEVY

            Komisijos narys

      (1)  OL L 144, 2004 4 30, p. 62.

      (2)  Įsteigtas Komisijos sprendimu 93/72/EEB (OL L 26, 1993 2 3, p. 18).

      (3)  OL L 255, 2005 9 30, p. 22.

      (4)  OL L 376, 2006 12 27, p. 36.

      (5)  OL L 281, 1995 11 23, p. 31.

      (6)  OL L 8, 2001 1 12, p. 1.

      (7)  OL L 13, 2008 1 16, p. 18.

      (8)  Nuomonė 01911/07/EN, WP 140.

      (9)  Europos duomenų apsaugos priežiūros pareigūno nuomonė dėl 2007 m. gruodžio 12 d. Komisijos sprendimo 2008/49/EB dėl vidaus rinkos informacinės sistemos įgyvendinimo užtikrinant asmens duomenų apsaugą (OL C 270, 2008 10 25, p. 1).

      (10)  http://www.edps.europa.eu/EDPSWEB/edps/site/mySite/pid/87

      PRIEDAS

         VRI DUOMENŲ APSAUGOS TAISYKLIŲ ĮGYVENDINIMO GAIRĖS

      1.   VRI – administracinio bendradarbiavimo priemonė
      VRI – internetinė programa, parengta Europos Komisijos bendradarbiaujant su valstybėmis narėmis. Jos pagrindinė paskirtis – padėti valstybėms narėms praktiškai įgyvendinti ES teisės aktus, kuriuose numatyta abipusė pagalba ir administracinis bendradarbiavimas. VRI – ne duomenų bazė, skirta informacijai rinkti ilgą laiką, bet centralizuotas būdas leisti EEE valstybių narių nacionalinėms valdymo institucijoms keistis informacija, kai duomenys laikomi ribotą laikotarpį.

         VRI prisijungimo puslapis

      Naudojantis VRI dabar keičiamasi informacija pagal Profesinių kvalifikacijų direktyvą, o nuo 2009 m. pabaigos ja taip pat bus keičiamasi informacija pagal Paslaugų direktyvą. Ateityje ja gali būti naudojamasi siekiant keistis informacija kitose vidaus rinkos teisės aktų srityse. Atnaujintą tokių teisės aktų sričių sąrašą visada galima rasti Sprendimo 2008/49/EB priede. Šis priedas bus retkarčiais iš dalies keičiamas. VRI negali būti naudojama informacijos mainams teisės aktų srityse, kurios konkrečiai nenurodytos šiame priede.

         Programos, skirtos kompetentingoms institucijoms, sprendžiančioms profesinės kvalifikacijos klausimus, rodinio pavyzdys

      Kad vidaus rinka gerai veiktų, labai svarbu, kad nacionalinės valdžios institucijos bendradarbiautų. Nesant praktinių administracinio bendradarbiavimo priemonių, Europos piliečiai negali pasinaudoti pagrindinėmis vidaus rinkos teisėmis, kaip antai laisvė įsisteigti kitoje valstybėje narėje arba laisvė teikti paslaugas kitose valstybėse.

         Keli pavyzdžiai

      Berlyne gyvenanti vokietė gydytoja išteka už prancūzo ir nusprendžia pradėti naują gyvenimą Paryžiuje. Vokietė gydytoja nori verstis gydytojo praktika Prancūzijoje, todėl pateikia gydytojų institucijai Prancūzijoje savo diplomus ir nurodo mokslinį laipsnį. Jos bylą tvarkančiam asmeniui kyla abejonių dėl vieno iš diplomų autentiškumo ir jis pasinaudoja VRI, kad susisiektų su kompetentinga institucija Berlyne ir jį patikrintų.
      Prancūzijoje veikianti prancūzų pramoninio valymo bendrovė teikia valymo paslaugas ir kitos valstybės (Ispanijos) Katalonijos regione. Ispanijos NVO pateikia skundą Katalonijos aplinkos apsaugos departamentui dėl to, kad prancūzų bendrovė neturi kompetentingos darbo jėgos, kurios reikia dirbant su tam tikromis valymo medžiagomis. Kompetentinga Katalonijos institucija pasinaudoja VRI, kad nustatytų, ar valymo bendrovė Prancūzijoje veikia legaliai.
      Administracinis bendradarbiavimas ES – nelengva užduotis. Kyla kalbos kliūčių (ES vartojamos 23 oficialiosios kalbos), trūksta administracinių tarpvalstybinio bendradarbiavimo procedūrų, skirtingos administracinės struktūros ir kultūra, trūksta aiškiai identifikuotų partnerių kitose valstybėse narėse.
      Nors pačios valstybės narės turi užtikrinti, kad vidaus rinkos teisės aktai jų teritorijose veiktų veiksmingai, Komisija mano, kad valstybėms narėms reikia priemonių, kurios leistų dirbti kartu. VRI sukurta turint omenyje šią idėją: identifikuoti tinkamas kompetentingas institucijas kitoje valstybėje narėje (paieškos funkcija), valdyti informacijos mainus naudojantis paprastomis ir vienodomis procedūromis ir pašalinti kalbos kliūtis naudojantis iš anksto apibrėžtų ir išverstų klausimų rinkiniais.

         Momentinės ekrano kopijos, kuriose matyti klausimai dviejų informacijos mainuose dalyvaujančių kompetentingų institucijų kalbomis

      2.   ŠIŲ GAIRIŲ APRĖPTIS IR TIKSLAS
      VRI naudotojai – tam tikros kompetencijos (tai gali būti taisyklės, kuriomis reglamentuojama profesija, ar paslaugų teikimo nuostatai) specialistai. Tačiau jie nėra duomenų apsaugos specialistai ir ne visada gali pakankamai žinoti duomenų apsaugos reikalavimus, nustatytus jų šalies duomenų apsaugos teisės aktuose.
      Todėl rekomenduotina VRI naudotojams pateikti gaires, kuriose būtų paaiškintas VRI veikimas duomenų apsaugos požiūriu, taip pat į sistemą įdiegtos apsaugos priemonės ir su sistemos naudojimu susiję galimi pavojai (1).
      Šios gairės turėtų būti ne išsami visų su VRI susijusių duomenų apsaugos klausimų apžvalga, bet naudotojui suprantamas paaiškinimas, pateikiant reikalavimų laikymosi sistemą, kurią galėtų suprasti visi VRI naudotojai. Prireikus VRI naudotojai visada gali gauti gairių ir pagalbos iš valstybėse narėse veikiančių duomenų apsaugos institucijų. Tokių institucijų sąrašą, jų duomenis ryšiams ir tinklalapius galima rasti
      http://ec.europa.eu/justice_home/fsj/privacy/nationalcomm/index_en.htm
      3.   DUOMENŲ APSAUGAI PALANKI APLINKA
      VRI sukurta atsižvelgiant į duomenų apsaugos teisės aktų reikalavimus ir nuo pat jos sumanymo sukurta duomenų apsaugai palanki aplinka.
      VRI naudotojai gali būti tikri, kad duomenų apsaugos požiūriu VRI yra patikima programa ir tai galima įrodyti keletu paprastų pavyzdžių:

                  a)

                  VRI naudoja tik Europos ekonominėje erdvėje (ES valstybės narės, Norvegija, Islandija bei Lichtenšteinas) esančios kompetentingos institucijos, asmens duomenys neperduodami už EEE ribų.

                  b)

                  Europos Komisija ir VRI koordinatoriai (2) neturi prieigos prie darbuotojų ar paslaugų teikėjų asmens duomenų, kuriais keičiamasi sistemoje.

                  c)

                  Paslaugų teikėjo asmens duomenis gali matyti tik su informacijos prašymu susijusios kompetentingos institucijos (3). Iš tikrųjų apsauga aprėpia tiek, kad prašymo adresatas negalėtų matyti paslaugų teikėjo asmens informacijos, kol adresatas oficialiai prašymo nepriima.

                     Prašymo rodinio prieš gavėjui jį priimant pavyzdys

                  d)

                  Visi su prašymais susiję asmens duomenys automatiškai ištrinami iš sistemos praėjus šešiems mėnesiams nuo prašymo užbaigimo ar net anksčiau, jei to paprašo dalyvaujančios kompetentingos institucijos (daugiau informacijos žr. 12 skyriuje „Duomenų laikymo laikotarpis“).

            4.   KAS YRA KAS VRI? BENDRO VALDYMO KLAUSIMAS
      VRI – aiškus bendrų tvarkymo operacijų ir bendro valdymo pavyzdys. Pavyzdžiui, nors asmens duomenimis keistis gali tik valstybių narių kompetentingos institucijos, už tokių duomenų laikymą savo serveriuose atsakinga Europos Komisija. Nors Europos Komisijai neleidžiama matyti tų asmens duomenų, fiziškai ištrinti ar ištaisyti duomenis gali tik sistemos operatorius.
      Kitaip tariant dėl skirtingos atsakomybės paskirstymo Komisijai ir valstybėms narėms:

                  a)

                  kiekviena kompetentinga institucija ir kiekvienas VRI koordinatorius yra savo duomenų tvarkymo veiklos valdytojas;

                  b)

                  Komisija nėra naudotojas, ji – sistemos operatorė, pirmiausia atsakinga už sistemos techninę priežiūrą ir saugumą (4);

                  c)

                  VRI dalyviai dalijasi atsakomybe, susijusia su pranešimų teikimu ir prieigos prie duomenų, prieštaravimo jų tvarkymui ir jų ištaisymo teisėmis.

            Sudėtinguose bendro valdymo scenarijuose, kaip antai VRI atveju, reikalavimų laikymosi požiūriu atrodo veiksmingiausia nuo pat pradžios į sistemą įdiegti duomenų apsaugą (žr. 13 skyriaus „Bendradarbiavimas su nacionalinėmis duomenų apsaugos institucijomis ir EDAP“ skirsnį „Vykstantis darbas“) ir apibrėžti reikalavimų laikymosi sistemą, kaip numatyta šiose gairėse. Už sistemos reikalavimų laikymąsi atsakingi visi VRI dalyviai ir naudotojai.
      5.   VRI DALYVIAI IR NAUDOTOJAI
      Visi dalyviai, kurie naudojasi VRI, patvirtinami VRI koordinatorių. Dalyviai ir naudotojai, taip pat jų funkcijos, teisės ir įsipareigojimai išsamiai aprašyti Sprendimo 2008/49/EB 6–12 straipsniuose. Todėl šiose gairėse jų dar kartą nurodyti nereikia.
      Svarbu suprasti, kad VRI yra labai lanksti sistema, kuria valstybės narės gali paskirstyti atsakomybę ir funkcijas kompetentingoms institucijoms ir koordinatoriams daugeliu įvairių būdų, kad būtų laikomasi jų konkrečios administracinės struktūros ir teisės aktų sričių, kurias aprėpia administracinis bendradarbiavimas.
      Taip pat svarbu nepamiršti, kad VRI naudotojai valstybėse narėse yra atsakingi už daugelį kitų duomenų tvarkymo operacijų. VRI duomenų apsaugos reikalavimų laikymasis neturi būti per daug sudėtingas ar sudaryti per didelės administracinės naštos. Jis taip pat neturi nesąlygiškai tikti visiems.
      Daugeliu atvejų kompetentingoms institucijoms paprasčiausiai reikia atlikti duomenų tvarkymo operacijas VRI viduje laikantis vienodų taisyklių ir gerosios patirties, kuria jos paprastai vadovaujasi veikdamos kaip duomenų valdytojos, atsižvelgdamos į savo konkrečius poreikius ir savo valstybių narių duomenų apsaugos įstatymus.
      Jos taip pat turėtų pasinaudoti VRI siūloma duomenų apsaugai palankia aplinka. Pavyzdžiui, jos raginamos prašyti, kad asmens duomenys, kuriais buvo apsikeista, būtų ištrinti iš VRI net nepraėjus šešių mėnesių laikotarpiui, jei informacijos mainų nebereikia laikyti VRI.
      6.   TEISINIS VRI ASMENS INFORMACIJOS MAINŲ PAGRINDAS
      Komisija priėmė Sprendimą 2008/49/EB, kuriame nustatytos VRI dalyvių ir naudotojų funkcijos, teisės ir įsipareigojimai, susiję su VRI įgyvendinimu asmens duomenų apsaugos atžvilgiu.
      Ne visa informacija, kuria keičiamasi VRI, yra asmens duomenys. Pavyzdžiui, informacija, kuria keičiamasi, gali būti susijusi su juridiniais asmenimis (5) arba klausimas ir atsakymas gali būti nesusiję su jokiu konkrečiu asmeniu (pvz., bendras klausimas, ar profesija reglamentuojama tam tikroje valstybėje narėje).
      Tačiau daugeliu atvejų informacijos mainai susiję su asmenimis, todėl turi būti teisinis asmens duomenų tvarkymo pagrindas. VRI naudojimu dažnai suinteresuotas duomenų subjektas. Nepaisant to, net jei duomenų subjektas nebūtinai suinteresuotas informacijos mainais, per VRI gali vykti informacijos mainai tarp kompetentingų institucijų, jei tokių mainų reikalaujama pagal specialų teisinį pagrindą.
      Direktyvos 95/46/EB 7 straipsnyje nurodytas teisinis asmens duomenų tvarkymo pagrindas. Keičiantis duomenimis VRI, svarbiausi yra 7 straipsnio c ir e punktai.
      I)   Vykdant teisinę prievolę (7 straipsnio c punktas).
      Apskritai ES valstybės narės turi pareigą bendradarbiauti tarpusavyje ir su Bendrijos institucijomis. Administracinio bendradarbiavimo pareiga aiškiai ir konkrečiai nustatyta Direktyvoje 2005/36/EB (Profesinių kvalifikacijų pripažinimas) ir Direktyvoje 2006/123/EB (Paslaugų direktyva).
      Profesinių kvalifikacijų direktyvos 56 straipsnio 1 ir 2 punkte nustatyta:

         „1.   Priimančiosios valstybės narės ir kilmės valstybės narės kompetentingos institucijos glaudžiai bendradarbiauja ir teikia abipusę pagalbą, kad šią direktyvą būtų lengviau įgyvendinti. Jos užtikrina informacijos, kuria keičiasi, konfidencialumą.
         2.   Priimančiosios ir kilmės valstybės narės kompetentingos institucijos keičiasi informacija apie drausminius veiksmus ar baudžiamąsias sankcijas, kurių imtasi, arba bet kokias kitas rimtas, savitas aplinkybes, kurios gali turėti pasekmių pagal šią direktyvą vykdomai veiklai, gerbdamos asmens duomenų apsaugos teisės aktus, numatytus 1995 m. spalio 24 d. . Europos Parlamento ir Tarybos direktyvoje 95/46/EB dėl asmenų apsaugos tvarkant asmens duomenis ir dėl laisvo tokių duomenų judėjimo ir 2002 m. liepos 12 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvoje 2002/58/EB dėl asmens duomenų tvarkymo ir privatumo apsaugos elektroninių ryšių sektoriuje (Direktyva dėl privatumo ir elektroninių ryšių, OL L 201, 2002 7 31, p. 37).“

      Paslaugų direktyvos 28 straipsnio 1 ir 6 punkte nustatyta:

         „1.   Valstybės narės teikia abipusę pagalbą ir, siekdamos užtikrinti teikėjų ir jų teikiamų paslaugų priežiūrą, imasi veiksmingam abipusiam bendradarbiavimui būtinų priemonių […]
         6.   Valstybės narės teikia kitų valstybių narių arba Komisijos reikalaujamą informaciją elektroninėmis priemonėmis ir kuo greičiau.“

      Paslaugų direktyvos 34 straipsnio 1 punkte nustatyta:

         „1.   Bendradarbiaudama su valstybėmis narėmis Komisija sukuria elektroninę sistemą valstybėms narėms keistis informacija, atsižvelgdama į esamas informacines sistemas.“

      II)   Vykdant užduotį, atliekamą visuomenės labui, arba įgyvendinant oficialius įgaliojimus, suteiktus duomenų valdytojui (7 straipsnio e punktas).
      VRI dalyviai ir naudotojai vykdo užduotis visuomenės labui arba įgyvendina jiems suteiktus oficialius įgaliojimus. Bet kokią registraciją VRI sistemoje patvirtina VRI koordinatorius, įsitikinęs, kad konkreti kompetentinga institucija vykdo savo užduotis visuomenės labui (pvz., gydytojų ar veterinarijos organizacijos, užtikrinančios, kad jų nariai laikytųsi etikos ar higienos taisyklių) arba įgyvendina jai suteiktus oficialius įgaliojimus (pvz., švietimo ministerijos, užtikrinančios, kad vidurinės mokyklos mokytojai turėtų tinkamą kvalifikaciją).
      Remiantis tuo, kas išdėstyta, jūs galite naudotis VRI pasikeisti asmens duomenimis pagal Profesinių kvalifikacijų ir Paslaugų direktyvas jų nuostatose nustatytais tikslais. VRI negali būti keičiamasi informacija, susijusia su kitais vidaus rinkos teisės aktais. Jei bet kuriame etape VRI aprėptis išsiplės ir bus įtraukti kiti teisės aktai, Sprendimo 2008/49/EB priede bus įrašytos tam tikros nuorodos į susijusius Bendrijos teisės aktus.
      7.   GALIOJANČIOS TEISĖS IR TINKAMOS PRIEŽIŪROS KLAUSIMAS
      Kuris duomenų apsaugos teisės aktas galioja, priklauso nuo to, kas yra VRI dalyvis ar naudotojas. Pavyzdžiui, Europos Komisijai taikomas Duomenų apsaugos reglamentas (EB) Nr. 45/2001. Nacionaliniam naudotojui (pvz., kompetentingai institucijai) galioja tos valstybės duomenų apsaugos įstatymas, kuris privalo atitikti Direktyvą 95/46/EB (Duomenų apsaugos direktyvą).
      Europos Sąjunga turi tvirtą teisinę duomenų apsaugos sistemą, nustatytą šioje direktyvoje ir Reglamente (EB) Nr. 45/2001 (6). Duomenų apsaugos direktyvoje valstybėms narėms suteikta tam tikro lankstumo. Todėl VRI nacionaliniams koordinatoriams patartina aptarti šias gaires su savo duomenų apsaugos institucijomis, pavyzdžiui, dėl informacijos, kuri pateiktina asmenims, detalių (apie tai žr. 9 skyrių) ar dėl pareigos apie tam tikras duomenų tvarkymo operacijas pranešti duomenų apsaugos institucijoms.
      Direktyva 95/46/EB – vidaus rinkos direktyva, kurios paskirtis dvejopa. Suderinti nacionalinius duomenų apsaugos teisės aktus siekiama tam, kad būtų užtikrinta aukšto lygio duomenų apsauga bei apsaugotos pagrindinės asmenų teisės ir kad būtų įmanomas laisvas asmens duomenų judėjimas tarp valstybių narių. Todėl nacionalinės specifikacijos neturėtų turėti jokio praktinio ar didelio poveikio VRI naudojimui ir informacijos mainams, kurių reikalaujama pagal kitus Bendrijos teisės aktus.
      Vienas iš svarbiausių ES duomenų apsaugos teisinės sistemos bruožų – viešųjų nepriklausomų duomenų apsaugos institucijų vykdoma priežiūra. Todėl piliečiai gali pateikti skundus tokioms institucijoms, siekdami, kad jų duomenų apsaugos problemos būtų išspręstos greitai ir nesikreipiant į teismą. Asmens duomenų tvarkymą nacionaliniu lygmeniu prižiūri nacionalinės duomenų apsaugos institucijos, o asmens duomenų tvarkymą Europos institucijose prižiūri Europos duomenų apsaugos priežiūros pareigūnas (EDAPP). Taigi Europos Komisiją prižiūri EDAPP, o kitus VRI naudotojus – susijusios nacionalinės duomenų apsaugos institucijos. Daugiau informacijos apie tai, kaip nagrinėjami skundai ar duomenų subjektų prašymai, žr. 10 skyrių apie teisę susipažinti su duomenimis ir juos ištaisyti ir 13 skyrių apie bendradarbiavimą su duomenų apsaugos institucijomis ir EDAPP.
      8.   INFORMACIJOS MAINAMS TAIKOMI DUOMENŲ APSAUGOS PRINCIPAI
      Pagal EB teisę asmens duomenys gali būti tvarkomi tam tikromis sąlygomis (žr. 6 skyrių „Teisinis VRI asmens informacijos mainų pagrindas“) ir laikantis tam tikrų principų, kurie Duomenų apsaugos direktyvoje vadinami duomenų kokybės principais (žr. direktyvos 6 straipsnį).
      Duomenų valdytojai turėtų rinkti asmens duomenis tik teisėtais ir konkrečiais tikslais ir netvarkyti jų jokiais kitais tikslais, kurie būtų nesuderinami su tais, kurie nurodyti duomenis renkant. Klasikinis nesuderinamų tikslų pavyzdys būtų atvejis, kai kompetentinga institucija parduoda privačioms bendrovėms rinkodaros tikslais adreso duomenis, surinktus siekiant tvarkyti migruojančių darbuotojų bylas pagal Paslaugų direktyvą.
      Be to, asmens duomenų tvarkymas turi būti proporcingas (adekvatus, tiesiogiai susijęs ir ne per didelis) rinkimo tikslams ir valdytojas taip pat privalo imtis pagrįstų priemonių užtikrinti, kad duomenys būtų atnaujinami ir sunaikinami ar paverčiami anonimiškais, kai nebereikia identifikuoti duomenų subjekto. Duomenų kokybės principai – gero informacijos valdymo principai, nes gera informacijos sistema ne ta, kurioje laikomi gigabaitai duomenų be jokios konkrečios priežasties ir kuri greitai pasensta ir tampa nepatikima. Geroje elektroninėje informacijos sistemoje turėtų būti renkami tik tie duomenys, kurių reikia iš anksto nustatytais tikslais, ir tokie duomenys turėtų būti atnaujinami, kad jais būtų galima visiškai pasikliauti.
      Taikant tokius duomenų kokybės principus VRI veikimui, pateikiamos šios rekomendacijos:

                  1)

                  VRI turėtų būti naudojama tik griežtai tais tikslais, kurie nustatyti galiojančiuose teisės aktuose (pvz., kai yra pagrįstų dvejonių ar dėl kitų priežasčių, nurodytų galiojančiuose teisės aktuose). Kadangi tikimasi, kad kompetentingoms institucijoms taps įprasta keistis informacija naudojant VRI, todėl turi būti visiškai aišku, kad VRI neturėtų būti sistemingai naudojama siekiant atlikti migruojančių darbuotojų ar paslaugų teikėjų asmens patikrinimus.

                  2)

                  Prašymą atsiuntusi kompetentinga institucija turėtų pateikti tik tuos asmens duomenis, kurių atsakymą teikiančiai institucijai reikia, kad ji galėtų vienareikšmiškai identifikuoti tą asmenį ar atsakyti į klausimus. Pavyzdžiui, jei migruojantis darbuotojas gali būti identifikuotas pagal pavardę ir registracijos numerį darbuotojų registre, neturėtų reikėti pateikti ir jo asmens kodo.

                  3)

                  VRI naudotojai turėtų atidžiai parinkti klausimus ir neklausti daugiau, nei neabejotinai būtina. Tai susiję ne tik su duomenų kokybės principų laikymusi, bet ir su administracinės naštos mažinimu. Siekiant skaidrumo, iš anksto nustatytų klausimų rinkinys skelbiamas VRI tinklalapyje (7).

                     Kas yra ypatingi duomenys ?
                      (8)

                  Tai duomenys apie rasinę ar etninę kilmę, politines pažiūras, religinius ar filosofinius įsitikinimus, narystę profesinėje sąjungoje, sveikatą, lytinį gyvenimą, nusikaltimus, teistumą ar apsaugos priemones. Kai kuriose valstybėse narėse ypatingais duomenimis gali būti laikoma informacija apie administracines sankcijas ar nuosprendžius.

                  4)

                  Kompetentingos institucijos turi būti labai budrios, kai keičiasi informacija, susijusia su ypatingais duomenimis. Ypatingų duomenų mainai galimi tik esant keletui tam tikrų aplinkybių. Svarbiausi reikalavimai VRI tvarkant ypatingus duomenis yra tokie:

                              a)

                              tvarkomi tokie duomenys, kurie yra reikalingi nustatyti, įvykdyti ar apginti teisinius ieškinius (žr. Duomenų apsaugos direktyvos 8 straipsnio 2 dalies e punktą ir atitinkamas nacionalinės teisės nuostatas).
                              Tai gali būti taikoma VRI duomenų mainams, kai migruojantis darbuotojas ar paslaugų teikėjas teigia, kad turi teisę verstis profesine veikla ar yra įsisteigęs kitoje valstybėje narėje. Kiekvienu atveju kompetentingos institucijos privalo atidžiai įvertinti, ar siekiant nustatyti tokią teisę iš tikrųjų neabejotinai būtina naudotis ypatingais duomenimis.
                              Dėl tam tikrų konkrečių ypatingų duomenų mainų VRI, valstybės narės patvirtino specialias nuostatas Profesinių kvalifikacijų direktyvoje ir Paslaugų direktyvoje:

                                          1)

                                          Profesinių kvalifikacijų direktyvos 56 straipsnio 2 dalyje nustatyta, kad „Priimančiosios ir kilmės valstybės narės kompetentingos institucijos keičiasi informacija apie drausminius veiksmus ar baudžiamąsias sankcijas, kurių imtasi, arba bet kokias kitas rimtas, savitas aplinkybes, kurios gali turėti pasekmių pagal šią direktyvą vykdomai veiklai, gerbdamos asmens duomenų apsaugos teisės aktus […]“

                                          2)

                                          Paslaugų direktyvos 33 straipsnyje numatytos specialios taisyklės, taikomos informacijos apie gerą migruojančio paslaugų teikėjo reputaciją mainams: „Laikydamosi nacionalinės teisės aktų valstybės narės kitos valstybės narės kompetentingos institucijos prašymu teikia informaciją apie drausminius ar administracinius veiksmus arba baudžiamąsias sankcijas ir sprendimus, susijusius su nemokumu ar bankrotu […]“

                              b)

                              The data subject gives his explicit consent. If the administrative cooperation is in the data subject’s interest, it may not be difficult to obtain the data subject’s explicit consent for the processing of personal data.

                  5)

                  Duomenų subjektas duoda aiškų sutikimą. Jei duomenų subjektas suinteresuotas administraciniu bendradarbiavimu, neturėtų būti sunku gauti aiškų duomenų subjekto sutikimą tvarkyti asmens duomenis. Dėl informacijos, susijusios su nuosprendžių registre esančia informacija, kurios tikslumas ir naujumas yra labai svarbus, būtinas ypatingas atsargumas. Todėl reikia ne tik laikytis kitų šioje rekomendacijoje minimos Duomenų apsaugos direktyvos ir reglamento principų (9), bet ir tokios kategorijos informacijos turėtų būti prašoma, kai tai leistina pagal susijusius Bendrijos aktus ir neabejotinai būtina siekiant priimti sprendimą ypatingu atveju, kuris tiesiogiai susijęs su prašymu. Kitaip tariant, duomenų tvarkymas turi būti tiesiogiai susijęs su profesinės veiklos vykdymu ar paslaugų teikimu ir būtinas siekiant patikrinti, ar laikomasi susijusios direktyvos nuostatų. VRI naudotojai turėtų visada turėti omenyje, kad daugeliu atvejų informacija, būtina priimant sprendimą, neturi būti susijusi konkrečiai su migruojančio darbuotojo ar paslaugų teikėjo informacija iš nuosprendžių registro.
                  Iš tikrųjų VRI klausimų rinkinyje yra tik keli klausimai, susiję su nuosprendžių registru ar kitais ypatingais duomenimis (10). Be šių ribotų atvejų, ypatingų duomenų mainai turėtų vykti tik tais išskirtiniais atvejais, kai konkrečios atvejo aplinkybės yra tokios, kad ypatingi duomenys yra tiesiogiai susiję su vertimusi konkrečia veikla ir neabejotinai būtini nustatant teisinius ieškinius.
                  Kompetentingos institucijos privalo VRI nenaudoti įprastiems migruojančių darbuotojų kriminalinės praeities patikrinimams, nes tai neatitiktų VRI įdiegimo tikslo. Bet koks pasiteiravimas apie nusikaltimus ar drausmines priemones turi būti taip pat susijęs su konkrečia profesija ar paslaugomis, bet ne su kitais nusikaltimais ar drausminėmis priemonėmis, kurių galėjo būti migruojančio darbuotojo kilmės šalyje. Pavyzdžiui, siekiant nustatyti, ar gydytojas teisėtai registruotas ir turi gerą reputaciją gydytojų institucijoje, prašymą atsiuntusioji kompetentinga institucija neturi žinoti, ar gydytojas yra padaręs kelių eismo nusižengimų ir apie tai įrašyta nuosprendžių registre, nes toks nusižengimas netrukdytų jam atlikti gydytojo darbo savo šalyje.

         Tolesnio duomenų tvarkymo ir laikymo už VRI ribų klausimas

      VRI naudojimas bus dažnai susijęs su informacijos teikimu kitai tvarkymo operacijai, kuri vyksta valstybėje narėje (pvz., tvarkant prašymą teikti paslaugą ar išduoti licenciją tam tikrai veiklai). Todėl įprasta, kad kompetentinga institucija toliau tvarkys tokiais tikslais gautus duomenis. Kai duomenys gaunami per VRI ir toliau tvarkomi už sistemos ribų, vis tiek taikomi nacionalinės duomenų apsaugos teisės aktai. Todėl reikėtų įsitikinti, kad:

                  —

                  toks tolesnis tvarkymas nėra nesuderinamas su VRI vykusio duomenų rinkimo ir mainų tikslais,

                  —

                  toks tolesnis tvarkymas būtinas ir proporcingas (adekvatus, tiesiogiai susijęs ir ne per didelis) pirminiams duomenų rinkimo VRI tikslams,

                  —

                  imamasi pagrįstų priemonių duomenims atnaujinti ir ištrinti, kai jų nebereikia,

                  —

                  kai duomenys gaunami iš VRI ir atskleidžiami trečiajai šaliai, duomenų subjektas turi būti informuojamas apie tokią aplinkybę, kad būtų užtikrintas sąžiningas duomenų tvarkymas, išskyrus tuos atvejus, kai tai būtų neįmanoma ar reikėtų neproporcingų pastangų, arba jei atskleisti duomenis aiškiai reikalaujama įstatymuose (žr. Duomenų apsaugos direktyvos 95/46/EB 11 straipsnio 2 dalį). Atsižvelgiant į tai, kad atskleisti duomenis gali būti reikalaujama tik vienos dalyvaujančios valstybės narės įstatymuose, o plačiau apie tai gali būti nežinoma kitur, Komisija siūlo, kad būtų dedamos pastangos teikti informaciją, net kai įstatymuose aiškiai reikalaujama atskleisti informaciją.

            9.   INFORMACIJOS TEIKIMAS DUOMENŲ SUBJEKTAMS
      Vienas iš bet kurios duomenų apsaugos sistemos ramsčių yra tas, kad duomenų valdytojai teikia informaciją duomenų subjektams apie tvarkymo operacijas, kurias ketina vykdyti jų asmens duomenų atžvilgiu.
      Duomenų apsaugos direktyvos 10 straipsnyje nustatyta, kad tuo metu, kai renkami duomenys, duomenų subjektui privalo būti suteikta bent jau informacija apie valdytojo tapatybę, tvarkymo tikslus, duomenų gavėjus ar gavėjų kategorijas, taip pat apie tai, ar privaloma atsakyti į klausimus ir galimas neatsakymo pasekmes, taip pat teisę susipažinti su duomenimis ir juos ištaisyti.
      Todėl, rinkdama asmens duomenis iš asmens, kompetentinga institucija privalo informuoti duomenų subjektą, kad duomenys gali būti įvesti į VRI siekiant susirašinėti su kitomis valstybės valdymo institucijomis kitose valstybėse narėse tokio asmens prašymo tikslais ir kad prireikus toks asmuo galėtų prašyti prieigos prie duomenų, kurie gaunami iš bet kurios tvarkant prašymą dalyvaujančios kompetentingos institucijos, ar tokių duomenų ištaisymo (daugiau informacijos apie tai žr. 10 skyrių dėl teisės susipažinti su duomenimis ir juos ištaisyti).
      Todėl kiekviena kompetentinga institucija nusprendžia, kaip duomenų subjektams suteikti tokią informaciją. Kadangi beveik visos (jei ne visos) kompetentingos institucijos vykdys ne tik informacijos mainus VRI, bet ir atliks kitas tvarkymo operacijas, asmenis prireikus jos gali informuoti taip pat, kaip pasirinkta teikti panašią informaciją kitoms tvarkymo operacijoms pagal nacionalinę teisę (pvz., plakatuose, susirašinėjant su duomenų subjektais ir (arba) tinklalapiuose).

         Informacijos teikimas pagal Duomenų apsaugos direktyvą

      Duomenų apsaugos direktyvos 10 straipsnyje pateikiamas sąrašas, kuriame nurodyta bent tokia informacija, kuri turi būti teikiama asmenims, jeigu jie jos dar neturi:

                  a)

                  duomenų valdytojo ar valdytojų tapatybė (duomenis renkanti kompetentinga institucija ir panašios institucijos kitose valstybėse narėse);

                  b)

                  duomenų tvarkymo tikslas (susirašinėjimas su kitomis institucijomis, susijęs su migruojančio darbuotojo ar paslaugų teikėjo prašymu);

                  c)

                  bet kuri kita informacija, kiek jos reikia siekiant užtikrinti sąžiningą duomenų tvarkymą arba jei teikti kitą informaciją reikalaujama pagal nacionalinę teisę, pvz.:

                              1)

                              duomenų gavėjai ar gavėjų kategorijos;

                              2)

                              teisė susipažinti su duomenimis, susijusiais su jais, ir duomenų ištaisymo teisė, kaip tokiomis teisėmis galima pasinaudoti praktiškai ir bet kurios šioms teisėms taikomos išimtys pagal nacionalinę teisę;

                              3)

                              ) žalos atlyginimo teisė (pvz., galimybė kreiptis į teismus ir teisė reikalauti kompensuoti žalą);

                              4)

                              duomenų laikymo ir saugojimo laikotarpis;

                              5)

                              apsaugos priemonės;

                              6)

                              nuorodos į susijusius dokumentus ir tinklalapius, įskaitant Komisijos VRI tinklalapį.

            Duomenų apsaugos direktyvoje numatyti du atvejai, kuriais informacija privalo būti suteikta duomenų subjektams: kai duomenys renkami tiesiogiai iš jų ir kai duomenys gaunami iš kur nors kitur. Tačiau pastaruoju atveju direktyvos 11 straipsnyje yra pagrįstumo taisyklė, pagal kurią nebūtina teikti tokią informaciją, jeigu tam reikia neproporcingų pastangų arba jeigu įstatymai aiškiai reikalauja duomenis įrašyti ar atskleisti (taip yra ir keičiantis informacija VRI), nors direktyvoje toliau sakoma, kad tokiais atvejais „valstybės narės užtikrina tinkamas apsaugos priemones“.
      Todėl kompetentingoms institucijoms gali reikėti reglamentuoti informacijos teikimą duomenų subjektams savo atitinkamuose nacionaliniuose duomenų apsaugos įstatymuose, galbūt pasikonsultavus su nacionaliniais VRI koordinatoriais ir nacionalinėmis duomenų apsaugos institucijomis. Rekomenduojama laikytis pakopų metodo, kai pagrindinė informacija teikiama renkant (pvz., prašymų kompetentingoms institucijoms formose) kartu su nurodymu, kur duomenų subjektai gali gauti išsamesnės informacijos, jei susidomėtų.
      Šiuo antruoju atveju, kai informacija yra išsamesnė, veiksmingas būdas teikti informaciją duomenų subjektams – privatumo politiką nurodyti ar pareiškimus apie privatumo pateikti apsaugą tinklalapiuose.
      Jei kompetentingos institucijos jau turi tokius pareiškimus apie privatumo apsaugą, jos turėtų juos atnaujinti ar papildyti ir konkrečiai nurodyti asmens duomenų mainus VRI. Jei taip nėra, kompetentingos institucijos turėtų nuspręsti, ar VRI naudojimas ir renkamų asmens duomenų kiekis pateisina pareiškimo apie privatumo apsaugą internete rengimą.
      Tais atvejais, kai VRI naudojama tik retsykiais, gali pakakti trumpai informuoti asmenis apie VRI tuo metu, kai renkami duomenys ir vėliau, kai prireikia. Tokiais atvejais, kai kompetentinga institucija duomenų subjektams nepateikia konkretaus su VRI susijusio pareiškimo apie privatumo apsaugą, kompetentinga institucija turėtų aiškiai nurodyti, kur duomenų subjektai gali gauti išsamesnės informacijos, pavyzdžiui, nacionalinio VRI koordinatoriaus tinklalapyje ir Komisijos VRI tinklalapyje.
      Komisijos VRI tinklalapio duomenų apsaugos skyriuje (11) pateiktas Komisijos VRI pareiškimas apie privatumo apsaugą. Jame taip pat pateikiama papildoma informacija duomenų subjektams apie tai, kaip pasinaudoti savo teisėmis ir prireikus gauti pagalbos iš nacionalinių kompetentingų institucijų ar duomenų apsaugos institucijų:

         „Jei manote, kad jūsų asmens duomenys yra VRI ir norėtumėte juos peržiūrėti, ištrinti arba pataisyti, susisiekite su administracija arba profesine organizacija, su kuria turėjote ryšių, arba su bet kuriuo kitu jūsų užklausos tvarkymo procedūroje dalyvavusiu VRI naudotoju. Jei būtumėte nepatenkintas atsakymu, galite kreiptis į kitą VRI naudotoją arba pateikti skundą kurio nors užklausos tvarkymo procedūroje dalyvavusio VRI naudotojo duomenų apsaugos institucijai. Ji jums padės nemokamai. Duomenų apsaugos institucijų sąrašą rasite šiuo adresu:
         http://ec.europa.eu/justice_home/fsj/privacy/nationalcomm/index_en.htm
         Primename, kad kai kurių šalių teisės aktuose gali būti numatyta išimčių, susijusių su jūsų prieigos prie asmens duomenų teise.“

      Labai rekomenduojama, kad svarbūs VRI dalyviai, tvarkantys daug prašymų, savo tinklalapiuose skelbtų apie vykdomą privatumo politiką. Skelbiant apie tokią privatumo politiką reikėtų pateikti nuorodą į Komisijos VRI tinklalapio duomenų apsaugos skyrių. Kitos kompetentingos institucijos, kurios tvarko nedaug prašymų, gali pirmiausia naudotis nuoroda į Komisijos VRI tinklalapį.
      Pagalbą kompetentingoms institucijoms turėtų teikti nacionaliniai VRI koordinatoriai. Tai gali būti pagalba rengiant pareiškimo apie privatumo apsaugą pavyzdį, kurį nacionalinės kompetentingos institucijos gali naudoti kaip šabloną. Kitais atvejais nacionalinis koordinatorius gali parengti ir internete paskelbti bendrą nacionalinį pareiškimą apie privatumo apsaugą ir kiekviena kompetentinga institucija, bendraudama su duomenų subjektais, galėtų paprasčiausiai pateikti nuorodą į šį pranešimą (pvz., prašymo formose ar kituose duomenų subjektams teikiamuose dokumentuose).

         EUROPOS KOMISIJOS PAREIŠKIMAS APIE PRIVATUMO APSAUGĄ

         Vidaus rinkos informacinė sistema (VRI, angl. IMI)

      1.   VRI paskirtis ir dalyviai

      VRI skirta administraciniam bendradarbiavimui ir valstybių narių savitarpio pagalbos teikimui palengvinti, siekiant užtikrinti tinkamą vidaus rinkos veikimą ir laisvą asmenų bei paslaugų judėjimą. Ši sistema – tai priemonė EEE valstybių narių nacionalinėms valdžios įstaigoms keistis informacija (įskaitant ir tam tikrus asmens duomenis).
      Šis pareiškimas apie privatumo apsaugą susijęs su ta VRI dalimi, už kurią atsakinga Europos Komisija, t. y. su nacionalinių VRI koordinatorių pirmųjų registruotų naudotojų asmens duomenų rinkimu, registravimu, saugojimu ir šalinimu, bet ne su kitų VRI naudotojų ir asmenų, kurių informacija keičiamasi, asmens duomenų rinkimu, paieška ar peržiūrėjimu. Taigi šis pareiškimas netaikomas tokiam duomenų tvarkymui, už kurį atsakingos valstybės narės.
      2.   Kokie teisės aktai taikomi?

      Visam duomenų tvarkymui, už kurį atsakinga Europos Komisija, taikomas 2000 m. gruodžio 18 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 45/2001 dėl asmenų apsaugos Bendrijos institucijoms ir įstaigoms tvarkant asmens duomenis ir laisvo tokių duomenų judėjimo.
      Taip pat taikomas 2007 m. gruodžio 12 d. Komisijos sprendimas 2008/49/EB dėl vidaus rinkos informacinės sistemos įgyvendinimo užtikrinant asmens duomenų apsaugą.
      3.   Kokius VRI duomenis tvarko Europos Komisija?

      Europos Komisija renka reikalingus nacionalinių VRI koordinatorių pirmųjų registruotų naudotojų kontaktinius duomenis – vardą, pavardę, darbo telefono bei fakso numerius ir e. pašto adresus. Šie asmens duomenys, kaip ir įgaliotųjų VRI koordinatorių bei kompetentingų institucijų naudotojų duomenys, saugomi Europos Komisijos serveryje.
      Asmenų, kurių informacija keičiamasi, asmens duomenys dėl techninių priežasčių bus saugomi Europos Komisijos serveryje.
      4.   Kodėl reikia tvarkyti VRI duomenis?

      Nacionalinių VRI koordinatorių duomenys būtinai reikalingi tam, kad būtų galima sudaryti VRI ir ja naudotis. Europos Komisija turi turėti galimybę naudotis tais duomenimis, kad galėtų kartu su valstybėmis narėmis veiksmingai tvarkyti VRI.
      Asmenų, kurių informacija tarpusavyje keičiasi nacionalinės valdžios institucijos, asmens duomenys laikinai saugomi tam, kad naudodamosi VRI valstybių narių kompetentingos institucijos galėtų geriau ir lengviau bendradarbiauti vykdydamos Bendrijos teisės aktų dėl vidaus rinkos sukūrimo nuostatas, kai iš kitos valstybės narės prireikia papildomos informacijos, susijusios su laikinu paslaugu teikimu kitoje valstybėje ar paslaugų teikėjo įsisteigimu kitoje valstybėje narėje.
      5.   Kas turi teisę susipažinti su duomenimis?

      Atsižvelgiant į Sprendimo 2008/49/EB 12 straipsnio 7 dalyje nustatytus apribojimus, susipažinti su nacionalinių VRI koordinatorių vietos duomenų administratorių asmens duomenimis turi teisę Europos Komisijos vietos duomenų administratoriai. Tačiau Europos Komisijos darbuotojai jokiomis aplinkybėmis neturi teisės susipažinti su asmenų, kurių informacija keičiamasi, asmens duomenimis.
      6.   Kiek laiko bus saugomi jūsų duomenys?

      Kompetentingų institucijų ir koordinatorių asmens duomenys bus saugomi tol, kol jie bus VRI naudotojai.
      Visus asmens duomenis, kuriais kompetentingos institucijos keitėsi ir kurie buvo tvarkomi VRI sistemoje, Europos Komisija automatiškai ištrins nuo oficialios informacijos apsikeitimo pabaigos praėjus 6 mėnesiams. Statistinių duomenų kaupimo sumetimais informacijos apsikeitimo duomenys bus ir toliau saugomi VRI, bet visi asmens duomenys taps anoniminiai. Tam tikrą informaciją gavusi ar siuntusi kompetentinga institucija gali bet kuriuo metu po tos informacijos keitimosi pabaigos paprašyti Europos Komisijos ištrinti tam tikrus asmens duomenis. Europos Komisija įvykdys visus tokius prašymus per 10 darbo dienų, jei su tuo sutiks kita informacijos keitimesi dalyvavusi kompetentinga institucija.
      7.   Kokios saugumo priemonės taikomos saugantis nuo neteisėto naudojimosi sistema VRI?

      VRI įdiegta keletas techninių priemonių. Įvairių lygių prieigos teisės užtikrinamos įprastine slaptažodžių sistema ir papildomu skaitmeniniu kodavimu, panašiu į tą, kuris naudojamas individualiems klientams skirtose elektroninėse bankininkystės sistemose. Naudotis VRI saugomais asmens duomenimis leidžiama tik nedidelei darbuotojų grupei, kaip aprašyta 5 punkte „Kas turi teisę susipažinti su duomenimis?“ Sistema taip pat apsaugota naudojant ypatingą saugaus ryšio interneto protokolą (https).
      8.   Prieiga prie jūsų asmens duomenų

      Nacionaliniai VRI koordinatoriai gali susipažinti su savo asmens duomenimis, kreipęsi 10 punkte pateiktu adresu.
      9.   Papildoma informacija

      Be šio pareiškimo apie privatumo apsaugą, reikia vadovautis ir svarbia teisine informacija (http://europa.eu/geninfo/legal_notices_en.htm).
      Jei manote, kad jūsų asmens duomenys yra VRI ir norėtumėte juos peržiūrėti, ištrinti arba pataisyti, susisiekite su administracija arba profesine organizacija, su kuria turėjote ryšių, arba su bet kuriuo kitu jūsų užklausos tvarkymo procedūroje dalyvavusiu VRI naudotoju. Jei būtumėte nepatenkintas atsakymu, galite kreiptis į kitą VRI naudotoją arba pateikti skundą kurio nors užklausos tvarkymo procedūroje dalyvavusio VRI naudotojo duomenų apsaugos institucijai. Ji jums padės nemokamai.
      Duomenų apsaugos institucijų sąrašą rasite šiuo adresu:
      http://ec.europa.eu/justice_home/fsj/privacy/nationalcomm/index_en.htm.
      Primename, kad kai kurių šalių teisės aktuose gali būti numatyta išimčių, susijusių su jūsų prieigos prie asmens duomenų teise.
      10.   Kontaktiniai duomenys

      VRI tvarko Europos Komisijos vidaus rinkos ir paslaugų generalinio direktorato E.3 skyrius. Atsakingas asmuo (duomenų valdytojas) yra skyriaus vadovas Nicholas Leapman. VRI kontaktinis adresas:

                  European Commission

                  Internal Market and Services Directorate General

                  Unit E.3

                  B-1049 Brussels

                  markt-imi-dataprotection@ec.europa.eu

            Jei norite pateikti skundą dėl kurio nors duomenų tvarkymo veiksmo, už kurį atsakinga Europos Komisija, galite kreiptis į Europos duomenų apsaugos priežiūros pareigūną:

                  European Data Protection Supervisor (EDPS)

                  Rue Wiertz 60 (MO 63)

                  B-1047 Brussels

                  Tel. (+32 2) 283 19 00

                  Faks: (+32 2) 283 19 50

                  edps@edps.europa.eu

            10.   TEISĖ SUSIPAŽINTI SU DUOMENIMIS IR JUOS IŠTAISYTI
      Skaidrumas duomenų subjekto atžvilgiu yra labai svarbus. Jis užtikrinamas pirmiausia suteikiant asmeniui informacijos, aptariamos ankstesniame skyriuje, ir, antra, suteikiant asmeniui prieigos prie savo asmens duomenų teisę ir prireikus teisę reikalauti, kad duomenys būtų ištrinti, ištaisyti arba užblokuoti, jei jie netikslūs ar neteisėtai tvarkomi.
      Dėl sistemos VRI, kurioje yra daug dalyvių ir naudotojų, kurie vykdo bendras tvarkymo ir valdymo operacijas, sudėtingumo reikia nesudėtingo būdo bendrauti su duomenų subjektu. Duomenų subjektai nežino bendrų tvarkymo operacijų ar VRI veikimo techninių aspektų ir jiems nereikia to žinoti.
      Todėl reikia aiškaus ir paprasto būdo: paprastai, išskyrus tik pagrįstas išimtis, dėl kurių susitaria duomenų subjektas ir visos kitos susijusios šalys, duomenų subjektai galės pasinaudoti savo prieigos teise, teisėmis ištaisyti ir ištrinti duomenis, kreipdamiesi į bet kurią su prašymu susijusią kompetentingą instituciją. Nė viena kompetentinga institucija neturėtų atsisakyti suteikti prieigos teisę, ištaisyti ar ištrinti duomenis dėl to, kad neįrašė duomenų į sistemą ar kad duomenų subjektas turėtų susisiekti su kita kompetentinga institucija. Prašymą gaunanti kompetentinga institucija išnagrinės prašymą ir patenkins arba atmes jį atsižvelgdama į prašymo esmę ir savo nacionalinės duomenų apsaugos teisės nuostatas. Jei būtina ir tinkama, prieš priimdama sprendimą kompetentinga institucija gali susisiekti su kita kompetentinga institucija. Kilus nesutarimų tarp kompetentingų institucijų, jos turi pasitelkti savo atitinkamas duomenų apsaugos institucijas ir laiku bei veiksmingai susitarti.
      Jei duomenų subjektas nepatenkintas priimtu sprendimu, jis gali susisiekti su kita kompetentinga institucija, kuri dalyvauja informacijos mainuose, ar su vienos iš tų kompetentingų institucijų nacionaline duomenų apsaugos institucija, kuri geriausiai tam subjektui tinka: pavyzdžiui, šalies, kurioje subjektas įsisteigęs, institucija arba jo paties nacionaline duomenų apsaugos institucija, arba šalies, kurioje subjektas dirba, institucija. Jei būtina ir tinkama, duomenų apsaugos institucijos nagrinėdamos skundus turėtų tarpusavyje bendradarbiauti (žr. Duomenų apsaugos direktyvos 28 straipsnį).
      Turi būti pabrėžta, kad duomenų subjektai visada turi teisę bet kada kreiptis į teismą ir tam tikrais atvejais gauti žalos atlyginimą (žr. Duomenų apsaugos direktyvos 22 ir 23 straipsnius ir atitinkamas nacionalinių įstatymų nuostatas).
      Duomenų apsaugos direktyvos 12 straipsnio c punkte nustatyta, kad duomenų valdytojas praneš trečiosioms šalims, kurioms duomenys buvo atskleisti, kad duomenys ištaisyti, ištrinti ar blokuoti, nebent tai padaryti būtų neįmanoma arba pernelyg sunku. Tai taip pat taikoma informacijai, kuri toliau tvarkoma už VRI ribų.
      Atsižvelgdama į 29 straipsnyje nurodytos darbo grupės ir EDAPP rekomendacijas, Komisija dabar siekia į sistemą VRI įtraukti funkciją (panašiai kaip jau taikomos ankstyvo duomenų ištrynimo kompetentingų institucijų prašymu procedūros atveju, žr. 12 skyrių), kuri leistų ištaisyti duomenis internete ir apie tai automatiškai pranešti dalyvaujančioms kompetentingoms institucijoms. Techniškai tai gana sudėtinga, taigi siūloma, kad iki to laiko, kol šią funkciją bus galima įdiegti, jei prireiktų ištaisyti asmens duomenis, kompetentinga institucija turėtų nukreipti tokį ištaisymo prašymą tiesiai VRI duomenų valdytojui Europos Komisijoje (žr. ankstesnį skyrių „Europos Komisijos pareiškimas apie privatumo apsaugą“).
      Duomenų apsaugos direktyvoje ir nacionaliniuose įstatymuose, kuriais ji įgyvendinama, duomenų subjektams taip pat suteikiama teisė prieštarauti su jais susijusių duomenų tvarkymui ir pasiekti, kad tvarkymas būtų sustabdytas, kai toks reikalavimas pagrįstas. Jei su jumis susisiekia duomenų subjektas, kuris prieštarauja su juo susijusių duomenų tvarkymui, prašom susisiekti su savo šalies duomenų apsaugos institucija ir gauti daugiau informacijos apie tai, kaip tokia teisė prieštarauti taikoma jūsų valstybėje narėje.
      11.   DUOMENŲ SAUGUMAS
      Siekiant užtikrinti VRI saugumą naudojama nemažai organizacinių ir techninių priemonių, panašių į tas, kurios naudojamos individualiems klientams skirtose elektroninėse bankininkystės sistemose. Ryšiai su VRI internete saugomi pagal specialų, saugų interneto protokolą (https). Techninės VRI apsaugos priemonės turi būti sąveikios visoje Europos Sąjungoje. Techninė sistemos apsauga bus toliau plėtojama atsižvelgiant į naujausias galimybes ir diegimo sąnaudas (žr. Direktyvos 95/46/EB 17 straipsnį ir Reglamento (EB) Nr. 45/2001 22 straipsnį).
      Norėdami gauti daugiau informacijos apie taisykles, susijusias su Europos Komisijos naudojamų informacinių sistemų saugumu, žr. Komisijos sprendimą C(2006) 3602, kuris pateiktas VRI tinklalapio duomenų apsaugos skyriuje
      http://ec.europa.eu/internal_market/imi-net/data_protection_en.html.
      12.   DUOMENŲ LAIKYMO LAIKOTARPIS
      Su duomenų laikymo laikotarpiu susijusios taisyklės nustatytos Sprendimo 2008/49/EB 4 ir 5 straipsniuose.
      Paprastai visi į informacijos mainus įtraukti asmens duomenys automatiškai ištrinami praėjus šešiems mėnesiams nuo oficialaus informacijos mainų užbaigimo. Komisija dabar diegia tam tikrus sistemos pakeitimus (priminimus ir skubos sąrašus), kuriais siekiama kuo skubiau oficialiai užbaigti prašymą.
      Taip pat yra galimybė, kad kompetentinga institucija paprašys ištrinti asmens duomenis dar nepraėjus šešiems mėnesiams. Jei kita kompetentinga institucija sutinka, Komisija įvykdo tokius prašymus per dešimt darbo dienų.
      Kompetentingos institucijos turėtų žinoti, kad prašymai ištrinti asmens duomenis gali būti teikiami internetu, paprasčiausiai prisijungus prie atitinkamo jau užbaigto prašymo ir paspaudus mygtuką „Paprašyti pašalinti asmens duomenis“.

         Momentinė ekrano, kai kompetentinga institucija prašo asmens duomenis pašalinti anksčiau, kopija

         Momentinė ekrano, kai su kompetentinga institucija konsultuojamasi dėl galimybės asmens duomenis pašalinti anksčiau, kopija

      Komisija į sistemą įdiegs keletą patobulinimų, kaip antai automatiniai priminimai priimti atsakymus ar oficialiai užbaigti prašymus tais atvejais, kai atsakymas tenkina.
      Taip pat svarbu nepamiršti, kad bet kurių asmens duomenų laikymui kompetentingose institucijose už VRI ribų taikomos nacionalinės duomenų apsaugos taisyklės.
      13.   BENDRADARBIAVIMAS SU NACIONALINĖMIS DUOMENŲ APSAUGOS INSTITUCIJOMIS IR EDAPP
      Nacionalinių duomenų apsaugos institucijų tinklas ir EDAPP – viena tvirčiausių garantijų, kad mūsų duomenų apsaugos sistema veiktų tinkamai. Kompetentingos institucijos gali į juos kreiptis konsultacijos, bet kuriuo metu susidūrusios su problema, kuri neaptarta šiose gairėse. Nacionaliniai VRI koordinatoriai raginami šiuo atžvilgiu atlikti svarbų vaidmenį. Duomenų apsaugos institucijų asmenų ryšiams sąrašas pateiktas VRI tinklalapio duomenų apsaugos skyriuje.
      Kompetentingos institucijos taip pat privalo žinoti, kad prieš dalyvaujant VRI joms gali reikėti pranešti apie tai savo atitinkamoms nacionalinėms duomenų apsaugos institucijoms. Kai kuriose valstybėse narėse gali reikėti prieš tai gauti leidimą. VRI koordinatoriai turėtų atlikti aktyvų koordinatorių vaidmenį, kai reikia susisiekti su duomenų apsaugos institucijomis.

         Vykstantis darbas

      2009 m. į būsimą VRI versiją bus įtraukta šių duomenų apsaugai palankių patobulinimų:

                  a)

                  Kai duomenų mainai yra susiję su ypatingais duomenimis (pvz., sveikatos duomenimis, nuosprendžių registro įrašais ar drausminėmis priemonėmis), bus priminimas, kad keičiamasi ypatingais duomenimis ir kad bylą tvarkantis asmuo turėtų prašyti tokios informacijos, tik jei tai neabejotinai būtina ir tiesiogiai susiję su vertimusi profesine veikla ar konkrečios paslaugos teikimu.

                  b)

                  Bus sukurta procedūra internete (panaši į tą, kuri jau naudojama ankstyvo duomenų ištrynimo kompetentingų institucijų prašymu atveju), skirta neteisėtai tvarkomiems ar netiksliems duomenims ištaisyti, ištrinti ar užblokuoti.

                  c)

                  Bus automatiniai priminimai ir skubos sąrašai, leidžiantys priimti atsakymą taip, kad prašymai neliktų užbaigti ilgiau nei tai būtina.

                  d)

                  Tinkamos priemonės, padedančios susidoroti su naujais informacijos srautais pagal Paslaugų direktyvą, t. y. perspėjimo mechanizmas ir kiekvienam atvejui skirtos leidžiančios nukrypti nuostatos. Apskritai šios priemonės bus sukurtos panašiai, kaip bendrieji informacijos mainai, pavyzdžiui: priminimai apie tokių informacijos srautų ypatingą pobūdį, priminimai išjungti perspėjimus tada, kai tai tinkama, ir galimi būdai informuoti asmenis apie informacijos mainus ir jų prieigos prie duomenų teises ir prireikus duomenis užblokuoti, ištrinti ar ištaisyti. Gali būti, kad prireiks papildomų duomenų apsaugos priemonių. Jos bus parengtos konsultuojantis su EDAPP.

            14.   PERŽIŪROS STRAIPSNIS
      VRI yra pirmoji informacinė sistema ir ji dar tebekuriama. Komisija nuolat renka koordinatorių ir kompetentingų institucijų atsiliepimus, kad galėtų tobulinti sistemą, todėl gali būti, kad ateinančiais mėnesiais bus įdiegta pakeitimų. Kai kurie jų gali neturėti poveikio duomenų apsaugai, o kai kurie – gali.
      Todėl šios gairės nėra galutinės ir jas reikės atnaujinti atsižvelgiant į kasdienio VRI darbo patirtį. Ne vėliau kaip po metų nuo šios rekomendacijos priėmimo Komisija parengs ataskaitą, kurioje bus vertinama padėtis, taip pat bus galima patvirtinti kitą teisinę priemonę.

         (1)  Valstybės narės turėtų apsvarstyti, ar į savo mokymo apie VRI veiklą nereikėtų įtraukti informacijos apie duomenų apsaugą.

         (2)  Žr. Sprendimo 2008/49/EB 12 straipsnį.

         (3)  Kompetentingos institucijos gali turėti kitų susijusių institucijų, kurias prižiūri (pvz., regioninė institucija yra susijusi su federaline institucija). Taigi tokios susijusios institucijos gali sužinoti prašymų skaičių ir pobūdį, bet neturi prieigos prie paslaugų teikėjų ar migruojančių darbuotojų asmens duomenų.

         (4)  Kaip numatyta Komisijos sprendimo 2008/49/EB 10 straipsnio 3 dalyje, Komisija gali dalyvauti informacijos mainuose tiktai konkrečiais atvejais, kai atitinkamame Bendrijos teisės akte numatyta keistis informacija tarp valstybių narių ir Komisijos. Tokiais atvejais Komisijos įsipareigojimai panašūs į kompetentingos institucijos įsipareigojimus. Pavyzdžiui, ji turi pateikti tam tikrą pranešimą duomenų subjektams, taip pat prieigą prie jų duomenų, jei jie to prašo.

         (5)  Nors kai kuriose valstybėse narėse, kaip antai Italijoje, Liuksemburge, Austrijoje ir Danijoje, duomenų apsaugos teisės aktai tam tikru mastu taip pat taikomi ir juridiniams asmenims.

         (6)  Direktyva 95/46/EB taikoma valstybėms narėms, o Reglamentas (EB) Nr. 45/2001 – Europos institucijoms.

         (7)  http://ec.europa.eu/internal_market/imi-net/docs/questions_and_data_fields_en.pdf

         (8)  Teisinė apibrėžtis pateikiama Direktyvos 95/46/EB 8 straipsnyje ir Reglamento (EB) Nr. 45/2001 10 straipsnyje.

         (9)  T. y. duomenų subjektams turėtų būti suteikta tam tikra informacija, tvarkymas turėtų būti proporcingas, o duomenys neturėtų būti toliau tvarkomi tikslais, kurie nesuderinami su tų duomenų rinkimu.

         (10)  Konkretų tokių klausimų sąrašą galima rasti VRI tinklalapyje
      http://ec.europa.eu/internal_market/imi-net/docs/questions_and_data_fields_en.pdf

         (11)  VRI tinklalapio duomenų apsaugos skyriuje pateikiami visi VRI svarbūs duomenų apsaugos dokumentai, taip pat nuoroda į visų teisinių dokumentų, susijusių su duomenų apsauga ES lygmeniu, sąrašą
      http://ec.europa.eu/internal_market/imi-net/data_protection_lt.html


title: 2014/53/ES: 2014 m. sausio 29 d. Komisijos rekomendacija, Balsavimo teisės praradimas ES piliečiams naudojantis laisvo judėjimo teise. Pasekmės ir galimi sprendimai

text:
               1.2.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 32/34

      KOMISIJOS REKOMENDACIJA

   2014 m. sausio 29 d.
   Balsavimo teisės praradimas ES piliečiams naudojantis laisvo judėjimo teise. Pasekmės ir galimi sprendimai
   (2014/53/ES)
   EUROPOS KOMISIJA,
   atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 292 straipsnį,
   kadangi:

               (1)

               Lisabonos sutartimi sustiprintas Europos Sąjungos piliečių politinis vaidmuo, sukurtas glaudus piliečių tarpusavio ryšys, užtikrinama galimybė piliečiams naudotis savo politinėmis teisėmis ir dalyvauti demokratiniame Sąjungos gyvenime. Europos Sąjungos sutarties 10 straipsnio 1 ir 3 dalyse nustatyta, kad Sąjungos veikla pagrįsta atstovaujamąja demokratija ir kad kiekvienas pilietis turi teisę dalyvauti demokratiniame Sąjungos gyvenime. Europos Sąjungos sutarties 10 straipsnio 2 dalyje, kurioje įtvirtinami šie principai, nustatyta, kad piliečiai Sąjungos lygiu yra tiesiogiai atstovaujami Europos Parlamente ir kad valstybių ar Vyriausybių vadovai ir Vyriausybės, kurios atstovauja valstybėms narėms Europos Vadovų Taryboje ir Taryboje, pačios yra demokratiškai atskaitingos savo nacionaliniams parlamentams ar savo piliečiams;

               (2)

               pagal SESV 20 straipsnį Sąjungos pilietybė papildo valstybės pilietybę;

               (3)

               SESV 21 straipsniu ir Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 45 straipsniu ES piliečiams suteikta pagrindinė teisė laisvai judėti ir gyventi Europos Sąjungoje;

               (4)

               šios rekomendacijos tikslas – sustiprinti ES piliečių, pasinaudojusių savo teise laisvai judėti Sąjungoje, teisę dalyvauti demokratiniame Sąjungos ir valstybių narių gyvenime;

               (5)

               kaip pabrėžiama 2010 m. ES pilietybės ataskaitoje (1), viena iš problemų, kurias atlikdami savo politinį vaidmenį patiria Sąjungos piliečiai iš tam tikrų valstybių narių, yra tai, kad tam tikrą laiką pagyvenę kitoje valstybėje narėje jie netenka teisės balsuoti savo gimtosios šalies nacionaliniuose rinkimuose;

               (6)

               šiuo metu nė viena valstybė narė nevykdo bendros politikos, pagal kurią teisė balsuoti nacionaliniuose rinkimuose būtų suteikiama kitų valstybių narių piliečiams. Todėl balsavimo teisės netekę ES piliečiai paprastai negali balsuoti jokios valstybės narės nacionaliniuose rinkimuose;

               (7)

               galima sakyti, kad esama padėtis yra nesuderinama su esmine Sąjungos pilietybės idėja, t. y. kad ji papildo nacionalinę pilietybę ir turėtų suteikti Sąjungos piliečiams dar daugiau teisių – o nagrinėjamais atvejais pasinaudojus teise laisvai judėti galima netekti teisės dalyvauti politiniame gyvenime;

               (8)

               be to, nors tokiu būdu balsavimo teisės netekę Sąjungos piliečiai išsaugo teisę rinkti Europos Parlamento narius, jie negali dalyvauti nacionaliniuose šalies Vyriausybės formavimo procesuose, o Vyriausybės nariai sudaro Tarybą, vieną iš ES teisės aktų leidyboje dalyvaujančių institucijų;

               (9)

               Sąjungos piliečių nuomone, toks teisės balsuoti savo pilietybės šalies nacionaliniuose rinkimuose praradimas dėl to, kad jie pasinaudojo teise persikelti į kitą ES šalį, yra jų politinių teisių spraga;

               (10)

               2013 m. ES pilietybės ataskaitoje „ES piliečiai: jūsų teisės, jūsų ateitis“ (2) Komisija pabrėžė, kad visapusis Sąjungos piliečių dalyvavimas visų lygmenų demokratiniame Sąjungos gyvenime yra pati Sąjungos pilietybės esmė. Komisija pranešė pasiūlysianti konstruktyvių priemonių, kurios leistų kitoje valstybėje narėje gyvenantiems ES piliečiams visapusiškai dalyvauti demokratiniame ES gyvenime kartu išsaugant teisę balsuoti savo kilmės šalies nacionaliniuose rinkimuose;

               (11)

               balsavimo teisė yra pagrindinė pilietinė teisė. Europos žmogaus teisių teismas pripažino, kad teisė balsuoti – ne privilegija. Bet koks bendras, automatinis ir nediferencijuotas nukrypimas nuo visuotinių rinkimų principo kelia grėsmę taip išrinktos teisėkūros institucijų ir jų leidžiamų įstatymų demokratiniam teisėtumui (3). Todėl demokratinė valstybė turi mąstyti vadovautis įtraukumo principais. Be to, Teismas padarė išvadą, kad vyrauja aiški tendencija leisti šalyje negyvenantiems piliečiams balsuoti, nors bendro europinio požiūrio šiuo klausimu dar nėra;

               (12)

               šiuo metu tam tikrose valstybėse narėse taikomos nuostatos yra tokios, kad kitoje valstybėje narėje gyvenantys Sąjungos piliečiai gali prarasti balsavimo teisę vien dėl to, kad tam tikrą laiką gyvena užsienyje. Jos grindžiamos prielaida, kad tam tikrą laiką pagyvenęs užsienyje, asmuo atitrūksta nuo savo gimtosios šalies politinių procesų. Tačiau ši prielaida pasitvirtina ne visais atvejais. Todėl reikėtų suteikti piliečiams, kuriems gresia netekti balsavimo teisės, galimybę įrodyti, kad jie toliau domisi politiniu gyvenimu valstybėje narėje, kurios pilietybę turi;

               (13)

               kitoje valstybėje narėje gyvenantys Sąjungos piliečiai gali visą gyvenimą išlaikyti glaudžius ryšius su savo kilmės šalimi ir toliau justi išrinktų įstatymų leidėjų priimamų teisės aktų poveikį. Dėl plačiai paplitusios tarptautinės prieigos prie televizijos programų, galimybės naudotis internetu ir kitomis tinklo ir mobiliojo ryšio technologijomis pasidarė kaip niekad paprasta atidžiai sekti gimtosios valstybės narės socialinį ir politinį gyvenimą ir jame dalyvauti;

               (14)

               politikos, dėl kurios iš piliečių atimamos balsavimo teisės, pagrindus reikėtų iš naujo įvertinti atsižvelgiant į technologijų pokyčius, esamą Europos integracijos padėtį ir vyraujančias tendencijas skatinti visuotinį dalyvavimą politiniame gyvenime, taip pat į tai, kad teisė dalyvauti demokratiniame Sąjungos gyvenime ir teisė laisvai judėti yra nepaprastai svarbios;

               (15)

               įtraukesnis ir proporcingas požiūris reikštų, kad piliečiams, kurie naudojasi savo teise laisvai judėti ir gyventi Sąjungoje, būtų užtikrinta galimybė išsaugoti teisę balsuoti nacionaliniuose rinkimuose įrodžius, kad jie toliau domisi politiniu gyvenimu valstybėje narėje, kurios pilietybę turi;

               (16)

               aktyvus asmens veiksmas, pavyzdžiui, prašymas užregistruoti jį kilmės valstybės narės rinkėjų sąraše turėtų būti laikomas tinkamu kriterijumi – ir paprasčiausia priemone įrodyti, kad asmuo toliau domisi šalies politiniu gyvenimu, tačiau valstybės narės taip pat gali reikalauti tokius prašymus po nustatyto laiko atnaujinti, taip patvirtinant savo interesų tęstinumą;

               (17)

               kad užsienyje esantys piliečiai patirtų kuo mažesnę naštą, prašymus užregistruoti rinkėjų sąraše arba palikti jame turėtų būti leidžiama pateikti elektroninėmis priemonėmis;

               (18)

               svarbu užtikrinti, kad į kitą valstybę narę persikeliantys ar ten gyvenantys piliečiai būtų laiku ir tinkamai informuojami apie sąlygas, kuriomis jie gali išsaugoti savo balsavimo teises, ir apie praktinius veiksmus, kurių tam reikia imtis,

         PRIĖMĖ ŠIĄ REKOMENDACIJĄ:

               1.

               Valstybės narės, kurių politika riboja jų piliečių teisę balsuoti nacionaliniuose rinkimuose remiantis vien tik gyvenamosios vietos sąlyga, piliečiams, kurie naudojasi savo teise į laisvą judėjimą ir gyvenimą Sąjungoje, turėtų leisti įrodyti, kad jie toliau domisi politiniu gyvenimu savo pilietybės valstybėje narėje, taip pat pateikdami prašymą palikti juos rinkėjų sąraše, taip išsaugodami savo balsavimo teisę.

               2.

               Valstybės narės, leidžiančios kitoje valstybėje narėje gyvenantiems savo piliečiams išsaugoti teisę balsuoti nacionaliniuose rinkimuose pateikus prašymą palikti juos rinkėjų sąraše, gali nustatyti proporcingas papildomas priemones, kaip antai reikalavimą kas kažkiek laiko tokį prašymą atnaujinti.

               3.

               Valstybės narės, leidžiančios kitoje valstybėje narėje gyvenantiems savo piliečiams išsaugoti teisę balsuoti nacionaliniuose rinkimuose pateikus prašymą užregistruoji juos rinkėjų sąraše arba palikti juos jame, turėtų užtikrinti, kad visus tokius prašymus būtų leidžiama pateikti elektroninėmis priemonėmis.

               4.

               Valstybės narės, kurių piliečiai, gyvenantys kitoje valstybėje narėje, gali prarasti teisę balsuoti nacionaliniuose rinkimuose, turėtų laiku ir tinkamai juos informuoti apie tai, kokias sąlygas jie turi tenkinti ir kokių praktinių veiksmų imtis, kad išsaugotų teisę balsuoti nacionaliniuose rinkimuose.
               Ši rekomendacija skirta valstybėms narėms.

      Priimta Briuselyje 2014 m. sausio 29 d.

            Komisijos vardu

         Viviane REDING

            Pirmininko pavaduotoja

      (1)  COM(2010) 603.

      (2)  COM(2013) 269.

      (3)  2013 m. gegužės 7 d. Europos žmogaus teisių teismo sprendimas byloje Shindler.


title: 2013 m. birželio 19 d. Rekomendacija Nr. H1 dėl Gottardo bylos sprendimo, pagal kurį privalumai, kuriais naudojasi pačios valstybės piliečiai pagal su ne valstybe nare sudarytą dvišalę socialinės apsaugos konvenciją, privalo būti taip pat suteikti darbuotojams, kurie yra kitų valstybių narių piliečiai  Tekstas svarbus EEE ir EB bei Šveicarijos susitarimui

text:
               27.9.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 279/13

         REKOMENDACIJA Nr. H1
   2013 m. birželio 19 d.
   dėl Gottardo bylos sprendimo, pagal kurį privalumai, kuriais naudojasi pačios valstybės piliečiai pagal su ne valstybe nare sudarytą dvišalę socialinės apsaugos konvenciją, privalo būti taip pat suteikti darbuotojams, kurie yra kitų valstybių narių piliečiai
   (Tekstas svarbus EEE ir EB bei Šveicarijos susitarimui)
   2013/C 279/07
   SOCIALINĖS APSAUGOS SISTEMŲ KOORDINAVIMO ADMINISTRACINĖ KOMISIJA,
   atsižvelgdama į 2004 m. balandžio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 883/2004 dėl socialinės apsaugos sistemų koordinavimo (1) 72 straipsnio a dalį, pagal kurią Administracinė komisija yra atsakinga už visų administravimo ar aiškinimo klausimų, kylančių dėl Reglamento (EB) Nr. 883/2004 ir Reglamento (EB) Nr. 987/2009 (2) nuostatų, nagrinėjimą,
   atsižvelgdama į Reglamento (EB) Nr. 883/2004 72 straipsnio c dalį, pagal kurią skatina ir plėtoja valstybių narių ir jų įstaigų bendradarbiavimą socialinės apsaugos srityje,
   laikydamasi Reglamento (EB) Nr. 883/2004 71 straipsnio 2 dalyje nustatytų sąlygų,
   kadangi:

               (1)

               nediskriminacijos dėl pilietybės principas yra pagrindinė asmenų laisvo judėjimo užtikrinimo priemonė, kaip nustatyta SESV 21 straipsnio 1 dalyje ir 45 straipsnio 1 dalyje. Tai reiškia bet kokios valstybių narių piliečių diskriminacijos panaikinimą;

               (2)

                  Gottardo
                   (3) bylos sprendime Teisingumo Teismas vadovavosi Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 45 straipsnyje nustatytu principu, spręsdamas dėl Europos Sąjungoje gyvenančio asmens, kuris dirbo Prancūzijoje, Italijoje ir Šveicarijoje. Šis asmuo neturėjo pakankamos teisės gauti pensiją Italijoje, todėl paprašė sudėti Šveicarijoje ir Italijoje įgytus draudimo laikotarpius, kaip nustatyta dvišaliame Italijos ir Šveicarijos susitarime dėl jų piliečių išmokų;

               (3)

               šioje byloje Teismas priėmė sprendimą, kad valstybei narei sudarius su trečiąja šalimi dvišalę tarptautinę socialinės apsaugos konvenciją, kurioje nustatyta, kad yra atsižvelgiama į toje trečiojoje šalyje įgytus draudimo laikotarpius dėl teisės į senatvės išmokas įgijimo, pagal pagrindinį vienodo požiūrio principą reikalaujama, kad ta valstybė narė suteiktų kitų valstybių narių piliečiams tokius pačius privalumus, kuriais naudojasi jos pačios piliečiai pagal tą konvenciją, jei ji negali objektyviai pagrįsti savo atsisakymo (4);

               (4)

               todėl remiantis Teismo sprendimu Tarybos reglamento (EB) Nr. 883/2004 1 straipsnio 1 dalyje pateikto termino „teisės aktai“ aiškinimas negali turėti įtakos kiekvienos valstybės narės įsipareigojimui laikytis SESV 45 straipsnio 2 dalyje nustatyto vienodo požiūrio principo;

               (5)

               Teismas nusprendė, kad valstybės narės ir trečiosios šalies sudarytos dvišalės tarptautinės konvencijos pusiausvyros ir abipusiškumo pažeidimas nėra pakankamai objektyvi pateisinanti priežastis valstybei narei, kuri yra viena iš šios konvencijos šalių, atsisakyti išplėsti privalumų, kuriais pagal šią konvenciją naudojasi jos pačios piliečiai, taikymą kitų valstybių narių piliečiams;

               (6)

               Teismas taip pat atmetė prieštaravimus, susijusius su tuo, kad dėl galimos didesnės finansinės naštos ir administracinių sunkumų, atsiradusių tarpininkaujant susijusios ne valstybės narės kompetentingoms valdžios institucijoms, valstybė narė, kuri yra dvišalės konvencijos šalis, galėtų pagrįstai nesilaikyti Sutartyje nustatytų įsipareigojimų;

               (7)

               svarbu tai, kad visos atitinkamos išvados būtų padarytos pagal šį sprendimą, kuris itin svarbus ES piliečiams, pasinaudojusiems teise laisvai judėti į kitą valstybę narę;

               (8)

               todėl reikėtų aiškiai nustatyti, kad valstybės narės ir trečiosios šalies dvišalės socialinės apsaugos konvencijos turi būti aiškinamos taip, kad privalumai, kuriais naudojasi valstybės narės, kuri yra konvencijos šalis, piliečiai, iš principo turėtų būti taip pat taikomi kitos valstybės narės piliečiams, objektyviai esantiems tokioje pat padėtyje;

               (9)

               nepaisant vienodo Gottardo sprendimo taikymo atskiriems atvejams, reikėtų iš esmės peržiūrėti dabartines dvišales konvencijas. Dėl ankstesnių susitarimų SESV 351 straipsnyje teigiama: „atitinkama valstybė narė ar atitinkamos valstybės narės stengiasi pašalinti egzistuojantį nesuderinamumą“, o Europos Sąjungos sutarties 4 straipsnio 3 dalyje nustatyta, kad tam „kad užtikrintų pagal Sutartis ar Sąjungos institucijų aktus atsirandančių pareigų vykdymą, valstybės narės imasi bet kurių reikiamų bendrų ar specialių priemonių“.

               (10)

               svarbu, kad į naujas valstybės narės ir trečiosios šalies dvišales socialinės apsaugos konvencijas būtų įrašyta speciali nuoroda į kitų valstybių narių piliečių, pasinaudojusių teise laisvai judėti valstybėje narėje, kuri yra atitinkamos konvencijos šalis, nediskriminacijos dėl pilietybės principą;

               (11)

                  Gottardo sprendimo taikymas atskiriems atvejams labai priklauso nuo trečiųjų šalių bendradarbiavimo, nes jos turi patvirtinti jose atitinkamo asmens įgytus draudimo laikotarpius;

               (12)

               Administracinė komisija turėtų svarstyti šį klausimą, atsižvelgdama į tai, kad Gottardo sprendimas yra susijęs su vienodo požiūrio principo taikymu socialinės apsaugos srityje,

         kompetentingoms tarnyboms ir įstaigoms REKOMENDUOJA:

               1.

               Pagal valstybės piliečių ir kitos valstybės narės piliečių, kurie pasinaudojo laisvo judėjimo teise pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 21 straipsnio 1 dalį ir 45 straipsnio 1 dalį, nediskriminavimo principą, socialinės apsaugos konvencijos su trečiąja šalimi nuostatos taip pat iš principo taikomos kitų valstybių narių piliečiams, kurie atsiduria tokioje pačioje padėtyje kaip ir pačios valstybės piliečiai.

               2.

               Naujose valstybės narės ir trečiosios šalies sudarytose dvišalėse socialinės apsaugos konvencijose turėtų būti iš principo pateikta speciali nuoroda į kitos valstybės narės piliečių, pasinaudojusių teise laisvai judėti į valstybę narę ar iš valstybės narės, kuri yra atitinkamos konvencijos šalis, nediskriminacijos dėl pilietybės principą.

               3.

               Valstybės narės turėtų pranešti šalių, su kuriomis yra pasirašiusios socialinės apsaugos konvencijas, kurių nuostatas taiko tik savo atitinkamiems piliečiams, įstaigoms apie šios rekomendacijos reikšmę. Valstybės narės, pasirašiusios dvišales konvencijas su tomis pačiomis trečiosiomis šalimis, gali kartu kreiptis dėl tokio bendradarbiavimo. Šis bendradarbiavimas būtinas, jei siekiama laikytis ES teisės.

               4.

               Rekomendacija Nr. P1 panaikinama nuo šios rekomendacijos taikymo pradžios dienos.

               5.

               Ši rekomendacija skelbiama Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje. Ji taikoma nuo pirmos kito mėnesio po jos paskelbimo dienos.

            Administracinės komisijos pirmininkė

         Anne McMANUS

      (1)  OL L 166, 2004 4 30, p. 1.

      (2)  OL L 284, 2009 10 30, p. 1.

      (3)  2002 m. sausio 15 d. Sprendimas Elide Gottardo prieš Istituto nazionale della previdenza sociale (INPS), C-55/00, Rink. 2002, p. I-00413 ir kt.

      (4)  2002 m. sausio 15 d. Sprendimas Elide Gottardo prieš Istituto nazionale della previdenza sociale (INPS), C-55/00, Rink. 2002, p. I-00413 ir kt., 34 punktas.


title: 2015 m. liepos 14 d. Tarybos rekomendacija dėl 2015 m. Čekijos nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2015 m. Čekijos konvergencijos programos

text:
               18.8.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 272/32

         TARYBOS REKOMENDACIJA
   2015 m. liepos 14 d.
   dėl 2015 m. Čekijos nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2015 m. Čekijos konvergencijos programos
   (2015/C 272/09)
   EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
   atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 121 straipsnio 2 dalį ir 148 straipsnio 4 dalį,
   atsižvelgdama į 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei koordinavimo (1), ypač į jo 9 straipsnio 2 dalį,
   atsižvelgdama į Europos Komisijos rekomendaciją,
   atsižvelgdama į Europos Parlamento rezoliucijas,
   atsižvelgdama į Europos Vadovų Tarybos išvadas,
   atsižvelgdama į Užimtumo komiteto nuomonę,
   atsižvelgdama į Ekonomikos ir finansų komiteto nuomonę,
   atsižvelgdama į Socialinės apsaugos komiteto nuomonę,
   atsižvelgdama į Ekonominės politikos komiteto nuomonę,
   kadangi:

               (1)

               2010 m. kovo 26 d. Europos Vadovų Taryba pritarė Komisijos pasiūlymui įgyvendinti naują augimo ir darbo vietų kūrimo strategiją „Europa 2020“, grindžiamą geresniu ekonominės politikos koordinavimu. Strategija yra orientuota į tas svarbias sritis, kuriose reikia imtis veiksmų, kad būtų stiprinamas Europos tvaraus augimo ir konkurencingumo potencialas;

               (2)

               remdamasi Komisijos pasiūlymais, 2015 m. liepos 14 d. Taryba priėmė rekomendaciją dėl valstybių narių ir Sąjungos bendrų ekonominės politikos gairių, o 2010 m. spalio 21 d. – sprendimą dėl valstybių narių užimtumo politikos gairių (2). Abejos gairės kartu sudaro integruotas gaires, ir į jas valstybių narių buvo paprašyta atsižvelgti formuojant nacionalinę ekonominę ir užimtumo politiką;

               (3)

               2014 m. liepos 8 d. Taryba priėmė rekomendaciją (3) dėl 2014 m. Čekijos nacionalinės reformų programos ir pateikė nuomonę dėl atnaujintos 2014 m. Čekijos konvergencijos programos;

               (4)

               2014 m. lapkričio 28 d. Komisija priėmė metinę augimo apžvalgą, kuria pradedamas 2015 m. Europos ekonominės politikos koordinavimo semestras. Tą pačią dieną Komisija, remdamasi Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (ES) Nr. 1176/2011 (4), priėmė Įspėjimo mechanizmo ataskaitą, kurioje Čekija nenurodyta kaip viena iš valstybių narių, dėl kurių reikės parengti nuodugnią apžvalgą;

               (5)

               2014 m. gruodžio 18 d. Europos Vadovų Taryba patvirtino prioritetus, pagal kuriuos reikia skatinti investuoti, intensyviau vykdyti struktūrines reformas ir vykdyti atsakingą augimui palankų fiskalinį konsolidavimą;

               (6)

               2015 m. vasario 26 d. Komisija paskelbė 2015 m. ataskaitą dėl Čekijos. Joje įvertinta Čekijos pažanga įgyvendinant 2014 m. liepos 8 d. priimtas šaliai skirtas rekomendacijas;

               (7)

               2015 m. balandžio 30 d. Čekija pateikė 2015 m. nacionalinę reformų programą ir 2015 m. konvergencijos programą. Siekiant atsižvelgti į abiejų programų tarpusavio sąsajas, jos vertintos vienu metu;

               (8)

               šiuo metu Čekijai taikoma Stabilumo ir augimo pakto prevencinė dalis. 2015 m. konvergencijos programoje Vyriausybė planuoja laipsniškai sumažinti nominalų deficitą iki 1,9 % BVP 2015 m. ir toliau jį mažinti iki 0,6 % BVP 2018 m. Vyriausybė išdėstė savo ketinimą 2018 m. pasiekti vidutinio laikotarpio tikslą – 1 % BVP struktūrinį deficitą, tačiau, atsižvelgiant į perskaičiuotą struktūrinį balansą (5), jį pasiekti tikimasi iki 2016 m. Remiantis konvergencijos programa, tikimasi, kad valdžios sektoriaus skolos santykis su BVP pasieks beveik 41 % 2015 m. ir laipsniškai sumažės iki 40,2 % 2018 m. Makroekonominis scenarijus, kuriuo grindžiamos šios biudžeto projekcijos, yra tikėtinas, o priemonės, kurias taikant būtų pasiekti planuojami deficito tikslai nuo 2016 m., yra pakankamai tiksliai išdėstytos. Vis dėlto esama rizikos, kad planuojamų pajamų priemonių poveikis gali būti mažesnis, nei apskaičiuota. Remiantis Komisijos 2015 m. pavasario prognoze, tikimasi, kad 2015 m. bus laikomasi išlaidų kriterijaus. Manoma, kad 2016 m. bus tam tikras nuokrypis, grynųjų išlaidų augimui viršijus išlaidų kriterijų 0,3 % BVP. Todėl 2016 m. reikės imtis papildomų priemonių.
               Remdamasi konvergencijos programos vertinimu ir atsižvelgdama į Komisijos 2015 m. pavasario prognozę, Taryba mano, kad, kaip tikimasi, Čekija iš esmės laikysis Stabilumo ir augimo pakto nuostatų. Pagrindiniai esamos fiskalinės sistemos elementai yra taikomi. Tačiau vidutinio laikotarpio biudžeto planavimo ir skaitinės fiskalinės taisyklės taikymo sritis yra ribota, o vykdymas užtikrinamas prastai. Reformų dokumentų rinkinio projektas kelis kartus buvo keistas, o jo priėmimas atidėtas ir dabar jį planuojama priimti 2015 m. Čekijoje tebekyla problemų dėl ilgalaikio fiskalinio tvarumo, daugiausia dėl numatomo pensijų ir sveikatos priežiūros išlaidų didėjimo. Pensijų sistemos perspektyvos kiek pagerėjo dėl palankesnių demografinių projekcijų. Teisės aktuose nustatyta laipsniškai didinti teisės aktais nustatytą pensinį amžių, tačiau vidutiniam laikotarpiui numatytas pokytis yra per lėtas. Šiuo metu diskutuojama dėl dabartinės pensijų indeksavimo sistemos pakeitimų, tačiau konkrečios priemonės kol kas nepriimtos. Nors imtasi tam tikrų priemonių sveikatos priežiūros sektoriaus išlaidų efektyvumui ir valdymui pagerinti, šioje srityje padaryta nedidelė pažanga. Ligoninių sektoriaus rezultatų vertinimo rodikliai rodo, kad medicininis gydymas ne visada teikiamas ekonomiškai efektyviai, o dabartiniai sunkumai diegiant ligoninių patirtų išlaidų kompensavimo sistemą trukdo paskirstyti išteklius. Taip pat esama požymių, kad bendrosios praktikos gydytojai netinkamai atlieka savo, kaip tarpininkų, vaidmenį. Sveikatos priežiūros sektoriaus viešuosiuose pirkimuose dažnai pasitaiko pažeidimų ir tai leidžia daryti išvadą, kad gairės ir priežiūra yra nepakankamos;

               (9)

               pagrindiniai mokesčių srities uždaviniai – mažinti mokesčių slėpimą, užtikrinti, kad mokesčių surinkimas kainuotų mažiau ir užimtų mažiau laiko tiek mokesčių mokėtojams, tiek valdžios institucijoms. Čekija nurodė, kad mokestinių prievolių vykdymas ir kova su mokesčių slėpimu yra prioritetinės sritys, ir imasi keleto šioms sritims skirtų priemonių. 2015 m. pradėtos taikyti kelios priemonės, susijusios su tiesioginiais ir netiesioginiais mokesčiais, o 2016 m. planuojama imtis dar daugiau priemonių. Tačiau mokestinių prievolių vykdymo užtikrinimo išlaidos vis dar yra per didelės. Standartizavus gyventojų pajamų mokesčiui, socialinio draudimo ir sveikatos draudimo įmokoms skirtas mokesčio bazes, būtų galima supaprastinti mokesčių sistemą, tačiau šis pakeitimas nepadarytas ir dabar šio klausimo spręsti neplanuojama. Mokesčių deklaracijų paprastinimas ir iš anksto užpildytų formų naudojimo skatinimas nevyksta sistemingai. Užuot supaprastinusi PVM sistemą, Čekija 2014 m. pradėjo taikyti trečią PVM tarifą. Nedaug pasistūmėta mažinant darbuotojų ir savarankiškai dirbančių asmenų apmokestinimo tvarkos neatitikimus. Čekijoje mokestinės pajamos vis dar labai priklauso nuo darbo jėgos apmokestinimo, o mažas pajamas gaunantiems darbuotojams, visų pirma neturintiems vaikų, tenka santykinai didelė su darbo santykiais susijusių mokesčių našta. 2015 m. įsigaliosiančiomis priemonėmis kiek sumažinamas tam tikrų grupių darbo jėgos apmokestinimas, tačiau apskritai jų poveikis bus ribotas. Nekilnojamojo turto ir aplinkosaugos mokesčiai (išskyrus kuro) tebėra maži ir tai rodo, kad yra galimybių pereiti nuo darbo jėgos apmokestinimo prie kitų mokesčių;

               (10)

               2014 m. nedaug pasistūmėta spartinant reglamentuojamųjų profesijų reformą, tačiau 2015 m. balandžio mėn. priimtame tarpiniame nacionaliniame veiksmų plane numatyta keletas konkrečių priemonių ir veiksmų, kad būtų pagerinta reglamentavimo sistema ir panaikinti nepagrįsti ir neproporcingi reikalavimai;

               (11)

               korupcijos problemai spręsti skirtas pastarųjų metų priemones smarkiai vėluojama įgyvendinti. Naujausias kovos su korupcija veiksmų planas apėmė kelias prioritetines sritis. Jį sudarė įstatymai dėl finansinės kontrolės, prokuratūros, politinių partijų finansavimo, informatorių apsaugos, naujos valstybės įmonių valdymo strategijos ir Įstatymo dėl teisės nevaržomai susipažinti su informacija dalinis pakeitimas. Vis dėlto panašu, kad nedaug kas daroma, kad šie teisės aktai būtų priimti. Priėmus Valstybės tarnybos įstatymą ir susijusias priemones ir juos įgyvendinant, Čekijoje pradėtos spręsti problemos, susijusios su viešojo administravimo veiksmingumu ir stabilumu. Valstybės investicijas stabdo ir administracinės, ir reguliavimo kliūtys, susijusios su investicijų planavimu, taip pat skaidrumo trūkumas ir ilgos statybos bei žemės naudojimo leidimų išdavimo procedūros. Pastaraisiais metais dėl viešųjų pirkimų imtasi kelių iniciatyvų, tačiau tebėra skaidrumo problemų. Visų pirma viešosios sutartys dar neskelbiamos centralizuotame registre. Viešųjų pirkimų procedūrų veiksmingumą mažina tai, kad konkursuose dalyvaujančioms institucijoms teikiama nepakankamai gairių ir mokymų. Sistema vis dar menkai prižiūrima;

               (12)

               bendras užimtumo lygis šiuo metu yra aukštas, tačiau darbo rinkoje tebėra mažai tam tikroms palankių sąlygų neturinčioms grupėms priklausančių asmenų. Šios grupės – tai mažų vaikų turintys tėvai, žemos kvalifikacijos darbuotojai, neįgalieji ir romai. Imtasi tam tikrų priemonių siekiant padidinti valstybinių užimtumo tarnybų našumą ir veiksmingumą. Jaunimo užimtumas didėja ir valstybinės užimtumo tarnybos savo paslaugas bando orientuoti būtent į jaunimą. Dėl to, kad trūksta prieinamų ir kokybiškų vaikų priežiūros paslaugų ir nedaug suteikiama galimybių taikyti lankstų darbo grafiką, vaikų turinčioms moterims sunku dalyvauti darbo rinkoje. Imtasi priemonių siekiant padidinti vaikų priežiūros paslaugų pasiūlą, tačiau politikos priemonių, kuriomis remiamos mažiausių vaikų priežiūros viešosios paslaugos, vis dar nepakanka;

               (13)

               Čekijoje švietimo rezultatai pastaraisiais metais pagerėjo, tačiau tebėra struktūrinių problemų. Sparčiai išaugo dalyvavimas tretinio mokslo sistemoje, tačiau išryškėjo problemos, susijusios su jaunesnių tretinį išsilavinimą įgijusių absolventų gebėjimų prastėjimu. Tikimasi, kad įgyvendinant vėluojančią aukštojo mokslo reformą, kurią numatoma priimti 2015 m., bus įvestas institucijų akreditavimas, geriau užtikrinama vidaus kokybė ir labiau naudojamasi studentų profiliavimu, taip pat pagerės finansavimo sistemos. Privalomojo švietimo sistemai reikia įdarbinti daugiau mokytojų, tačiau dėl mažų atlyginimų ir neigiamo mokytojo profesijos suvokimo talentingiems kandidatams ši profesija nepatraukli. Pirmąjį 2015 m. pusmetį turėtų būti baigta rengti, o 2016 m. rugsėjo mėn. pradėta taikyti nauja karjeros sistema, skirta mokytojų įdarbinimui ir profesiniam tobulinimui gerinti. Tačiau jos bendras poveikis iš esmės priklausys nuo skiriamo finansavimo. Kol kas vis dar nėra visapusiško mokyklų ir mokinių, kurių rezultatai prasti, vertinimo ir paramos metodo. Pradėjus taikyti tokį metodą būtų galima padidinti švietimo sektoriaus veiksmingumą ir užtikrinti lygias galimybes. Nepaisant Vyriausybės priimtos išsamios švietimo strategijos, nedidelė pažanga padaryta didinant švietimo sistemos įtrauktį. Patvirtinta, kad prastas socialines ir ekonomines sąlygas turinčių jaunuolių, įskaitant romus, mokymosi rezultatai yra prastesni ir jiems prasčiau sekasi darbo rinkoje;

               (14)

               vykdant Europos semestrą, Komisija atliko išsamią Čekijos ekonominės politikos analizę ir ją paskelbė 2015 m. šalies ataskaitoje. Ji taip pat įvertino konvergencijos programą, nacionalinę reformų programą ir veiksmus, kurių imtasi atsižvelgiant į ankstesniais metais Čekijai skirtas rekomendacijas. Komisija įvertino ne tik jų svarbą tvariai fiskalinei ir socialinei bei ekonominei Čekijos politikai, bet ir tai, kaip laikomasi ES taisyklių ir gairių, nes būtina stiprinti bendrą Sąjungos ekonomikos valdymą, ES lygmens priemonėmis prisidedant prie būsimų nacionalinių sprendimų. Jos rekomendacijos įgyvendinant Europos semestrą pateiktos toliau išdėstytose 1–4 rekomendacijose;

               (15)

               atsižvelgdama į šį vertinimą, Taryba išnagrinėjo konvergencijos programą ir savo nuomonę (6) visų pirma pateikė 1 rekomendacijoje,

         REKOMENDUOJA Čekijai 2015–2016 m. imtis šių veiksmų:

               1.

               2016 m. užtikrinti 0,5 % BVP fiskalinį koregavimą. Toliau didinti sveikatos priežiūros sektoriaus išlaidų efektyvumą ir gerinti šio sektoriaus valdymą.

               2.

               Kovoti su mokesčių slėpimu, supaprastinti mokesčių sistemą ir įgyvendinti kovos su korupcija planą. Imtis priemonių viešųjų pirkimų skaidrumui ir veiksmingumui padidinti, visų pirma įsteigiant centrinį viešųjų sutarčių registrą ir pagerinant gaires ir priežiūrą.

               3.

               Sumažinti aukštą mokesčių, taikomų mažas pajamas uždirbantiems asmenims, lygį mokesčius perkeliant į kitas sritis. Toliau didinti prieinamų vaikų priežiūros paslaugų pasiūlą.

               4.

               Priimti aukštojo mokslo reformą. Užtikrinti tinkamą mokytojų rengimą, remti mokyklas, kurių rezultatai prasti, ir imtis priemonių siekiant padidinti palankių sąlygų neturinčių vaikų, įskaitant romus, dalyvavimą švietimo sistemoje.

      Priimta Briuselyje 2015 m. liepos 14 d.

            Tarybos vardu

            Pirmininkas

         P. GRAMEGNA

      (1)  OL L 209, 1997 8 2, p. 1.

      (2)  Toliau taikomos pagal 2014 m. gegužės 6 d. Tarybos sprendimą 2014/322/ES dėl valstybių narių užimtumo politikos gairių 2014 m. (OL L 165, 2014 6 4, p. 49).

      (3)  2014 m. liepos 8 d. Tarybos rekomendacija dėl 2014 m. Čekijos nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2014 m. Čekijos konvergencijos programos (OL C 247, 2014 7 29, p. 12).

      (4)  2011 m. lapkričio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 1176/2011 dėl makroekonominių disbalansų prevencijos ir naikinimo (OL L 306, 2011 11 23, p. 25).

      (5)  Komisijos pagal bendrai sutartą metodiką perskaičiuotas struktūrinis balansas, remiantis konvergencijos programoje pateikta informacija.

      (6)  Pagal Reglamento (EB) Nr. 1466/97 9 straipsnio 2 dalį.