Svarbus teisinis pranešimas

|

52005SC0148

Rekomendacija Tarybos Nuomonė pagal 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1466/97 5 straipsnio 3 dalį dėl atnaujintos 2004–2008 m. Suomijos stabilumo programos  /* SEK/2005/0148 galutinis */

	Briuselis, 2.2.2005SEK (2005) 148 galutinisRekomendacijaTARYBOS NUOMONĖpagal 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1466/97 5 straipsnio 3 dalį dėl atnaujintos 2004–2008 m. Suomijos stabilumo programos(pateikta Komisijos)AIŠKINAMASIS MEMORANDUMASTarybos reglamentas (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei koordinavimo[1] nustato, kad dalyvaujančios valstybės narės, t. y. tos, kurios įsivedė bendrą valiutą, Tarybai ir Komisijai iki 1999 m. kovo 1 d. turėjo pateikti stabilumo programas. Pagal šio reglamento 5 straipsnį Taryba, remdamasi Komisijos ir pagal Sutarties 114 straipsnį įsteigto Komiteto (Ekonomikos ir finansų komitetas) įvertinimais, turėjo patikrinti kiekvieną stabilumo programą. Patikrinusi programą bei atsižvelgdama į Komisijos rekomendaciją ir pasikonsultavusi su Ekonomikos ir finansų komitetu, Taryba pareiškė nuomonę. Pagal reglamentą valstybės narės kasmet pateikia stabilumo programų atnaujintus variantus, kuriuos taip pat patikrina Taryba, laikydamasi tos pačios tvarkos.Pirmoji Suomijos stabilumo programa, apimanti 1998–2002 m. laikotarpį, buvo pateikta 1998 m. rugsėjo 7 d. ir Tarybos įvertinta 1998 m. spalio 12 d. Atnaujinti variantai buvo pateikti kiekvienais paskesniais metais. Naujausią savo stabilumo programos variantą Suomija pateikė 2004 m. gruodžio 2 d. Komisijos tarnybos atliko techninį šio varianto įvertinimą, atsižvelgdamos į Komisijos tarnybų 2004 m. rudens ekonominių prognozių rezultatus, Elgesio kodeksą[2], bendrai sutartą potencialios gamybos apimties ir pagal ciklą pakoreguoto balanso apskaičiavimo metodiką, 2003–2005 m. laikotarpio bendrųjų ekonominės politikos gairių rekomendacijas ir principus, nustatytus 2002 m. lapkričio 27 d. Komisijos komunikate Tarybai ir Europos Parlamentui dėl biudžeto politikos koordinavimo stiprinimo[3]. Remiantis šiuo vertinimu teikiamas toks įvertinimas:-  2004 m. gruodžio 2 d. Suomijos Vyriausybė patvirtino atnaujintą stabilumo programą ir, kaip ir ankstesnius planus, pateikė susipažinti Parlamentui. Stabilumo programos atnaujintas variantas apima 2004–2008 m. laikotarpį. Programa iš esmės atitinka Elgesio kodeksą, nors ir trūksta tam tikrų rodiklių, susijusių su pagrindinėmis prielaidomis.-  Programoje pateiktame makroekonominiame scenarijuje ekonominis augimas esant užtikrintai vidaus paklausai siekia daugiau kaip 3 % 2004 m. ir 2005 m. šiek tiek sumažės iki 2,8 %. Numatomas vidutinis augimas, sieksiantis 2,5 %, per visą programos laikotarpį yra atsargus. Trumpalaikė prognozė yra šiek tiek prastesnė už Komisijos tarnybų 2004 m. rudens prognozę, o programoje pateikta vidutinės trukmės projekcija, pagrįsta potencialia gamybos apimtimi, yra prastesnė už augimo potencialą, apskaičiuotą Komisijos tarnybų.-  Pagrindinės valstybės biudžeto politikos tikslas – išlaikyti centrinės valdžios ir savivaldybių finansų pusiausvyrą. Socialinio draudimo fondo biudžetas yra nuolat perteklinis, ir valdžios sektoriaus balanso metinis perteklius sieks 2 % BVP. Vadovaujantis tokia politika, centrinės valdžios finansų balansas pagal nacionalinės apskaitos principą turėtų būti atkurtas 2007 m., rinkimų laikotarpio pabaigoje. Siekdama šio tikslo, 2003 m. gegužės mėn. Vyriausybė patvirtino metinių išlaidų limitą 2004–2007 m. laikotarpiui. Laikantis šio limito, tuo laikotarpiu leidžiamas vidutinis realus visų centrinės valdžios išlaidų padidėjimas yra beveik 1 % per metus. Kadangi didžioji išlaidų padidėjimo dalis buvo atkelta į 2004 m., per šią rinkimų laikotarpio dalį liko mažiau erdvės pokyčiams neišeinant už žemiausios ir aukščiausios ribos. Palyginti su ankstesniu variantu, valdžios sektoriaus biudžeto pertekliaus projekcijos nuo 2004 m. iki 2007 m. lieka veik nepakitusios.-  Nors Suomija išlaikys palankų viešojo sektoriaus biudžeto perteklių, galutinis biudžetas gali būti ir prastesnis, nei planuojama, nes programoje pateikiama pagrindinė biudžeto politikos tendencija tik iš dalies apima 1,7 mlr. eurų sumažintų mokesčių, t. y. 1,2 % BVP, kurie papildo 2,5 metų išsamų susitarimą dėl darbo užmokesčių, pasirašytą 2004 m. lapkričio mėn. pabaigoje. Kadangi nėra paskelbta planų sumažinti išlaidas 2005–2007 m., centrinės valdžios deficitas 2005–2007 m. bus didesnis, nei nurodyta programoje, nebent būtų įvestos pajamų didinimo priemonės, tuo pačiu sumažinančios valdžios sektoriaus finansų perteklių. Vyriausybės skaičiavimu, susitarimas dėl darbo užmokesčių ir sumažinti mokesčiai sumažins valdžios sektoriaus perteklių 0,3 procentinio punkto iki 1,9 % BVP 2007 m. Tačiau Vyriausybė tikisi, kad šis paketas, pagerindamas ekonominio augimo potencialą ir darbo vietų kūrimą ir tokiu būdu padidindamas pajamų didinimo pajėgumus, sustiprins ekonomikos dinamiškumą. Įvertinus šį pavojų, programoje pakanka suplanuotų biudžetinių priemonių siekiant per 2004–2008 m. laikotarpį išlaikyti Stabilumo ir augimo pakto vidutinės trukmės tikslą – beveik subalansuoto biudžeto būklę. Jos taip pat užtikrina pakankamą patikimumą, kad dėl įprastų makroekonominių svyravimų nebūtų pažeista 3 % BVP deficito riba 2004–2008 m. laikotarpiu.-  Prognozuojama, kad valdžios sektoriaus bendrasis skolos santykis išliks gerokai mažesnis už 60 % BVP ir mažės visą programos laikotarpį. Dabartinėje programoje numatoma, kad skolos santykis sumažės nuo apskaičiuoto 44,6 % BVP 2004 m. iki apytiksliai 41 % BVP 2008 m. Palyginti su ankstesniu programos variantu, dabartinėje programoje prognozuojama, kad skolos ir BVP santykis žymiai sumažės nuo 2005 m. dėl didesnio nominalaus BVP augimo, mažesnio centrinės valdžios skolinimosi, žemesnių palūkanų ir didesnių mokestinių pajamų. Ankstesnėje programoje buvo prognozuojama, kad skolos ir BVP santykis išliks beveik stabilus – mažiau kaip 45 % BVP 2004–2007 m. – palyginti su dabartiniu apskaičiuotu sumažėjimu, siekiančiu beveik 3 procentinius punktus.-  Programoje apžvelgiama Vyriausybės struktūrinės reformos programa, kurios tikslas – pagerinti viešojo sektoriaus tvarumą per pensijų reformą, įsigaliosiančią 2005 m. Reforma, kuri yra ankstesnių priemonių tąsa, planuojama padidinti išėjimo į pensiją amžių trejais metais iki 62–63 metų. Joje taip pat išdėstomos tolesnės priemonės, kaip sumažinti nemąžtantį struktūrinį nedarbą. Tikimasi, kad kolektyvinė sutartis dėl darbo užmokesčių, dėl kurios buvo sutarta 2004 m. lapkričio mėn. pabaigoje ir kuri buvo papildyta sumažintais mokesčiais, paskatins ekonomikos dinamiškumą ir sustiprins darbo vietų kūrimą. Priemonės, kurias pasiūlė ir kurių ėmėsi Vyriausybė, gali iš esmės padidinti potencialų augimą ir dar labiau sustiprinti valstybės finansų tvarumą.-  Atrodo, kad Suomija yra palankioje padėtyje pagal ilgalaikį valstybės finansų tvarumą, nepaisant numatomų svarbių biudžeto išlaidų senėjančiai visuomenei. Programoje išdėstyta strategija yra labai plati – ją sudaro tolesnis skolos konsolidavimas ir struktūrinės reformos, pvz., tolesni pensijų reformos veiksmai ir priemonės, skirtos padidinti išėjimo į pensiją amžių. Priimtos ir suplanuotos struktūrinės priemonės turėtų būti naudingos valstybės finansų atžvilgiu.-  Apskritai ekonominės politikos sritys, nustatytos atnaujintame variante, iš esmės atitinka šaliai skirtas bendrąsias ekonominės politikos gaires valstybės finansų srityje. Visų pirma atrodo, kad 2003 m. nustatyti daugiamečiai išlaidų limitai atitiko pirmuosius veiklos metus – 2004 m., kuomet galutinės biudžeto išlaidos buvo mažesnės už nustatytą ribą, ir kad 2005 m. biudžeto išlaidos neišeina už nustatytų ribų. Ir toliau bus laikomasi išlaidų programos, nes ji yra politiškai saistanti.Remdamasi šiuo įvertinimu, Komisija priėmė pridedamą rekomendaciją Tarybos nuomonei dėl atnaujintos Suomijos stabilumo programos, kurią pateikia Tarybai.RekomendacijaTARYBOS NUOMONĖpagal 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1466/97 5 straipsnio 3 dalį dėl atnaujintos 2004–2008 m. Suomijos stabilumo programosEUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį,atsižvelgdama į 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei koordinavimo[4], ypač į jo 5 straipsnio 3 dalį,atsižvelgdama į Komisijos rekomendaciją,pasikonsultavusi su Ekonomikos ir finansų komitetu,PAREIŠKĖ TOKIĄ NUOMONĘ:1.  [2005 m. vasario 17 d.] Taryba išnagrinėjo atnaujintą Suomijos stabilumo programą, kuri apima 2004–2008 m. laikotarpį. Iš esmės programa atitinka pataisyto „Stabilumo ir konvergencijos programų turinio ir formos elgesio kodekso“ reikalavimus duomenų pateikimui. Trūksta tam tikrų rodiklių, susijusių su pagrindinėmis prielaidomis. Todėl Suomijos prašoma visiškai atitikti reikalavimus duomenų pateikimui.2.  Makroekonominis scenarijus, kuriuo pagrįsta programa, numato, kad realaus BVP augimas sumažės nuo 3,2 % 2004 m. iki vidutiniškai 2,4 % per likusį programos laikotarpį. Remiantis turima informacija, šis scenarijus atspindi gana atsargias augimo prielaidas. Infliacijos prognozės atrodo pakankamai realistiškos ir atitinka Komisijos tarnybų apskaičiavimus.3.  Numatomas valdžios sektoriaus metinis biudžeto pertekliaus vidurkis siekia 2 % BVP; projekcijos tikslas – per visą programos laikotarpį išlaikyti patenkinamą biudžeto būklę. Biudžeto perteklių iš esmės sukuria socialinio draudimo fondo lėšos, tuo tarpu centrinės valdžios finansuose, kurie šiuo metu subalansuoti, 2005–2007 m. turėtų atsirasti nedidelis deficitas. Siekiama centrinės valdžios finansus 2007 m. vėl subalansuoti. Siekdama šio tikslo, Vyriausybė priėmė metinių išlaidų limitą 2004–2007 m. laikotarpiui. Palyginti su ankstesniu variantu, valdžios sektoriaus biudžeto pertekliaus prognozės nuo 2004 m. iki 2007 m. lieka veik nepakitusios.4.  Nors Suomija išlaikys palankų viešojo sektoriaus biudžeto perteklių, galutinis biudžetas gali būti ir prastesnis, nei planuojama, nes programoje pateikiama pagrindinė biudžeto politikos tendencija tik iš dalies apima 1,7 mlr. eurų sumažintų mokesčių, t. y. 1,2 % BVP, kurie papildo 2,5 metų išsamų susitarimą dėl darbo užmokesčių, pasirašytą 2004 m. lapkričio mėn. pabaigoje. Kadangi nėra paskelbta planų ir toliau riboti išlaidas 2005–2007 m., centrinės valdžios deficitas 2005–2007 m. bus didesnis, nei nurodyta programoje, nebent būtų įvestos pajamų didinimo priemonės, tuo pačiu sumažinančios valdžios sektoriaus finansų perteklių. Vyriausybės skaičiavimu, susitarimas dėl darbo užmokesčių ir sumažinti mokesčiai sumažins valdžios sektoriaus perteklių 0,3 procentinio punkto iki 1,9 % BVP 2007 m. Tačiau Vyriausybė tikisi, kad šis paketas, pagerindamas ekonomikos augimo potencialą ir darbo vietų kūrimą ir tokiu būdu padidindamas pajamų didinimo pajėgumus, sustiprins ekonomikos dinamiškumą.5.  Įvertinus šį pavojų, programoje pakanka suplanuotų biudžetinių priemonių siekiant per 2004–2008 m. laikotarpį išlaikyti Stabilumo ir augimo pakto vidutinės trukmės tikslą – beveik subalansuoto biudžeto būklę. Jos taip pat užtikrina pakankamą patikimumą, kad dėl įprastų makroekonominių svyravimų nebūtų pažeista 3 % BVP deficito riba 2004–2008 m. laikotarpiu.6.  Apskaičiuota, kad skolos santykis 2004 m. pasieks 44,6 % – žymiai mažiau už Sutartyje nustatytą 60 % BVP pamatinę vertę. Programoje numatoma, kad skolos santykis per programos laikotarpį sumažės 3,5 procentinio punkto.7.  Atrodo, kad Suomija yra palankioje padėtyje pagal ilgalaikį valstybės finansų tvarumą, nepaisant svarbių numatomų biudžeto išlaidų senėjančiai visuomenei. Programoje išdėstyta strategija yra labai plati – ją sudaro tolesnis skolos konsolidavimas ir struktūrinės reformos, pvz., tolesni pensijų reformos veiksmai ir priemonės, skirtos padidinti išėjimo į pensiją amžių. Priimtos ir suplanuotos struktūrinės priemonės turėtų būti naudingos valstybės finansų atžvilgiu.8.  Ekonominės politikos sritys, nustatytos atnaujintame programos variante, iš esmės atitinka šaliai skirtas bendrąsias ekonominės politikos gaires valstybės finansų srityje. Visų pirma atrodo, kad 2003 m. nustatyti daugiamečiai išlaidų limitai atitiko pirmuosius veiklos metus – 2004 m., kuomet galutinės biudžeto išlaidos buvo mažesnės už nustatytą ribą, ir kad išlaidos, pasiūlytos 2005 m. biudžete, neišeina už nustatytų ribų. Ir toliau bus laikomasi išlaidų programos, nes ji yra politiškai saistanti. Lentelė: Pagrindinių makroekonominių ir biudžeto prognozių palyginimas2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 |Realus BVP (pokytis, %) | 2004 m. gruodžio mėn. SP | 3,2 | 2,8 | 2,4 | 2,2 | 2,0 |2004 m. spalio mėn. KOM | 3,0 | 3,1 | 2,7 | – | – |2003 m. lapkričio mėn. SP | 2,7 | 2,5 | 2,4 | 2,4 | – |SVKI infliacija (%) | 2004 m. gruodžio mėn. SP | 0,2 | 1,4 | 1,8 | 1,8 | 1,8 |2004 m. spalio mėn. KOM | 0,2 | 1,5 | 1,7 | – | – |2003 m. lapkričio mėn. SP | 0,7 | 1,3 | 1,8 | 1,8 | – |Valdžios sektoriaus balansas (% BVP) | 2004 m. gruodžio mėn. SP | 2,0 | 1,8 | 2,1 | 2,2 | 2,0 |2004 m. spalio mėn. KOM | 2,3 | 2,1 | 2,2 | – | – |2003 m. lapkričio mėn. SP | 1,7 | 2,1 | 2,1 | 2,2 | – |Pirminis balansas (% BVP) | 2004 m. gruodžio mėn. SP | 3,7 | 3,4 | 3,8 | 3,9 | 3,7 |2004 m. spalio mėn. KOM | 4,1 | 3,9 | 3,8 | – | – |2003 m. lapkričio mėn. SP | 3,7 | 4,0 | 4,1 | 4,3 | – |Pagal ciklą pakoreguotas balansas (% BVP) | 2004 m. gruodžio mėn. SP1 | 2,1 | 1,7 | 2,0 | 2,1 | 1,9 |2004 m. spalio mėn. KOM | 2,8 | 2,3 | 2,3 | – | – |2003 m. lapkričio mėn. SP1 | 2,4 | 2,4 | 2,3 | 2,2 | – |Bendroji valstybės skola (% BVP) | 2004 m. gruodžio mėn. SP | 44,6 | 43,4 | 42,5 | 41,7 | 41,1 |2004 m. spalio mėn. KOM | 44,8 | 43,4 | 42,2 | – | – |2003 m. lapkričio mėn. SP | 44,7 | 44,9 | 45,0 | 44,6 | – |Pastaba: 1Komisijos tarnybos apskaičiavimai remiantis programoje pateikta informacija. 2Suomijos institucijos pateikia pirminius balansus remdamosi grynosiomis, o ne bendrosiomis palūkanomis. Komisijos tarnybos perskaičiavo šiuos skaičius remdamosi programoje pateiktais duomenimis. Šaltiniai: Stabilumo programa (SP); Komisijos tarnybų 2004 metų rudens ekonominė prognozė (KOM); Komisijos tarnybų apskaičiavimai. |[1] OL L 209, 1997.8.2. Visus šiame tekste nurodytus dokumentus galima rasti tinklalapyje: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.[2] Ekonomikos ir finansų komiteto pakeista nuomonė dėl stabilumo ir konvergencijos programų turinio ir formos, kurią ECOFIN taryba patvirtino 2001.7.10.[3] KOM(2002) 668, 2002.11.27.[4] OL L 209, 1997.8.2, p. 1. Šiame tekste nurodomus dokumentus galima rasti tinklalapyje: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.


title: 2016 m. vasario 12 d. Tarybos rekomendacija (ES) 2016/210 dėl patvirtinimo, kad Komisija įvykdė Europos plėtros fondo (aštuntojo EPF) 2014 finansinių metų operacijas

text:
               16.2.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 39/59

         TARYBOS REKOMENDACIJA (ES) 2016/210
   2016 m. vasario 12 d.
   dėl patvirtinimo, kad Komisija įvykdė Europos plėtros fondo (aštuntojo EPF) 2014 finansinių metų operacijas
   EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
   atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,
   atsižvelgdama į Ketvirtąją AKR ir EEB konvenciją, pasirašytą 1989 m. gruodžio 15 d. Lomė (1), ir iš dalies pakeistą 1995 m. lapkričio 4 d. Mauricijuje pasirašytu susitarimu (2),
   atsižvelgdama į Vidinį susitarimą tarp Taryboje posėdžiavusių valstybių narių Vyriausybių atstovų dėl Bendrijos pagalbos, teikiamos pagal Afrikos, Karibų baseino ir Ramiojo vandenyno šalių ir EB konvencijos Antrąjį finansinį protokolą, finansavimo ir administravimo (3) (toliau – Vidinis susitarimas), be kita ko įsteigiantį aštuntąjį Europos plėtros fondą (toliau – aštuntasis EPF), ypač į jo 33 straipsnio 3 dalį,
   atsižvelgdama į 1998 m. birželio 16 d. Finansinį reglamentą, taikytiną plečiant finansinį bendradarbiavimą pagal Ketvirtąją AKR ir EB konvenciją (4), ypač į jo 66–74 straipsnius,
   išnagrinėjusi su aštuntojo EPF operacijomis susijusius 2014 m. gruodžio 31 d. pajamų ir išlaidų ataskaitą bei balansą, taip pat Audito Rūmų 2014 finansinių metų metinę iš 8-ojo, 9-ojo, 10-ojo ir 11-ojo Europos plėtros fondų (EPF) finansuojamos veiklos ataskaitą su joje pateiktais Komisijos atsakymais (5),
   kadangi:

               (1)

               pagal Vidinio susitarimo 33 straipsnio 3 dalį patvirtinimą, kad Komisija aštuntojo EPF finansinio valdymo užduotis įvykdė, teikia Europos Parlamentas, remdamasis Tarybos rekomendacija;

               (2)

               Komisija aštuntojo EPF 2014 finansinių metų operacijas įvykdė iš esmės tinkamai,

         REKOMENDUOJA Europos Parlamentui patvirtinti, kad Komisija įvykdė aštuntojo EPF 2014 finansinių metų operacijas.

      Priimta Briuselyje 2016 m. vasario 12 d.

            Tarybos vardu

            Pirmininkas

         J.R.V.A. DIJSSELBLOEM

      (1)  OL L 229, 1991 8 17, p. 3.

      (2)  OL L 156, 1998 5 29, p. 3.

      (3)  OL L 156, 1998 5 29, p. 108.

      (4)  OL L 191, 1998 7 7, p. 53.

      (5)  OL C 373, 2015 11 10, p. 289.


title: 2017 m. liepos 11 d. Tarybos rekomendacija, dėl 2017 m. Nyderlandų nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2017 m. Nyderlandų stabilumo programos

text:
               9.8.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 261/79

         TARYBOS REKOMENDACIJA
   2017 m. liepos 11 d.
   dėl 2017 m. Nyderlandų nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2017 m. Nyderlandų stabilumo programos
   (2017/C 261/18)
   EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
   atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 121 straipsnio 2 dalį ir 148 straipsnio 4 dalį,
   atsižvelgdama į 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei koordinavimo (1), ypač į jo 5 straipsnio 2 dalį,
   atsižvelgdama į 2011 m. lapkričio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 1176/2011 dėl makroekonominių disbalansų prevencijos ir naikinimo (2), ypač į jo 6 straipsnio 1 dalį,
   atsižvelgdama į Europos Komisijos rekomendaciją,
   atsižvelgdama į Europos Parlamento rezoliucijas,
   atsižvelgdama į Europos Vadovų Tarybos išvadas,
   atsižvelgdama į Užimtumo komiteto nuomonę,
   atsižvelgdama į Ekonomikos ir finansų komiteto nuomonę,
   atsižvelgdama į Socialinės apsaugos komiteto nuomonę,
   atsižvelgdama į Ekonominės politikos komiteto nuomonę,
   kadangi:

               (1)

               2016 m. lapkričio 16 d. Komisija priėmė metinę augimo apžvalgą, kuria pradedamas 2017 m. Europos ekonominės politikos koordinavimo semestras. 2017 m. kovo 9–10 d. Europos Vadovų Taryba patvirtino metinėje augimo apžvalgoje nustatytus prioritetus. 2016 m. lapkričio 16 d. Komisija pagal Reglamentą (ES) Nr. 1176/2011 priėmė Įspėjimo mechanizmo ataskaitą, kurioje Nyderlandai nurodyti kaip viena iš valstybių narių, dėl kurių reikės parengti nuodugnią apžvalgą. Tą pačią dieną Komisija taip pat priėmė rekomendaciją dėl Tarybos rekomendacijos dėl euro zonos ekonominės politikos; 2017 m. kovo 9–10 d. tą rekomendaciją Europos Vadovų Taryba patvirtino. 2017 m. kovo 21 d. Taryba priėmė rekomendaciją dėl euro zonos ekonominės politikos (toliau – euro zonai skirta rekomendacija) (3);

               (2)

               kaip valstybė narė, kurios valiuta yra euro, atsižvelgdama į glaudžias ekonominės ir pinigų sąjungos šalių ekonomikos sąsajas, Nyderlandai turėtų užtikrinti, kad euro zonai skirtos rekomendacijos būtų visiškai ir laiku įgyvendintos, kaip nurodyta toliau išdėstytose 1–2 rekomendacijose;

               (3)

               2017 m. vasario 22 d. paskelbta 2017 m. Nyderlandų ataskaita. Joje įvertinta Nyderlandų pažanga, padaryta įgyvendinant 2016 m. liepos 12 d. Tarybos priimtas šaliai skirtas rekomendacijas, veiksmai, kurių šalis ėmėsi atsižvelgdama į ankstesniais metais konkrečiai jai skirtas rekomendacijas, ir Nyderlandų pažanga siekiant nacionalinių tikslų pagal strategiją „Europa 2020“. Į ją įtraukti ir nuodugnios apžvalgos pagal Reglamento (ES) Nr. 1176/2011 5 straipsnį rezultatai, kurie taip pat buvo paskelbti 2017 m. vasario 22 d. Remdamasi savo analize, Komisija padarė išvadą, kad Nyderlanduose yra susidarę makroekonominiai disbalansai. Einamosios sąskaitos pertekliaus, išreikšto BVP, trejų metų vidurkis Nyderlanduose yra didžiausias iš visų euro zonos valstybių narių. Iš šio pertekliaus galima spręsti, kad ištekliai skirstomi neoptimaliai ir yra galimybių didinti augimą ir gerovę. Namų ūkių disponuojamosios pajamos nukenčia dėl didelio privalomo mokėjimo pleišto. Privačiojo sektoriaus skola, ypač namų ūkių hipotekos skola, yra didelė. Dėl namų ūkių balanso, apimančio daug ilgalaikių įsipareigojimų, mažėja atsparumas finansiniams sukrėtimams. Itin svarbu imtis veiksmų, kad būtų sumažinta neigiamų padarinių Nyderlandų ekonomikai ir, atsižvelgiant į šalies ekonomikos dydį bei tarpvalstybinę svarbą, visai ekonominei ir pinigų sąjungai rizika;

               (4)

               2017 m. balandžio 26 d. Nyderlandai pateikė 2017 m. nacionalinę reformų programą ir 2017 m. stabilumo programą. Siekiant atsižvelgti į jų tarpusavio sąsajas, abi programos vertintos vienu metu;

               (5)

               į atitinkamas konkrečioms šalims skirtas rekomendacijas atsižvelgta sudarant 2014–2020 m. Europos struktūrinių ir investicijų fondų (toliau – ESI fondai) programas. Kaip numatyta Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1303/2013 (4) 23 straipsnyje, Komisija, jei tai būtina siekiant remti atitinkamų Tarybos rekomendacijų įgyvendinimą, gali paprašyti valstybės narės peržiūrėti savo partnerystės sutartį ir susijusias programas bei pasiūlyti jų pakeitimų. Kaip naudotųsi šia nuostata, Komisija išsamiau nurodė Priemonių, kuriomis ESI fondų veiksmingumas siejamas su patikimu ekonomikos valdymu, taikymo gairėse;

               (6)

               šiuo metu Nyderlandams taikoma Stabilumo ir augimo pakto prevencinė dalis ir skolos taisyklė. 2017 m. stabilumo programoje Vyriausybė planuoja padidinti valdžios sektoriaus perteklių nuo 0,5 % BVP 2017 m. iki 1,3 % BVP 2020 m. Vidutinės trukmės biudžeto tikslo, t. y. 0,5 % BVP struktūrinio deficito, bus ir toliau laikomasi su atsarga visą programos laikotarpį. 2017 m. stabilumo programoje numatoma, kad valdžios sektoriaus skolos santykis su BVP 2017 m. nukris iki 58,5 % ir bus mažesnis už Sutartyje nustatytą 60 % BVP pamatinę vertę. Vyriausybė planuoja, kad valdžios sektoriaus skolos santykis vėliau dar sumažės – iki 49,3 % BVP 2020 m. Makroekonominis scenarijus, kuriuo grindžiamos tos biudžeto projekcijos, yra tikėtinas. Remiantis Komisijos 2017 m. pavasario prognoze, numatoma, kad struktūrinis balansas padidės nuo 0,2 % BVP pertekliaus 2017 m. iki 0,4 % BVP 2018 m., taigi viršys vidutinės trukmės biudžeto tikslą. Prognozuojama, kad valdžios sektoriaus bendroji skola toliau užtikrintai darysis vis mažesnė, nei reikalaujama pagal skolos taisyklę. Apskritai Taryba mano, kad pagal prognozes 2017 m. ir 2018 m. Nyderlandai laikysis Stabilumo ir augimo pakto nuostatų. Be to, kartu laikantis vidutinės trukmės tikslo, dar yra galimybių skatinti potencialų augimą ir vidaus paklausą pasitelkiant fiskalinę ir struktūrinę politiką, įskaitant investicijas į mokslinius tyrimus ir technologinę plėtrą, ir sudarant sąlygas sparčiau augti realiajam darbo užmokesčiui, taip pat atsižvelgiant į nuolatinį išorės disbalansą;

               (7)

               pastaruoju metu augusį užimtumą daugiausia lėmė išaugęs asmenų, įdarbintų pagal laikinąsias darbo sutartis, ir savarankiškai dirbančių asmenų skaičius. Laikinųjų darbo sutarčių procentinė dalis yra didelė ir toliau auga, taip pat sparčiai daugėja savarankiškai dirbančių asmenų, kurie nesamdo kitų darbuotųjų, skaičius, nes labai skiriasi taikomų darbo srities reglamentų, darbuotojų apsaugos ir mokesčių bei socialinės apsaugos teisės aktų nuostatos. Nors imtasi tam tikrų priemonių, dėl kai kurių iš šių veiksnių darbuotojai vis dar finansiškai skatinami pradėti dirbti savarankiškai arba sudaromos palankios sąlygos samdyti darbuotojus pagal laikinąsias sutartis. Tai gali daryti didelį iškraipomąjį poveikį darbo rinkos paribyje esantiems asmenims ir galėjo prisidėti prie šiuo metu pastebimo bendro realiojo darbo užmokesčio augimo sulėtėjimo. Savarankiškai dirbantys asmenys dažniau yra nepakankamai apdrausti invalidumo, nedarbo ir senatvės atveju. Tai ilgainiui galėtų daryti poveikį socialinės apsaugos sistemos tvarumui. Kovos su fiktyviu savarankišku darbu priemonių vykdymo užtikrinimas sustabdytas iki 2018 m. Didelį susirūpinimą toliau kelia migrantų kilmės asmenų užimtumas. Ne ES gimusių migrantų užimtumo lygis yra 20 procentinių punktų žemesnis už Nyderlanduose gimusių asmenų užimtumo lygį – tokį skirtumą tik nedidele dalimi galėjo lemti amžiaus ir išsilavinimo skirtumai;

               (8)

               namų ūkių taupymo rodiklio augimą pastaraisiais metais iš dalies galima paaiškinti aktyvesniu taupymu antrojoje pensijų sistemos pakopoje (privalomose privataus papildomo pensijų kaupimo sistemose), kuriam įtakos turėjo ir reguliavimo aplinka. Tinkamas išlaidų ir rizikos pasidalijimo tarp tos pačios kartos asmenų ir tarp kartų užtikrinimas ir kitomis priemonėmis, ne tik priimtomis indeksavimo ir lėšų rezervo taisyklėmis (finansų vertinimo programa), padėtų namų ūkiams paskirstyti savo finansus augimui palankesniu būdu. Vyriausybė paskelbė ketinanti iš esmės reformuoti antrąją pensijų sistemos pakopą, kad būtų padidinta aprėptis ir sukurta skaidresnė, lankstesnė ir aktuariniu požiūriu sąžiningesnė sistema;

               (9)

               per keletą dešimtmečių nusistovėjęs nelankstumas ir iškreipiamosios paskatos daro įtaką būsto finansavimo ir atskirų sektorių taupymo modeliams. Namų ūkių tendencija bendrąjį hipotekinį įsiskolinimą didinti užstatant būstą iš esmės galima paaiškinti tuo, kad taikomos ilgalaikės fiskalinės paskatos, visų pirma visiškas hipotekos palūkanų atskaitymas iš mokėtinų mokesčių. Nepaisant ekonomikos atsigavimo stiprėjimo, nuo 2012 m. nesiimta jokių priemonių šiam klausimui spręsti;

               (10)

               per krizę labai sumažėjo investavimas, ir nuo tada jis atsigavo tik iš dalies. Panašu, kad investicijų į visą ekonomiką trūkumas yra labai cikliško pobūdžio, jį lėmė būsto rinkos nuosmukis ir pasirinkti fiskalinio konsolidavimo veiksmai. Nors investicijų kliūtys atrodo nedidelės, statybos leidimų gavimo procedūros yra palyginti ilgos. Mažos investicijos į atsinaujinančiųjų išteklių energiją yra susijusios su ankstesne rinkos dinamika, rinkoje vyraujančiu netikrumu ir reglamentavimo veiksniais. Atsižvelgiant į išsilavinimo, akademinių pasiekimų ir ekonominio išsivystymo lygį, viešosios ir privačiosios išlaidos MTTP yra nedidelės, palyginti su geriausių rezultatų pasiekusiomis valstybėmis narėmis. Vyriausybės išlaidos šiai sričiai nesikeičia nuo 2014 m., o privačiosios MTTP išlaidos tebėra nedidelės. Įgyvendinant susijusią 2016 m. rekomendaciją nepadaryta jokios pažangos;

               (11)

               2017 m. Europos semestro procese Komisija atliko išsamią Nyderlandų ekonominės politikos analizę ir ją paskelbė 2017 m. šalies ataskaitoje. Be to, ji įvertino 2017 m. stabilumo programą, 2017 m. nacionalinę reformų programą, taip pat veiksmus, kurių Nyderlandai ėmėsi atsižvelgdami į ankstesniais metais jiems skirtas rekomendacijas. Komisija įvertino ne tik jų svarbą tvariai fiskalinei ir socialinei bei ekonominei Nyderlandų politikai, bet ir tai, kaip jos atitinka Sąjungos taisykles ir gaires, nes bendrą Sąjungos ekonomikos valdymą būtina stiprinti Sąjungos lygio priemonėmis prisidedant prie būsimų nacionalinių sprendimų;

               (12)

               atsižvelgdama į šį vertinimą, Taryba išnagrinėjo 2017 m. stabilumo programą ir mano (5), jog tikėtina, kad Nyderlandai laikysis Stabilumo ir augimo pakto;

               (13)

               atsižvelgdama į Komisijos nuodugnios apžvalgos ir šio vertinimo rezultatus, Taryba išnagrinėjo 2017 m. nacionalinę reformų programą ir 2017 m. stabilumo programą. Jos rekomendacijos pagal Reglamento (ES) Nr. 1176/2011 6 straipsnį pateiktos toliau išdėstytose Nyderlandams skirtose 1–2 rekomendacijose,

         REKOMENDUOJA Nyderlandams 2017–2018 m. imtis šių veiksmų:

               1.

               Laikantis vidutinės trukmės tikslo naudotis fiskaline ir struktūrine politika, kad būtų skatinamas potencialus ekonomikos augimas ir vidaus paklausa, be kita ko, investicijas į mokslinius tyrimus ir technologinę plėtrą. Imtis priemonių likusiems iškraipymams būsto rinkoje ir namų ūkių įsiskolinimui palankiam iškraipymui sumažinti, visų pirma mažinant galimybes hipotekos palūkanas atskaityti iš mokėtinų mokesčių.

               2.

               Pašalinti likusias darbuotojų įdarbinimo pagal neterminuotas darbo sutartis kliūtis. Spręsti labai išaugusio savarankiškai dirbančių asmenų, kurie nesamdo kitų darbuotojų, skaičiaus problemą, be kita ko, mažinant savarankiškai dirbti skatinantį mokestinį iškraipymą, kartu netrukdant verslumui, ir sudarant galimybes savarankiškai dirbantiems asmenims gauti prieinamą socialinę apsaugą. Remiantis vykdomu plataus masto pasirengimo procesu imtis priemonių, kad pensijų sistemos antroji pakopa taptų skaidresnė, skirtingų kartų asmenų atžvilgiu sąžiningesnė ir atsparesnė sukrėtimams. Sudaryti sąlygas skatinti spartesnį realiojo darbo užmokesčio augimą, atsižvelgiant į socialinių partnerių vaidmenį.

      Priimta Briuselyje 2017 m. liepos 11 d.

            Tarybos vardu

            Pirmininkas

         T. TÕNISTE

      (1)  OL L 209, 1997 8 2, p. 1.

      (2)  OL L 306, 2011 11 23, p. 25.

      (3)  OL C 92, 2017 3 24, p. 1.

      (4)  2013 m. gruodžio 17 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 1303/2013, kuriuo nustatomos Europos regioninės plėtros fondui, Europos socialiniam fondui, Sanglaudos fondui, Europos žemės ūkio fondui kaimo plėtrai ir Europos jūros reikalų ir žuvininkystės fondui bendros nuostatos ir Europos regioninės plėtros fondui, Europos socialiniam fondui, Sanglaudos fondui ir Europos jūros reikalų ir žuvininkystės fondui taikytinos bendrosios nuostatos ir panaikinamas Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1083/2006 (OL L 347, 2013 12 20, p. 320).

      (5)  Pagal Reglamento (EB) Nr. 1466/97 5 straipsnio 2 dalį.