title: 2016 m. rugsėjo 20 d. Tarybos rekomendacija dėl nacionalinių produktyvumo tarybų įsteigimo

text:
               24.9.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 349/1

         TARYBOS REKOMENDACIJA
   2016 m. rugsėjo 20 d.
   dėl nacionalinių produktyvumo tarybų įsteigimo
   (2016/C 349/01)
   EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
   atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 292 straipsnį kartu su 121 straipsnio 2 dalimi ir 136 straipsniu,
   atsižvelgdama į Europos Komisijos rekomendaciją,
   kadangi:

               (1)

               potencialus ekonomikos augimas euro zonoje ir visoje Sąjungoje nuo 2000 m. pastebimai sulėtėjo. Potencialaus gamybos apimties augimo lėtėjimo tendenciją visų pirma lemia nuolatinis bendro gamybos veiksnių produktyvumo indėlio mažėjimas. Nuo 2008 m. ekonomikos augimą dar labiau susilpnino tai, kad sumažėjo investicijų. Žvelgiant į ateitį, ekonomikos augimas galiausiai priklausys nuo produktyvumo didinimo. Produktyvumo didinimas yra daugialypis uždavinys, kuriam spręsti reikia gerai subalansuotos politikos, kuria visų pirma siekiama remti inovacijas, didinti gebėjimus, mažinti darbo ir produktų rinkų nelankstumą, taip pat sudaryti sąlygas geriau paskirstyti išteklius. Nors produktyvumo ir konkurencingumo rezultatus Sąjungoje reikia gerinti, pastarojo meto krizė parodė, kad valstybėse narėse, kurių valiuta yra euro (toliau – euro zonos valstybės narės), ypač gali susidaryti ir būti greitai pašalintas makroekonominis disbalansas, kuris gali išplisti į kitas euro zonos valstybes nares ir euro zonai nepriklausančias valstybes nares. Kai nėra lanksčių nominaliųjų valiutos kursų, joms reikia tinkamų koregavimo mechanizmų konkrečios šalies patiriamiems sukrėtimams įveikti. Produktyvumo ir konkurencingumo dinamika yra svarbi tiek makroekonominio disbalanso (pvz., prekybos ir einamosios sąskaitos deficito, sukauptų vidaus ir išorės įsipareigojimų) didėjimui, tiek jo koregavimui, taip pat veiksmingam prisitaikymui prie asimetrinių sukrėtimų. Politikos, kuri daro poveikį produktyvumo ir konkurencingumo dinamikai, tyrimai ir analizė turėtų tapti pagrindu pokyčiams, kurie atitiktų sklandaus ekonominės ir pinigų sąjungos veikimo tikslą;

               (2)

               nors ši rekomendacija yra skirta euro zonos valstybėms narėms, euro zonai nepriklausančios valstybės narės taip pat skatinamos nustatyti arba įsteigti panašias įstaigas. euro zonai nepriklausančioms valstybėms narėms, pranešusioms apie savo ketinimą laikytis šios rekomendacijos, turėtų būti leidžiama tomis pačiomis sąlygomis visais aspektais dalyvauti su produktyvumo tarybomis susijusiame bendradarbiavime;

               (3)

               Europos semestru, visų pirma makroekonominio disbalanso procedūra, nustatyta Europos Parlamento ir Tarybos reglamente (ES) Nr. 1176/2011 (1) ir Europos Parlamento ir Tarybos reglamente (ES) Nr. 1174/2011 (2), nustatyta integruotos ekonominės politikos koordinavimo ir priežiūros sistema. Siekiant skatinti pažangą įgyvendinant struktūrines reformas, turėtų būti užtikrinama tvirta nacionalinė atsakomybė už šiuos esamus mechanizmus. Šiuo tikslu atrodo tikslinga nacionaliniu lygmeniu užtikrinti nepriklausomą analizę ir stiprinti politikos dialogą valstybėse narėse;

               (4)

               nacionalinių produktyvumo tarybų, stebinčių raidą ir vadovaujančių nacionaliniams debatams produktyvumo ir konkurencingumo srityje, įsteigimas turėtų padėti didinti atsakomybę už būtiną politiką ir reformas nacionaliniu lygmeniu ir gerinti Sąjungos ekonominės politikos koordinavimo žinių bazę. Šios tarybos turėtų analizuoti produktyvumo ir konkurencingumo raidą, be kita ko, palyginus su pasauliniais konkurentais, atsižvelgdamos į nacionalinius ypatumus ir nustatytą praktiką;

               (5)

               produktyvumo tarybų vykdomi diagnozavimas ir analizė apima visapusišką produktyvumo ir konkurencingumo sampratą. Jos turėtų atsižvelgti į ilgalaikius produktyvumą ir konkurencingumą, įskaitant inovacijas, skatinančius ir jiems palankias sąlygas sudarančius veiksnius ir gebėjimą pritraukti investicijas, įmones ir žmogiškąjį kapitalą, ir nagrinėti su sąnaudomis susijusius ir nesusijusius veiksnius, kurie gali turėti įtakos prekių ir paslaugų kainoms ir kokybei, be kita ko, palyginti su pasauliniais konkurentais trumpuoju laikotarpiu;

               (6)

               be to, nepriklausoma politikos uždavinių aukštos kokybės ekonominė analizė didina politinių debatų skaidrumą. Nagrinėjant politikos uždavinius galėtų būti didinamas visų suinteresuotųjų subjektų informuotumas. Tai gali daryti teigiamą poveikį visuomenės paramai ir atsakomybei už būtinas reformas. Be to, jei tai numatyta jų nacionaliniuose įgaliojimuose ir tiek, kiek tai numatyta, produktyvumo tarybos galėtų įvertinti politikos pasirinkimų poveikį, aiškiai nurodydamos susijusius politikos kompromisus;

               (7)

               produktyvumo tarybos turėtų turėti funkcinį savarankiškumą bet kurios valdžios institucijos, kuri atsako už produktyvumo ir konkurencingumo srities politikos rengimą ir įgyvendinimą valstybėje narėje arba Europos lygmeniu, atžvilgiu. Visų pirma jos turėtų galėti atlikti nepriklausomą savo veiklos srities analizę. Produktyvumo tarybų sudėtis, nors ir yra nacionalinės kompetencijos klausimas, turėtų būti nustatoma nešališkai, t. y. jos neturėtų reikšti vien tik arba daugiausia konkrečių suinteresuotųjų subjektų grupių nuomonės. Tokiais nepriklausomumo ir nešališkumo reikalavimais siekiama užtikrinti, kad produktyvumo taryboms būtų suteikti įgaliojimai parengti ekspertines analizes, suformuluotas atsižvelgiant į bendrus interesus;

               (8)

               produktyvumo tarybų charakteristikos turėtų visapusiškai atitikti Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (toliau – SESV) 152 straipsnį, taip pat jomis turėtų būti atsižvelgiama į nacionalinę praktiką ir institucijas darbo užmokesčio nustatymo srityje. Pagal Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 28 straipsnį produktyvumo tarybų veikla neturėtų daryti poveikio darbuotojų ir darbdavių arba atitinkamų jų organizacijų teisei atitinkamais lygmenimis derėtis dėl kolektyvinių sutarčių ir jas sudaryti arba imtis kolektyvinių veiksmų pagal Sąjungos teisę ir nacionalinės teisės aktus bei praktiką;

               (9)

               produktyvumo tarybos turėtų palaikyti ryšius su kitų dalyvaujančių valstybių narių produktyvumo tarybomis, kad būtų keičiamasi nuomonėmis ir geriausia patirtimi, taip pat atsižvelgiama į platesnį euro zonos ir Sąjungos matmenį. Komisija galėtų sudaryti palankesnes sąlygas visų dalyvaujančių valstybių narių produktyvumo taryboms keistis nuomonėmis. Taip pat reikėtų rengti reguliarias produktyvumo tarybų ir Ekonominės politikos komiteto diskusijas pastarojo kompetencijai priklausančiais klausimais, įtraukiant atitinkamus nedalyvaujančių valstybių narių ekspertus;

               (10)

               produktyvumo tarybos savo veiklą turėtų vykdyti nuolat. Savo atliekamas analizes jos turėtų padaryti viešai prieinamas ir skelbti metinę ataskaitą, kuri galėtų būti integruota į jau esamą ataskaitą. Tų tarybų teikiamomis nepriklausomomis ekspertinėmis žiniomis, be kita ko, išdėstytomis metinėse ataskaitose, valstybės narės ir Komisija galėtų naudotis įgyvendinant Europos semestrą ir makroekonominio disbalanso procedūrą;

               (11)

               siekiant palengvinti keitimąsi nuomonėmis viršnacionaliniu lygmeniu, kiekvienoje valstybėje narėje turėtų būti viena nustatyta produktyvumo taryba. Svarbu remtis esamomis struktūromis, kad būtų išsaugota tai, kas jau veikia, ir kuo labiau sumažinti administracines išlaidas. Prireikus produktyvumo taryba galėtų būti grindžiama jau sukurta ir pripažįstama nacionaline struktūra, be kita ko, kiek tai susiję su suinteresuotųjų subjektų įtraukimu ir konsultavimusi su jais. Tačiau, kad galėtų tinkamai vykdyti savo veiklą, produktyvumo tarybos savo ruožtu galėtų pasikliauti įvairiomis atskiromis ir esamomis įstaigomis, jei jų atliekama analizė yra tokios pačios aukštos kokybės;

               (12)

               šia rekomendacija nepakeičiamos priskirtos atsakomybės už Europos semestrą sritys, įskaitant konkrečioms šalims skirtų rekomendacijų rengimą ir stebėseną arba makroekonominio disbalanso procedūros taikymą, kaip nustatyta Reglamente (ES) Nr. 1176/2011,

         PRIĖMĖ ŠIĄ REKOMENDACIJĄ:
   I.   Tikslai ir taikymo sritis

               1.

               Šios rekomendacijos tikslas – nustatyti ar įsteigti nacionalines produktyvumo tarybas siekiant analizuoti tendencijas ir politiką produktyvumo ir konkurencingumo srityje, tokiu būdu prisidedant prie to, kad nacionaliniu lygmeniu būtų puoselėjamas savarankiškumas už būtinas reformas ir skatinama jas įgyvendinti, ir taip būtų skatinami tvarus ekonomikos augimas ir konvergencija.

               2.

               Ši rekomendacija skirta euro zonos valstybėms narėms. euro zonai nepriklausančios valstybės narės taip pat raginamos nustatyti ar įsteigti panašias įstaigas.

               3.

               Taikant šią rekomendaciją turėtų būti visapusiškai laikomasi SESV 152 straipsnio ir turėtų būti atsižvelgiama į nacionalinę praktiką ir institucijas darbo užmokesčio nustatymo srityje. Šia rekomendacija atsižvelgiama į Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 28 straipsnį, taigi ja nedaromas poveikis teisei derėtis dėl kolektyvinių sutarčių, jas sudaryti ar įgyvendinti arba imtis kolektyvinių veiksmų laikantis nacionalinės teisės aktų ir praktikos.

         II.   Produktyvumo tarybos

               4.

               Kiekvienoje valstybėje narėje turėtų būti produktyvumo taryba, kuriai būtų pavestos šios užduotys:

                           a)

                           produktyvumo ir konkurencingumo raidos atitinkamoje valstybėje narėje diagnozė ir analizė. Analizėje turėtų būti atsižvelgta į euro zonos ir Sąjungos aspektus ir nagrinėjami ilgalaikiai produktyvumą ir konkurencingumą skatinantys ir jiems sąlygas sudarantys veiksniai, įskaitant inovacijas, ir gebėjimą pritraukti investicijas, įmones ir žmogiškąjį kapitalą, ir nagrinėti su sąnaudomis susijusius ir nesusijusius veiksnius, kurie gali turėti įtakos prekių ir paslaugų kainoms ir kokybei, be kita ko, palyginti su pasauliniais konkurentais trumpuoju laikotarpiu. Analizė turėtų būti grindžiama skaidriais ir palyginamais rodikliais ir

                           b)

                           nepriklausoma politikos uždavinių produktyvumo ir konkurencingumo srityje analizė ir, jeigu tai numatyta jų nacionaliniuose įgaliojimuose ir tiek, kiek juose numatyta, politikos pasirinkimų poveikio vertinimas, aiškiai nurodant susijusius politikos kompromisus.

               5.

               Kiekviena valstybė narė turėtų nustatyti vieną produktyvumo tarybą, kuri savo ruožtu galėtų pasikliauti įvairiomis esamomis įstaigomis arba tos įstaigos ją sudarytų.

               6.

               Produktyvumo tarybos turėtų vykdyti savo veiklą nuolat. Jos turėtų viešai skelbti savo analizes ir skelbti metinę ataskaitą. Jos turėtų palaikyti ryšius su produktyvumo tarybomis euro zonai nepriklausančiose valstybėse narėse, kad būtų keičiamasi nuomonėmis ir geriausia patirtimi, prireikus rengiamos bendros analizės, taip pat atsižvelgiant į platesnį euro zonos ir Sąjungos matmenį. Komisija reguliariai keisis nuomonėmis su visomis dalyvaujančiomis produktyvumo tarybomis, be kita ko, faktų nustatymo misijų valstybėse narėse metu, ir galėtų sudaryti palankesnes sąlygas produktyvumo taryboms tarpusavyje keistis nuomonėmis.

         III.   Produktyvumo tarybų apibūdinimas

               7.

               Produktyvumo tarybos turėtų turėti funkcinį savarankiškumą bet kurios valdžios institucijos, kuri atsako už produktyvumo ir konkurencingumo srities politikos rengimą ir įgyvendinimą valstybėje narėje arba Europos lygmeniu, atžvilgiu. Siekiant įvykdyti šios rekomendacijos nustatytas užduotis, jų veikla turėtų būti pagrįsta nacionalinėmis nuostatomis, užtikrinančiomis aukštą funkcinės autonomijos ir atskaitomybės lygį, įskaitant:

                           a)

                           pajėgumą viešai ir laiku komunikuoti;

                           b)

                           narių skyrimo procedūras, grindžiamas kandidatų patirtimi ir kompetencija;

                           c)

                           tinkamą prieigą prie informacijos, kad galėtų naudotis joms suteiktais įgaliojimais.

               8.

               Produktyvumo tarybos turėtų būti objektyvios, neutralios ir visiškai nepriklausomos analizės ir turinio atžvilgiu. Jos gali konsultuoti atitinkamus suinteresuotuosius subjektus, tačiau neturėtų perteikti tik arba daugiausia tam tikros suinteresuotųjų subjektų grupės nuomones ir interesus.

               9.

               Produktyvumo tarybos turėtų gebėti atlikti aukštos kokybės, be kita ko, pripažįstamos akademinės bendruomenės, ekonomines ir statistines analizes. Analizę galėtų parengti esamos ir atskiros įstaigos, su sąlyga, kad ji būtų tokios pat aukštos kokybės.

         IV.   Ryšys su Europos semestru

               10.

               Tų tarybų teikiamomis nepriklausomomis ekspertinėmis žiniomis, be kita ko, išdėstytomis metinėse ataskaitose, galėtų naudotis valstybės narės ir Komisija įgyvendinant Europos semestrą ir vykdant makroekonominio disbalanso procedūrą. Šia rekomendacija nekeičiamos priskirtos atsakomybės už Europos semestrą sritys, įskaitant konkrečioms šalims skirtų rekomendacijų rengimą ir stebėseną arba makroekonominio disbalanso procedūros taikymą, kaip nustatyta pagal Reglamentą (ES) Nr. 1176/2011.

         V.   Atskaitomybė ir skaidrumas

               11.

               Paprastai tų tarybų parengtos analizės turėtų būti skelbiamos viešai.

         VI.   Baigiamosios nuostatos

               12.

               euro zonos valstybės narės raginamos įgyvendinti šioje rekomendacijoje išdėstytus principus ne vėliau kaip 2018 m. kovo 20 d.

               13.

               Ne vėliau kaip 2019 m. kovo 20 d. Komisijos prašoma parengti pažangos ataskaitą, remiantis iš visų valstybių narių gauta atitinkama informacija apie šios rekomendacijos įgyvendinimą ir tinkamumą, taip pat dėl to, ar būtina priimti daugiau nuostatų. Prireikus kartu su ataskaita pateikiamas pasiūlymas pritaikyti šią rekomendaciją.

      Priimta Briuselyje 2016 m. rugsėjo 20 d.

            Tarybos vardu

            Pirmininkas

         I. KORČOK

      (1)  2011 m. lapkričio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 1176/2011 dėl makroekonominių disbalansų prevencijos ir naikinimo (OL L 306, 2011 11 23, p. 25).

      (2)  2011 m. lapkričio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 1174/2011 dėl vykdymo užtikrinimo priemonių, skirtų perviršiniams makroekonominiams disbalansams naikinti euro zonoje (OL L 306, 2011 11 23, p. 8).


title: 2016 m. liepos 12 d. Tarybos rekomendacija dėl 2016 m. Jungtinės Karalystės nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2016 m. Jungtinės Karalystės konvergencijos programos

text:
               18.8.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 299/12

         TARYBOS REKOMENDACIJA
   2016 m. liepos 12 d.
   dėl 2016 m. Jungtinės Karalystės nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2016 m. Jungtinės Karalystės konvergencijos programos
   (2016/C 299/03)
   EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
   atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 121 straipsnio 2 dalį ir 148 straipsnio 4 dalį,
   atsižvelgdama į 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei koordinavimo (1), ypač į jo 9 straipsnio 2 dalį,
   atsižvelgdama į Europos Komisijos rekomendaciją,
   atsižvelgdama į Europos Parlamento rezoliucijas,
   atsižvelgdama į Europos Vadovų Tarybos išvadas,
   atsižvelgdama į Užimtumo komiteto nuomonę,
   atsižvelgdama į Ekonomikos ir finansų komiteto nuomonę,
   atsižvelgdama į Socialinės apsaugos komiteto nuomonę,
   atsižvelgdama į Ekonominės politikos komiteto nuomonę,
   kadangi:

               (1)

               2015 m. lapkričio 26 d. Komisija priėmė metinę augimo apžvalgą, kuria pradedamas 2016 m. Europos ekonominės politikos koordinavimo semestras. 2016 m. kovo 17–18 d. Europos Vadovų Taryba patvirtino metinėje augimo apžvalgoje nustatytus prioritetus. 2015 m. lapkričio 26 d. Komisija pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 1176/2011 (2) priėmė Įspėjimo mechanizmo ataskaitą, kurioje Jungtinė Karalystė nurodyta kaip viena iš valstybių narių, dėl kurių reikės parengti nuodugnią apžvalgą.

               (2)

               2016 m. Jungtinės Karalystės ataskaita paskelbta 2016 m. vasario 26 d. Joje įvertinta Jungtinės Karalystės pažanga, padaryta įgyvendinant 2015 m. liepos 14 d. Tarybos priimtas šaliai skirtas rekomendacijas ir siekiant nacionalinių tikslų pagal strategiją „Europa 2020“. Į ją įtraukta ir nuodugni apžvalga pagal Reglamento (ES) Nr. 1176/2011 5 straipsnį. 2016 m. kovo 8 d. Komisija pateikė nuodugnios apžvalgos rezultatus. Atlikusi analizę Komisija daro išvadą, kad Jungtinėje Karalystėje nėra susidaręs makroekonominis disbalansas. Pažeidžiamumą gali kelti didelė namų sektoriaus skola, didelės būsto kainos ir didelis einamosios sąskaitos deficitas. Kita vertus, namų ūkių balansas vertinant apskritai yra geros būklės, o bankų sektoriaus atsparumas ir toliau auga. Panašu, kad trumpuoju laikotarpiu išaugo namų ūkių sektoriaus ir visos ekonomikos pajėgumas susidoroti su tokia rizika kaip staigūs palūkanų normų šuoliai arba darbo rinkos sukrėtimai. Nors Vyriausybės iniciatyvos daro tam tikrą poveikį būsto pasiūlai, būsto pasiūlos ir paklausos disbalansas tebėra didelis. Riziką, susijusią su dideliu einamosios sąskaitos deficitu, mažina institucinės sistemos palankumas ir užsienio valiutomis išreikštų įsipareigojimų mažumas. Deficito augimą skatino pirminių pajamų deficito augimas, o nepalankioms ciklinėms sąlygoms švelnėjant jis turėtų mažėti;

               (3)

               2016 m. kovo 2 d. Jungtinė Karalystė pateikė 2016 m. nacionalinę reformų programą ir 2016 m. konvergencijos programą. Siekiant atsižvelgti į jų tarpusavio sąsajas, abi programos vertintos vienu metu;

               (4)

               į atitinkamas konkrečioms šalims skirtas rekomendacijas atsižvelgta sudarant 2014–2020 m. Europos struktūrinių ir investicijų fondų programas. Kaip numatyta Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1303/2013 23 straipsnyje (3), Komisija, jei tai būtina siekiant remti atitinkamų Tarybos rekomendacijų įgyvendinimą, gali paprašyti valstybės narės peržiūrėti savo partnerystės sutartį ir susijusias programas bei pasiūlyti jų pakeitimų. Kaip naudotųsi šia nuostata, Komisija išsamiau nurodė Priemonių, kuriomis Europos struktūrinių ir investicijų fondų veiksmingumas siejamas su patikimu ekonomikos valdymu, taikymo gairėse;

               (5)

               šiuo metu Jungtinei Karalystei taikoma Stabilumo ir augimo pakto korekcinė dalis. Su sąlyga, kad perviršinis deficitas bus tvariai panaikintas 2016–2017 m., Jungtinei Karalystei bus taikoma pakto prevencinė dalis ir nuo 2017–2018 m. – pereinamojo laikotarpio skolos taisyklė. 2015–2016 m. konvergencijos programoje Vyriausybė numato, kad nominalusis deficitas 2016–2017 m. bus mažesnis negu 3 % BVP ir iki 2017–2018 m. dar sumažės iki 2,0 % BVP. Perskaičiuotas (4) struktūrinis deficitas rodo, kad struktūrinis pagerėjimas sudaro 0,6 % punktų BVP 2015–2016 m., 0,9 % punktų BVP 2016–2017 m. ir 0,7 % punktų BVP 2017–2018 m. Konvergencijos programoje nenurodytas vidutinio laikotarpio biudžeto tikslas. Konvergencijos programoje numatoma, kad valdžios sektoriaus skolos santykis su BVP sumažės nuo 88,9 % 2015–2016 m. iki 88,3 % BVP 2016–2017 m. ir toliau mažės iki 87,1 % 2017–2018 m. Makroekonominis scenarijus, kuriuo grindžiamos biudžeto projekcijos, yra tikėtinas. Priemonės, kurių reikia norint pasiekti planuojamus deficito tikslus 2016–2017 m. ir 2017–2018 m., pakankamai konkretizuotos. Vis dėlto kai kurių 2017–2018 m. priemonių, kurių apskaičiuotas poveikis biudžetui sudaro apie 0,2 % BVP, poveikis yra labiau abejotinas. Remiantis Komisijos 2016 m. pavasario prognoze, 2015–2016 m. Jungtinė Karalystė turėtų pasiekti rekomenduojamą 4,1 % BVP nominalųjį deficitą ir užtikrinti rekomenduojamas fiskalines pastangas. Prognozuojama, kad Jungtinė Karalystė perviršinį deficitą panaikins iki 2016–2017 m. termino, kaip rekomendavo Taryba, nors rekomenduojamo 2,7 % BVP nominaliojo deficito tikslo ir nepasieks. Numatoma, kad perviršinio deficito procedūros laikotarpiu bus užtikrintas šiek tiek mažesnis, negu rekomenduojama, bendras fiskalinių pastangų dydis. 2017–2018 m., darant prielaidą, kad politika nesikeis, Jungtinė Karalystė turėtų įgyvendinti rekomenduojamą koregavimą siekiant minimalaus vidutinio laikotarpio biudžeto tikslo. Be to, numatoma, kad 2017–2018 m. Jungtinė Karalystė laikysis pereinamojo laikotarpio skolos taisyklės. Remdamasi konvergencijos programos vertinimu ir atsižvelgdama į Komisijos 2016 m. pavasario prognozę, Taryba mano, kad Jungtinė Karalystė turėtų iš esmės laikytis Stabilumo ir augimo pakto nuostatų;

               (6)

               našumas Jungtinėje Karalystėje nesikeičia nuo 2008 m. Tai gali lemti įvairūs veiksniai, pvz., menkos kapitalo investicijos, kvalifikuotų darbuotojų trūkumas, gebėjimų paklausos ir pasiūlos neatitiktis ir ekonomikos struktūros pasikeitimas pereinant prie mažesnio našumo veiklos sektorių. Šiomis aplinkybėmis taip pat reikia svarstyti uždavinius, susijusius su būstų stygiumi, visų pirma didelio ekonomikos augimo geografinėse teritorijose. Plataus masto atsakas išdėstytas Vyriausybės 2015 m. liepos mėn. specialiame dokumente „Fixing the foundations – creating a prosperous nation“. Atsižvelgiant į tam tikras vis dar egzistuojančias investavimo kliūtis ir žemą viešojo ir privačiojo sektorių investicijų lygį Jungtinėje Karalystėje, Vyriausybė laiku imasi politikos veiksmų, susijusių su kvalifikacijos kėlimu ir inovacijų bei investicijų į infrastruktūrą skatinimu, nors bus svarbu juos veiksmingai įgyvendinti. Vienas iš pagrindinių su investavimu susijusių uždavinių – sukurti tinkamą tinklų infrastruktūrą. 2016 m. kovo mėn. atnaujintame Nacionaliniame infrastruktūros plane pagal darnią ir nuoseklią sistemą išsamiau apibūdinta infrastruktūros projektų pažanga. Plano įgyvendinimo prielaida – daugumai investicijų gauti daugiau privačiojo finansavimo. Itin svarbus įgyvendinimas ir stebėsena, taip pat skaidrumas ir atskaitomybė. Nepaisant įvairių Vyriausybės iniciatyvų, būsto paklausa toliau viršija pasiūlą – tą rodo didelės ir toliau didėjančios būsto kainos. Būstų stygius labiausiai jaučiamas Londono ir pietryčių regionuose, kuriems būdingas spartus augimas. Žemės naudojimą lemia principai, nustatyti Nacionalinėje planavimo politikos programoje, o veiksmingas pertvarkytos planavimo sistemos įgyvendinimas galėtų suaktyvinti būstų statybą;

               (7)

               Jungtinės Karalystės darbo rinka tebėra dinamiška. 2015 m. (20–64 m. amžiaus grupės asmenų) užimtumo lygis pasiekė 76,9 %, o nedarbas toliau mažėjo ir pasiekė 5,3 %. Taip pat dar sumažėjo jaunimo nedarbas ir nesimokančių, nedirbančių ir mokymuose nedalyvaujančių jaunuolių skaičius. Vis dėlto dar galima pagerinti neaktyvių, ne visu pajėgumu dirbančių ir žemos kvalifikacijos darbuotojų perspektyvas. Darbuotojams, gaunantiems tik mažą atlyginimą ir (arba) dirbantiems tik nedaug darbo valandų, būtų naudingos geresnės judėjimo į priekį darbo rinkoje perspektyvos ir aiškesnės kvalifikacijos kėlimo galimybės. Jos taip pat padėtų mažinti kvalifikuotų darbuotojų trūkumą, kuris jaučiamas kai kuriuose ekonomikos sektoriuose, pvz., statybos. Daug dėmesio reikės skirti sėkmingam išteklių iš pameistrystės mokesčio panaudojimui. Kadangi vaikų priežiūros paslaugos vis dar yra sunkiai prieinamos ir brangios, reikės laiku įgyvendinti vaikų priežiūros paslaugų pasiūlos gerinimo pasiūlymus;

               (8)

               atsižvelgdama į Europos semestrą, Komisija atliko išsamią Jungtinės Karalystės ekonominės politikos analizę ir ją paskelbė 2016 m. šalies ataskaitoje. Be to, ji įvertino konvergencijos programą ir nacionalinę reformų programą, taip pat veiksmus, kurių Jungtinė Karalystė ėmėsi atsižvelgdama į ankstesniais metais jai skirtas rekomendacijas. Komisija įvertino ne tik jų svarbą tvariai fiskalinei ir socialinei bei ekonominei Jungtinės Karalystės politikai, bet ir tai, kaip laikomasi ES taisyklių ir gairių, nes ES lygio priemonėmis prisidedant prie būsimų nacionalinių sprendimų būtina stiprinti bendrą Europos Sąjungos ekonomikos valdymą. Rekomendacijos atsižvelgiant į Europos semestrą pateiktos toliau išdėstytose 1–3 rekomendacijose;

               (9)

               atsižvelgdama į šį vertinimą, Taryba išnagrinėjo konvergencijos programą, o jos nuomonė (5) pateikta visų pirma toliau išdėstytoje 1 rekomendacijoje,

         REKOMENDUOJA Jungtinei Karalystei 2016–2017 m. imtis šių veiksmų:

               1.

               Siekti tvariai panaikinti perviršinį deficitą iki 2016–2017 m. Panaikinus perviršinį deficitą, 2017–2018 m. užtikrinti 0,6 % BVP fiskalinį koregavimą siekiant minimalaus vidutinio laikotarpio biudžeto tikslo.

               2.

               Šalinti investavimo į tinklų infrastruktūrą trūkumus, be kita ko, įgyvendinant Nacionalinio infrastruktūros plano prioritetus. Imtis papildomų veiksmų, kad būtų padidinta būsto pasiūla, be kita ko, įgyvendinant Nacionalinės planavimo politikos programos reformas.

               3.

               Spręsti gebėjimų paklausos ir pasiūlos neatitikties problemą ir sudaryti sąlygas kelti kvalifikaciją, be kita ko, gerinant pameistrysčių kokybę. Užtikrinti dar daugiau galimybių gauti įperkamas aukštos kokybės vaikų priežiūros visą dieną paslaugas.

      Priimta Briuselyje 2016 m. liepos 12 d.

            Tarybos vardu

            Pirmininkas

         P. KAŽIMÍR

      (1)  OL L 209, 1997 8 2, p. 1.

      (2)  2011 m. lapkričio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 1176/2011 dėl makroekonominių disbalansų prevencijos ir naikinimo (OL L 306, 2011 11 23, p. 25).

      (3)  2013 m. gruodžio 17 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 1303/2013, kuriuo nustatomos Europos regioninės plėtros fondui, Europos socialiniam fondui, Sanglaudos fondui, Europos žemės ūkio fondui kaimo plėtrai ir Europos jūros reikalų ir žuvininkystės fondui bendros nuostatos ir Europos regioninės plėtros fondui, Europos socialiniam fondui, Sanglaudos fondui ir Europos jūros reikalų ir žuvininkystės fondui taikytinos bendrosios nuostatos ir panaikinamas Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1083/2006 (OL L 347, 2013 12 20, p. 320).

      (4)  Komisijos pagal bendrai sutartą metodiką perskaičiuotas struktūrinis balansas, remiantis konvergencijos programoje pateikta informacija.

      (5)  Pagal Reglamento (EB) Nr. 1466/97 9 straipsnio 2 dalį.


title: 2014 m. liepos 8 d. Tarybos rekomendacija dėl 2014 m. Vokietijos nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2014 m. Vokietijos stabilumo programos

text:
               29.7.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 247/20

         TARYBOS REKOMENDACIJA
   2014 m. liepos 8 d.
   dėl 2014 m. Vokietijos nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2014 m. Vokietijos stabilumo programos
   2014/C 247/05
   EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
   atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 121 straipsnio 2 dalį ir 148 straipsnio 4 dalį,
   atsižvelgdama į 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei koordinavimo (1), ypač į jo 5 straipsnio 2 dalį,
   atsižvelgdama į 2011 m. lapkričio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 1176/2011 dėl makroekonominių disbalansų prevencijos ir naikinimo (2), ypač į jo 6 straipsnio 1 dalį;
   atsižvelgdama į Europos Komisijos rekomendaciją,
   atsižvelgdama į Europos Parlamento rezoliucijas,
   atsižvelgdama į Europos Vadovų Tarybos išvadas,
   atsižvelgdama į Užimtumo komiteto nuomonę,
   atsižvelgdama į Ekonomikos ir finansų komiteto nuomonę,
   atsižvelgdama į Socialinės apsaugos komiteto nuomonę,
   atsižvelgdama į Ekonominės politikos komiteto nuomonę,
   kadangi:

               (1)

               2010 m. kovo 26 d. Europos Vadovų Taryba pritarė Komisijos pasiūlymui įgyvendinti naują ekonomikos augimo ir darbo vietų kūrimo strategiją „Europa 2020“, kuri grindžiama geresniu ekonominės politikos koordinavimu ir kurioje daugiausia dėmesio skiriama toms svarbioms sritims, kuriose reikia imtis veiksmų, kad būtų stiprinamas Europos tvaraus augimo ir konkurencingumo potencialas;

               (2)

               2010 m. liepos 13 d. Taryba, remdamasi Komisijos pasiūlymais, priėmė rekomendaciją dėl valstybių narių ir Sąjungos bendrųjų ekonominės politikos gairių (2010–2014 m.), o 2010 m. spalio 21 d. – sprendimą dėl valstybių narių užimtumo politikos gairių (3), kurios kartu sudaro integruotas gaires. Į šias integruotas gaires valstybių narių paprašyta atsižvelgti formuojant nacionalinę ekonominę ir užimtumo politiką;

               (3)

               2012 m. birželio 29 d. valstybių narių valstybių ar vyriausybių vadovai nusprendė priimti Susitarimą dėl ekonomikos augimo ir darbo vietų kūrimo, kuriuo nustatė nuoseklią nacionalinių, ES ir euro zonos veiksmų, naudojant visus galimus svertus, priemones ir politikos strategijas, sistemą. Jie nutarė, kokių veiksmų reikėtų imtis valstybių narių lygmeniu, visų pirma išreikšdami tvirtą įsipareigojimą siekti strategijos „Europa 2020“ tikslų ir įgyvendinti konkrečioms šalims skirtas rekomendacijas;

               (4)

               2013 m. liepos 9 d. Taryba priėmė rekomendaciją (4) dėl Vokietijos 2013 m. nacionalinės reformų programos ir pateikė savo nuomonę dėl atnaujintos 2012–2017 m. Vokietijos stabilumo programos; 2013 m. lapkričio 15 d. pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 473/2013 (5) Komisija pateikė nuomonę dėl Vokietijos 2014 m. biudžeto plano projekto;

               (5)

               2013 m. lapkričio 13 d. Komisija priėmė metinę augimo apžvalgą, kuria pradedamas 2014 m. Europos ekonominės politikos koordinavimo semestras. Be to, 2013 m. lapkričio 13 d. Komisija pagal Reglamentą (ES) Nr. 1176/2011 priėmė Įspėjimo mechanizmo ataskaitą, kurioje nustatė, kad Vokietija yra viena iš valstybių narių, dėl kurios reikės parengti nuodugnią apžvalgą;

               (6)

               2013 m. gruodžio 20 d. Europos Vadovų Taryba patvirtino prioritetus, kuriais turi būti užtikrintas finansinis stabilumas, fiskalinis konsolidavimas ir ekonomikos augimo skatinimo veiksmai. Ji pabrėžė, kad reikia vykdyti diferencijuotą, ekonomikos augimui palankų fiskalinį konsolidavimą, atkurti įprastas skolinimo ekonomikai sąlygas, skatinti ekonomikos augimą ir konkurencingumą, mažinti nedarbą, šalinti socialinius krizės padarinius ir modernizuoti viešąjį administravimą;

               (7)

               2014 m. kovo 5 d. Komisija paskelbė Vokietijai skirtos nuodugnios apžvalgos pagal Reglamento (ES) Nr. 1176/2011 5 straipsnį rezultatus. Komisijai atlikus analizę galima daryti išvadą, kad Vokietijoje yra susidaręs makroekonominis disbalansas, kurį reikia stebėti ir dėl kurio reikia imtis politikos veiksmų. Visų pirma nuolat stebimas labai didelis einamosios sąskaitos perteklius, rodantis stiprų konkurencingumą, nors didelės santaupų sumos investuojamos užsienyje. Tai taip pat rodo, kad vidaus ekonomikos augimas liko silpnas, o ekonominiai ištekliai veikiausiai nebuvo paskirstyti veiksmingai. Nors dėl einamosios sąskaitos pertekliaus neatsiranda panaši rizika kaip didelio deficito atveju, reikia atidžiai stebėti Vokietijos einamosios sąskaitos pertekliaus dydį ir nuolatinį jo buvimą. Atsižvelgiant į Vokietijos ekonomikos dydį, ypač svarbu imtis veiksmų, kad būtų sumažinta neigiamo poveikio šalies ekonomikos ir euro zonos veikimui rizika;

               (8)

               2014 m. balandžio 14 d. Vokietija pateikė 2014 m. nacionalinę reformų programą, o 2014 m. balandžio 8 d. – 2014 m. stabilumo programą. Siekiant atsižvelgti į abiejų programų sąsają, jos vertintos vienu metu;

               (9)

               2014 m. stabilumo programoje išdėstytos biudžeto strategijos tikslas – užtikrinti, kad vidutinio laikotarpio tikslas ir toliau būtų pasiektas. Stabilumo programoje patvirtintas 0,5 % BVP vidutinio laikotarpio tikslas, kuris atitinka Stabilumo ir augimo pakto reikalavimus. Remiantis stabilumo programa, (perskaičiuotas) struktūrinis balansas išliks teigiamas 2014 m. ir vėliau, o bendroji skola, kaip numatoma, 2014 m. sumažės iki 76 % BVP ir vėliau išlaikys pakankamą mažėjimo tendenciją. Todėl stabilumo programoje išdėstyta biudžeto strategija atitinka Stabilumo ir augimo pakto reikalavimus. Makroekonominis scenarijus, kuriuo grindžiamos stabilumo programoje pateiktos biudžeto projekcijos ir kurio oficialiai nepatvirtino nepriklausoma įstaiga, yra tikėtinas ir iš esmės atitinka Komisijos tarnybų 2014 m. pavasario prognozę. Remdamasi stabilumo programos vertinimu ir Komisijos prognoze, vadovaujantis Reglamentu (EB) Nr. 1466/97, Taryba mano, kad viešieji finansai Vokietijoje apskritai išlieka patikimi, kadangi prognozuojama, kad vidutinio laikotarpio tikslo bus laikomasi toliau ir bus paisoma skolos taisyklės;

               (10)

               Vokietija padarė tik nedidelę pažangą didindama viešųjų išlaidų sveikatos priežiūrai ir ilgalaikei priežiūrai veiksmingumą, nors ir buvo paskelbta naujų iniciatyvų. Nors šiais planais siekiama pagerinti išlaidų sveikatos priežiūrai veiksmingumą, jų gali neužtekti, kad būtų suvaldytas numatomas išlaidų didėjimas ateityje. Neseniai priimta pensijų reforma siekiama pagerinti ankstyvo išėjimo į pensiją sąlygas (Rente mit 63) ir padidinti pensijos lygius tam tikroms grupėms, be kita ko, nustatyti pensijos priedą moterims, auginusioms vaikus, gimusius iki 1992 m. (Mütterrente). Reforma sukuriamas papildomas spaudimas valstybinės pensijų sistemos tvarumui, nes planuojama, kad ji bus finansuojama padidintomis pensijų įmokomis, o tai turės neigiamą poveikį aktyvių darbingo amžiaus asmenų pajamoms. Reforma taip pat galėtų turėti neigiamą poveikį papildomų antrosios ir trečiosios pakopų pensijų pasirinkimui. Vokietija padarė nedidelę pažangą didindama išlaidas švietimui ir tam tikrą pažangą, susijusią su didesnėmis išlaidomis moksliniams tyrimams. Būtina dėti daugiau pastangų visais valdžios lygmenimis, kad 2015 m. bendros viešojo ir privačiojo sektoriaus išlaidos švietimui ir moksliniams tyrimams sudarytų 10 % BVP, tačiau siekiant pasivyti novatoriškiausios ekonomikos šalis turėtų būti nustatyti dar platesnio užmojo tolesni tikslai. Pastaraisiais metais Vokietija padidino investicijas į infrastruktūrą ir planuoja jas toliau didinti, tačiau būtina dėti daugiau pastangų;

               (11)

               apskritai Vokietija padarė nedidelę pažangą gerindama mokesčių sistemos veiksmingumą, didindama jos skatinamąjį poveikį ekonomikos augimui ir mažindama darbo apmokestinimą. Nenumatyta jokių svarbių priemonių, kad būtų pereinama prie labiau ekonomikos augimui palankių pajamų šaltinių. Lengvatinio pridėtinės vertės mokesčio (PVM) tarifo (šiuo metu 7 %) taikymas galėtų būti susiaurintas ir išplėsta bendrojo PVM bazė. Gana mažos pajamos iš periodinių turto mokesčių rodo, kad galima jas padidinti, o pervertinus savivaldybių nekilnojamojo turto mokesčio bazę (Grundsteuer) mokesčių našta galėtų būti paskirstyta teisingiau. Investavimo sąlygas Vokietijoje būtų galima dar pagerinti: pertvarkyti vietos prekybos mokestį (Gewerbesteuer), sumažinti su mokesčių surinkimu susijusią administracinę naštą ir sumažinti esamą pelno mokesčio iškraipomąjį poveikį, skatinantį finansavimą skolos priemonėmis;

               (12)

               papildyta fiskalinė sistema: nustatyta nacionalinė subalansuoto biudžeto taisyklė ir įsteigta nepriklausomų patarėjų taryba. Vis dar atrodo, kad daugumoje žemių dar turi būti priimtos konkrečios konstitucinės subalansuoto biudžeto taisyklės („skolos stabdžio“ taisyklės) įgyvendinimo nuostatos, kad būtų užtikrintas veiksmingas „skolos stabdžio“ taisyklės taikymas per metinį biudžeto ciklą. Planuojama federacijos, žemių ir savivaldybių fiskalinių santykių peržiūra turėtų būti vykdoma taip, kad būtų sustiprinta fiskalinė atsakomybė ir atskaitomybė;

               (13)

               po ilgo laikotarpio, kai darbo užmokesčio augimas buvo ribojamas, pastaraisiais metais darbo užmokestis didėjo, tačiau 2013 m. realusis darbo užmokestis augo nuosaikiau nei 2012 m. Vokietija planuoja 2015 m. įvesti bendrą minimalų 8,50 EUR per valandą darbo užmokestį; jis visiškai įsigalios 2017 m. Įvedus planuojamą bendrą minimalų darbo užmokestį, kuriuo siekiama darbuotojams užtikrinti adekvačias minimalias pajamas, reikės atidžiai stebėti jo poveikį, ypač užimtumui. Nedaug pastangų dėta siekiant sumažinti didelį mokesčių pleištą, visų pirma mažai uždirbantiems asmenims. Dėl priimtos pensijų reformos ir dabartinių ilgalaikės priežiūros reformų planų, susijusių su socialinio draudimo įmokų tarifų didinimu, mokesčių pleištas gali dar padidėti. Vokietija padarė tam tikrą pažangą gerindama palankių sąlygų neturinčių asmenų mokymosi rezultatus, tačiau mokymosi rezultatų ir socialinio bei ekonominio pagrindo sąsaja tebėra stipri ir daro įtaką asmenų profesiniam gyvenimui. Nepaisant tam tikros pažangos siekiant taikyti tinkamas aktyvumo skatinimo ir integravimo priemones, ilgalaikis nedarbas tebekelia rūpesčių ir rodo, kad reikia papildomų priemonių. Tik nedidelė pažanga padaryta taikant priemones, kuriomis skatinama pereiti nuo smulkaus darbo prie darbo, už kurį reikia mokėti visas privalomąsias socialinio draudimo įmokas. Nepadaryta pažangos mažinant fiskalines paskatas antrajam šeimoje uždirbančiam asmeniui nedirbti. Vokietija padarė tam tikrą pažangą didindama galimybes naudotis visą dieną veikiančiomis ikimokyklinio ugdymo ir priežiūros įstaigomis bei plėsdama visą dieną veikiančias mokyklas. Be to, susirūpinti tebeverčia vaikų priežiūros įstaigų ir visą dieną veikiančių mokyklų paslaugų kokybė; jos nevienodai teikiamos skirtinguose regionuose;

               (14)

               vyriausybės pasiūlymu persvarstyti Atsinaujinančiosios energijos įstatymą siekiama sulėtinti bendrą energijos kainos didėjimą, vienodžiau paskirstyti išlaidas vartotojams, kontroliuoti atsinaujinančių išteklių plėtrą ir skatinti rinkos integraciją. Reikia atidžiai stebėti reformos vykdymą, atsižvelgiant į jos poveikį paramos sistemos veiksmingumui. Reikia daugiau pastangų siekiant plėsti tinklus ir derinti veiksmus su kaimyninėmis šalimis;

               (15)

               politikos veiksmai siekiant labiau skatinti konkurenciją paslaugų sektoriuose yra riboti, nors ir įteisintos pavienės reformos, skirtos konkrečioms profesijoms ir regionams, pavyzdžiui, dėl leidimų ir reklaminių pranešimų statybos sektoriuje. Nors našumas paslaugų sektoriuose struktūriškai auga mažiau nei pramonės sektoriuje, kai kuriuose paslaugų sektoriuose, visų pirma laisvųjų profesijų sektoriuje, jis auga itin menkai. Tebėra kliūčių patekti į rinką ir verstis laisvosiomis profesijomis. Šios kliūtys apima teisiniam statusui ir turimai akcijų daliai taikomus apribojimus ir profesinės kvalifikacijos reikalavimus. Skirtingose žemėse taikomos laisvųjų profesijų reguliavimo tvarkos įvairovė rodo, kad galima nustatyti mažiausiai sunkinančius reguliavimo metodus ir juos pritaikyti visoje šalyje. Pagal ES viešojo pirkimo teisės aktus Vokietijos valdžios institucijų skelbiamų sutarčių vertė tebėra viena iš mažiausių Sąjungoje. Visapusiškai pereinant prie skaidrios e. viešųjų pirkimų rinkos galėtų padidėti konkurencija. Mažmeninės prekybos sektoriuje planavimo taisyklės kai kuriose žemėse toliau riboja naujų dalyvių patekimą į rinką. Padaryta nedidelė pažanga didinant konkurenciją geležinkelių rinkose;

               (16)

               Vokietija padarė nedidelę pažangą taikydama priemones bankų sektoriui konsoliduoti, visų pirma gerindama valdymo sistemą. Komisijos sprendimai dėl valstybės pagalbos iš esmės paskatino pastaraisiais metais vykdytą žemių bankų (Landesbanken) restruktūrizavimą ir sektorius tebėra susiskaidęs. Reikia daugiau pastangų siekiant šalinti struktūrines ir valdymo kliūtis, trukdančias vykdyti rinka grindžiamą konsolidavimą, dėl kurio taip pat padidėtų bendras finansų sektoriaus veiksmingumas. Antrojo bankų politikos ramsčio teisinės sistemos peržiūra galėtų dar labiau paremti viešojo bankų sektoriaus konsolidavimą;

               (17)

               atsižvelgdama į Europos semestrą, Komisija atliko išsamią Vokietijos ekonominės politikos analizę. Ji įvertino nacionalinę reformų programą ir stabilumo programą. Ji įvertino ne tik jų svarbą tvariai fiskalinei ir socialinei bei ekonominei Vokietijos politikai, bet ir tai, kaip laikomasi ES taisyklių ir gairių, nes ES lygio priemonėmis prisidedant prie būsimų nacionalinių sprendimų būtina stiprinti bendrą Sąjungos ekonomikos valdymą. Jos rekomendacijos atsižvelgiant į Europos semestrą pateiktos toliau išdėstytose 1–4 rekomendacijose;

               (18)

               atsižvelgdama į šį vertinimą, Taryba išnagrinėjo stabilumo programą ir savo nuomonę (6) pateikė, visų pirma, toliau išdėstytoje 1 rekomendacijoje,

               (19)

               atsižvelgdama į Komisijos nuodugnią apžvalgą ir šį vertinimą, Taryba išnagrinėjo nacionalinę reformų programą ir stabilumo programą. Jos rekomendacijos pagal Reglamento (ES) Nr. 1176/2011 6 straipsnį pateiktos toliau išdėstytose 1–4 rekomendacijose;

               (20)

               atsižvelgdama į Europos semestrą, Komisija taip pat atliko visos euro zonos ekonominės politikos analizę. Tuo remdamasi, Komisija paskelbė konkrečias rekomendacijas toms valstybėms narėms, kurių valiuta yra euro (7). Kaip šalis, kurios valiuta yra euro, Vokietija taip pat turėtų užtikrinti, kad tos rekomendacijos būtų įgyvendintos visiškai ir laiku,

         REKOMENDUOJA Vokietijai 2014–2015 m. imtis šių veiksmų:

               1.

               Vykdyti ekonomikos augimui palankią fiskalinę politiką, išsaugoti patikimą fiskalinę būklę, užtikrinant, kad stabilumo programos laikotarpiu būtų toliau laikomasi vidutinio laikotarpio biudžeto tikslo ir kad valdžios sektoriaus skolos santykis toliau tvariai mažėtų. Visų pirma pasinaudoti turimomis galimybėmis didinti viešųjų investicijų į infrastruktūrą, švietimą ir mokslinius tyrimus apimtį ir veiksmingumą. Padidinti mokesčių sistemos veiksmingumą, visų pirma išplečiant mokesčių bazę (ypač vartojimo), persvarstant savivaldybių nekilnojamojo turto mokesčio bazę, gerinant mokesčių administravimą ir peržiūrint vietos prekybos mokestį, be kita ko, siekiant skatinti privačias investicijas. Dėti daugiau pastangų siekiant pagerinti viešųjų išlaidų sveikatos priežiūrai ir ilgalaikei priežiūrai veiksmingumą. Užtikrinti valstybinės pensijų sistemos tvarumą: i) pakeisti naujų nedraudimo / papildomų išmokų (Mütterrente) finansavimą, jas finansuoti iš mokestinių pajamų, be kitų dalykų, siekiant išvengti tolesnio socialinio draudimo įmokų didėjimo, ii) padidinti paskatas į pensiją išeiti vėliau ir iii) padidinti antrosios ir trečiosios pakopos pensijų sistemų aprėptį. Visose žemėse baigti nuosekliai įgyvendinti „skolos stabdžio“ taisyklę, užtikrinant, kad stebėsenos procedūros ir koregavimo priemonės būtų įgyvendinamos laiku ir tinkamai. Pagerinti federacijos, žemių ir savivaldybių fiskalinių santykių modelį, be kita ko, siekiant užtikrinti tinkamas viešąsias investicijas visais valdžios lygmenimis.

               2.

               Pagerinti vidaus paklausos palaikymo sąlygas, be kitų dalykų, mažinant didelius mokesčius ir socialinio draudimo įmokas, visų pirma mažai uždirbantiems asmenims. Įvedant bendrąjį minimalų darbo užmokestį stebėti jo poveikį užimtumui. Didinti darbingo amžiaus asmenų galimybes įsidarbinti: toliau gerinti palankių sąlygų neturinčių asmenų mokymosi rezultatus ir darbo rinkoje taikyti platesnio užmojo aktyvumo skatinimo ir integravimo priemones, visų pirma skirtas ilgalaikiams bedarbiams. Imtis priemonių, kad būtų sumažintos fiskalinės paskatos nedirbti, visų pirma antrajam šeimoje uždirbančiam asmeniui, ir skatinti pereiti nuo smulkaus darbo prie darbo, už kurį reikia mokėti visas privalomąsias socialinio draudimo įmokas. Šalinti visą dieną veikiančių vaikų priežiūros įstaigų ir mokyklų trūkumą regionuose ir gerinti bendrą jų švietimo paslaugų kokybę.

               3.

               Kuo labiau riboti bendras energetikos sistemos pertvarkymo išlaidas. Visų pirma stebėti Atsinaujinančiosios energijos įstatymu numatytos reformos poveikį atsinaujinančiosios energijos paramos sistemos išlaidų veiksmingumui. Sustiprinti pastangas spartinti nacionalinių ir tarpvalstybinių elektros energijos ir dujų tinklų plėtrą. Glaudžiau derinti energetikos politiką su kaimyninėmis šalimis.

               4.

               Imtis platesnio užmojo priemonių siekiant labiau skatinti konkurenciją paslaugų sektoriuje, įskaitant tam tikras laisvąsias profesijas, be kita ko, peržiūrėti esamus reguliavimo metodus ir siekti taikyti geriausią patirtį visose žemėse. Nustatyti priežastis, dėl kurių viešųjų sutarčių, pateikiamų viešojo pirkimo konkursams pagal ES teisės aktus, vertė yra maža. Dėti daugiau pastangų siekiant panaikinti nepagrįstas planavimo taisykles, kuriomis ribojamas naujų dalyvių patekimas į mažmeninės prekybos sektorių. Imtis priemonių likusioms kliūtims konkurencijai geležinkelių rinkose pašalinti. Tęsti konsolidavimą žemių bankų (Landesbanken) sektoriuje, be kita ko, gerinant valdymo sistemą.

      Priimta Briuselyje 2014 m. liepos 8 d.

            Tarybos vardu

            Pirmininkas

         P. C. PADOAN

      (1)  OL L 209, 1997 8 2, p. 1.

      (2)  OL L 306, 2011 11 23, p. 25.

      (3)  Toliau taikomos 2014 m. pagal 2014 m. gegužės 6 d. Tarybos sprendimą 2014/322/ES dėl valstybių narių užimtumo politikos gairių 2014 m. (OL L 165, 2014 6 4, p. 49).

      (4)  OL C 217, 2013 7 30, p. 33.

      (5)  2013 m. gegužės 21 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 473/2013 dėl euro zonos valstybių narių biudžeto planų projektų stebėsenos bei vertinimo ir perviršinio deficito padėties ištaisymo užtikrinimo bendrųjų nuostatų (OL L 140, 2013 5 27, p. 11).

      (6)  Pagal Reglamento (EB) Nr. 1466/97 5 straipsnio 2 dalį.

      (7)  Žr. šio Oficialiojo leidinio p. 141.


				|

		52012DC0304

			Rekomendacija TARYBOS REKOMENDACIJA dėl Danijos 2012 m. nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2012–2015 m. Danijos konvergencijos programos /* COM/2012/0304 final */

			   	Rekomendacija
TARYBOS REKOMENDACIJA
dėl Danijos 2012 m. nacionalinės
reformų programos
su Tarybos nuomone dėl 2012–2015 m. Danijos konvergencijos programos
EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl
Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 121 straipsnio 2
dalį ir 148 straipsnio 4 dalį,
atsižvelgdama į 1997 m. liepos
7 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto
būklės priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos
priežiūros bei koordinavimo[1],
ypač į jo 5 straipsnio 2 dalį,
atsižvelgdama į 2011 m.
lapkričio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES)
Nr. 1176/2011 dėl makroekonominių disbalansų prevencijos ir
naikinimo[2],
ypač į jo 6 straipsnio 1 dalį,
atsižvelgdama į Europos Komisijos
rekomendaciją[3],
atsižvelgdama į Europos Parlamento
rezoliucijas[4],

atsižvelgdama į Europos Vadovų
Tarybos išvadas,
atsižvelgdama į Užimtumo komiteto
nuomonę,
pasikonsultavusi su Ekonomikos ir finansų
komitetu,
kadangi:
(1)       2010 m. kovo 26 d.
Europos Vadovų Taryba pritarė Europos Komisijos pasiūlymui
įgyvendinti naują darbo vietų kūrimo ir augimo
strategiją „Europa 2020“, grindžiamą geresniu ekonomikos
politikos koordinavimu, ir daugiausia dėmesio skirti toms svarbioms
sritims, kuriose reikia imtis veiksmų, kad būtų stiprinamas
Europos tvaraus augimo ir konkurencingumo potencialas;
(2)       2010 m. liepos
13 d. Taryba priėmė rekomendaciją dėl valstybių
narių ir Sąjungos bendrųjų ekonominės politikos
gairių (2010–2014 m.), o 2010 m. spalio 21 d. –
sprendimą dėl valstybių narių užimtumo politikos
gairių[5],
kurios kartu sudaro integruotas gaires. Į šias integruotas gaires
valstybių narių paprašyta atsižvelgti formuojant nacionalinę
ekonomikos ir užimtumo politiką;
(3)       2011 m. liepos
12 d. Taryba priėmė rekomendaciją dėl Danijos
2011 m. nacionalinės reformų programos ir pateikė savo
nuomonę dėl atnaujintos 2011–2014 m. Danijos konvergencijos
programos;
(4)       2011 m. lapkričio
23 d. Komisija patvirtino antrąją metinę augimo
apžvalgą, kuria pradedamas antras ex ante ir integruoto
politikos koordinavimo Europos semestras, numatytas strategijoje „Europa 2020“.
2012 m. vasario 14 d. Komisija pagal Reglamentą (ES)
Nr. 1176/2011 priėmė įspėjimo sistemos ataskaitą[6], kurioje nustatė, kad
Danija yra viena iš valstybių narių, dėl kurios reikės
parengti nuodugnią apžvalgą;
(5)       2012 m. kovo 2 d.
Europos Vadovų Taryba patvirtino prioritetus, kuriais turi būti
užtikrintas finansinis stabilumas, fiskalinis konsolidavimas ir ekonomikos
augimo skatinimo veiksmai. Ji pabrėžė, kad reikia vykdyti
diferencijuotą, ekonomikos augimą skatinantį fiskalinį
konsolidavimą, atkurti įprastas skolinimo ekonomikai sąlygas,
skatinti ekonomikos augimą ir konkurencingumą, spręsti nedarbo
problemą, šalinti krizės sukeltas socialines pasekmes ir modernizuoti
viešąjį administravimą;
(6)       2012 m. kovo 2 d.
Europos Vadovų Taryba taip pat paragino valstybes nares, prisijungusias
prie pakto „Euro plius“, laiku pranešti apie savo įsipareigojimus, kad
juos būtų galima įtraukti į stabilumo arba konvergencijos
programas ir nacionalines reformų programas;
(7)       2012 m. balandžio
30 d. Danija pateikė savo 2012–2015 m. konvergencijos
programą ir 2012 m. nacionalinę reformų programą. Siekiant
atsižvelgti į abiejų programų sąsają, jos vertintos
vienu metu. Atlikdama nuodugnią apžvalgą[7] pagal Reglamento (ES)
Nr. 1176/2011 5 straipsnį Komisija padarė išvadą, kad
Danijoje susidaręs vidaus ir išorės disbalansas, tačiau jis
nėra perviršinis;
(8)       remdamasi 2012 m.
konvergencijos programos vertinimu pagal Tarybos reglamentą (EB)
Nr. 1466/97, Taryba mano, kad makroekonominis scenarijus, kuriuo
grindžiamos programoje nurodytos biudžeto projekcijos, yra tikėtinas.
Scenarijus, kuriame 2012 m. numatytas 1,2 %, o 2013 m. –
1,5 % BVP augimas, iš esmės atitinka Komisijos prognozę, kurioje
numatytas 1,1 % ir 1,4 % BVP augimas. Taigi valdžios sektoriaus
deficitas konvergencijos programoje yra šiek tiek mažesnis (2012 m. ir
2013 m. – atitinkamai 4,0 % ir 1,8 % BVP, palyginti su
2012 m. Komisijos pavasario prognozėje numatytais 4,1 % ir
2,0 % BVP). Programoje pateiktos biudžeto strategijos tikslas – iki
2013 m. ištaisyti perviršinį deficitą ir 2020 m. pasiekti
vidutinės trukmės laikotarpio biudžeto tikslą – bent jau
struktūriniu požiūriu subalansuotą biudžetą. Taigi
programoje patvirtinamas ankstesnis vidutinės trukmės laikotarpio
biudžeto tikslas, kuris deramai atitinka Stabilumo ir augimo pakto
reikalavimus. Numatytas 2013 m. valdžios sektoriaus deficitas atitinka
perviršinio valdžios sektoriaus deficito ištaisymą laiku, o tais metais
numatytas fiskalinių priemonių poveikis, remiantis
(perskaičiuotu) struktūriniu biudžeto balansu[8], atitinka 2010 m. liepos
mėn. pagal perviršinio deficito procedūrą Tarybos pateiktą
rekomendaciją. Konsolidavimas, palyginti su ankstesniais planais, labiau
nukeltas į laikotarpio pabaigą, todėl 2013 m. reikės
dėti daugiau pastangų siekiant užtikrinti būtiną
struktūrinį koregavimą. Pavojus, kad 2013 m. nebus pasiekta
3 % BVP pamatinė vertė, yra ribotas – 2012 m. pavasario
prognozėje Komisija numatė, kad valdžios sektoriaus deficitas bus
2,0 % BVP. Remiantis (perskaičiuotu) struktūriniu biudžeto
balansu, 2013 ir vėlesniais metais numatytas struktūrinio biudžeto
balanso pagerėjimas bus mažesnis nei pagal Stabilumo ir augimo paktą
reikalaujami 0,5 % BVP. Valdžios sektoriaus išlaidų didėjimo
norma, atsižvelgiant į diskrecines pajamų priemones, turėtų
atitikti Stabilumo ir augimo pakte nustatytą išlaidų kriterijų.
Dalis biudžeto deficito bus padengta mažinant valstybės sąskaitą
Danijos nacionaliniame banke. Numatoma, kad bendroji Danijos valstybės
skola sumažės nuo 46,5 % BVP 2011 m. iki 41,1 %
2015 m. (ji daug mažesnė nei 60 % BVP);
(9)       darbo pasiūlos didinimas
yra svarbiausias Danijos prioritetas, siekiant ateityje užtikrinti
socialinį aprūpinimą ir fiskalinį tvarumą.
2011 m. Danija įvykdė savanoriško ankstyvo išėjimo į
pensiją sistemos plataus užmojo reformą ir paankstino teisės
aktais nustatyto pensinio amžiaus pailginimą, apie kurį jau
anksčiau buvo pranešta, ir jo susiejimą su tikėtina gyvenimo
trukme. Dabar daugiausia dėmesio reikia skirti invalidumo pensijų ir
subsidijuojamo užimtumo (flex-job) sistemų reformoms.
Vyriausybė pateikė šios srities reformos, kuri turi būti
įgyvendinta nedelsiant, pasiūlymą. Be to, reikia spręsti
vis didėjančio migrantų kilmės ir kitų darbuotojų
užimtumo atotrūkio problemą;
(10)     per pastaruosius dešimtmečius
darbo našumo augimas Danijoje sulėtėjo, viena iš priežasčių
– palyginti silpni švietimo rezultatai. Nepaisant didelių išlaidų
švietimui, Danijos mokyklinio ugdymo kokybė (įvertinta EBPO atlikus
PISA tyrimą) yra tik vidutinė. Be to, mokykla paprastai baigiama
vyresnio amžiaus nei kitose valstybėse narėse, gana daug
moksleivių nebaigia profesinio mokymo įstaigų. Siekdama
išspręsti šios srities problemas, Vyriausybė paskelbė
keletą naujų privalomo ir vidurinio išsilavinimo priemonių. Iš
2012 m. biudžeto taip pat remiamas socialinio pobūdžio nuostatų
įtraukimas į viešųjų pirkimų konkursus ir
priemonės, kurias taikant privačioms įmonėms taptų
finansiškai naudinga siūlyti gamybinę praktiką, taip siekiant
padidinti esamų vietų skaičių. Gamybinės praktikos
vietų didinimo klausimas taip pat bus sprendžiamas trišalėse derybose
ir tarpžinybinio komiteto susitikimuose;
(11)     kita galima lėto našumo
augimo priežastis – palyginti silpnas konkurencijos lygis Danijoje.
2011 m. buvo priimtas konkurencijos teisės aktų paketas,
daugiausia skirtas statybų sektoriui, mažmeninės prekybos sektoriui
ir sveikatos bei viešųjų paslaugų sektoriams. Nagrinėjama
taksi ir transporto paslaugų konkurencija ir vaistinių
liberalizavimas, svarstant galimas naujas priemones. Šiuo metu su regionų
ir vietos valdžia deramasi dėl viešųjų pirkimų didinimo
savivaldybėse ir regionuose. Esant tokioms aplinkybėms
Vyriausybės komitetas neseniai padarė išvadą, kad Danijos
konkurencijos teisę būtina stiprinti ir kad už pažeidimus skiriamos
sankcijos šiuo metu yra per mažos, kad turėtų atgrasomąjį
poveikį. Atsižvelgiant į tai, kad praėjusiais metais šioje
srityje buvo imtasi mažai konkrečių iniciatyvų, siekiant
tinkamai išspręsti šią problemą reikia imtis papildomų
veiksmų;
(12)     kaip patvirtinta pagal
Reglamento (ES) Nr. 1176/2011 5 straipsnį atliktoje nuodugnioje
apžvalgoje, nors didelė bendroji namų ūkių skola tam tikru
mastu yra struktūrinis Danijos ekonomikos bruožas (namų
ūkių turtas gerokai viršija jų įsipareigojimus),
didelė namų ūkių skola kelia nerimą, nes atrodo, kad
dėl būsto rinkos pokyčių skola pasiekė didesnį
nei struktūriniais veiksniais paaiškinamą lygį. Be to, hipotekos
paskolos nuo 2003 m. pasikeitė, o kintamųjų
palūkanų paskolos be dalinių įmokų tampa
populiaresnės už fiksuotųjų palūkanų paskolas su
dalinėmis įmokomis. Taigi, atsižvelgiant į esamą skolos
lygį, namų ūkiai dabar yra jautresni palūkanų
normų ir nekilnojamojo turto kainų svyravimams nei prieš
dešimtmetį. Tai gali kelti didesnį pavojų finansiniam ir
ekonominiam stabilumui. Danija ėmėsi tinkamų priemonių
siekdama pašalinti hipotekos sistemos trūkumus. Be to, Verslo ir augimo
ministerija šiuo metu analizuoja turto ir įsipareigojimų
pasiskirstymą visuose namų ūkiuose ir galimą jų
pažeidžiamumą kilus įvairiems ekonominiams sukrėtimams.
Tačiau taip pat reikėtų apsvarstyti priemones siekiant užkirsti
kelią procikliškiems būsto rinkos pokyčiams vidutinės
trukmės laikotarpiu, pageidautina, turto vertės mokestį
suderinant su faktine rinkos verte. Panaikinus metinio savivaldybių
žemės vertės mokesčio didinimo viršutinę ribą ateityje
taip pat būtų galima išvengti procikliškumo poveikio. Šios
priemonės turėtų būti įvestos palaipsniui,
atsižvelgiant į dabartinį būsto rinkos stabilizavimo
poreikį;
(13)     Danija prisiėmė tam
tikrų įsipareigojimų pagal paktą „Euro plius“. Šie
įsipareigojimai ir 2011 m. prisiimti ir įgyvendinami
įsipareigojimai yra susiję su užimtumo ir konkurencingumo gerinimu,
viešųjų finansų tvarumo didinimu ir finansinio stabilumo
stiprinimu. Komisija įvertino, kaip įgyvendinami pagal paktą
„Euro plius“ prisiimti įsipareigojimai. Į šio vertinimo rezultatus
buvo atsižvelgta rengiant rekomendacijas;
(14)     atsižvelgdama į Europos
semestrą, Komisija atliko išsamią Danijos ekonominės politikos
analizę. Ji įvertino konvergencijos programą ir nacionalinę
reformų programą ir pateikė nuodugnią apžvalgą.
Komisija įvertino ne tik jų svarbą tvariai fiskalinei ir
socialinei bei ekonominei Danijos politikai, bet ir tai, kaip laikomasi ES
taisyklių ir gairių, nes ES priemonėmis prisidedant prie
būsimų nacionalinių sprendimų būtina stiprinti
bendrą Europos Sąjungos ekonomikos valdymą. Jos rekomendacijos
pagal Europos semestrą pateiktos rekomendacijų 1–5 punktuose toliau;
(15)     atsižvelgdama į šį
vertinimą, Taryba išnagrinėjo Danijos konvergencijos programą ir
savo nuomonę[9]
visų pirma pateikė 1 rekomendacijoje;
(16)     atsižvelgdama į Komisijos
nuodugnios apžvalgos ir šio vertinimo rezultatus, Taryba išnagrinėjo
2012 m. Danijos nacionalinę reformų programą ir Danijos
konvergencijos programą. Jos rekomendacijos pagal Reglamento (ES) Nr.
1176/2011 6 straipsnį pateiktos rekomendacijų 3, 4 ir 5 punktuose
toliau,
REKOMENDUOJA Danijai 2012–2013 m.
imtis šių veiksmų:
1.           Įgyvendinti
numatytą biudžeto strategiją, kad iki 2013 m. būtų
ištaisytas perviršinis deficitas ir atliktas Tarybos pagal perviršinio deficito
procedūrą pateiktose rekomendacijose nurodytas vidutinis metinis
struktūrinis koregavimas. Vėliau užtikrinti tinkamą
struktūrinio koregavimo poveikį, kad būtų padaryta
pakankama pažanga siekiant vidutinės trukmės laikotarpio biudžeto
tikslo, įskaitant išlaidų kriterijaus laikymąsi.
2.           Imtis papildomų
veiksmų siekiant padidinti ilgalaikę darbo jėgos
pasiūlą, reformuojant invalidumo pensiją, subsidijuojamo
užimtumo sistemas (flex-job sistema) tikslingiau taikyti
sumažėjusio darbingumo asmenims ir pagerinti asmenų, kilusių iš
migrantų šeimų, įsidarbinimo galimybes.
3.           Nedelsiant įgyvendinti
priemones, apie kurias buvo paskelbta siekiant pagerinti švietimo sistemos
ekonominį veiksmingumą, mažinti mokyklos – ypač profesinių
mokyklų – nebaigiančių asmenų skaičių ir skirti
daugiau vietų gamybinei praktikai atlikti.
4.           Toliau dėti pastangas,
kad būtų pašalintos kliūtys konkurencijai, ypač vietos
paslaugų, mažmeninės prekybos ir statybos sektoriuose, be kita ko,
savivaldybių ir regionų viešųjų paslaugų pirkimų
rinką labiau atveriant konkurencijai ir užtikrinant, kad pagal konkurencijos
teisę taikomos sankcijos turėtų pakankamą
atgrasomąjį poveikį.
5.           Apsvarstyti papildomas
prevencines priemones, siekiant vidutinės trukmės laikotarpiu
sustiprinti būsto rinkos ir finansų sistemos stabilumą, taip pat
atsižvelgiant į šiuo metu Verslo ir augimo ministerijos atliekamo
namų ūkių turto ir įsipareigojimų pasiskirstymo tyrimo
rezultatus ir peržiūrint turto vertės ir savivaldybių žemės
vertės mokesčio sistemą.
Priimta Briuselyje
                                                                       Tarybos
vardu
                                                                       Pirmininkas
[1]               OL L 209, 1997 8 2, p. 1.
[2]               OL L 306, 2011 11 23, p. 25.
[3]               COM(2012) 304 final.
[4]               P7_TA(2012) 0048 ir P7_TA(2012) 0047.
[5]               2012 m. balandžio 26 d. Tarybos sprendimas
2012/238/ES.
[6]               COM(2012) 68 final.
[7]               SWD(2012) 153 final.
[8]               Pagal ciklą pakoreguotas balansas (atėmus
vienkartines ir laikinąsias priemones), Komisijos tarnybų
perskaičiuotas remiantis programoje pateikta informacija ir taikant
bendrai sutartą metodiką.
[9]               Pagal Tarybos reglamento (EB) Nr. 1466/97
9 straipsnio 2 dalį.


title: 2009 m. birželio 12 d. Rekomendacija Nr. U2 dėl Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 883/2004 64 straipsnio 1 dalies a punkto taikymo bedarbiams asmenims, lydintiems savo sutuoktinius ar partnerius, kurie vykdo profesinę ar prekybinę veiklą valstybėje narėje, kuri nėra kompetentinga valstybė (Tekstas svarbus EEE ir EB bei Šveicarijos susitarimui)

text:
               24.4.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 106/51

         REKOMENDACIJA Nr. U2
   2009 m. birželio 12 d.
   dėl Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 883/2004 64 straipsnio 1 dalies a punkto taikymo bedarbiams asmenims, lydintiems savo sutuoktinius ar partnerius, kurie vykdo profesinę ar prekybinę veiklą valstybėje narėje, kuri nėra kompetentinga valstybė
   (Tekstas svarbus EEE ir EB bei Šveicarijos susitarimui)
   2010/C 106/16
   SOCIALINĖS APSAUGOS SISTEMŲ KOORDINAVIMO ADMINISTRACINĖ KOMISIJA,
   atsižvelgdama į 2004 m. balandžio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 883/2004 dėl socialinės apsaugos sistemų koordinavimo (1) 72 straipsnio a dalį, pagal kurią Administracinė komisija yra atsakinga už visų administravimo klausimų ar aiškinimo klausimų, kylančių dėl Reglamento (EB) Nr. 883/2004 ir 2009 m. rugsėjo 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 987/2009, nustatančio Reglamento (EB) Nr. 883/2004 dėl socialinės apsaugos sistemų koordinavimo įgyvendinimo tvarką (2), nuostatų, nagrinėjimą,
   atsižvelgdama į Reglamento (EB) Nr. 883/2004 64 straipsnio 1 dalį ir Reglamento (EB) Nr. 987/2009 55 straipsnio 1 dalį,
   kadangi:

               (1)

               Pagal Reglamento (EB) Nr. 883/2004 64 straipsnio 1 dalies sąlygas asmuo, kuris yra visiškas bedarbis ir kuris vyksta į valstybę narę, kuri nėra kompetentinga valstybė, ieškoti darbo gali išsaugoti teisę gauti bedarbio išmokas pinigais laikantis tam tikrų sąlygų ir apribojimų.

               (2)

               Viena iš minėtos dalies a punkte nustatytų sąlygų yra ta, kad susijęs asmuo privalo būti kompetentingos valstybės įdarbinimo tarnybų žinioje mažiausiai keturias savaites nuo to laiko, kai tapo bedarbiu.

               (3)

               Tačiau paskutiniame a punkto sakinyje nurodyta, kad kompetentingos tarnybos ar įstaigos darbo ieškantiems asmenims gali leisti išvykti nepasibaigus keturių savaičių laikotarpiui.

               (4)

               Neturėtų būti atsisakyta išduoti tokį leidimą asmenims, kurie atitinka kitas minėto reglamento 64 straipsnio 1 dalyje nustatytas sąlygas ir nori lydėti sutuoktinį ar partnerį, gavusį darbą kitoje valstybėje narėje.
               Laikydamasi Reglamento (EB) Nr. 883/2004 71 straipsnio 2 dalyje nustatytų sąlygų,

         KOMPETENTINGOMS TARNYBOMS IR ĮSTAIGOMS REKOMENDUOJA, KAD:

               1.

               Leidimas išvykti nepasibaigus keturių savaičių laikotarpiui, kaip nustatyta Reglamento (EB) Nr. 883/2004 64 straipsnio 1 dalies a punkto paskutiniame sakinyje, būtų suteikiamas asmeniui, kuris yra visiškas bedarbis, atitinka visas kitas 64 straipsnio 1 dalyje nustatytas sąlygas ir lydi sutuoktinį ar partnerį, gavusį darbą valstybėje narėje, kuri nėra kompetentinga valstybė.
               Asmenų partnerystė nustatoma pagal kompetentingos valstybės narės teisės aktus.

               2.

               Ši rekomendacija skelbiama Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje. Ji taikoma nuo Reglamento (EB) Nr. 987/2009 įsigaliojimo dienos.

            Administracinės komisijos pirmininkė

         Gabriela PIKOROVÁ

      (1)  OL L 166, 2004 4 30, p. 1.

      (2)  OL L 284, 2009 10 30, p. 1.


title: Recommendation for a COUNCIL RECOMMENDATION on the National Reform Progamme 2011 for Cyprusand delivering a Council opinionon the updated Stability Programme of Cyprus, 2011-2014

text:
  EUROPOS KOMISIJA

                                Briuselis, 2011.6.7
                                SEK(2011) 803 galutinis

                    Rekomendacija

           TARYBOS REKOMENDACIJA

  dėl Kipro 2011 m. nacionalinės reformų programos

                 su Tarybos nuomone

dėl atnaujintos 2011–2014 m. Kipro stabilumo programos

               {SEK(2011) 721 galutinis}
 ---pagebreak---                                                Rekomendacija

                                    TARYBOS REKOMENDACIJA

                         dėl Kipro 2011 m. nacionalinės reformų programos

                                            su Tarybos nuomone

                     dėl atnaujintos 2011–2014 m. Kipro stabilumo programos

     EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,

     atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 121 straipsnio 2 dalį ir 148
     straipsnio 4 dalį,

     atsižvelgdama į 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės
     priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei koordinavimo1, ypač į jo 5
     straipsnio 3 dalį,

     atsižvelgdama į Europos Komisijos rekomendaciją2,

     atsižvelgdama į Europos Vadovų Tarybos išvadas,

     atsižvelgdama į Užimtumo komiteto nuomonę,

     pasikonsultavusi su Ekonomikos ir finansų komitetu,

     kadangi:

     (1)    2010 m. kovo 26 d. Europos Vadovų Taryba pritarė Europos Komisijos pasiūlymui
            įgyvendinti naują darbo vietų kūrimo ir augimo strategiją „Europa 2020“, grindžiamą
            geresniu ekonomikos politikos koordinavimu, ir daugiausia dėmesio skirti toms
            svarbioms sritims, kuriose reikia imtis veiksmų, kad būtų stiprinamas Europos tvaraus
            augimo ir konkurencingumo potencialas.

     (2)    2010 m. liepos 13 d. Taryba priėmė rekomendaciją dėl valstybių narių ir Sąjungos
            bendrųjų ekonominės politikos gairių (2010–2014 m.), o 2010 m. spalio 21 d. –
            sprendimą dėl valstybių narių užimtumo politikos gairių3, kurios kartu sudaro
            integruotas gaires. Į šias integruotas gaires valstybių narių paprašyta atsižvelgti
            formuojant nacionalinę ekonomikos ir užimtumo politiką.

     1
            OL L 209, 1997 8 2, p. 1.
     2
            OL C , p. .
     3
            2011 m. gegužės 19 d. Tarybos sprendimu 2011/308/ES taikytina 2011 m.

LT                                                     2                                             LT
 ---pagebreak---      (3)   2011 m. sausio 12 d. Komisija patvirtino pirmąją metinę augimo apžvalgą, kuria
           pradedamas naujas ekonomikos valdymo ES ciklas ir pirmas ex ante bei integruoto
           politikos koordinavimo Europos semestras, numatytas strategijoje „Europa 2020“.

     (4)   2011 m. kovo 25 d. Europos Vadovų Taryba patvirtino fiskalinio konsolidavimo ir
           struktūrinių reformų prioritetus (atsižvelgdama į 2011 m. vasario 15 d. ir kovo 7 d.
           Tarybos išvadas ir Komisijos metinę augimo apžvalgą). Ji pabrėžė, kad pirmenybę
           reikia teikti patikimų biudžetų ir fiskalinio tvarumo atkūrimui, nedarbo mažinimui
           reformuojant darbo rinką ir naujoms ekonomikos augimo skatinimo priemonėms. Ji
           paprašė, kad valstybės narės šiuos prioritetus įgyvendintų konkrečiomis priemonėmis
           ir jas įtrauktų į stabilumo ar konvergencijos programas ir į nacionalines reformų
           programas.

     (5)   2011 m. kovo 25 d. Europos Vadovų Taryba taip pat paragino valstybes nares,
           prisijungusias prie pakto „Euro plius“, laiku pranešti apie savo įsipareigojimus, kad
           juos būtų galima įtraukti į stabilumo arba konvergencijos programas ir nacionalines
           reformų programas.

     (6)   2011 m. gegužės 6 d. Kipras pateikė nacionalinę reformų programą, o 2011 m.
           gegužės 7 d. – atnaujintą 2010–2014 m. stabilumo programą. Siekiant atsižvelgti į
           abiejų programų sąsają, jos vertintos vienu metu.

     (7)   2009 m. pirmą kartą per paskutinius trisdešimt penkerius metus susitraukusi Kipro
           ekonomika (realusis BVP sumažėjo 1,7 %) pamažu atsigauna. Ekonomikos nuosmukis
           paveikė darbo rinką – 2010 m. nedarbo lygis pasiekė 6,5 %. Viešųjų finansų būklė taip
           pat suprastėjo. Dėl savaiminių stabilizavimo veiksnių, diskrecinių fiskalinių
           skatinamųjų priemonių ekonomikos nuosmukiui suvaldyti ir gana didelio poveikio,
           kurį daro mažiau nuo mokestinių pajamų priklausomas augimo modelis, perteklinis
           valdžios sektoriaus biudžetas tapo deficitinis – 2009 m. jo deficitas buvo 6 % BVP.
           2010 m. ekonominės veiklos rodikliai šiek tiek pagerėjo – ekonomika paaugo 1 %, o
           tokį pagerėjimą daugiausia lėmė susikaupusios atsargos (po to, kai 2009 m. dauguma
           jų buvo išnaudotos) ir šiek tiek atsigaunantis privatus vartojimas. Prognozuojama, kad
           gerėjančios ekonominės perspektyvos teigiamai paveiks darbo rinką: užimtumas turėtų
           šiek tiek padidėti, o nedarbas, kuris aukščiausią lygį buvo pasiekęs 2010 m. pabaigoje,
           turėtų pamažu sumažėti.

     (8)   Remdamasi atnaujintos stabilumo programos vertinimu pagal Tarybos reglamentą
           (EB) Nr. 1466/97, Taryba laikosi nuomonės, kad pagal Komisijos tarnybų 2011 m.
           pavasario prognozę įvertintas makroekonominis scenarijus, kuriuo grindžiamos
           biudžeto prognozės, yra tikėtinas iki 2012 m., tačiau vėlesniu laikotarpiu pernelyg
           palankus. Stabilumo programa siekiama, vadovaujantis Tarybos rekomendacijomis,
           2011 m. sumažinti biudžeto deficitą iki 4 %, o 2012 m. – iki 2,6 %, ir toliau tęsti
           konsolidavimą. Programoje numatoma, kad skolos santykis 2012 m. bus didžiausias, o
           vėliau mažės. 2011–2012 m. vidutinis metinis struktūrinio balanso pagerėjimas yra
           1,5 % BVP ir atitinka Tarybos rekomendacijas. Tačiau numatytas struktūrinis
           pagerėjimas 2013 ir 2014 m. neatitinka Stabilumo ir augimo pakto reikalavimų.
           Vidutinės trukmės tikslas, kuris, kaip dar kartą patvirtinta, yra struktūriškai
           subalansuotas biudžetas, per programos laikotarpį nebus pasiektas. Nors bendrasis
           planuojamas koregavimas grindžiamas išlaidų ribojimu, dauguma 2011 m. taikomų
           priemonių susijusios su pajamomis. Apskritai programoje pateikiamam konsolidavimo
           plano įgyvendinimui pavojų kelia šie veiksniai: tolesnis ekonomikos perorientavimas į

LT                                                3                                                  LT
 ---pagebreak---             mažiau nuo mokestinių pajamų priklausomą augimo modelį; tai, kad per metus
            priimama papildomų biudžetų; tai, ar laiku bus įgyvendintos priemonės, dėl kurių dar
            turi būti susitarta su socialiniais partneriais, ir kiti dar nenustatyti veiksniai
            (pavyzdžiui, esamų išlaidų ribojimas). Atsižvelgiant į šiuos rizikos veiksnius, jei
            makroekonominės ar biudžeto tendencijos bus prastesnės, nei tikėtasi, gali tekti imtis
            papildomų priemonių.

     (9)    Nors einamosios sąskaitos deficitas 2010 m. sumažėjo iki maždaug 9 %, jis tebėra
            didelis, todėl tikėtina, kad vidutinės trukmės laikotarpiu lėtins ekonomikos augimą.
            Dideles viešojo sektoriaus išlaidas reikia padengti iš užsienio skolos arba didesnėmis
            vidaus privačiomis santaupomis. Pasirinkus antrąjį variantą, sulėtėtų gamybos
            apimties augimas, nes nukentėtų privatus vartojimas ar investicijos. Vidutinės trukmės
            laikotarpiu deficitas toliau mažės, bet pamažu. 2010 m. liepos 13 d. Taryba,
            įgyvendindama perviršinio deficito procedūrą, rekomendavo Kipro valdžios
            institucijoms taip pat sustiprinti vidutinės trukmės biudžeto sistemos įpareigojamąjį
            pobūdį. Kol kas apie pažangą nepranešta. Pagal stabilumo programą vidutinės trukmės
            biudžeto sistema turi būti visiškai įgyvendinta nuo 2014, o ne nuo 2012 fiskalinių
            metų, kaip numatyta ligi šiol. Todėl jos poveikis bus juntamas tik vidutinės trukmės
            laikotarpiu. Norint užtikrinti sėkmingą ir ilgalaikį viešųjų finansų konsolidavimą,
            svarbu, kad naujoji sistema būtų įgyvendinta laiku.

     (10)   Bankų sektorius gerai atlaikė pasaulio finansų krizę ir valstybės skolos krizę euro
            zonoje – vyriausybės įsikišimo neprireikė. Tačiau bankų sektorius, palyginti su visa
            ekonomika, yra didelis: bankų sektoriaus, išskyrus dukterines įmones ir užsienio
            bankų filialus, turtas BVP viršija daugiau kaip šešis kartus, o kartu su dukterinėmis
            įmonėmis ir filialais – dešimt kartų. Be to, šis sektorius yra palyginti koncentruotas:
            rinkoje dominuoja trys vietos bankų grupės, kurioms priklauso apie 55 % viso
            konsoliduoto bankų turto (išskyrus kooperatinius bankus). Dėl tarptautinėse finansų
            rinkose išliekančių pavojų reikia ir toliau taikyti konservatyvų balanso valdymą ir
            užtikrinti tinkamą priežiūrą. Tokią priežiūrą užtikrina dvi skirtingos institucijos:
            komercinių bankų priežiūrą – Kipro centrinis bankas, o kooperatinių kredito įstaigų –
            Kooperatyvų priežiūros ir plėtros institucija. Nors Tarptautinis valiutos fondas ir
            rekomendavo turėti tik vieną bankų ir kooperatinių kredito įstaigų priežiūros
            instituciją, pažangos nepadaryta.

     (11)   Prognozuojamas ilgalaikis senėjančios visuomenės poveikis biudžetui gerokai viršija
            ES vidurkį, pirmiausia dėl palyginti smarkiai per ateinančius dešimtmečius didėsiančių
            pensijų išlaidų, išreikštų BVP dalimi. 2009 m. balandžio mėn. pradėta pensijų reforma.
            Ji daugiausia susijusi su pajamomis ir tik šiek tiek sulėtins pensijų išlaidų didėjimą.
            Įgyvendinant sveikatos priežiūros reformą, kuria siekiama sukurti nacionalinę
            sveikatos priežiūros sistemą, pertvarkyti valstybines ligonines į savarankiškus
            subjektus ir taip sustabdyti prognozuojamą išlaidų didėjimą, į priekį pažengta labai
            nedaug.

     (12)   Du kartus per metus atliekamas savaiminis pragyvenimo išlaidų kompensavimo
            išmokos (PIKI) koregavimas tiesiogiai susietas su vidutiniu procentiniu vartotojų
            kainų indekso pokyčiu per paskutinius šešis mėnesius, palyginti su šešiais mėnesiais
            prieš tai. Tokiam koregavimui labai pritaria socialiniai partneriai, todėl per
            kolektyvines derybas šis klausimas nebuvo svarstomas. Tačiau dėl vienodo tokio
            koregavimo taikymo darbo užmokesčiai neatspindi našumo įvairiuose sektoriuose
            skirtumų. PIKI turi trūkumų: visų pirma, darbo užmokestis susietas tik su produktų

LT                                                 4                                                  LT
 ---pagebreak---             kainomis, o ne su našumo didėjimu. Antra, tokia sistema naudingiausia didesnes
            pajamas gaunantiems asmenims (70 % tokių asmenų gauna darbo užmokestį, kuris
            indeksuojamas taikant PIKI), o daugumai mažą darbo užmokestį gaunančių asmenų
            (pavyzdžiui, nekvalifikuotų darbuotojų) ši sistema netaikoma (tik 6 % tokių asmenų
            gauna darbo užmokestį, kuris indeksuojamas taikant PIKI). Trečia, PIKI taip pat daro
            didelį poveikį viešiesiems finansams, nes ši išmoka yra ne tik darbo užmokesčių ir
            atlyginimų, bet ir pensijų bei kitų išmokų sudėtinė dalis.

     (13)   Nors dalyvavimo darbo rinkoje rodiklis Kipre yra aukštesnis už ES vidurkį, Kipro
            darbo rinkai būdingi dideli vyrų ir moterų užimtumo skirtumai. Nacionalinėje reformų
            programoje nurodyta, kad vyrų ir moterų užimtumo skirtumai, vaikų priežiūros
            paslaugų kaina ir prieinamumas (įskaitant geografinę tokių paslaugų teikimo vietovę ir
            tai, kaip arti prie darbo vietos teikiamos šios paslaugos), lanksčių užimtumo formų
            trūkumas ir jau ilgą laiką nesikeičiantis didelis vyrų ir moterų darbo užmokesčių
            skirtumas yra didžiausios užimtumo ir ekonomikos augimo kliūtys. Kipre yra daug
            vidurinį ir aukštąjį išsilavinimą turinčių žmonių, o profesinis rengimas ir mokymas
            laikomi nepatrauklia švietimo forma. Didelis jaunimo nedarbo lygis ir tai, kad daug
            aukštąjį išsilavinimą turinčių žmonių visai neturi darbo, rodo, kad įgūdžiai iš esmės
            neatitinka Kipro ekonomikos poreikių. Be to, tik nedaug žmonių, ypač priklausančių
            tam tikroms grupėms (nekvalifikuoti asmenys, vyresnio amžiaus žmonės ir bedarbiai),
            renkasi mokytis visą gyvenimą, nors Kipre apskritai žmonių išsilavinimas yra geras.
            Šioms problemoms spręsti nacionalinėje reformų programoje numatyta nuo 2012–
            2013 m. įsteigti naujų profesinio rengimo ir mokymo įstaigų, skirtų vidurinį
            išsilavinimą turintiems asmenims. Be to, tais pačiais akademiniais metais planuojama
            įdiegti naują gamybinės praktikos sistemą. Apskritai šaliai pavyktų gerokai lengviau
            įgyvendinti strateginį tikslą pereiti nuo mažo našumo darbo vietų prie didelio našumo
            darbo vietų, jei rengimo ir mokymo sistema būtų perorientuota į darbo rinkai
            tinkamesnių įgūdžių ugdymą.

     (14)   2010 m. liepos mėn. Kipras priėmė bendrąjį įstatymą dėl Paslaugų direktyvos
            perkėlimo į nacionalinę teisę. Tačiau susirūpinimą kelia tai, kad direktyva į
            nacionalinę teisę perkelta ne iki galo ir neišsamiai: konkrečių sektorių veiklą
            reglamentuojančiuose teisės aktuose, kurie nebuvo pakeisti, numatyta daug įsisteigimo
            ir laisvo paslaugų teikimo kliūčių. Tos kliūtys gali būti bendro pobūdžio (pavyzdžiui,
            norintiems verstis bet kokiu verslu, reikia gauti vietos valdžios institucijų leidimą; kad
            ir kokia būtų veiklos sritis ir su ja susiję pavojai, leidimo galiojimo laikas yra ribotas)
            arba labai konkrečios (pavyzdžiui, turizmo paslaugoms taikomi fiksuoti tarifai, turi
            būti atliekami ekonominių poreikių vertinimai, konkurentai dalyvauja išduodant
            automobilių nuomos verslo leidimus, kitų valstybių narių statybos bendrovės
            diskriminuojamos, architektams ir inžinieriams draudžiama verstis savo profesija, jei
            jie turi juridinio asmens statusą).

     (15)   Apskritai aplinkosaugos problemos, susijusios su išteklių ir energijos vartojimu, galėtų
            smarkiai sutrikdyti ekonomikos augimą. Šios problemos susijusios su ypatinga Kipro
            geografine padėtimi ir dėl klimato kaitos kylančiomis didelėmis sausromis. Reikės
            įvertinti atsinaujinančiųjų išteklių energijai taikomų paramos schemų rentabilumą. Jei
            bus liberalizuota rinka, įvesta konkurencija ir sudarytos palankesnės sąlygos investuoti
            į infrastruktūrą, gerokai veiksmingesnį energetikos sektoriaus veikimą galima
            užtikrinti jau artimiausiu laiku.

LT                                                  5                                                     LT
 ---pagebreak---      (16)   Kipras prisiėmė tam tikrų įsipareigojimų pagal paktą „Euro plius“.4 Kiek tai susiję su
            fiskaliniais klausimais, pagal paktą šalis įsipareigoja didinti fiskalinį tvarumą ir šiuo
            tikslu parengti finansų krizėms skirtą pagrindų įstatymą, taip pat įsteigti visiškai
            nepriklausomą finansinio stabilumo fondą. Be to, šiuo metu vyksta diskusijos
            valstybinių pensijų sistemos restruktūrizavimo klausimais; jos turėtų būti baigtos iki
            2011 m. pabaigos. Užimtumo priemonėmis daugiausia siekiama kovoti su nelegaliu ir
            nedeklaruotu darbu, spręsti įgūdžių neatitikimo rinkos poreikiams problemą ir didinti
            įmonių konkurencingumą. Konkurencingumo didinimo priemonės apima darbo
            užmokesčio viešajame sektoriuje mažinimą (darbo užmokesčio indeksavimo sistemos
            pertvarkymą), mažųjų ir vidutinių įmonių konkurencingumo didinimą, nacionalinės
            skaitmeninės strategijos parengimą iki 2011 m. ir energijos vartojimo efektyvumo
            didinimą bei atsinaujinančiųjų išteklių energijos vartojimo populiarinimą. Šie
            įsipareigojimai susiję su keturiomis pakto sritimis. Jais užtikrinamas stabilumo
            programose ir nacionalinėse reformų programose pateikto platesnio pobūdžio reformų
            plano įgyvendinimo tęstinumas ir patvirtinami jau paskelbti planai įvykdyti reformas ir
            taip pašalinti šalies struktūrines problemas, tačiau šiame etape nenustatomi problemų
            (pavyzdžiui, problemų, susijusių su užmokesčiu viešajame sektoriuje ir pensijų
            sistema) sprendimo terminai. Šie įsipareigojimai buvo įvertinti ir į juos atsižvelgta
            rengiant rekomendacijas.

     (17)   Komisija įvertino stabilumo programą ir nacionalinę reformų programą, taip pat
            įsipareigojimus pagal paktą „Euro plius“5. Komisija įvertino ne tik jų svarbą tvariai
            fiskalinei ir socialinei bei ekonominei Kipro politikai, bet ir tai, kaip laikomasi ES
            taisyklių ir gairių, nes būtina stiprinti bendrą Europos Sąjungos ekonomikos valdymą
            ES priemonėmis prisidedant prie būsimų nacionalinių sprendimų. Atsižvelgdama į tai,
            Komisija mano, kad reikia aktyviau siekti 2011 m. biudžeto deficito tikslo ir kad reikia
            parengti papildomas 2012 m. ir vėlesnių metų konsolidavimo priemones. Siekiant
            padidinti ilgalaikį viešųjų finansų tvarumą, reikia imtis papildomų veiksmų pensijų ir
            sveikatos priežiūros srityse. Be to, reikia imtis papildomų priemonių, kuriomis būtų
            sustiprinta rizikos ribojimo principais pagrįsta bankų priežiūros sistema, pakoreguota
            darbo užmokesčio indeksavimo sistema, patobulinta profesinio rengimo ir mokymo
            bei įgūdžių ugdymo sistema, sudarytos palankesnės sąlygos verslui ir padidintas
            energijos vartojimo efektyvumas.

     (18)   Atsižvelgdama į šį vertinimą, taip pat į 2010 m. liepos 13 d. Tarybos rekomendaciją
            pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 126 straipsnio 7 dalį, Taryba išnagrinėjo
            2011 m. atnaujintą Kipro stabilumo programą ir jos nuomonė6 pateikiama visų pirma 1
            ir 3 toliau pateikiamų rekomendacijų punktuose. Atsižvelgdama į 2011 m. kovo 25 d.
            Europos Vadovų Tarybos išvadas, Taryba išnagrinėjo Kipro nacionalinę reformų
            programą,

     REKOMENDUOJA Kiprui 2011–2012 m. imtis šių veiksmų:

     (1)     Imtis reikiamų nuolatinio pobūdžio priemonių perviršiniam deficitui panaikinti iki
             2012 m. Imtis griežtos išlaidų kontrolės ir pasinaudoti geresniais už prognozes
             biudžeto pokyčiais, kad deficitas ir skola būtų sumažinti greičiau. Užtikrinti pažangą

     4
            Daugiau informacijos apie įsipareigojimus, prisiimtus pagal paktą „Euro plius“, galima rasti dokumente
            SEC(2011) 721.
     5
            SEC(2011) 721.
     6
            Numatyta Tarybos reglamento (EB) Nr. 1466/97 5 straipsnio 3 dalyje.

LT                                                       6                                                           LT
 ---pagebreak---                siekiant vidutinės trukmės tikslo – bent 0,5 % BVP kasmet. Sparčiau palaipsniui
               diegti įstatymais nustatytą privalomą daugiametę biudžeto sistemą ir taisomuosius
               mechanizmus (jau rengiant 2012 m. biudžetą) ir, sudarant biudžetą, vadovautis
               programomis bei rezultatais.

     (2)       Dar labiau sustiprinti bankų ir kooperatinių kredito unijų priežiūrai skirtą rizikos
               ribojimo principais pagrįstą sistemą, kad būtų galima kuo anksčiau nustatyti rizikos
               veiksnius.

     (3)       Įgyvendinti pensijų ir sveikatos priežiūros išlaidų kontrolei skirtas reformas, kurios
               padėtų sumažinti, kaip prognozuojama, didėsiančias su senėjančia visuomene
               susijusias išlaidas, ir taip padidinti ilgalaikį viešųjų finansų tvarumą. Pensijų srityje
               pratęsti įnašų mokėjimo laiką, susieti pensinį amžių su vidutine tikėtina gyvenimo
               trukme, atsižvelgiant į didelį pagyvenusių žmonių skurdo rizikos lygį. Sveikatos
               priežiūros srityje imtis papildomų priemonių, kad būtų sparčiau diegiama nacionalinė
               sveikatos draudimo sistema.

     (4)       Pasikonsultavus su socialiniais partneriais ir vadovaujantis nacionaline praktika
               pertvarkyti derybų dėl darbo užmokesčio bei darbo užmokesčio indeksavimo sistemą
               ir taip užtikrinti, kad darbo užmokesčio didėjimas geriau atspindėtų darbo našumo ir
               konkurencingumo pokyčius.
     (5)       Įgyvendinant planuojamas profesinio rengimo ir mokymo sistemos reformas imtis
               papildomų priemonių, kad švietimo rezultatai labiau atitiktų darbo rinkos poreikius,
               visų pirma įsteigti vidurinį išsilavinimą turintiems asmenims skirtą profesinio
               rengimo ir mokymo institutą. Imtis priemonių profesinio mokymo sistemos
               veiksmingumui padidinti: labiau skatinti įgyti profesinį išsilavinimą ir gerinti tokio
               išsilavinimo prieinamumą, ypač nekvalifikuotiems asmenims, moterims ir vyresnio
               amžiaus darbuotojams.
     (6)       Siekiant sudaryti palankesnes augimo ir darbo vietų kūrimo paslaugų sektoriuje
               sąlygas, iki 2011 m. spalio mėn. panaikinti likusias įsisteigimo ir laisvo paslaugų
               teikimo kliūtis konkrečius sektorius reglamentuojančiuose teisės aktuose.

     (7)       Pradėti taikyti tinklo paslaugų sektoriaus konkurencijos didinimo priemones,
               suteikiant daugiau laisvės nustatyti kainas. Siekiant užtikrinti tvaresnį vandens
               išteklių tvarkymą, iki 2012 m. parengti vandentvarkos planą ir ekonominio
               veiksmingumo bei teisingumo veiksniais pagrįstą kainų nustatymo sistemą.

     Priimta

                                                   Tarybos vardu
                                                   Pirmininkas

LT                                                    7                                                    LT


title: 2012 m. kovo 23 d. Europos Centrinio Banko rekomendacija, skirta Europos Sąjungos Tarybai dėl Banque de France išorės auditorių (ECB/2012/5)

text:
               30.3.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 93/1

         EUROPOS CENTRINIO BANKO REKOMENDACIJA
   2012 m. kovo 23 d.
   skirta Europos Sąjungos Tarybai dėl Banque de France išorės auditorių
   (ECB/2012/5)
   2012/C 93/01
   EUROPOS CENTRINIO BANKO VALDANČIOJI TARYBA,
   atsižvelgdama į Europos centrinių bankų sistemos ir Europos Centrinio Banko statutą, ypač į jo 27 straipsnio 1 dalį,
   kadangi:

               (1)

               Europos Centrinio Banko (ECB) ir nacionalinių centrinių bankų sąskaitų auditą atlieka nepriklausomi išorės auditoriai, kuriuos rekomenduoja ECB valdančioji taryba ir tvirtina Europos Sąjungos Taryba;

               (2)

               pagal Pinigų ir finansų kodekso L.142-2 straipsnį Banque de France bendroji taryba skiria du įstatymu numatytus auditorius, kurie atlieka Banque de France sąskaitų auditą. Pagal Komercinio kodekso L.823-1 straipsnį, vienas arba keli pakaitiniai auditoriai skiriami pakeisti pareigas atliekančius auditorius atsisakymo, nepasiekiamumo, atsistatydinimo ar mirties atveju;

               (3)

                  Banque de France išorės auditorių įgaliojimai baigsis po 2011 finansinių metų audito. Todėl būtina paskirti išorės auditorius nuo 2012 finansinių metų;

               (4)

                  Banque de France išorės auditoriais 2012–2017 finansiniams metams pasirinko Deloitte & Associés ir KPMG SA, o jų pakaitiniais auditoriais – B.E.A.S. ir KPMG Audit FS I SAS,

         PRIĖMĖ ŠIĄ REKOMENDACIJĄ:

               1.

               Rekomenduojama Deloitte & Associés ir KPMG SA kartu skirti Banque de France išorės auditoriais 2012–2017 finansiniams metams.

               2.

               Rekomenduojama B.E.A.S. skirti Deloitte & Associés pakaitiniais auditoriais, o KPMG Audit FS I SAS – KPMG SA pakaitiniais auditoriais 2012–2017 finansiniams metams.

      Priimta Frankfurte prie Maino 2012 m. kovo 23 d.

            ECB Pirmininkas

         Mario DRAGHI