Svarbus teisinis pranešimas

|

52006SC0281

Rekomendacija Tarybos nuomonė pagal 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1466/97 9 straipsnio 3 dalį dėl atnaujintos 2005-2008 m. Lenkijos konvergencijos programos  /* SEK/2006/0281 galutinis */

	[pic] | EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA |Briuselis, 1.3.2006SEK(2006) 281 galutinisRekomendacijaTARYBOS NUOMONĖpagal 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1466/97 9 straipsnio 3 dalį dėl atnaujintos 2005–2008 m. Lenkijos konvergencijos programos(pateikta Komisijos)AIŠKINAMASIS MEMORANDUMASPagrindinė informacija1998 m. liepos 1 d. įsigaliojusio Stabilumo ir augimo pakto pagrindinis tikslas yra patikimi valstybės finansai – priemonė sudaryti geresnes sąlygas kainų stabilumui ir smarkiam tvariajam augimui, leidžiančiam kurti naujas darbo vietas. 2005 m. Paktas buvo pirmą kartą iš dalies pakeistas. Šia reforma pripažįstamas Pakto naudingumas įtvirtinant fiskalinę drausmę, taip pat siekiama stiprinti jo efektyvumą, ekonominius pagrindus ir užtikrinti valstybės finansų ilgalaikį tvarumą.Tarybos reglamente (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei koordinavimo[1], kuris yra Pakto dalis, nustatyta, kad valstybės narės turi pateikti Tarybai ir Komisijai stabilumo arba konvergencijos programas ir kasmetinius atnaujintus programų variantus (bendrą valiutą įsivedusios valstybės narės pateikia (atnaujintas) stabilumo programas, o bendros valiutos neįsivedusios valstybės narės pateikia (atnaujintas) konvergencijos programas). Pirmoji Lenkijos konvergencijos programa buvo pateikta 2004 m. gegužės mėn. Pagal reglamentą, atsižvelgdama į Komisijos rekomendaciją ir pasikonsultavusi su Europos Ekonomikos ir finansų komitetu, Taryba 2004 m. liepos 5 d. pareiškė nuomonę apie programą. Pagal tą pačią procedūrą atnaujintas stabilumo ir konvergencijos programas vertina Komisija ir nagrinėja minėtasis komitetas; jas taip pat gali nagrinėti ir Taryba.Šiose programose valstybės narės turi nurodyti biudžeto būklės vidutinės trukmės tikslą ir nustatyti politikos priemones jam pasiekti ir išlaikyti, įskaitant su juo susijusias ekonomines prielaidas. Vykdant Pakto reformą ir atsižvelgiant į Sąjungos ekonomikos ir biudžeto nevienalytiškumą, atskiroms valstybėms narėms turėtų būti nustatomas skirtingas vidutinės trukmės tikslas, taip pat atsižvelgiant į tvarumo fiskalinę riziką. Reforma taip pat numatoma, kad ciklo metu, ekonomikos pakilimo laikotarpiais stiprinant biudžetinę drausmę, turėtų būti pasiektas labiau simetriškas požiūris į fiskalinę politiką, o į „pagrindines struktūrines reformas“, turinčias įrodomos teigiamos įtakos ilgalaikiam tvarumui, reikėtų atsižvelgti esant laikiniems nukrypimams nuo vidutinės trukmės tikslo arba suplanuotų jo patikslinimų.Komisija, atsižvelgdama į 2005 m. rudens Komisijos tarnybų prognozę, elgesio kodeksą[2], bendrai sutartą potencialios gamybos apimties ir pagal ciklą patikslinto balanso apskaičiavimo metodiką ir bendrąsias ekonominės politikos gaires, įtrauktas į integruotas 2005–2008 m. gaires, išnagrinėjo neseniai pateiktą atnaujintą Lenkijos konvergencijos programą ir, remdamasi toliau pateiktu vertinimu, priėmė rekomendaciją dėl Tarybos nuomonės apie ją.Vertinimas1.  Lenkija pateikė savo konvergencijos programą 2006 m. sausio 19 d., daugiau kaip pusantro mėnesio vėliau termino, numatyto elgesio kodekse. Vėlavimo priežastis – vyriausybės pasikeitimas 2005 m. lapkričio mėn. po parlamento rinkimų ir finansų ministro pasikeitimas 2006 m. sausio mėn. pradžioje. Programoje aptariamas 2005–2008 m. laikotarpis. Šį dokumentą 2006 m. sausio 18 d. priėmė vyriausybė. Į jį įtrauktas 2006 m. valstybės biudžetas su 2005 m. gruodžio mėn. pakeitimais, kuriuos padarė naujoji vyriausybė. Programoje iš esmės remiamasi naujajame elgesio kodekse nustatytu stabilumo ir konvergencijos programų struktūros modeliu ir duomenų pateikimo reikalavimais[3].2.  2004 m. liepos 5 d. Taryba nusprendė, kad Lenkijoje yra perviršinis deficitas. Remiantis tos pačios dienos Tarybos rekomendacija pagal 104 straipsnio 7 dalį, perviršinį deficitą reikia ištaisyti iki 2007 m. 2005 m. vasario 17 d. nuomonėje apie ankstesnę atnaujintą konvergencijos programą, apimančią 2004–2007 m., Taryba rekomendavo Lenkijai „i) geriau koreguoti biudžetą po 2005 m. ir siekti mažesnio deficito 2007 m.; ii) užtikrinti, kad Hausner plane numatytos struktūrinės priemonės būtų visiškai įgyvendintos ir, jei jų įgyvendinimas taptų neįmanomas, dėti papildomas pastangas, kad būtų įvestos alternatyvios priemonės“.3.  1994–2004 m. Lenkijos realusis BVP vidutiniškai augo 4,5 % per metus ir buvo beveik 2 procentiniais punktais didesnis nei ES-25 vidurkis (2,4 %). Pasibaigus didelės ekonominės plėtros laikotarpiui realiojo BVP augimas smuko iki 1,0 % 2001 m. dėl vidaus ir išorės ciklinių veiksnių. Po to 2004 m. jis šoktelėjo iki 5,3 %. Pajamos vienam gyventojui pagal perkamąją galią 2004 m. pasiekė 46,5 % EU-25 vidurkio. Per pastarąjį dešimtmetį SVKI infliacija išliko didelė – vidutiniškai 7,0 %, bet 2005 m. stipriai sumažėjo iki apytiksliai 2 %. Darbo rinkoje susidariusi padėtis išlieka pagrindinė Lenkijos problema. Dėl ekonominės restruktūrizacijos nedarbo lygis pakilo nuo 13,2 % 1994 m. iki 18,8 % 2004 m., o bendras užimtumas tuo pačiu laikotarpiu sumažėjo daugiau kaip 7 procentiniais punktais. Struktūrinės problemos darbo rinkoje, ypač mažas darbuotojų geografinis mobilumas ir neadekvatūs įgūdžiai, vis dar yra rimtos ekonominio augimo kliūtys. Per pastaruosius dešimt metų Lenkijos valdžios sektoriaus balansas buvo neigiamas. Jis svyravo tarp -1,4 % ir -4,8 %[4] BVP iki 2003 m., po to ėmė gerėti 2004 m. pasiekdamas -3,8 % BVP.4.  Po realiojo BVP padidėjimo iki 3,3 % 2005 m. pagal programos makroekonominį scenarijų tikimasi, kad ekonominis augimas palaipsniui stiprės iki 4,3 % 2006 m. ir iki 5,0 % 2008 m., o tai iš esmės atitinka Komisijos tarnybų 2005 m. rudens prognozes 2005–2007 m. 2008 m. programoje numatomas didesnis augimas, nei Komisijos tarnybų apskaičiuotas potencialus augimas. Todėl augimo prielaidas, kuriomis grindžiama programa, galima vertinti kaip patikimas, o vėlesniais metais netgi kaip palankias.5.  Lenkija pastaraisiais metais vykdė sėkmingą infliacijos mažinimo politiką; buvo tik du trumpi laikotarpiai, kai infliacija laikinai padidėdavo (2000 ir 2004 m.). Suderintas vartotojų kainų indeksas (SVKI) sumažėjo nuo 15 % 1997 m. iki apie 2 % 2005 m. Per pastaruosius metus keitimo kursas stipriai svyravo esant nemažai kurso kilimo tendencijai, prasidėjusiai 2004 m. kovo mėn., trumpam nutrūkusiai 2005 m. pavasarį. Kilimas atsinaujino 2005 m. gegužės mėn. ir, nepaisant padidėjusio nepastovumo, išliko iki metų pabaigos. Nuo 2004 m. rugpjūčio mėn. stebimas progresuojantis ilgojo termino vyriausybės obligacijų pelningumo skirtumo mažėjimas euro zonos atžvilgiu nutrūko dėl neaiškumo, susijusio su 2005 m. rugsėjo mėn. rinkimais ir naujos vyriausybės ekonomine darbotvarke. Lenkijos pinigų politika ir toliau grindžiama tiesiogine kova su infliacija, suderinta su laisvu zloto svyravimu. Nuo 2004 m. infliacijos tikslas buvo apibrėžiamas kaip nuolatinė metinė 2,5 % VKI infliacija. Lenkija ketina laikytis esamos pinigų politikos sistemos iki galimo stojimo į VKM II, kurio data dar nepaskelbta.6.  Biudžeto įvykdymo 2005 m. požiūriu, 2006 m. sausio mėn. atnaujintoje konvergencijos programoje numatomas 2,9 % BVP valdžios sektoriaus deficitas (palyginti su Komisijos tarnybų 2005 m. rudens prognozėje numatytu 3,6 % BVP ir ankstesnėje atnaujintoje konvergencijos programoje nustatytu 3,9 % BVP tikslu). Tačiau palyginimas su ankstesnėmis konvergencijos programomis nėra tiesioginis dėl didelių duomenų patikslinimų, susijusių su metodiniais pakeitimais. Palankesnio nei tikėtasi rezultato buvo pasiekta dėl to, kaip centrinė valdžia vykdė biudžetą (ypač valstybės biudžetą), kuriame buvo užfiksuotos (grynųjų pinigų pagrindu) didesnės nei numatyta tiesioginės mokestinės pajamos ir ne visiškai panaudotos planinės išlaidos, kurios sumažino deficitą 0,7 procentinio punkto, palyginti su 2005 m. biudžeto planu.7.  Dabartinėje atnaujintoje konvergencijos programoje iškeliamas tikslas – laipsniškai mažinti valdžios sektoriaus deficitą, siekiant atitikti konvergencijos kriterijus iki teisės aktuose numatyto laikotarpio pabaigos, t. y. iki 2009 m. pabaigos. 2009 m. siekiamo deficito kiekinė išraiška nenustatyta. 2007 m. siekiamas deficitas nepakito – 2,2 % BVP, o atviri pensijų fondai yra įtraukti į valdžios sektorių. Išbraukus atvirus pensijų fondus iš valdžios sektoriaus, deficito tikslas buvo padidintas, palyginti su ankstesne atnaujinta programa, nuo 3,9 % BVP iki 4,1 % BVP, nes apskaičiuotos pensijų reformos išlaidos padidėjo nuo 1,7 % iki 1,9 % BVP. Tikimasi, kad pirminis balansas (atviriems pensijų fondams esant valdžios sektoriuje) pagerės nuo -0,3 % BVP 2005 m. iki 0,6 % BVP 2008 m. Šį lėtą patikslinimą skatina palankūs pajamų pokyčiai 2006 m. ir kai kurių išlaidų sumažinimas 2007 ir 2008 m. Palyginti su ankstesne atnaujinta programa, šiame atnaujintame variante nustatyti ambicingesni deficito tikslai 2006 m., tačiau vėliau patikslinimo veiksmų mažėja ir išlaidų reformos atidedamos iki 2007 ir 2008 m.8.  Remiantis Komisijos tarnybų skaičiavimais pagal bendrai sutartą metodiką ir atsižvelgiant į programą, planuojama, kad struktūrinis balansas pagerės vidutiniškai tik 0,25 % BVP per metus, tolygiai pasiskirstydamas per programos laikotarpį. Atnaujintoje programoje nustatyta, kad biudžeto būklės vidutinės trukmės tikslas pagal Stabilumo ir augimo paktą yra apie -1 % BVP, kurį planuojama pasiekti po 2010 m., pasibaigus programos laikotarpiui.9.  Kadangi programoje nustatytas vidutinės trukmės tikslas yra didesnis, nei mažiausia vertė (nustatyta deficitui esant maždaug -1½ % BVP), pasiekus šį tikslą susidaro pakankamai patikima riba, neleidžianti atsirasti perviršiniam deficitui. Programos vidutinės trukmės tikslas atspindi skolos santykį ir vidutinį potencialų gamybos apimčių augimą ilguoju laikotarpiu.10.  Biudžeto projekcijų rizikos balansas yra neigiamas. Jei bus pasiekti didesni biudžeto tikslai, nei nustatytieji ankstesnėse programose, vadinasi, biudžeto projekcijos buvo atsargios. Kita vertus, mokesčių elastingumo prielaidos yra kiek optimistiškos, ypač 2006 m. Be to, augimo prielaidos paskutiniais programos metais (t. y. 2008 m.) atrodo palankios. Esamomis politinėmis aplinkybėmis kalnakasiams buvo suteiktos ypatingos pensijų teisės, skatinančios kitas socialines grupes reikalauti ypatingo požiūrio ir tai kenkia pensijų reformai. Taip pat yra politinis rizikos šaltinis, susijęs su biudžeto projekcijomis. Jau praeityje buvo sunkumų įgyvendinant didžiąją dalį vadinamojo Hausner valstybės finansų restruktūrizavimo plano, nes vyriausybei trūko parlamento paramos. Dabartinė politinė situacija (mažumos vyriausybė) nepalanki siūlyti priemones, skirtas mažinti valdžios sektoriaus deficitą ir siekti ilgalaikio valstybės finansų tvarumo. 30 mlrd. PLN valstybės biudžeto nominalioji riba, kuri nustatyta konvergencijos programoje, atrodo nepakankama, kad Lenkijoje būtų pašalintos didelio deficito priežastys, t. y. pernelyg spartus valstybės išlaidų augimas.11.  Programoje nesilaikoma deficito mažinimo strategijos, nustatytos Tarybos rekomendacijoje pagal 104 straipsnio 7 dalį. Net žvelgiant į atnaujintoje programoje pateikiamą fiskalinę poziciją nominalia verte, neatrodo, kad pavyks ištaisyti perviršinį deficitą iki Tarybos nustatyto galutinio termino. Šią išvadą patvirtina rizikos balansas. 2005 ir 2006 m. deficito tikslai yra mažesni nei ankstesnėje atnaujintoje programoje ir atitinka nominaliuosius deficito tikslus, nustatytus 2004 m. liepos 5 d. Tarybos rekomendacijoje, dėl geresnio nei numatyta 2005 m. biudžeto vykdymo su perkėlimu į 2006 m. Tačiau tikslus palyginti sunku dėl nacionalinės sąskaitų metodikos pakeitimų ir duomenų patikslinimų. Kritiniais 2007 m. programoje numatoma sumažinti deficitą iki 2,2 % BVP. Tačiau išbraukus antros pakopos pensijų kaupimo schemas iš valdžios sektoriaus, laikantis Eurostato 2004 m. kovo 2 d. sprendimo, 2007 m. planuojamas deficitas yra 4,1 % BVP. Reikės didelių papildomų patikslinimo veiksmų, siekiant ištaisyti perviršinį deficitą iki nustatyto termino.12.  Numatoma, kad 2005–2008 m. valstybės skola išaugs 3¼ procentinio punkto BVP ir 2008 m. pasieks 45½ % BVP – gerokai mažiau, nei 60 % BVP pamatinė vertė, bet jei atviri pensijų fondai bus išbraukti iš valdžios sektoriaus, skolos santykis pasieks 52,6 %. Manoma, kad reikšmingas skolą didinantis atsargų ir srautų patikslinimas turėtų išlyginti pirminio pertekliaus poveikį ir teigiamą „sniego gniūžtės“ efektą (t. y. neigiamą potencialių palūkanų poveikį turėtų su kaupu kompensuoti tvarus didelis nominaliojo BVP augimas).13.  Atrodo, kad Lenkijoje yra nedidelė valstybės finansų tvarumo rizika dėl numatomų biudžeto išlaidų senėjančiai visuomenei. Skolos lygis šiuo metu yra mažesnis nei 60 % pamatinė vertė ir turėtų toks likti, darant prielaidą, kad lėšų bus sutaupyta visiškai įgyvendinus 1999 m. pensijų reformą. Tačiau vyriausybės neseniai priimtos priemonės, kurių tikslas – neįtraukti tam tikrų darbuotojų grupių į reformuojamą pensijų schemą, gali susilpninti reformos ilgalaikius rezultatus, ypač jei būtų daromos kitos pensijų schemos išimtys. Nenumatytų įsipareigojimų įgyvendinimas bei šiuo metu aukštas struktūrinis deficitas gali padidinti skolos ir BVP santykį greičiau nei buvo planuota per vidutinės trukmės laikotarpį. Siekiant sumažinti ilgalaikio tvarumo riziką, vidutinės trukmės laikotarpiu reikia ryžtingai įgyvendinti numatytą valstybės finansų konsolidavimą.14.  Valstybės finansų srityje numatytos priemonės iš esmės atitinka bendrąsias ekonominės politikos gaires, įtrauktas į integruotas 2005–2008 m. gaires. Tačiau planuojamo patikslinimo nepakanka siekiant greitai ištaisyti perviršinį deficitą.15.  Atsižvelgiant į atnaujintą Lisabonos strategiją ekonomikos augimui ir darbo vietų kūrimui, 2006 m. sausio 5 d. pateiktoje Lenkijos nacionalinėje reformų programoje nurodyti tokie didelės įtakos valstybės finansams turintys uždaviniai: konsoliduoti biudžetą atsižvelgiant į didelį deficitą, modernizuoti nepakankamai išvystytą transporto ir aplinkosaugos infrastruktūrą, stiprinti viešojo sektoriaus mokslinius tyrimus ir taikomąją veiklą bei naujoves, skatinti aktyviau kelti užimtumo lygį mažinant mažai apmokamos darbo jėgos apmokestinimą. Konvergencijos programos biudžeto projekcijose nėra Nacionalinėje reformų programoje apibrėžtų veiksmų poveikio biudžetui. Iš valstybės finansų priemonių, įtrauktų į Nacionalinę reformų programą, konvergencijos programoje minima deficito riba ir daugiametis biudžeto planavimas.Atsižvelgdama į pateiktą vertinimą, Komisija pažymi, kad konvergencijos programoje nenumatoma 2007 m. ištaisyti perviršinį deficitą, kaip reikalaujama 2004 m. liepos 5 d. Tarybos rekomendacijoje. Todėl Komisija ketina rekomenduoti imtis tolesnių priemonių pagal perviršinio deficito procedūrą, kaip reikalaujama Stabilumo ir augimo pakte. Tuo tarpu Lenkija turėtų:-  sustiprinti patikslinimą (ypač 2006 m.), skirdama deficito mažinimui gautas didesnes nei biudžete numatytas pajamas ir mažesnes nei biudžete numatytas išlaidas;-  padidinti reformuotos pensijų sistemos ilgalaikį tvarumą;-  sustiprinti valstybės finansų institucinę sistemą, nustatant vidutinės trukmės laikotarpio išlaidų taisyklę.RekomendacijaTARYBOS NUOMONĖpagal 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1466/97 9 straipsnio 3 dalį dėl atnaujintos 2005–2008 m. Lenkijos konvergencijos programosEUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį,atsižvelgdama į 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei koordinavimo[5], ypač į jo 9 straipsnio 3 dalį,atsižvelgdama i Komisijos rekomendaciją,pasikonsultavusi su Ekonomikos ir finansų komitetu,PAREIŠKĖ TOKIĄ NUOMONĘ:16.  [2006 m. kovo 14 d.] Taryba išnagrinėjo atnaujintą Lenkijos konvergencijos programą, kuri apima 2005–2008 metus.17.  1994–2004 m. Lenkijos realusis BVP vidutiniškai augo 4,5 % per metus ir buvo beveik 2 procentiniais punktais didesnis nei ES-25 vidurkis (2,4 %). Pasibaigus didelės ekonominės plėtros laikotarpiui realiojo BVP augimas sulėtėjo iki 1,0 % 2001 m. dėl vidaus ir išorės ciklinių veiksnių. Po to 2004 m. jis šoktelėjo iki 5,3 %. Pajamos vienam gyventojui pagal perkamąją galią 2004 m. pasiekė 46,5 % EU-25 vidurkio. Per pastarąjį dešimtmetį SVKI infliacija išliko didelė – vidutiniškai 7,0 %, bet 2005 m. stipriai sumažėjo iki apytiksliai 2 %. Darbo rinkos situacija išlieka didžiausia Lenkijos problema, nes 2004 m. nedarbo lygis siekė 18,8 %, o užimtumo lygis yra vienas mažiausių ES (51,7 % 2004 m.) Per pastaruosius dešimt metų Lenkijos valdžios sektoriaus balansas visada buvo neigiamas. Jis svyravo tarp -1,4 % ir -4,8 %[6] BVP iki 2003 m., po to ėmė gerėti 2004 m. pasiekdamas -3,8 % BVP.18.  2004 m. liepos 5 d. Taryba nusprendė, kad Lenkijoje yra perviršinis deficitas. Remiantis tos pačios dienos Tarybos rekomendacija pagal 104 straipsnio 7 dalį, perviršinį deficitą reikia ištaisyti iki 2007 m. 2005 m. vasario 17 d. nuomonėje apie ankstesnę atnaujintą konvergencijos programą, apimančią 2004–2007 m., Taryba rekomendavo Lenkijai „i) geriau koreguoti biudžetą po 2005 m. ir siekti mažesnio deficito 2007 m.; ii) užtikrinti, kad Hausner plane numatytos struktūrinės priemonės būtų visiškai įgyvendintos ir, jei jų įgyvendinimas taptų neįmanomas, dėti papildomas pastangas, kad būtų įvestos alternatyvios priemonės“.19.  Biudžeto vykdymo 2005 m. klausimu, remiantis Komisijos tarnybų 2005 m. rudens prognoze valdžios sektoriaus deficitas 2005 m. turėtų sudaryti 3,6 % BVP, palyginti su ankstesnėje atnaujintoje konvergencijos programoje numatytu 3,9 % BVP siekiamu deficitu. Lyginti su ankstesnėmis konvergencijos programomis sunku dėl didelių duomenų patikslinimų, susijusių su metodiniais pakeitimais. Palankesnio nei tikėtasi rezultato buvo pasiekta dėl to, kaip centrinė valdžia vykdė biudžetą (ypač valstybės biudžetą), kuriame buvo užfiksuotos (grynųjų pinigų pagrindu) didesnės nei numatyta tiesioginės mokestinės pajamos ir ne visiškai panaudotos planinės išlaidos, kurios sumažino deficitą 0,7 procentinio punkto, palyginti su 2005 m. biudžeto planu.20.  Programoje iš esmės remiamasi naujajame elgesio kodekse nustatytu stabilumo ir konvergencijos programų struktūros modeliu ir duomenų pateikimo reikalavimais[7]. Lenkija pateikė atnaujintą konvergencijos programą 2006 m. sausio 19 d., 7 savaitėmis vėliau elgesio kodekse nustatyto galutinio termino – gruodžio 1 d. Vėlavimo priežastis – naujos vyriausybės formavimas 2005 m. lapkričio mėn. po parlamento rinkimų ir finansų ministro pasikeitimas 2006 m. sausio mėn. pradžioje.21.  Pagal programoje pateiktą makroekonominį scenarijų numatoma, kad metinis BVP augs nuo 3,3 % 2005 m. iki 4,3 % 2006 m. ir 2008 m. pasieks 5,0 %. Augimo prielaidas, kuriomis grindžiama programa, galima vertinti kaip patikimas – paskutiniais programos metais jos gerėja. Programos infliacijos projekcijas irgi atrodo realistiškos, išskyrus 2006 m., kai jos atrodo sumažintos.22.  Dabartinėje atnaujintoje konvergencijos programoje iškeliamas tikslas – laipsniškai mažinti valdžios sektoriaus deficitą, siekiant atitikti konvergencijos kriterijus iki teisės aktuose numatyto laikotarpio pabaigos, t. y. iki 2009 m. pabaigos. 2009 m. tikslo kiekinė išraiška nenustatyta. 2007 m. siekiamas deficitas nepakito – 2,2 % BVP, o antros pakopos pensijų kaupimo schemos yra įtrauktos į valdžios sektorių. Išbraukus pensijų schemas iš valdžios sektoriaus, deficito tikslas buvo padidintas, palyginti su ankstesne atnaujinta programa, nuo 3,9 % BVP iki 4,1 % BVP, nes apskaičiuotos pensijų reformos išlaidos dabar siekia 1,9 % BVP. Tikimasi, kad pirminis balansas (antros pakopos pensijų schemoms esant valdžios sektoriuje) pagerės nuo -0,3 % BVP 2005 m. iki 0,6 % BVP 2008 m. Šį lėtą patikslinimą visų pirma skatina palankūs pajamų pokyčiai 2006 m. ir kai kurių išlaidų sumažinimas 2007 ir 2008 m. Palyginti su ankstesne atnaujinta programa, šiame atnaujintame variante nustatyti ambicingesni deficito tikslai 2006 m. (dėl 2005 m. palankesnių pajamų pokyčių perkėlimo), tačiau vėliau patikslinimo veiksmų mažėja ir išlaidų reformos atidedamos iki 2007 ir 2008 m.23.  Programos laikotarpiu planuojama vidutiniškai 0,25 % BVP per metus gerinti struktūrinį balansą (t. y. pagal ciklą patikslintą balansą, neįskaitant vienkartinių ir kitų laikinųjų priemonių), apskaičiuotą Komisijos tarnybų remiantis bendrai sutarta metodika ir naudojant programoje pateiktus duomenis. Programoje nustatytas biudžeto būklės vidutinės trukmės tikslas – -1,0% BVP struktūrinis deficitas, kurio neketinama pasiekti programos laikotarpiu. Kadangi programoje nustatytas vidutinės trukmės tikslas yra didesnis, nei mažiausia vertė (nustatyta deficitui esant maždaug -1½ % BVP), pasiekus šį tikslą susidaro pakankamai patikima riba, neleidžianti atsirasti perviršiniam deficitui. Programos vidutinės trukmės tikslas atspindi skolos santykį ir vidutinį potencialų gamybos apimčių augimą ilguoju laikotarpiu.24.  Biudžetas gali būti vykdomas prasčiau, nei numatoma programoje. Nors biudžeto projekcijos gali atrodyti atsargios dėl pasiektų geresnių biudžeto tikslų, nei buvo nustatyta ankstesnėse programose, keli veiksniai daro neigiamą poveikį planuojamam patikslinimui. Mokesčių elastingumo prielaidos yra kiek optimistiškos, ypač 2006 m. Be to, augimo prielaidos paskutiniais programos metais (t. y. 2008 m.) atrodo palankios. Esamomis politinėmis aplinkybėmis kalnakasiams buvo suteiktos ypatingos pensijų teisės, skatinančios kitas socialines grupes taip pat reikalauti ypatingų schemų ir tai kenkia 1999 m. įgyvendintai pensijų reformai. Dėl 2005 m. rudens rinkimų susiklosčiusi situacija kelia dar didesnę biudžeto projekcijų politinę riziką. Ketverių metų 30 mlrd. PLN valstybės biudžeto nominalioji riba, kuri nustatyta konvergencijos programoje, atrodo nepakankama, kad Lenkijoje būtų pašalintos didelio deficito priežastys, t. y. pernelyg spartus valstybės išlaidų augimas. Todėl praverstų alternatyvi arba papildoma fiskalinė taisyklė, kurios tikslas – kontroliuoti valstybės išlaidų didėjimą.25.  Programoje nesilaikoma deficito mažinimo strategijos, nustatytos Tarybos rekomendacijoje pagal 104 straipsnio 7 dalį. Net žvelgiant į atnaujintoje programoje pateikiamą fiskalinę poziciją nominalia verte, neatrodo, kad pavyks ištaisyti perviršinį deficitą iki Tarybos nustatyto galutinio termino. Šią išvadą patvirtina rizikos balansas. 2005 ir 2006 m. deficito tikslai yra mažesni nei ankstesnėje atnaujintoje programoje ir atitinka nominaliuosius tikslus, nustatytus 2004 m. liepos 5 d. Tarybos rekomendacijoje, dėl geresnio nei numatyta 2005 m. biudžeto vykdymo su perkėlimu į 2006 m. Tačiau tikslus palyginti sunku dėl nacionalinės sąskaitų metodikos pakeitimų ir duomenų patikslinimų. Kritiniais 2007 m. programoje numatoma sumažinti deficitą iki 2,2 % BVP. Tačiau išbraukus antros pakopos pensijų kaupimo schemas iš valdžios sektoriaus, laikantis Eurostato 2004 m. kovo 2 d. sprendimo, 2007 m. planuojamas deficitas yra 4,1 % BVP. Reikės didelių papildomų patikslinimo veiksmų, siekiant ištaisyti perviršinį deficitą iki nustatyto termino.26.  Numatoma, kad 2005–2008 m. valstybės skola išaugs 3¼ procentinio punkto BVP ir 2008 m. pasieks 45½ % BVP – tai bus gerokai mažiau, nei 60 % BVP pamatinė vertė. Manoma, kad svarbūs skolą didinantys atsargų ir srautų patikslinimai turėtų išlyginti pirminio pertekliaus poveikį ir teigiamą „sniego gniūžtės“ efektą (t. y. neigiamą potencialių palūkanų poveikį turėtų kompensuoti tvarus didelis nominaliojo BVP augimas).27.  Valstybės finansų srityje numatytos priemonės iš esmės atitinka bendrąsias ekonominės politikos gaires, įtrauktas į integruotas 2005–2008 m. gaires. Tačiau pasiūlytų priemonių nepakanka siekiant greitai ištaisyti perviršinį deficitą.28.  Atsižvelgiant į atnaujintą Lisabonos strategiją ekonomikos augimui ir darbo vietų kūrimui, 2006 m. sausio 5 d. pateiktoje Lenkijos nacionalinėje reformų programoje nurodyti tokie didelės įtakos valstybės finansams turintys uždaviniai: konsoliduoti biudžetą atsižvelgiant į didelį deficitą, modernizuoti nepakankamai išvystytą infrastruktūrą ir mažinti darbo jėgos apmokestinimą, siekiant sumažinti didelį nedarbą Lenkijoje. Tačiau konvergencijos programos biudžeto projekcijose nėra Nacionalinėje reformų programoje apibrėžtų veiksmų poveikio biudžetui. Iš valstybės finansų priemonių, įtrauktų į Nacionalinę reformų programą, konvergencijos programoje minima deficito riba ir daugiametis biudžeto planavimas.29.  Atrodo, kad Lenkijoje yra nedidelė valstybės finansų tvarumo rizika dėl numatomų biudžeto išlaidų senėjančiai visuomenei. Skolos lygis šiuo metu yra mažesnis nei 60 % pamatinė vertė ir turėtų toks likti, darant prielaidą, kad lėšų bus sutaupyta visiškai įgyvendinus 1999 m. pensijų reformą. Tačiau vyriausybės neseniai priimtos priemonės, kurių tikslas – neįtraukti tam tikrų darbuotojų grupių į reformuojamą pensijų schemą, gali susilpninti reformos ilgalaikius rezultatus, ypač jei būtų daromos kitos pensijų schemos išimtys. Nenumatytų įsipareigojimų įgyvendinimas bei šiuo metu aukštas struktūrinis deficitas gali padidinti skolos ir BVP santykį greičiau nei buvo planuota per vidutinės trukmės laikotarpį. Siekiant sumažinti ilgalaikio tvarumo riziką, vidutinės trukmės laikotarpiu reikia ryžtingai įgyvendinti numatytą valstybės finansų konsolidavimą[8].Atsižvelgdama į pateiktą vertinimą, Taryba pažymi, kad konvergencijos programoje nenumatoma 2007 m. ištaisyti perviršinį deficitą, kaip reikalaujama 2004 m. liepos 5 d. Tarybos rekomendacijoje ir kad Komisija ketina rekomenduoti tolesnes priemones pagal perviršinio deficito procedūrą, kaip reikalaujama Stabilumo ir augimo pakte. Tuo tarpu Lenkija turėtų:-  sustiprinti patikslinimą (ypač 2006 m.), skirdama deficito mažinimui gautas didesnes nei biudžete numatytas pajamas ir mažesnes nei biudžete numatytas išlaidas;-  padidinti reformuotos pensijų sistemos ilgalaikį tvarumą;-  sustiprinti valstybės finansų institucinę sistemą, nustatant vidutinės trukmės laikotarpio išlaidų taisyklę.Pagrindinių makroekonominių ir biudžeto projekcijų palyginimas 12004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 |Realusis BVP (pokytis, %) | 2006 m. sausio mėn. KP | 5,3 | 3,3 | 4,3 | 4,6 | 5,0 |2005 m. lapkričio mėn. KOM | 5,3 | 3,4 | 4,3 | 4,5 | Nėra duomenų |2004 m. gruodžio mėn. KP | 5,7 | 5,0 | 4,8 | 5,6 | Nėra duomenų |SVKI infliacija (%) | 2006 m. sausio mėn. KP | 3,6 | 2,2 | 1,5 | 2,2 | 2,5 |2005 m. lapkričio mėn. KOM | 3,6 | 2,2 | 2,3 | 2,5 | Nėra duomenų |2004 m. gruodžio mėn. KP | 3,5 | 3 | 2,7 | 2,5 | Nėra duomenų |Gamybos apimties atotrūkis (potencialusis BVP, %) | 2006 m. sausio mėn. KP2 | 0,4 | 0,1 | 0,3 | 0,3 | 0,6 |2005 m. lapkričio mėn. KOM5 | 0,4 | 0,2 | 0,4 | 0,6 | Nėra duomenų |2004 m. gruodžio mėn. KP2 | Nėra duomenų | Nėra duomenų | Nėra duomenų | Nėra duomenų | Nėra duomenų |Valdžios sektoriaus balansas (% BVP) | 2006 m. sausio mėn. KP | -3,8 | -2,9 | -2,6 | -2,2 | -1,9 |2005 m. lapkričio mėn. KOM | -3,9 | -3,6 | -3,6 | -3,4 | Nėra duomenų |2004 m. gruodžio mėn. KP | -5,4 | -3,9 | -3,2 | -2,2 | Nėra duomenų |Pirminis balansas (% BVP) | 2006 m. sausio mėn. KP | -1,2 | -0,3 | -0,2 | 0,3 | 0,6 |2005 m. lapkričio mėn. KOM | -1,2 | -1,0 | -1,1 | -1,0 | Nėra duomenų |2004 m. gruodžio mėn. KP | -2,6 | -1,3 | -0,5 | 0,4 | Nėra duomenų |Pagal ciklą patikslintas ir struktūrinis balansas3 (% BVP) | 2006 m. sausio mėn. KP | -4,1 | -2,9 | -2,7 | -2,3 | -2,1 |2005 m. lapkričio mėn. KOM4 | -4,1 | -3,7 | -3,7 | -3,6 | Nėra duomenų |2004 m. gruodžio mėn. KP | Nėra duomenų | Nėra duomenų | Nėra duomenų | Nėra duomenų | Nėra duomenų |Bendroji valstybės skola (% BVP) | 2006 m. sausio mėn. KP | 41,9 | 42,5 | 45,0 | 45,3 | 45,4 |2005 m. lapkričio mėn. KOM | 43,6 | 46,3 | 47,0 | 47,3 | Nėra duomenų |2004 m. gruodžio mėn. KP | 45,9 | 47,6 | 48,0 | 47,3 | Nėra duomenų |Pastabos: 1 Į biudžeto projekciją neįtrauktas 2004 m. kovo 2 d. Eurostato sprendimo dėl pensijų kaupimo sistemų klasifikavimo, kuris turi būti įgyvendintas iki 2007 m. pavasario pranešimo, poveikis. Įskaitant šį poveikį, valdžios sektoriaus balansas pagal atnaujintą programą būtų -5,6 % BVP 2004 m., -4,7 % BVP 2005 m., -4,6 % 2006 m., -4,1 % 2007 m. ir -3,7 % 2008 m., o bendroji valstybės skola būtų 45,9 % BVP 2004 m., 47,9 % 2005 m., 51,2 % 2006 m., 52,1 % 2007 m. ir 52,6 % 2008 m. 2 Komisijos tarnybos skaičiavimai remiantis programoje pateikta informacija. 3 Pagal ciklą patikslintas balansas ir struktūrinis balansas sutampa, nes programoje nurodytos vienkartinės ir laikinosios priemonės yra nežymios (0,04 % BVP 2005 m., mažinančios deficitą). 4 Komisijos tarnybų prognozėje neatsižvelgta į vienkartines ir kitas laikinąsias priemones. 5 Remiantis numatomu 3,3 %, 3,6 %, 4,2 % ir 4,5 % potencialiu augimu atitinkamai 2004–2007 m. Šaltinis: Konvergencijos programa (KP); Komisijos tarnybų 2005 metų rudens ekonominė prognozės (KOM); Komisijos tarnybų skaičiavimai. | [1] OL L 209, 1997 8 2, p. 1. Reglamentas su pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 1055/2005 (OL L 174, 2005 7 7, p. 1). Visus šiame tekste nurodytus dokumentus galima rasti tinklalapyjehttp://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.[2] „Stabilumo ir augimo pakto įgyvendinimo patikslinimas ir stabilumo ir konvergencijos programų formos ir turinio gairės“, kurias 2005 m. spalio 11 d. priėmė ECOFIN taryba.[3] Programoje pateikiami visi privalomi duomenys ir dauguma neprivalomų naujajame elgesio kodekse nurodytų duomenų. Nepateikti duomenys apie darbo valandas ir darbo našumą, paskaičiuoti kaip BVP ir darbo valandų santykis. Nėra duomenų apie 2008 m. valdžios sektoriaus išlaidas pagal funkcijas. Taip pat trūksta duomenų apie skirtumus tarp grynųjų pinigų ir mokėtinų sumų ir grynąjį sukauptą finansinį turtą. 7 lentelėje (ilgalaikis tvarumas) trūksta pajamų ir išlaidų sumų.[4] Perviršinio deficito procedūros apibrėžimas, visi pensijų fondai suklasifikuoti valdžios sektoriuje, patikslinti duomenys.[5] OL L 209, 1997 8 2, p. 1. Reglamentas su pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 1055/2005 (OL L 174, 2005 7 7, p. 1). Šiame tekste nurodytus dokumentus galima rasti tinklalapyjehttp://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.[6] Perviršinio deficito procedūros apibrėžimas, visi pensijų fondai suklasifikuoti valdžios sektoriuje, patikslinti duomenys.[7] Programoje pateikiami visi privalomi duomenys ir dauguma neprivalomų naujajame elgesio kodekse nurodytų duomenų. Nepateikti duomenys apie darbo valandas ir darbo našumą, paskaičiuoti kaip BVP ir darbo valandų santykis. Nėra duomenų apie 2008 m. valdžios sektoriaus išlaidas pagal funkcijas. Taip pat trūksta duomenų apie skirtumus tarp grynųjų pinigų ir mokėtinų sumų ir grynąjį sukauptą finansinį turtą. 7 lentelėje (ilgalaikis tvarumas) trūksta pajamų ir išlaidų sumų.[8] Išsami informacija apie ilgalaikį tvarumą pateikiama Komisijos tarnybų programos techniniame vertinime (http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm).


Avis juridique important

|

52004SC0832

Rekomendacija dėl Tarybos rekomendacijos Čekijos respublikai pataisyti per didelį biudzeto deficitą  /* SEK/2004/0832 galutinis */

Rekomendacija dėl TARYBOS REKOMENDACIJOS ČEKIJOS RESPUBLIKAI pataisyti per didelį biudzeto deficitą(pateikta Komisijos)AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS2004 m. balandzio 7 d. Komisija paskelbė 2004 m. pavasario prognozes( [1]). Remiantis siomis prognozėmis, kuriose yra atsizvelgta į Čekijos Respublikos 2004 m. kovo mėn. pateiktus duomenis, Čekijos Respublikos vyriausybės sektoriaus biudzeto deficito santykis su bendruoju vidaus produktu (BVP) padidėjo nuo 6,4 % 2002 m. iki 12,9 % BVP 2003 m. (5,9 % BVP be didelės vienkartinės operacijos, susijusios su suteiktomis valstybės garantijomis) ir virsijo Steigimo sutartyje nurodytą 3 % BVP pamatinę vertę.[1]  Komisijos 2004 m. pavasario prognozė yra pateikiama siame tinklalapyje: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/ publications/european_economy/2004/ee204en.pdf.Remdamasi siais prima facie duomenimis, 2004 m. geguzės 12 d. Komisija Čekijos Respublikai pasiūlė per didelio biudzeto deficito reguliavimo tvarką ir parengė Sutarties 104 straipsnio 3 dalyje numatytą pranesimą( [2]). 2004 m. geguzės 13 d. Komisija gavo Čekijos Respublikos konvergencijos programą, kurioje patvirtintas 2003 m. biudzeto deficitas siekė 12,9 % BVP.[2]  Visas sio pranesimo tekstas yra pateikiamas siame tinklalapyje: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/ about/activities/sgp/procedures_en.htm.Per didelio biudzeto deficito reguliavimo tvarkos (EDP) taikymą reglamentuoja Sutarties 104 straipsnis ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1467/97 dėl per didelio deficito reguliavimo tvarkos įgyvendinimo paspartinimo ir paaiskinimo( [3]), kuris yra Stabilumo ir plėtros pakto dalis. Kadangi visos 2004 m. geguzės 1 d. į ES įstojusios valstybės narės, kurioms yra taikomos leidziančios nukrypti nuostatos, vengia per didelio deficito, joms negali būti skirtos 104 straipsnio 9 ir 11 dalyse numatytos poveikio priemonės.[3]  OL L 209, 1997 8 2.Komisijos pranesime, parengtame pagal Sutarties 104 straipsnio 3 dalį, buvo padaryta isvada, kad 2003 m. Čekijos Respublikos deficitas Sutartyje nurodytą 3 % BVP pamatinę vertę virsijo ne dėl ypatingų aplinkybių, kurių Čekijos valstybės institucijos negalėjo kontroliuoti, ir ne dėl didelio ekonominio nuosmukio Stabilumo ir plėtos pakto poziūriu, nes 2003 m. salies realus BVP augimas sudarė 2,9 %. Prognozuojant 2004 m. rodiklius, pranesime yra sakoma, kad biudzeto deficitas turėtų mazėti, tačiau jis vis dar virsys 3 % BVP vertę. Komisijos 2004 m. pavasario prognozėje ypač pabrėzta, kad 2004 m. biudzeto deficitas sieks 5,9 % BVP, tuo tarpu Čekijos valstybės institucijos konvergencijos programoje prognozuoja 5,3 % deficito santykį su BVP.Remiantis Komisijos 2004 m. pavasario prognozėmis, Komisijos pranesime taip pat yra pateikta isvada, kad valstybės skolos santykis su BVP, kuris 2003 m. siekė 37,6 %, bus mazesnis negu Sutartyje numatyta 60 % pamatinė vertė. Komisijos 2004 m. pavasario prognozėje ypač pabrėzta, kad 2004 m. salies valstybės skola sudarys 40,6 % BVP, tuo tarpu Čekijos valstybės institucijos konvergencijos programoje prognozuoja, kad skola sieks 38,4 % BVP.Sutarties 104 straipsnio 4 dalyje yra sakoma, kad ,114 straipsnyje numatytas komitetas [Ekonomikos ir finansų komitetas] parengia nuomonę apie Komisijos pranesimą". Komitetas savo nuomonę pareiskė 2004 m. geguzės 24 d., joje jis pritarė Komisijos pranesime pateiktam vertinimui. Pirmiausia Komitetas pabrėzė, kad Čekijos Respublikos biudzeto būklė rodo, jog pagal pirmąjį is dviejų biudzeto deficito nustatymo kriterijų, numatytų 104 straipsnio 2 dalyje, yra susidaręs per didelis jo deficitas. Isnagrinėjus kitus svarbius veiksnius, pirmiausia vidutinės trukmės biudzeto būklės ir valstybės investicijų santykį, vertinimas pagal kriterijus nepasikeitė. Komitetas taip pat mano, jog yra tikėtina, kad 2004 m. vyriausybės sektoriaus biudzeto deficitas taip pat virsys Sutartyje numatytą pamatinę vertę, o visa valstybės skola liks mazesnė negu Sutartyje numatyta 60 % BVP pamatinė vertė, tačiau dar padidės iki 40,6 % BVP.Komisija, isnagrinėjusi svarbius veiksnius, į kuriuos ji atsizvelgė jos pranesime, ir atsizvelgusi į Komiteto nuomonę mano, kad Čekijos Respublika turi per didelį biudzeto deficitą. Ši nuomonė, Komisijos patvirtinta 2004 m. birzelio 24 d., yra skirta Tarybai, kaip numatyta Sutarties 104 straipsnio 5 dalyje. Komisija rekomendavo, kad Taryba priimtų atitinkamą sprendimą remdamasi 104 straipsnio 6 dalimi. Be to, Komisija pateikia Tarybai rekomendaciją dėl Tarybos rekomendacijos, kuri bus skirta Čekijos Respublikai, pagal Sutarties 104 straipsnio 7 dalį pataisyti per didelį deficitą. Kad būtų galima stebėti priemonių, kurių imsis Čekijos Respublika, įgyvendinimą, Taryba gali parengti daugiau rekomendacijų, kaip nustatyta 104 straipsnio 7 dalyje, jeigu valstybei narei negalima taikyti 104 straipsnio 9 dalies, kadangi jai galioja leidzianti nukrypti nuostata.Rekomendacija dėl TARYBOS REKOMENDACIJOS ČEKIJOS RESPUBLIKAI pataisyti per didelį biudzeto deficitąEUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,atsizvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 104 straipsnio 7 dalį,atsizvelgdama į Komisijos rekomendaciją,kadangi:(1) Pagal Sutarties 104 straipsnį valstybės narės vengia per didelio biudzeto deficito.(2) Stabilumo ir plėtros pakto tikslas - gera valstybės finansų būklė, leidzianti sudaryti geresnes sąlygas uztikrinti kainų stabilumą ir siekti didelės ir tvarios plėtros, kuri kartu padėtų didinti uzimtumą.(3) 2004 m. (liepos 5 d.) Taryba, remdamasi 104 straipsnio 6 dalimi, nusprendė, kad Čekijos Respublikoje yra susidaręs per didelis biudzeto deficitas.(4) Nusprendusi, kad Čekijos Respublika turi per didelį biudzeto deficitą, Taryba pagal Sutarties 104 straipsnio 7 dalį ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 1467/97 3 straipsnį turi taip pat parengti atitinkamai valstybei narei rekomendacijas, kad per nurodytą terminą susidariusi padėtis būtų istaisyta.(5) Remiantis Tarybos reglamento (EB) Nr. 1467/97 3 straipsnio 4 dalimi, minėtoje rekomendacijoje turėtų būti nurodomas ne ilgesnis kaip keturių mėnesių laikotarpis, per kurį atitinkama valstybė narė turi imtis veiksmingų priemonių, taip pat nurodomas terminas, kada reikia pataisyti per didelį deficitą, kuris turi būti pataisytas per metus nuo tokio deficito nustatymo, nebent atsirastų ypatingų aplinkybių. Čekijos Respublikos atveju tokių ypatingų aplinkybių yra, nes biudzeto deficitas saliai stojant į ES gerokai virsijo pamatinę vertę, be to, salies ekonomikoje vyksta struktūriniai pokyčiai.(6) Dėl ypatingų aplinkybių Taryba gali sutikti, kad per didelis biudzeto deficitas būtų pataisytas per vidutinės trukmės laikotarpį. Reikia manyti, kad 2004 m. geguzės mėn. Čekijos Respublikos pateikta konvergencijos programa ir vėlesni jos papildymai, taip pat su ja susijusios Tarybos nuomonės, pateikia gaires, kaip pataisyti per didelį biudzeto deficitą. 2004 m. geguzės mėn. pateiktoje konvergencijos programoje nurodoma, kad 2007 m. salies biudzeto deficitas turėtų sumazėti iki 3,3 % ir kad pagal siūlomą deficito mazinimo planą per didelis biudzeto deficitas bus pataisytas iki 2008 m. Iki sios datos yra prognozuojami sie tarpiniai biudzeto deficito dydziai: 2004 m. deficitas sieks 5,3 % BVP, 2005 m. - 4,7 % BVP ir 2006 m. - 3,8 % BVP. Deficito mazinimo planas yra pagrįstas makroekonominiu planu, kuris pagal 2004 m. (liepos 5 d.) Tarybos nuomonę dėl konvergencijos programos yra grindziamas atsargiomis prognozėmis.(7) Tarybos poziūriu valstybės biudzeto konsolidavimo priemonės turėtų uztikrinti tvarų biudzeto balanso pagerėjimą, nes jos bus skirtos valstybės finansų būklei gerinti ir ekonominės plėtros potencialui stiprinti.REKOMENDUOJA:- Čekijos vyriausybei pataisyti susidariusį per didelį biudzeto deficitą;- Čekijos vyriausybei per vidutinės trukmės laikotarpį imtis veiksmų, kad iki 2008 m. deficitas būtų patikimai ir tvariai sumazintas iki 3 % BVP, remiantis deficito mazinimo planu, pateiktu (2004 m. liepos 5 d.) Tarybos nuomonėje dėl konvergencijos programos, pateiktos 2004 m. geguzės mėn.- Čekijos vyriausybei aktyviai įgyvendinti priemones, numatytas 2004 m. geguzės mėn. konvergencijos programoje, ypač ketinimus sumazinti centrinės vyriausybės islaidas darbo uzmokesčiui ir atskirų ministerijų islaidas;- Čekijos vyriausybei iki 2004 m. lapkričio 5 d. imtis veiksmingų priemonių, kad būtų įgyvendintos priemonės, numatytos 2005 m. deficitui sumazinti iki prognozuojamos vertės.Be to, Taryba ragina Čekijos vyriausybę:- deficito mazinimui skirti daugiau nei planuota lėsų;- įdiegti fiskalines strategijas, atsizvelgiant į vidutinės trukmės laikotarpio islaidų auksčiausias ribas, ir parengti veiksmingas taisykles, kaip regionuose ir savivaldybėse sumazinti skolų didėjimo pavojų;- pradėti vykdyti pensijų ir sveikatos apsaugos sistemų reformą, kad pagerėtų ilgalaikis valstybės finansų būklės tvarumas;- kiek įmanoma sumazinti neigiamą Čekijos konsolidavimo agentūros operacijų poveikį biudzetui.Ši rekomendacija yra skirta Čekijos Respublikai.Priimta Briuselyje, 2004 m. [liepos 5d.]Tarybos varduPirmininkas[...]


title: 2014 m. liepos 8 d. Tarybos rekomendacija dėl 2014 m. Kroatijos nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2014 m. Kroatijos konvergencijos programos

text:
               29.7.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 247/50

         TARYBOS REKOMENDACIJA
   2014 m. liepos 8 d.
   dėl 2014 m. Kroatijos nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2014 m. Kroatijos konvergencijos programos
   2014/C 247/10
   EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
   atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 121 straipsnio 2 dalį ir 148 straipsnio 4 dalį,
   atsižvelgdama į 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei koordinavimo (1), ypač į jo 9 straipsnio 2 dalį,
   atsižvelgdama į 2011 m. lapkričio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1176/2011 dėl makroekonominių disbalansų prevencijos ir naikinimo (2), ypač į jo 6 straipsnio 1 dalį,
   atsižvelgdama į Europos Komisijos rekomendaciją,
   atsižvelgdama į Europos Parlamento rezoliucijas,
   atsižvelgdama į Europos Vadovų Tarybos išvadas,
   atsižvelgdama į Užimtumo komiteto nuomonę,
   atsižvelgdama į Ekonomikos ir finansų komiteto nuomonę,
   atsižvelgdama į Socialinės apsaugos komiteto nuomonę,
   atsižvelgdama į Ekonominės politikos komiteto nuomonę,
   kadangi:

               (1)

               2010 m. kovo 26 d. Europos Vadovų Taryba pritarė Komisijos pasiūlymui įgyvendinti naują ekonomikos augimo ir darbo vietų kūrimo strategiją „Europa 2020“, grindžiamą geresniu ekonominės politikos koordinavimu, kurioje daugiausia dėmesio skiriama pagrindinėms sritims, kuriose reikia imtis veiksmų, kad būtų stiprinamas Europos tvaraus augimo ir konkurencingumo potencialas;

               (2)

               2010 m. liepos 13 d. Taryba, remdamasi Komisijos pasiūlymais, priėmė Rekomendaciją dėl valstybių narių ir Sąjungos bendrųjų ekonominės politikos gairių (2010–2014 m.), o 2010 m. spalio 21 d. – Sprendimą dėl valstybių narių užimtumo politikos gairių (3); šios gairės kartu sudaro integruotas gaires. Į šias integruotas gaires valstybių narių paprašyta atsižvelgti formuojant nacionalinę ekonominę ir užimtumo politiką;

               (3)

               2012 m. birželio 29 d. valstybių narių valstybių ar vyriausybių vadovai nusprendė priimti Susitarimą dėl ekonomikos augimo ir darbo vietų kūrimo, kuriuo nustatė nuoseklią nacionalinių, ES ir euro zonos veiksmų, naudojant visus galimus svertus, priemones ir politikos strategijas, sistemą. Jie nutarė, kokių veiksmų reikėtų imtis valstybių narių lygmeniu, visų pirma išreikšdami tvirtą įsipareigojimą siekti strategijos „Europa 2020“ tikslų ir įgyvendinti konkrečioms šalims skirtas rekomendacijas;

               (4)

               2013 m. Europos semestre Kroatija dalyvavo savanoriškai ir neoficialiai, pateikdama ekonominę programą; konkrečiai šaliai skirtų rekomendacijų pateikta nebuvo. 2013 m. birželio 21 d. Taryba priėmė išvadas, kuriomis teigiamai įvertino Kroatijos ekonominę programą ir kuriose pabrėžė, kad tikimasi, jog Kroatija darys pažangą vykdydama Stabilumo ir augimo pakto reikalavimus ir kad ji turi vykdyti patikimą konsolidavimą, kartu garantuodama ekonomikos augimą skatinančias išlaidas ir užtikrindama bendro finansavimo galimybę siekiant pritraukti ES lėšų;

               (5)

               2013 m. lapkričio 13 d. Komisija priėmė metinę augimo apžvalgą, kuria pradedamas 2014 m. Europos ekonominės politikos koordinavimo semestras. Be to, 2013 m. lapkričio 13 d. Komisija, remdamasi Reglamentu (ES) Nr. 1176/2011, priėmė Įspėjimo mechanizmo ataskaitą, kurioje nurodė, kad Kroatija yra viena iš valstybių narių, dėl kurios reikės parengti nuodugnią apžvalgą;

               (6)

               2013 m. gruodžio 20 d. Europos Vadovų Taryba patvirtino prioritetus, kuriais turi būti užtikrintas finansinis stabilumas, fiskalinis konsolidavimas ir ekonomikos augimo skatinimo veiksmai. Ji pabrėžė, kad reikia vykdyti diferencijuotą, ekonomikos augimui palankų fiskalinį konsolidavimą, atkurti įprastas skolinimo ekonomikai sąlygas, skatinti ekonomikos augimą ir konkurencingumą, mažinti nedarbą, šalinti socialinius krizės padarinius ir modernizuoti viešąjį administravimą;

               (7)

               2014 m. kovo 5 d. Komisija pagal Reglamento (ES) Nr. 1176/2011 5 straipsnį paskelbė Kroatijai skirtą nuodugnią apžvalgą. Komisijai atlikus analizę, galima daryti išvadą, kad Kroatijoje yra susidaręs perviršinis makroekonominis disbalansas, kurį reikia specialiai stebėti ir dėl kurio reikėtų imtis ryžtingų politikos veiksmų. Visų pirma reikia imtis politikos veiksmų, atsižvelgiant į pažeidžiamumą, kurį lemia dideli išorės įsipareigojimai, prastėjantys eksporto veiklos rezultatai, labai įsiskolinusios įmonės ir sparčiai didėjanti valdžios sektoriaus skola, taip pat mažas augimas ir menkas gebėjimas prisitaikyti;

               (8)

               2014 m. balandžio 24 d. Kroatija pateikė 2014 m. nacionalinę reformų programą ir 2014 m. konvergencijos programą. Siekiant atsižvelgti į abiejų programų sąsajas, jos vertintos vienu metu;

               (9)

               2014 m. konvergencijos programoje išdėstytos biudžeto strategijos tikslas – iki 2016 m. panaikinti perviršinį deficitą ir siekti tvaraus ekonomikos augimo. Tai prognozuojama pasiekti nuolat mažinant deficitą nuo 4,9 % BVP 2013 m. iki mažiau nei 3 % BVP iki 2016 m., t. y. metų, kurie yra perviršinio deficito panaikinimo terminas. Konvergencijos programoje prognozuojama, kad valdžios sektoriaus skola aukščiausią tašką – 72 % BVP – pasieks 2014 m., kitais metais šiek tiek sumažės, o vėliau nusistovės. Makroekonominis scenarijus, kuriuo grindžiamos konvergencijos programoje pateiktos biudžeto projekcijos, yra optimistinis visą programos laikotarpį. Pagal konvergencijos programoje pateiktą scenarijų, 2014 m. BVP nekis, o 2015 m. prognozuojamas nedidelis 1,2 % augimas, palyginti su Komisijos tarnybų 2014 m. pavasario prognozėje pateiktu atitinkamai 0,6 % sumažėjimu ir 0,7 % augimu. Konvergencijos programoje pateikti biudžeto prognozės skaičiai skiriasi nuo Europos nacionalinių ir regioninių sąskaitų sistemos (ESA) standartų, todėl atsiranda nesuderinamumas su ankstesniais duomenimis bei makroekonominiu scenarijumi ir negalima tinkamai palyginti su Komisijos tarnybų 2014 m. pavasario prognoze. Be to, konvergencijos programoje nepateikiama pakankamai išsamių duomenų apie 2015 m. ir 2016 m. konsolidavimo priemones, ypač apie išlaidas. Pagal Komisijos tarnybų 2014 m. pavasario prognozę, numatoma, kad nominalus balansas 2014 m. sieks 3,8 %, o 2015 m. – 3,1 %. Atlikus koregavimą, reikalingą, kad šias projekcijas būtų galima palyginti su tikslais, nustatytais pagal perviršinio deficito procedūrą (t. y. neatsižvelgiant į antrosios pakopos pensijų sistemos turto perdavimo poveikį), Komisijos deficito projekcijos būtų tokios: 4,6 % BVP 2014 m. ir 3,8 % 2015 m.
               Kadangi konvergencijos programa yra pirmoji ataskaita apie veiksmus, kurių valdžios institucijos ėmėsi nuo tada, kai 2014 m. sausio 28 d. buvo pradėta perviršinio deficito procedūra, Komisija Kroatijos veiksmus įvertino 2014 m. birželio 2 d. paskelbtame komunikate. Visų pirma prognozuojama, kad nominalaus deficito tikslas bus pasiektas 2014 m., o 2015 m. numatoma, kad deficitas šiek tiek viršys tikslą. Struktūrinio valdžios sektoriaus balanso būklė pagerėjo beveik tiek, kiek reikalaujama 2014 m. ir 2015 m. Galiausiai, nors pakoreguoto struktūrinio balanso pokytis nesiekia rekomenduojamo priemonių dydžio, numatoma, kad tiek 2014 m., tiek 2015 m. priemonės, vertinamos pagal diskrecinių priemonių apimtį, bus tinkamo dydžio. Siekiant sumažinti neigiamą poveikį augimui ir padidinti konsolidavimo tvarumą, yra pagrįsta skirti daugiau dėmesio priemonių kokybei ir pereiti prie išlaidomis grindžiamų priemonių. Remdamasi konvergencijos programos vertinimu ir Komisijos prognoze, pagal Reglamentą (EB) Nr. 1466/97, Taryba mano, kad nors iki 2014 m. balandžio 30 d. Kroatija ėmėsi veiksmingų priemonių siekdama panaikinti perviršinį deficitą, kaip buvo rekomenduota, vis dėlto reikia papildomų priemonių, kad būtų įvykdyta pagal perviršinio deficito procedūrą pateikta rekomendacija iki 2016 m. panaikinti perviršinį deficitą ir užtikrinti panaikinimo patikimumą;

               (10)

               biudžeto konsolidavimo priemonėmis turėtų būti siekiama gerinti viešųjų finansų kokybę, kad visų pirma darbo užmokesčio, socialinės apsaugos ir subsidijoms skirtos išlaidos būtų veiksmingesnės, ir sudaryti pakankamai fiskalinių galimybių pirmenybę teikti ekonomikos augimą skatinančioms išlaidoms ir investicijoms, įskaitant Sąjungos finansuojamus projektus. Pastaraisiais metais Kroatija įgyvendino reikšmingas fiskalinės sistemos reformas. Tačiau tebėra su biudžeto planavimu, veiksminga išlaidų kontrole ir nuosekliu biudžeto apribojimų taikymu susijusių trūkumų, kurie turi neigiamą poveikį fiskalinės politikos formavimui. Nors fiskalinės taisyklės buvo neseniai pakeistos, jos turėtų būti toliau tobulinamos. Visų pirma pavojų fiskalinės sistemos veiksmingumui kelia tai, kad nėra prevencinių mechanizmų, prastai laikomasi skolos taisyklės, o struktūriniu požiūriu subalansuoto biudžeto taisyklė suformuluota nevienareikšmiškai. Fiskalinės politikos komisijos įsteigimas vertinamas teigiamai, tačiau reikia papildomų priemonių jos pozicijai rengiant ir stebint biudžetą sustiprinti, ypač jos nepriklausomumui nuo visų biudžeto valdymo institucijų;

               (11)

               Kroatija susiduria su problema, kaip vykdyti fiskalinį konsolidavimą nepakenkiant konkurencingumui ir ekonomikos atsigavimo perspektyvoms. Esant tokioms aplinkybėms, viešųjų finansų pajamos suvaržytos dėl siauros mokesčių bazių, suteikiančių stabilias mokestines pajamas ir beveik neiškraipančių augimo, apibrėžties. Atsižvelgiant į tai, nacionalinėje reformų programoje pranešama, kad 2016 m. planuojama įvesti reguliariai mokamą turto mokestį, tačiau jo veikimo modelis, įskaitant mokesčių bazės modelį, dar turėtų būti sukonkretintas. Kroatija taip pat yra ryžtingai nusiteikusi imtis priemonių mokestinių prievolių vykdymui pagerinti mažindama šešėlinę ekonomiką. Imtasi veiksmų šioje srityje. Palaipsniui įvedus fiskalinius kasos aparatus, dėl griežtesnės sandorių priežiūros išaugo mokestinės pajamos. Tikimasi, kad reorganizavus mokesčių administravimą padidės mokesčių surinkimo efektyvumas bei veiksmingumas ir kartu bus sumažinta mokesčių mokėtojams tenkanti našta, susijusi su mokestinių prievolių vykdymu. Tačiau, atsižvelgiant į fiskalinio konsolidavimo poreikius bei duomenis, kurie rodo, kad didelė mokesčių dalis nesurenkama, reikia toliau didinti mokesčių surinkimo efektyvumą ir toliau stengtis, kad būtų pagerintas mokestinių prievolių vykdymas, mokesčių mokėtojams teikiant daugiau elektroninių paslaugų;

               (12)

               Kroatija ėmėsi priemonių, kad pagerintų pensijų tvarumą ir adekvatumą: nuo 2010 m. lapkričio mėn. teisės aktais nustatytas pensinis amžius, ankstyvo išėjimo į pensiją amžius ir laikotarpis, per kurį moterys įgyja teisę į pensiją, buvo palaipsniui ilginamas ir numatyta juos visiškai suderinti iki 2030 m. 2013 m. gruodžio mėn. priimtais Pensijų draudimo įstatymo pakeitimais teisės aktais nustatytas pensinis amžius pailgintas nuo 65 iki 67 metų, o ankstyvo išėjimo į pensiją amžius – nuo 60 iki 62 metų. Tačiau šis pailginimas įsigalios tik nuo 2031 m., o tai yra nepakankamai anksti, atsižvelgiant į demografines tendencijas. Nepaisant pastaraisiais metais įgyvendintų reformų, vis dar egzistuoja įvairių galimybių į pensiją išeiti anksčiau. Atsižvelgiant į išimčių mastą, baudas už ankstyvą išėjimą į pensiją ir vėlyvo išėjimo į pensiją premiją, neskatinama dirbti iki teisės aktais nustatyto pensinio amžiaus, ir tai daro neigiamą poveikį darbo pasiūlai ir pensijų sistemos tvarumui. 2013 m. priimtas Vienos teismo ekspertizės įstaigos įstatymas, kuriuo siekiama padėti sumažinti invalidumo pensijas gaunančių asmenų skaičių, ir, suvienodinus neįgalumo lygio nustatymą, sumažinti sukčiavimo atvejų. Taip pat suintensyvinus patikrinimus, sprendžiama konkreti problema, tačiau poveikis išlaidoms priklausys nuo to, kaip priemonės bus įgyvendinamos ir kokiu mastu bus užtikrintas sprendimų vykdymas. Pagal specialiąsias sistemas mokamos pensijos, viršijančios tam tikrą viršutinę ribą, nors ir tik laikinai, buvo sumažintos 10 %, o jų indeksavimas buvo susietas su BVP. Nepaisant pastarojo meto pastangų sumažinti išlaidas ir padidinti skaidrumą, kalbant apie pagal specialiąsias sistemas mokamų pensijų suderinimo su bendrosiomis taisyklėmis tempą ir mastą, procesas vyksta lėtai ir bendra pažanga išlieka nedidelė;

               (13)

               sveikatos priežiūros sektoriuje pasiekta gana gerų su sveikata susijusių rodiklių ir, nors yra tam tikrų regioninių skirtumų, paslaugos yra prieinamos, tačiau dėl šios sistemos viešiesiems finansams tenka didelė našta. Valdžios institucijos nustatė ligoninių tinklo trūkumus, kuriuos galima panaikinti. 2014 m. kovo mėn. pateiktame pagrindiniame stacionariosios sveikatos priežiūros reorganizavimo plane numatytos priemonės, kuriomis būtų padidintas išlaidų veiksmingumas, pavyzdžiui, ligoninių tinklo racionalizavimas, mažesnis vidutinis gydymo ligoninėje dienų skaičius, geresnis vietų ligoninėse, įskaitant ilgalaikės priežiūros vietas, paskirstymas ir papildomi ligoninių finansavimo pakeitimai. Kad planas būtų įgyvendintas, reikėtų užtikrinti tvirtus tiek ligoninių, tiek centrinės valdžios stebėsenos ir įgyvendinimo gebėjimus. Ilgalaikei priežiūrai būdinga tai, kad paslaugos teikiamos ir pagal sveikatos priežiūros, ir pagal socialinės apsaugos sistemas, padengiama tik nedidelė išlaidų dalis, suteikiama oficiali priežiūra, teikiant šias paslaugas patiriama didelių išlaidų ir yra ilgi laukiančiųjų sąrašai;

               (14)

               užimtumo ir aktyvumo lygiai, ypač jaunimo ir vyresnio amžiaus žmonių, yra vieni žemiausių visoje Sąjungoje. Be ciklo lemiamų pokyčių, darbo rinkos rezultatai iš dalies susiję su institucijomis ir politika. Kroatija pradėjo vykdyti darbo rinkos reformas, siekdama padidinti darbo rinkos lankstumą. Pirmasis reformos etapas, kurio metu pagrindinis dėmesys skirtas terminuotų darbo sutarčių reglamentavimui, buvo užbaigtas 2013 m. 2014 m. sausio mėn. vyriausybė priėmė antrąjį pasiūlymą dėl teisės akto, kuriame numatyta sumažinti atleidimo išlaidas sutrumpinant ir supaprastinant procedūras ir padidinant darbo laiko lankstumą. Be to, būtų įvestos lankstesnės užimtumo formos, kaip antai darbo ne visą darbo dieną sutartys. Atlikusi šiuos pokyčius, Kroatija iš esmės prisivytų kitas šalis, kiek tai susiję su užimtumo apsaugos rodikliu. Nors tikimasi, kad šios reformos turės teigiamą poveikį užimtumui apskritai, dėl jų taip pat didėja darbo rinkos susiskaidymo rizika, įskaitant terminuotų darbo sutarčių plitimą. Šiuo metu, nepaisant ypatingos Kroatijos padėties – palyginti aukšto vidutinio darbo užmokesčio ir labai žemo užimtumo lygio, nenumatoma jokių pokyčių, susijusių su darbo užmokestį nustatančiomis institucijomis. Nors nedarbo lygis tebeauga, aktyvioms darbo rinkos politikos priemonėms, kuriomis siekiama sudaryti daugiau galimybių patekti į darbo rinką ir ilgiau joje pasilikti, skirtos išlaidos ir jų aprėptis vis dar nesiekia vidurkio, ypač jaunimo, ilgalaikių bedarbių ir vyresnio amžiaus darbuotojų atveju. Kroatijos valstybinės užimtumo tarnybos administraciniai gebėjimai patiria didelį spaudimą, be kita ko, ir regioniniu lygmeniu. Nėra bendros sistemos, kuri leistų stebėti ir vertinti darbo rinkos pokyčius bei poreikius, įskaitant įgūdžių prognozavimą, be to, nevykdomas reguliarus aktyvios darbo rinkos politikos priemonių vertinimas. Nedeklaruojama apmokama veikla sudaro didelę dalį visos veiklos;

               (15)

               padėtis darbo rinkoje itin nepalanki jaunimui, nes jaunimo nedarbo lygis labai išaugo ir 2013 m. siekė beveik 50 %, o nesimokančio, nedirbančio ir mokymuose nedalyvaujančio jaunimo, dalis tebeauga. Siekiant Jaunimo garantijų iniciatyvos tikslų svarbūs uždaviniai – informuoti darbo biržoje neregistruotą jaunimą ir mobilizuoti privatųjį sektorių, kad būtų siūloma daugiau pameistrystės galimybių. Kroatija taip pat susiduria su rimtomis švietimo srities problemomis, susijusiomis su atitiktimi darbo rinkos poreikiams ir kokybiškomis paslaugomis visuose švietimo sektoriuose. Vidurinėse ir aukštosiose mokyklose trūksta mokymo darbo vietoje ir profesinio orientavimo paslaugų, o darbdavių dalyvavimo profesinio rengimo ir mokymo, taip pat vidurinio bei tretinio švietimo sistemose lygis yra žemas. Neseniai aukštąjį mokslą baigusių asmenų užimtumo lygis gerokai mažesnis, negu kitose Sąjungos valstybėse narėse. Vykdoma pasenusios profesinio rengimo ir mokymo sistemos reforma mokyklose išbandant naują mokymo programą. Nors Kroatijos kvalifikacijų sandaros ir Švietimo, mokslo ir technologijų strategijos tebėra įgyvendinamos, jos turėtų pagerinti mokymosi rezultatus ir užtikrinti, kad jie atitiktų darbo rinkos poreikius;

               (16)

               dėl didelio nedarbo lygio ir mažo aktyvumo darbo rinkoje Kroatijoje pablogėjo socialinė padėtis. Pastaraisiais metais padidėjo asmenų, kuriems gresia skurdas ir socialinė atskirtis, dalis, kuri gerokai viršija ES vidurkį. Socialinių išmokų sistemos modelis leidžia išmokų gavėjams gauti iš dalies sutampančius pinigų pervedimus. Kai išmokų gavėjai pradeda dirbti, jie praranda kai kuriuos iš šių socialinių pervedimų, todėl jie neskatinami patekti į darbo rinką. Galima būtų didinti socialinės apsaugos sistemos efektyvumą ir skaidrumą: dabar už pajamų rėmimo schemas ir išmokų skyrimą atsako daug skirtingų institucijų, veikiančių skirtinguose valdžios lygmenyse, kriterijai taikomi nevienodai ir pasitaiko dalinių sutapimų. 2013 m. Socialinės apsaugos įstatyme įvestas griežtesnis materialinės padėties tikrinimas ir keturios iš daugiau kaip 70 nacionaliniu lygmeniu mokamų išmokų, įskaitant kai kurias, skirtas konkrečioms grupėms, sujungtos į bendrąsias minimalias pajamas. Iki 2016 m. bus palaipsniui įgyvendinama nacionalinė vieno langelio principu veikianti sistema, kuria naudojantis bus administruojamos visos nacionaliniu lygmeniu mokamos išmokos pinigais. Tačiau bus sudėtinga sistemingai stebėti ir vertinti, nes nebuvo integruotos vietos ir regionų lygmenimis taikomos pajamų rėmimo schemos ir programos, taip pat įvairios ne materialine padėtimi pagrįstos išmokos pinigais, skirtos konkrečioms gyventojų grupėms. Nepaisant keleto nuo 2011 m. vykdomų teisėkūros reformų, dėl socialinių išmokų sistemos modelio nepavyko veiksmingai padėti tiems, kuriems pagalbos labiausiai reikia;

               (17)

               pagal dabartinę Kroatijos verslo reglamentavimo sistemą įmonėms tenka didelė našta, be kita ko, yra teisinio tikrumo trūkumas, neskaidrus sprendimų priėmimas, ypač vietos lygmeniu, ir daugybė parafiskalinių mokesčių. Be to, kadangi viešosios administracijos atsakomybė vietos ir regionų lygmenimis yra labai išskaidyta , o centrinio lygmens ministerijoms ir įstaigoms kompetencija paskirstyta taikant sudėtingą sistemą, sunku priimti verslo sprendimus ir užsitęsia administracinės procedūros. Siekiant nustatyti verslui kylančias kliūtis, centrinės valdžios lygmeniu laikomasi struktūrinio požiūrio, tačiau netaikoma nuosekli administracinės naštos apskaičiavimo metodika, todėl mažėja priemonių, kurių jau imtasi, veiksmingumas. Dabartinė įmonėms skirta vieno langelio principu veikianti sistema apima tik nedaug funkcijų. Reikia racionalizuoti ir gerinti valstybės subsidijų ir garantijų kontrolę; pirmas žingsnis šioje srityje būtų remiamų įmonių ir asmenų centrinis registras. Kroatija pradėjo vykdyti viešojo administravimo reformas, kad sustiprintų savo administracinius gebėjimus ir pagerintų piliečiams ir įmonėms teikiamų viešųjų paslaugų orientavimąsi į klientą. Tačiau viešojo valdymo kokybė išlieka prasta, įvairių valdžios lygmenų veiklos koordinavimas silpnas, o politikos formavimas ir vertinimas remiantis faktiniais duomenimis pasitaiko retai arba yra pernelyg formalus. Viešojo administravimo reformos strategijos priėmimas – žingsnis teisinga linkme. Strategija turėtų būti nuodugniai įgyvendinta visuose valdžios lygmenyse. Patirtis, įgyta naudojant pasirengimo narystei lėšas, rodo, kad yra trūkumų, susijusių su strateginiu planavimu, institucinių gebėjimų trūkumu ir projektų rengimo bei tolesnės su projektu susijusios veiklos vykdymu;

               (18)

               valstybės įmonėms arba valstybės kontroliuojamoms bendrovėms neigiamą poveikį turi silpnas valdymas, be to, vėluojama įgyvendinti naują valstybės turto ir įmonių valdymo strategiją. Šiuo metu stebėtojų tarybos nariai ir vadovybė neatrenkami konkurso būdu, o apie paskyrimus neskelbiama. Nors imtasi kovos su korupcija sistemos tobulinimo veiksmų, reikia dėti daugiau pastangų visuose valdžios lygmenyse vykdant korupcijos prevenciją. Esminiai elementai, kurių šiuo metu trūksta kovos su korupcija sistemai, yra veiksmingi patikrinimo mechanizmai interesų konflikto ir valstybės tarnautojų turto atskleidimo atvejais, taip pat konkrečios apsaugos priemonės valstybės įmonėms arba valstybės kontroliuojamoms bendrovėms. Interesų konflikto sprendimo komisijos tikrinimo įgaliojimai priklauso nuo kitų valdžios įstaigų kompetencijos ir aktyvumo. Nepaisant pažangos, padarytos siekiant padidinti viešųjų pirkimų procedūrų skaidrumą, rizikos vertinimo priemonės nėra sistemingai naudojamos ir atrodo, kad pažeidžiamiems sektoriams neskiriama pakankamai dėmesio. Reikia sustiprinti viešųjų pirkimų taisyklių veiksmingo įgyvendinimo priežiūrą atsižvelgiant ir į ES lėšų skirstymą ateinančiais metais;

               (19)

               2013 m. plačiai taikant procedūrą, kurios turi būti laikomasi gresiant bankrotui, iš dalies pavyko išspręsti skolos aptarnavimo problemas, su kuriomis bendrovės susidurdavo taikant sudėtingas, brangias ir ilgai trunkančias bankroto procedūras. Tačiau šią priemonę dar galima stiprinti šalinant įvairius jos trūkumus, tokius kaip nepakankamai aiškus valstybės vaidmuo procese, stiprinant komercinių bylų teismų vaidmenį tvirtinant ieškinius ir patikimus restruktūrizavimo planus, išplečiant procedūros taikymo sritį, kad būtų galima veiksmingai atlikti restruktūrizavimo procedūrą, kol skolininkas netapo nemokus, ir šalinant įstatymo įgyvendinimo trūkumus. Nors buvo vykdoma keletas reformų, kuriomis siekiama gerinti teisingumo sistemos efektyvumą, civilinių, komercinių bei administracinių bylų nagrinėjimas teisme užtrunka nepagrįstai ilgai, ypač pirmos instancijos teismuose. 2013 m. padaugėjo neišspręstų bylų, ypač civilinių ir komercinių bylų, ir jų tebėra labai daug. Norint išspręsti šias problemas, kurios kliudo verslui ir mažina Kroatijos patrauklumą tiesioginėms užsienio investicijoms, reikia nuolatinių pastangų kurti ir stiprinti tinkamas paskatas laiku išnagrinėti bylas ir skatinti neteisminį ginčų sprendimą, ypač ieškinių dėl nedidelių sumų atveju;

               (20)

               Kroatijos Nacionalinio banko konservatyvus požiūris į makrolygio rizikos ribojimo reguliavimą, visų pirma kapitalo lygio atveju, reiškia, kad bankai tapo atsparesni, o tai naudinga atsižvelgiant į problemas, su kuriomis jie dabar susiduria dėl silpnos ekonomikos. Tačiau ekonomikai išgyvenant šeštuosius nuosmukio metus ir didėjant neveiksnių paskolų skaičiui, kyla rizika bankų turto kokybei. Palankiai vertinama tai, kad tam tikriems Kroatijos keturių didžiausių užsienio kapitalo bankų portfeliams pagal naują bendrą priežiūros mechanizmą bus taikomas euro zonos turto kokybės patikrinimas ir (arba) testavimas nepalankiausiomis sąlygomis. Nepaisant to, juos atliekant nebus patikrinti kai kurie Kroatijos atveju svarbūs portfeliai, nes portfeliai atrenkami atsižvelgiant į jų svarbą bankų grupės lygmeniu. Be to, netikrinami vidutinio dydžio ir mažesni bankai, kurių kapitalo lygis gali būti mažesnis, o turto kokybė ne tokia patikima, ir kurie gali būti svarbūs finansinio stabilumo požiūriu. Papildžius pagal bendrą priežiūros mechanizmą atliekamą tikrinimą papildomu priežiūros diagnostiniu tikrinimu, parengtu konkrečiai Kroatijos finansų sistemai (kuris galėtų apimti reikšmingus Kroatijos patronuojamųjų bankų portfelius, kurie netikrinami pagal bendrą priežiūros mechanizmą, ir svarbiausius vidutinio dydžio ir mažesnius bankus), būtų pagerintas bankų paskolų klasifikavimo ir jų atidėjinių paskolų nuostoliams padengti adekvatumo bendras supratimas;

               (21)

               atsižvelgdama į Europos semestrą, Komisija atliko išsamią Kroatijos ekonominės politikos analizę. Ji įvertino nacionalinę reformų programą ir konvergencijos programą. Ji įvertino ne tik jų svarbą tvariai fiskalinei ir socialinei bei ekonominei Kroatijos politikai, bet ir tai, kaip laikomasi ES taisyklių ir gairių, nes būtina stiprinti bendrą Sąjungos ekonomikos valdymą ES lygio priemonėmis prisidedant prie būsimų nacionalinių sprendimų. Jos rekomendacijos atsižvelgiant į Europos semestrą pateiktos toliau išdėstytose 1–8 rekomendacijose;

               (22)

               atsižvelgdama į šį vertinimą, Taryba išnagrinėjo konvergencijos programą ir savo nuomonę (4) pateikė visų pirma toliau išdėstytoje 1 rekomendacijoje;

               (23)

               atsižvelgdama į Komisijos nuodugnios apžvalgos ir šio vertinimo rezultatus, Taryba išnagrinėjo nacionalinę reformų programą ir konvergencijos programą. Jos rekomendacijos pagal Reglamento (ES) Nr. 1176/2011 6 straipsnį pateikiamos toliau išdėstytose 1–8 rekomendacijose,

         REKOMENDUOJA Kroatijai 2014–2015 m. imtis šių veiksmų:

               1.

               Visiškai įgyvendinti 2014 m. biudžeto priemones. Sustiprinti biudžeto strategiją, toliau konkretizuojant paskelbtas 2015 m. ir 2016 m. priemones ir svarstant papildomas nuolatines ekonomikos augimui palankias priemones, siekiant užtikrinti, kad perviršinis deficitas būtų tvariai panaikintas iki 2016 m. Kartu užtikrinti, kad bus pasiektas Tarybos rekomendacijoje pagal perviršinio deficito procedūrą reikalaujamas struktūrinių koregavimo priemonių dydis. Suderinti programos projekcijas su ESA standartais ir Stabilumo ir augimo pakto reikalavimais. Imtis priemonių išlaidų kontrolei sustiprinti. Iki 2015 m. kovo mėn. atlikti nuodugnią išlaidų peržiūrą. Stiprinti biudžeto planavimo procesą, visų pirma didinant makroekonominių ir biudžeto prognozių tikslumą ir stiprinant metinių ir vidutinės trukmės laikotarpio išlaidų viršutinių ribų privalomą pobūdį, ir patobulinti fiskalinių taisyklių rengimą. Iki 2014 m. spalio mėn. įstatymu įteisinti naujai įsteigtą Fiskalinės politikos komisiją, stiprinti jos nepriklausomumą nuo visų biudžeto valdymo institucijų, išplėsti jos įgaliojimus, visų pirma visų fiskalinių taisyklių stebėsenos ir ex ante bei ex post prognozių vertinimo požiūriu, ir užtikrinti tinkamus išteklius. Remiantis nacionalinėje reformų programoje išdėstytais planais, pateikti konkrečią strategiją, kaip reformuoti reguliariai mokamus turto mokesčius. Pradėti ataskaitų apie mokesčių išlaidas rengimo ir šių išlaidų peržiūros procesą. Gerinti mokestinių prievolių vykdymą, visų pirma toliau didinant mokesčių administravimo efektyvumą ir iki 2014 m. pabaigos pateikti tam skirtą veiksmų planą.

               2.

               Sumažinti galimybes anksti išeiti į pensiją. Iki 2015 m. kovo mėn. priimti teisės aktus, kad būtų paspartintas planuojamas vyrų ir moterų teisės aktais nustatyto pensinio amžiaus suvienodinimas ir planuojamas teisės aktais nustatyto pensinio amžiaus ilginimas iki 67 metų. Užtikrinti, kad invalidumo pensijos būtų vertinamos ir kontroliuojamos griežčiau, ir paspartinti pagal specialiąsias sistemas mokamų pensijų integravimą į bendrą pensijų sistemą. Didinti sveikatos priežiūros sektoriaus, įskaitant ligonines, išlaidų veiksmingumą.

               3.

               Pasikonsultavus su socialiniais partneriais, visų pirma dėl atleidimo iš darbo sąlygų ir darbo laiko, ir siekiant užkirsti kelią tolesniam darbo rinkos susiskaidymui, be kita ko, jaunimo atveju, iki 2015 m. kovo mėn. įgyvendinti antrą darbo teisės reformos etapą. Peržiūrėti darbo užmokesčio nustatymo sistemą siekiant našumo pokyčius labiau suderinti su darbo užmokesčio sąlygomis. Iki 2014 m. pabaigos pateikti šios peržiūros išvadas. Didinti aktyvios darbo rinkos politikos veiksmingumą ir plėsti ribas stiprinant valstybinių užimtumo tarnybų administracinius gebėjimus, be kita ko, regionu lygmeniu, ir plečiant aprėptį, kad ji būtų taikoma didesnei jaunimo, ilgalaikių bedarbių ir vyresnio amžiaus darbuotojų daliai. Siekiant Jaunimo garantijų iniciatyvos tikslų pirmenybę teikti darbo biržoje neregistruoto jaunimo informavimui ir mobilizuoti privatų sektorių, kad būtų siūloma daugiau pameistrystės galimybių. Iki 2014 m. pabaigos pateikti planus, kaip kovoti su nedeklaruojamu darbu. Įgyvendinti priemones, kuriomis siekiama gerinti mokslo rezultatų atitiktį darbo rinkos poreikiams ir kokybę, modernizuojant kvalifikacijų sistemas, diegiant kokybės užtikrinimo mechanizmus ir gerinant perėjimą iš švietimo sistemos į darbo rinką, visų pirma gerinant profesinį rengimą ir mokymą darbo vietoje.

               4.

               Iki 2014 m. pabaigos peržiūrėti mokesčių ir išmokų sistemą ir pateikti veiksmų planą, kaip neaktyvius asmenis ir bedarbius paskatinti vėl imtis aktyvios veiklos. Didinti socialinės apsaugos sistemos veiksmingumą ir skaidrumą toliau jungiant išmokas, vienodinant tinkamumo kriterijus ir susiejant duomenis iš visų atitinkamų lygmenų bei valdžios įstaigų vieno langelio principu veikiančioje sistemoje. Didinti socialinės paramos išmokų veiksmingumą ir adekvatumą, skiriant jas tikslingiau.

               5.

               Imtis tolesnių priemonių verslo aplinkai gerinti. Visų pirma, iki 2015 m. kovo mėn. nustatyti tikslą gerokai sumažinti administracinius reikalavimus, įskaitant parafiskalinius mokesčius. Spręsti didelio susiskaidymo ir dalinio atsakomybės sutapimo problemą supaprastinant administracinius procesus ir įvairiuose valdžios lygmenyse patikslinant sprendimų priėmimo ir atskaitomybės sistemą , o centrinės valdžios lygmeniu – tarp ministerijų ir įstaigų. Gerinti skyrių, kuriems pavesta tvarkyti Europos struktūrinių ir investicinių fondų lėšas, administracinius ir strateginio planavimo gebėjimus, suteikti jiems pakankamai darbuotojų ir užtikrinti, kad jų skaičius būtų stabilus.

               6.

               Iki 2014 m. spalio mėn. pateikti išsamų 2015 m. valstybės turto valdymo planą. Užtikrinti, kad valstybės kontroliuojamos bendrovės būtų valdomos skaidriai ir atskaitingai, visų pirma griežtinti valstybės pasiūlytiems vadovams ir stebėtojų tarybos nariams keliamus kompetencijos reikalavimus ir sukurti viešą paskyrimų registrą. Stiprinti korupcijos viešojo administravimo srityje ir valstybės įmonėse bei valstybės kontroliuojamose bendrovėse prevenciją, be kita ko, didinant Interesų konflikto sprendimo komisijos tikrinimo įgaliojimus. Centriniu ir vietos lygmenimis didinti viešųjų pirkimų skaidrumą ir efektyvumą, taip pat gebėjimus stebėti įgyvendinimą ir nustatyti pažeidimus.

               7.

               Iki 2014 m. pabaigos sustiprinti komercinių bylų teismų vaidmenį stebint procedūrų, kurios turi būti laikomasi gresiant bankrotui, taikymo skaidrumą ir teisėtumą. Peržiūrėti nemokumo ir (arba) nelikvidumo patikrinimą, privalomą norint pasinaudoti galimybe taikyti ginčų sprendimo procedūrą, kurios turi būti laikomasi gresiant bankrotui, ir supaprastinti nemokumo ir (arba) likvidavimo procesą, siekiant jį sutrumpinti. Gerinti teismų sistemos kokybę ir didinti jos efektyvumą, visų pirma suteikiant paskatas laiku išnagrinėti civilines, komercines bei administracines bylas, ir skatinti rinktis neteisminį ginčų sprendimą, ypač ieškinių dėl nedidelių sumų atveju.

               8.

               Papildyti 2014 m. Europos Centrinio Banko turto kokybės peržiūras ir testavimą nepalankiausiomis sąlygomis, atlikti išsamų portfelio patikrinimą, specialiai pritaikytą Kroatijos finansų sektoriui, daugiausia dėmesio skiriant portfeliams, kurių netikrina Europos Centrinis Bankas, ir įtraukiant svarbiausius vidutinio dydžio ir mažesnius bankus.

      Priimta Briuselyje 2014 m. liepos 8 d.

            Tarybos vardu

            Pirmininkas

         P. C. PADOAN

      (1)  OL L 209, 1997 8 2, p. 1.

      (2)  OL L 306, 2011 11 23, p. 25.

      (3)  Toliau taikomos 2014 m. pagal 2014 m. gegužės 6 d. Tarybos sprendimą 2014/322/ES dėl valstybių narių užimtumo politikos gairių 2014 m. (OL L 165, 2014 6 4, p. 49).

      (4)  Pagal Reglamento (EB) Nr. 1466/97 9 straipsnio 2 dalį.