title: 2016 m. kovo 21 d. Europos sisteminės rizikos valdyba, kuria iš dalies keičiama Rekomendacija ESRV/2012/2 dėl kredito įstaigų finansavimo (ESRB/2016/2)

text:
               21.4.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 140/1

         EUROPOS SISTEMINĖS RIZIKOS VALDYBA
   2016 m. kovo 21 d.
   kuria iš dalies keičiama Rekomendacija ESRV/2012/2 dėl kredito įstaigų finansavimo
   (ESRB/2016/2)
   (2016/C 140/01)
   EUROPOS SISTEMINĖS RIZIKOS VALDYBOS BENDROJI VALDYBA,
   atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,
   atsižvelgdama į 2010 m. lapkričio 24 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 1092/2010 dėl Europos Sąjungos finansų sistemos makrolygio rizikos ribojimo priežiūros ir Europos sisteminės rizikos valdybos įsteigimo (1), ypač į jo 3 straipsnio 2 dalies b, d ir f punktus ir 16–18 straipsnius,
   atsižvelgdama į 2011 m. sausio 20 d. Europos sisteminės rizikos valdybos sprendimą ESRV/2011/1, kuriuo patvirtinamos Europos sisteminės rizikos valdybos darbo tvarkos taisyklės (2), ypač į jo 15 straipsnio 3 dalies e punktą ir 18–20 straipsnius,
   kadangi:

               (1)

               2012 m. gruodžio 20 d. Europos sisteminės rizikos valdybos bendroji valdyba (ESRV) priėmė Rekomendaciją ESRV/2012/2 (3). Rekomendacija siekiama skatinti tvarias kredito įstaigų finansavimo struktūras;

               (2)

               tam, kad būtų pasiekti Rekomendacijos ESRV/2012/2 tikslai, nacionalinės priežiūros institucijos (toliau – NPI), nacionalinės makroprudencinės priežiūros institucijos ir Europos bankininkystės institucija (EBI) turi imtis tam tikrų veiksmų per Rekomendacijos ESRV/2012/2 2 skirsnio 3 dalyje nurodytus terminus;

               (3)

               2014 m. rugsėjo 16 d. Bendroji valdyba nusprendė kai kuriuos terminus pratęsti nuo šešių iki dvylikos mėnesių. Laikydamasi pakeisto grafiko, EBI iki 2016 m. kovo 31 d. turėtų pateikti ESRV tarpinę ataskaitą, kurioje būtų pirmas Rekomendacijos ESRB/2012/2 A rekomendacijos 5 dalies įgyvendinimo vertinimas, ir iki 2016 m. birželio 30 d. ESRV ir Europos Sąjungos Tarybai galutinę ataskaitą. Šios ataskaitos turėtų būti grįstos nacionalinių priežiūros institucijų EBI pateiktais finansavimo planų duomenimis. Tačiau EBI konstatavo, kad nebus įmanoma laikytis visų nurodytų terminų dėl to, kad vėluojama pateikti duomenis;

               (4)

               svarbiausias ESRV tikslas yra laiku ir veiksmingai užkirsti kelią sisteminei rizikai arba ją sušvelninti. Bendroji valdyba mano, kad tarpinę ir galutinę ataskaitas dėl A rekomendacijos 5 dalies sujungus į vieną ataskaitą, kurią EBI turėtų pateikti, ir pratęsus jos pateikimo ESRV ir Tarybai terminą papildomais 12 mėnesių, nebūtų sutrikdyta įprasta finansų rinkų veikla ir A rekomendacijos 5 dalis neliktų neįgyvendinta;

               (5)

               todėl Bendroji valdyba turėtų pratęsti atitinkamą terminą, kad suteiktų EBI pakankamai laiko imtis veiksmų, reikalingų A rekomendacijos 5 daliai įgyvendinti;

               (6)

               todėl Rekomendacija ESRV/2012/2 turėtų būti iš dalies atitinkamai pakeista,

         PRIĖMĖ ŠIĄ REKOMENDACIJĄ:
   Rekomendacija ESRV/2012/2 iš dalies keičiama taip:

               1.

               2 skirsnio 3 dalies 1 dalis pakeičiama taip:

                           „1.

                              A rekomendacija. Už bankų priežiūrą atsakingos nacionalinės priežiūros institucijos, nacionalinės priežiūros institucijos ir kitos institucijos, įgaliotos vykdyti rizikos ribojimo priežiūrą makrolygiu, ir EBI turi pateikti ataskaitas pagal tokį grafiką:

                                       a)

                                       iki 2015 m. gruodžio 31 d. už bankų priežiūrą atsakingos nacionalinės priežiūros institucijos turi pateikti ESRV tarpinę ataskaitą, kurioje būtų pirmas A rekomendacijos 1 ir 2 dalių įgyvendinimo rezultatų vertinimas;

                                       b)

                                       iki 2016 m. liepos 31 d. už bankų priežiūrą atsakingos nacionalinės priežiūros institucijos turi pateikti ESRV ir Tarybai galutinę ataskaitą dėl A rekomendacijos 1 ir 2 dalių;

                                       c)

                                       iki 2015 m. gruodžio 31 d. nacionalinės priežiūros institucijos ir kitos institucijos, įgaliotos vykdyti rizikos ribojimo priežiūrą makrolygiu, turi pateikti ESRV tarpinę ataskaitą, kurioje būtų pirmas A rekomendacijos 3 dalies įgyvendinimo rezultatų vertinimas;

                                       d)

                                       iki 2016 m. rugsėjo 30 d. nacionalinės priežiūros institucijos ir kitos institucijos, įgaliotos vykdyti rizikos ribojimo priežiūrą makrolygiu, turi pateikti ESRV ir Tarybai galutinę ataskaitą dėl A rekomendacijos 3 dalies įgyvendinimo;

                                       e)

                                       iki 2014 m. birželio 30 d. EBI turi pateikti ESRV ir Tarybai gaires, nurodytas A rekomendacijos 4 dalyje;

                                       f)

                                       iki 2017 m. kovo 31 d. EBI turi pateikti ESRV ir Tarybai ataskaitą dėl A rekomendacijos 5 dalies įgyvendinimo.“;

               2.

               Priedo V skirsnio 1 dalies 3 punkto 1 papunktis pakeičiamas taip:
               „V.1.3.1.   Tolesnių veiksmų grafikas

               Už bankų priežiūrą atsakingos nacionalinės priežiūros institucijos, nacionalinės priežiūros institucijos ir kitos institucijos, įgaliotos vykdyti rizikos ribojimo priežiūrą makrolygiu, bei EBI teikia ataskaitas ESRV ir Tarybai apie šiai rekomendacijai įgyvendinti vykdomus veiksmus, arba tinkamai pagrindžia neveikimą, pagal tokį grafiką:

                           a.

                           iki 2015 m. gruodžio 31 d. už bankų priežiūrą atsakingos nacionalinės priežiūros institucijos turi pateikti ESRV tarpinę ataskaitą, kurioje būtų pirmas A rekomendacijos 1 ir 2 dalių įgyvendinimo rezultatų vertinimas;

                           b.

                           iki 2016 m. liepos 31 d. už bankų priežiūrą atsakingos nacionalinės priežiūros institucijos turi pateikti ESRV ir Tarybai galutinę ataskaitą dėl A rekomendacijos 1 ir 2 dalių;

                           c.

                           iki 2015 m. gruodžio 31 d. nacionalinės priežiūros institucijos ir kitos institucijos, įgaliotos vykdyti rizikos ribojimo priežiūrą makrolygiu, turi pateikti ESRV tarpinę ataskaitą, kurioje būtų pirmas A rekomendacijos 3 dalies įgyvendinimo rezultatų vertinimas;

                           d.

                           iki 2016 m. rugsėjo 30 d. nacionalinės priežiūros institucijos ir kitos institucijos, įgaliotos vykdyti rizikos ribojimo priežiūrą makrolygiu, turi pateikti ESRV ir Tarybai galutinę ataskaitą dėl A rekomendacijos 3 dalies įgyvendinimo;

                           e.

                           iki 2014 m. birželio 30 d. EBI turi pateikti ESRV ir Tarybai gaires, nurodytas A rekomendacijos 4 dalyje;

                           f.

                           iki 2017 m. kovo 31 d. EBI turi pateikti ESRV ir Tarybai ataskaitą dėl A rekomendacijos 5 dalies įgyvendinimo.“

      Priimta Frankfurte prie Maino 2016 m. kovo 21 d.

            ESRV Pirmininkas

         Mario DRAGHI

      (1)  OL L 331, 2010 12 15, p. 1.

      (2)  OL C 58, 2011 2 24, p. 4.

      (3)  2012 m. gruodžio 20 d. Europos sisteminės rizikos valdybos rekomendacija ESRV/2012/2 dėl kredito įstaigų finansavimo (OL C 119, 2013 4 25, p. 1).


title: 2017 m. vasario 21 d. Tarybos rekomendacija dėl patvirtinimo, kad Komisija įvykdė Europos plėtros fondo (vienuoliktojo EPF) 2015 finansinių metų operacijas

text:
               23.2.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 58/4

         TARYBOS REKOMENDACIJA
   2017 m. vasario 21 d.
   dėl patvirtinimo, kad Komisija įvykdė Europos plėtros fondo (vienuoliktojo EPF) 2015 finansinių metų operacijas
   (2017/C 58/04)
   EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
   atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,
   atsižvelgdama į Afrikos, Karibų jūros bei Ramiojo vandenyno grupės valstybių ir Europos bendrijos bei jos valstybių narių partnerystės susitarimą, pasirašytą 2000 m. birželio 23 d. Kotonu (1), su paskutiniais pakeitimais,
   atsižvelgdama į Taryboje posėdžiavusių Europos Sąjungos valstybių narių Vyriausybių atstovų vidaus susitarimą dėl Europos Sąjungos pagalbos finansavimo pagal 2014–2020 m. daugiametę finansinę programą vadovaujantis AKR ir ES partnerystės susitarimu ir dėl finansinės paramos skyrimo užjūrio šalims ir teritorijoms, kurioms taikoma Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo ketvirtoji dalis (2) (toliau – Vidaus susitarimas), be kita ko, įsteigiantį vienuoliktąjį Europos plėtros fondą (toliau – vienuoliktasis EPF), ypač į jo 11 straipsnio 7 dalį,
   atsižvelgdama į 2015 m. kovo 2 d. Tarybos reglamentą (ES) 2015/323 dėl 11-ajam Europos plėtros fondui taikomo finansinio reglamento (3), ypač į jo 43–45 straipsnius,
   išnagrinėjusi su vienuoliktojo EPF operacijomis susijusius 2015 m. gruodžio 31 d. pajamų ir išlaidų ataskaitą bei balansą, taip pat Audito Rūmų 2015 finansinių metų metinę iš 8-ojo, 9-ojo, 10-ojo ir 11-ojo Europos plėtros fondų (EPF) finansuojamos veiklos ataskaitą su joje pateiktais Komisijos atsakymais (4),
   kadangi:

               (1)

               pagal Vidaus susitarimo 11 straipsnio 7 dalį patvirtinimą, kad Komisija vienuoliktojo EPF finansinio valdymo užduotis įvykdė, teikia Europos Parlamentas, remdamasis Tarybos rekomendacija;

               (2)

               Komisija vienuoliktojo EPF 2015 finansinių metų operacijas įvykdė iš esmės tinkamai,

         REKOMENDUOJA Europos Parlamentui patvirtinti, kad Komisija įvykdė vienuoliktojo EPF 2015 finansinių metų operacijas.

      Priimta Briuselyje 2017 m. vasario 21 d.

            Tarybos vardu

            Pirmininkas

         E. SCICLUNA

      (1)  OL L 317, 2000 12 15, p. 3.

      (2)  OL L 210, 2013 8 6, p. 1.

      (3)  OL L 58, 2015 3 3, p. 17.

      (4)  OL C 375, 2016 10 13, p. 287.


title: 2015 m. liepos 14 d. Tarybos rekomendacija dėl 2015 m. Portugalijos nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2015 m. Portugalijos stabilumo programos

text:
               18.8.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 272/94

         TARYBOS REKOMENDACIJA
   2015 m. liepos 14 d.
   dėl 2015 m. Portugalijos nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2015 m. Portugalijos stabilumo programos
   (2015/C 272/25)
   EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
   atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 121 straipsnio 2 dalį ir 148 straipsnio 4 dalį,
   atsižvelgdama į 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei koordinavimo (1), ypač į jo 5 straipsnio 2 dalį,
   atsižvelgdama į 2011 m. lapkričio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 1176/2011 dėl makroekonominių disbalansų prevencijos ir naikinimo (2), ypač į jo 6 straipsnio 1 dalį,
   atsižvelgdama į Europos Komisijos rekomendaciją,
   atsižvelgdama į Europos Parlamento rezoliucijas,
   atsižvelgdama į Europos Vadovų Tarybos išvadas,
   atsižvelgdama į Užimtumo komiteto nuomonę,
   atsižvelgdama į Ekonomikos ir finansų komiteto nuomonę,
   atsižvelgdama į Socialinės apsaugos komiteto nuomonę,
   atsižvelgdama į Ekonominės politikos komiteto nuomonę,
   kadangi:

               (1)

               2010 m. kovo 26 d. Europos Vadovų Taryba pritarė Komisijos pasiūlymui įgyvendinti naują augimo ir darbo vietų kūrimo strategiją „Europa 2020“, grindžiamą geresniu ekonominės politikos koordinavimu. Strategija yra orientuota į tas svarbias sritis, kuriose reikia imtis veiksmų, kad būtų stiprinamas Europos tvaraus augimo ir konkurencingumo potencialas;

               (2)

               remdamasi Komisijos pasiūlymais, 2015 m. liepos 14 d. Taryba priėmė rekomendaciją dėl valstybių narių ir Sąjungos ekonominės politikos bendrų gairių, o 2010 m. spalio 21 d. – sprendimą dėl valstybių narių užimtumo politikos gairių (3). Abejos gairės kartu sudaro integruotas gaires, ir į jas valstybių narių buvo paprašyta atsižvelgti formuojant nacionalinę ekonominę ir užimtumo politiką;

               (3)

               2014 m. liepos 8 d. Taryba priėmė rekomendaciją (4) dėl 2014 m. Portugalijos nacionalinės reformų programos ir pateikė nuomonę dėl atnaujintos 2014 m. Portugalijos stabilumo programos. 2014 m. lapkričio 28 d., vadovaudamasi Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (ES) Nr. 473/2013 (5), Komisija pateikė savo nuomonę dėl Portugalijos 2015 m. biudžeto plano projekto;

               (4)

               2014 m. lapkričio 28 d. Komisija priėmė metinę augimo apžvalgą, kuria pradedamas 2015 m. Europos ekonominės politikos koordinavimo semestras. Tą pačią dieną Komisija pagal Reglamentą (ES) Nr. 1176/2011 priėmė Įspėjimo mechanizmo ataskaitą, kurioje nurodyta, kad Portugalija yra viena iš valstybių narių, dėl kurios reikės parengti nuodugnią apžvalgą;

               (5)

               2014 m. gruodžio 18 d. Europos Vadovų Taryba patvirtino prioritetus, pagal kuriuos reikia skatinti investuoti, intensyviau vykdyti struktūrines reformas ir vykdyti atsakingą augimui palankų fiskalinį konsolidavimą;

               (6)

               2015 m. vasario 26 d. Komisija paskelbė 2015 m. šalies ataskaitą dėl Portugalijos. Joje įvertinta Portugalijos pažanga įgyvendinant 2014 m. liepos 8 d. priimtas šaliai skirtas rekomendacijas. Į šalies ataskaitą įtraukti ir nuodugnios apžvalgos pagal Reglamento (ES) Nr. 1176/2011 5 straipsnį rezultatai. Atlikusi analizę Komisija daro išvadą, kad Portugalijoje yra susidaręs perviršinis makroekonominis disbalansas, dėl kurio reikia imtis ryžtingų politikos veiksmų ir kurį reikia specialiai stebėti. Tiesa, kad vykdant koregavimo programą daug pasiekta ekonomikos koregavimo ir politikos priemonių srityse. Nepaisant finansinio įsiskolinimo mažinimo pastangų, kurias deda namų ūkiai ir ne finansų bendrovių sektoriai, išlieka reikšminga rizika, susijusi su dideliu vidaus ir išorės įsiskolinimu įvairiuose sektoriuose, kuri turi būti atidžiai stebima. Finansinio įsiskolinimo mažinimą taip pat apsunkina lėtas augimas, maža infliacija ir didelis nedarbas;

               (7)

               2015 m. balandžio 28 d. Portugalija pateikė 2015 m. nacionalinę reformų programą ir 2015 m. stabilumo programą. Siekiant atsižvelgti į abiejų programų tarpusavio sąsajas, jos vertintos vienu metu;

               (8)

               šiuo metu Portugalijai taikoma Stabilumo ir augimo pakto korekcinė dalis. 2015 m. stabilumo programoje Vyriausybė planuoja iki 2015 m. panaikinti perviršinį deficitą, o tai atitinka Tarybos nustatytą terminą. Ji siekia 2015 m. nominalų deficitą sumažinti iki 2,7 % BVP ir toliau palaipsniui sumažinti iki 0,6 % BVP 2018 m. Remiantis stabilumo programa, Vyriausybė planuoja 2016 m. pasiekti vidutinio laikotarpio tikslą, kad struktūrinis deficitas neviršytų 0,5 % BVP. Tikimasi, kad 2015 m. valdžios sektoriaus skolos santykis su BVP sumažės iki 124,2 % ir toliau mažės iki maždaug 112,1 % 2018 m. Makroekonominis scenarijus, kuriuo grindžiamos šios biudžeto projekcijos, yra tikėtinas 2015 ir 2016 m., tačiau gan optimistinis 2017 ir 2018 m., kuriems Portugalijos viešųjų finansų taryba nustatė tam tikrą riziką. Remiantis Komisijos 2015 m. pavasario prognoze, dar nėra užtikrinta, kad perviršinis deficitas būtų panaikintas laiku ir tvariai iki 2015 m., tačiau tai yra tikėtina. Vis dėlto fiskalinės pastangos nesiekia Tarybos rekomenduoto lygio. Darant prielaidą, kad perviršinis deficitas bus panaikintas, Portugalijai nuo 2016 m. būtų taikoma pakto prevencinė dalis. Balanso gerinimo priemonės, kurias taikant būtų pasiekti planuojami deficito tikslai po 2016 m., nebuvo pakankamai tiksliai išdėstytos ir panašu, kad jų nepakaks. Todėl kyla rizika, jog 2016 m. bus gerokai nukrypta nuo reikalaujamo koregavimo plano siekiant vidutinio laikotarpio tikslo ir reikės papildomų struktūrinių priemonių. Remdamasi stabilumo programos vertinimu ir atsižvelgdama į Komisijos 2015 m. pavasario prognozę, Taryba mano, kad yra rizika, jog Portugalija neatitiks Stabilumo ir augimo pakto nuostatų;

               (9)

               fiskalinis konsolidavimas turi būti pagrįstas didesniu viešųjų išlaidų efektyvumu ir geresne kokybe visais viešojo administravimo lygmenimis ir tolesnėmis viešųjų finansų valdymo sistemos reformomis. Visų pirma reikia dėti daugiau pastangų, kad užtikrinant Įsipareigojimų kontrolės įstatymo vykdymą ir stiprinant atskaitomybę būtų užtikrinta griežta išlaidų kontrolė. Įstatymas dėl vienos darbo užmokesčio skalės buvo paskelbtas 2014 m. rugsėjo mėn. ir taikomas nuo 2015 m. sausio mėn.; ruošiamasi įgyvendinti įstatymo galią turintį dekretą dėl vienos priedų skalės. Valstybės įmonių restruktūrizavimas neužbaigtas. Po 2014 m. rugpjūčio mėn. paskelbtų Konstitucinio Teismo sprendimų vykdant pensijų reformą padaryta nedidelė pažanga rengiant naujas visapusiškas priemones. Pastaruosius dvejus metus Portugalijoje buvo įgyvendinama visapusiška mokesčių sistemos reforma, susijusi su pelno mokesčiu, gyventojų pajamų mokesčiu ir aplinkos mokesčiais. Reikėtų įvertinti bendrą šios reformos poveikį. Esama daug galimybių imtis tolesnių reformų, kuriomis siekiama modernizuoti pajamų administravimą ir dar labiau pagerinti mokesčių mokėtojų mokestinių prievolių vykdymą;

               (10)

               neseniai įgyvendinta keletas kolektyvinių derybų sistemos reformų, tačiau ne visomis jų skatinama suderinti darbo užmokestį su produktyvumu sektoriaus ir įmonės lygmenimis. Sistemos uždavinys – sudaryti sąlygas įmonėms prisitaikyti prie ypatingų aplinkybių. Tai, be kita ko, apima efektyvų esamų nuostatų, pagal kurias įmonėms leidžiama, esant ypatingoms aplinkybėms, nukrypti nuo sektoriaus lygmeniu sudarytų kolektyvinių sutarčių, taikymą. Nepaisant to, kad pastaraisiais metais minimalus darbo užmokestis buvo įšaldytas, nuo 2008 m. nominaliąja verte jis augo kur kas sparčiau negu vidutinis darbo užmokestis, o darbuotojų, gaunančių minimalų darbo užmokestį, dalis padidėjo nuo 5 % 2005 m. iki 12,9 % 2014 m.;

               (11)

               padaryta reikšminga pažanga aktyvios darbo rinkos politikos taikymo ir valstybinių užimtumo tarnybų reformos srityse. Tačiau išlieka problema, kaip pasiekti jaunimą, kuris nedirba, nesimoko ir nedalyvauja mokymuose. Reikia suskaitmeninti daugiau paslaugų, skirtų atitikčiai darbo rinkos poreikiams didinti. Tinkamos socialinės paramos aprėpties, visų pirma minimalių pajamų programos, užtikrinimas išlieka itin svarbus uždavinys. Padaryta tam tikra pažanga gerinant švietimo kokybę ir sąsają su darbo rinka. Kad pagerintų švietimo kokybę, Portugalija reformavo mokymo programas ir mokytojų statutą. Stebėsenos priemonės taikymas ir naujų profesinio rengimo bei mokymo programų suteikiamos įvairios galimybės turėtų padėti spręsti mokyklos nebaigimo problemą ir pagerinti mokymosi rezultatų rodiklius. Naujausiomis reformomis siekiama patobulinti profesinio rengimo ir mokymo sistemą, tačiau tebėra sunku padaryti ją patrauklesnę studentams. Dar vienas uždavinys – skatinti aukštojo mokslo įstaigas, privačiojo sektoriaus įmones ir mokslinių tyrimų organizacijas keistis tarpusavyje žiniomis;

               (12)

               didelės Portugalijos įmonių skolos vis dar atsiliepia jų rezultatams ir stabdo naujas investicijas, o namų ūkių įsiskolinimas smarkiai sumažėjo. Atsižvelgdamas į atliktą išsamų įvertinimą, centrinis bankas sustiprino bankų likvidumo ir kapitalo padėties stebėseną ir taip pat įvertino bankų gaivinimo planus. Įmonių neveiksnių paskolų santykis išlieka didelis (viršija 18 %) ir yra našta bankų balansuose. 2014 m. pradėta vykdyti pelno mokesčio reforma sugriežtinamos grynųjų finansinių išlaidų atskaitymo ribos, tačiau būtų galima toliau spręsti dideliam įsiskolinimui palankaus mokestinio iškraipymo, susijusio su pelno apmokestinimu, problemą. Iš naujo kuriamos įmonių restruktūrizavimo platformos ir procesai PER ir SIREVE daugiau dėmesio skiriant tam, kaip padėti perspektyvioms įmonėms tęsti veiklą, o ne būti likviduotoms. Iš 2014 m. finansinio įsiskolinimo mažinimo duomenų matyti, kad įgyvendinant įmonių skolos naštai sumažinti skirtas priemones padaryta reikšminga pažanga. 2014 m. gegužės mėn. paskelbtas įmonių skolos restruktūrizavimo strateginis planas palaipsniui įtraukiamas į teisės aktus įvairių priemonių pavidalu. Taip pat padaryta pažanga plečiant finansavimo alternatyvų ne finansų įmonėms pasirinkimą skatinant investicijas į nuosavybės vertybinius popierius. 2014 m. rugsėjo mėn. oficialiai įsteigta Vystymosi finansavimo institucija ketina spręsti rinkos nepakankamumo problemą, dėl kurios MVĮ sunkiau gauti finansavimą;

               (13)

               būtų galima stiprinti priemones, kuriomis siekiama padidinti teisingumo sistemos efektyvumą ir pagerinti jos kokybę, visų pirma, kiek tai susiję su teismų veiklos vertinimu ir interneto priemonių naudojimu, ir atlikti teismo procesų dalyvių arba teisės specialistų apklausas. Remiantis 2015 m. ES teisingumo rezultatų suvestine, civilinių ir komercinių bylų nagrinėjimas tebėra ilgas (386 dienos). Vykdymo užtikrinimo bylų skaičius ir toliau nežymiai mažėja, tačiau nagrinėjimo užbaigimo trukmė išlieka ilga (2014 m. – 1 045 dienos). Su mokesčių ir administraciniais teismais susijusios reformos vykdomos lėčiau negu kitos teismų reformos. Dėl išaugusio bankroto bylų skaičiaus reikia skirti daugiau lėšų pirmosios instancijos teismams ir jiems skirtiems mokymams šioje srityje. Įmonių likvidumui toliau kliudo smarkiai vėluojantys mokėjimai, ypač viešojo sektoriaus. Nesiimta jokių naujų priemonių ir neprisiimta įsipareigojimų, kaip spręsti šių pavėluotų mokėjimų klausimą. Nepakanka skaidrumo apie privačiojo ir viešojo sektoriaus partnerystes vietos bei regionų valdžios lygmenimis, o apie koncesijas – visais lygmenimis. Korupcijos prevencijai kliudo neefektyvus esamos teisinės sistemos, kurios stebėjimo, įgyvendinimo ir sankcijų vykdymo užtikrinimo aspektus reikia tobulinti, taikymas;

               (14)

               nauja transporto reguliavimo institucija veiklos dar nevykdo. Uostų, geležinkelių ir miestų viešojo transporto koncesijų liberalizavimo priemonės įgyvendinamos lėtai, todėl nepavyksta skatinti investicijų. Įgyvendinant ilgalaikį transporto planą ir uostų sektoriaus reformos darbotvarkę padaryta tik nedidelė pažanga. Vėluojama įgyvendinti Lisabonos ir Porto didmiesčių zonų transporto koncesijas. Be to, padaryta nedidelė pažanga pakartotinėse derybose dėl uostų koncesijų ir geležinkelių sektoriuje. Tebevyksta geležinkelių (REFER) ir kelių (EP) infrastruktūros operatorių susijungimas, kuriuo siekiama pagerinti naujos kelių ir geležinkelių infrastruktūros įstaigos finansinį tvarumą. Sumažintas transporto sektoriuje veikiančių valstybės įmonių darbuotojų skaičius;

               (15)

               vykdant Europos semestrą, Komisija atliko išsamią Portugalijos ekonominės politikos analizę ir ją paskelbė 2015 m. šalies ataskaitoje. Be to, ji įvertino stabilumo programą ir nacionalinę reformų programą, taip pat įvertino veiksmus, kurių Portugalija ėmėsi atsižvelgdama į ankstesniais metais jai skirtas rekomendacijas. Komisija įvertino ne tik jų svarbą tvariai fiskalinei ir socialinei bei ekonominei Portugalijos politikai, bet ir tai, kaip laikomasi ES taisyklių ir gairių, nes ES lygmens priemonėmis prisidedant prie būsimų nacionalinių sprendimų būtina stiprinti bendrą Europos Sąjungos ekonomikos valdymą. Rekomendacijos pagal Europos semestrą pateiktos toliau išdėstytose 1–5 rekomendacijose;

               (16)

               atsižvelgdama į šį vertinimą, Taryba išnagrinėjo stabilumo programą, o jos nuomonė (6) pateikiama visų pirma toliau išdėstytoje1 rekomendacijoje;

               (17)

               atsižvelgdama į Komisijos nuodugnios apžvalgos ir šio vertinimo rezultatus, Taryba išnagrinėjo nacionalinę reformų programą ir stabilumo programą. Jos rekomendacijos pagal Reglamento (ES) Nr. 1176/2011 6 straipsnį pateiktos toliau išdėstytose 1–4 rekomendacijose;

               (18)

               vykdant Europos semestrą, Komisija taip pat atliko visos euro zonos ekonominės politikos analizę. Remdamasi šia analize, Taryba pateikė konkrečias rekomendacijas, skirtas valstybėms narėms, kurių valiuta yra euro (7). Portugalija, kaip šalis, kurios valiuta yra euro, taip pat turėtų užtikrinti, kad tos rekomendacijos būtų visiškai ir laiku įgyvendintos,

         REKOMENDUOJA Portugalijai 2015–2016 m. imtis šių veiksmų:

               1.

               Imantis reikiamų priemonių užtikrinti tvarų perviršinio deficito panaikinimą 2015 m. 2016 m. užtikrinti 0,6 % BVP fiskalinį koregavimą siekiant vidutinio laikotarpio biudžeto tikslo. Siekiant paspartinti deficito ir skolos mažinimą panaudoti nenumatytą pelną. Siekiant geriau kontroliuoti išlaidas, užtikrinti Įsipareigojimų kontrolės įstatymo vykdymą. Pagerinti pensijų sistemos tvarumą vidutiniu laikotarpiu. Užtikrinti valstybės įmonių finansinį tvarumą. Toliau gerinti mokestinių prievolių vykdymą ir mokesčių administravimo efektyvumą.

               2.

               Konsultuojantis su socialiniais partneriais ir pagal nacionalinę praktiką skatinti derinti darbo užmokestį ir produktyvumą atsižvelgiant į įgūdžių ir vietos darbo rinkos sąlygų skirtumus, taip pat į regionų, sektorių ir įmonių ekonominės veiklos rezultatų skirtumus. Užtikrinti, kad minimalaus darbo užmokesčio raida atitiktų užimtumo ir konkurencingumo skatinimo tikslus.

               3.

               Pagerinti valstybinių užimtumo tarnybų efektyvumą visų pirma dedant kuo daugiau pastangų pasiekti darbo biržoje neregistruotus jaunus žmones. Užtikrinti veiksmingą išmokų gavėjų aktyvumo skatinimą ir tinkamą socialinė paramos, visų pirma minimalių pajamų programos, aprėptį.

               4.

               Imtis tolesnių priemonių, kuriomis siekiama sumažinti įmonių skolų naštą, spręsti įmonių neveiksnių paskolų santykio bankuose klausimą ir mažinti įmonių įsiskolinimui palankų mokestinį iškraipymą pagal mokesčių nuostatas. Didinti perspektyvioms įmonėms skirtų skolos restruktūrizavimo priemonių efektyvumą pradedant bankams ir skolininkams taikyti paskatas, kad jie dalyvautų restruktūrizavimo proceso ankstyvajame etape.

               5.

               Paspartinti priemonių įgyvendinimą ir padidinti skaidrumą, susijusį su koncesijomis, įskaitant transporto sektoriaus koncesijas, ir privačiojo bei viešojo sektorių partnerystėmis vietos bei regionų lygmenimis.

      Priimta Briuselyje 2015 m. liepos 14 d.

            Tarybos vardu

            Pirmininkas

         P. GRAMEGNA

      (1)  OL L 209, 1997 8 2, p. 1.

      (2)  OL L 306, 2011 11 23, p. 25.

      (3)  Toliau taikomos pagal 2014 m. gegužės 6 d. Tarybos sprendimą 2014/322/ES dėl valstybių narių užimtumo politikos gairių 2014 m. (OL L 165, 2014 6 4, p. 49).

      (4)  2014 m. liepos 8 d. Tarybos rekomendacija dėl 2014 m. Portugalijos nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2014 m. Portugalijos stabilumo programos (OL C 247, 2014 7 29, p. 102).

      (5)  2013 m. gegužės 21 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 473/2013 dėl euro zonos valstybių narių biudžeto planų projektų stebėsenos bei vertinimo ir perviršinio deficito padėties ištaisymo užtikrinimo bendrųjų nuostatų (OL L 140, 2013 5 27, p. 11).

      (6)  Pagal Reglamento (EB) Nr. 1466/97 5 straipsnio 2 dalį.

      (7)  OL C 272, 2015 8 18, p. 98.


title: 2015 m. liepos 14 d. Tarybos rekomendacija dėl 2015 m. Lietuvos nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2015 m. Lietuvos stabilumo programos

text:
               18.8.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 272/70

         TARYBOS REKOMENDACIJA
   2015 m. liepos 14 d.
   dėl 2015 m. Lietuvos nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2015 m. Lietuvos stabilumo programos
   (2015/C 272/18)
   EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
   atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 121 straipsnio 2 dalį ir 148 straipsnio 4 dalį,
   atsižvelgdama į 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei koordinavimo (1), ypač į jo 5 straipsnio 2 dalį,
   atsižvelgdama į Europos Komisijos rekomendaciją,
   atsižvelgdama į Europos Parlamento rezoliucijas,
   atsižvelgdama į Europos Vadovų Tarybos išvadas,
   atsižvelgdama į Užimtumo komiteto nuomonę,
   atsižvelgdama į Ekonomikos ir finansų komiteto nuomonę,
   atsižvelgdama į Socialinės apsaugos komiteto nuomonę,
   atsižvelgdama į Ekonominės politikos komiteto nuomonę,
   kadangi:

               (1)

               2010 m. kovo 26 d. Europos Vadovų Taryba pritarė Komisijos pasiūlymui įgyvendinti naują augimo ir darbo vietų kūrimo strategiją „Europa 2020“, grindžiamą geresniu ekonominės politikos koordinavimu. Strategija yra orientuota į tas svarbias sritis, kuriose reikia imtis veiksmų, kad būtų stiprinamas Europos tvaraus augimo ir konkurencingumo potencialas;

               (2)

               remdamasi Komisijos pasiūlymais, 2015 m. liepos 14 d. Taryba priėmė rekomendaciją dėl valstybių narių ir Sąjungos ekonominės politikos bendrų gairių, o 2010 m. spalio 21 d. – sprendimą dėl valstybių narių užimtumo politikos gairių (2). Abejos gairės kartu sudaro integruotas gaires, ir į jas valstybių narių buvo paprašyta atsižvelgti formuojant nacionalinę ekonominę ir užimtumo politiką;

               (3)

               2014 m. liepos 8 d. Taryba priėmė rekomendaciją (3) dėl 2014 m. Lietuvos nacionalinės reformų programos ir pateikė nuomonę dėl atnaujintos 2014 m. Lietuvos konvergencijos programos;

               (4)

               2014 m. lapkričio 28 d. Komisija priėmė metinę augimo apžvalgą, kuria pradedamas 2015 m. Europos ekonominės politikos koordinavimo semestras. Tą pačią dieną Komisija, remdamasi Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (ES) Nr. 1176/2011 (4), priėmė Įspėjimo mechanizmo ataskaitą, kurioje Lietuva nenurodyta kaip viena iš valstybių narių, dėl kurių reikės parengti nuodugnią apžvalgą;

               (5)

               2014 m. gruodžio 18 d. Europos Vadovų Taryba patvirtino prioritetus, pagal kuriuos reikia skatinti investuoti, spartinti struktūrines reformas ir vykdyti atsakingą augimui palankų fiskalinį konsolidavimą;

               (6)

               2015 m. vasario 26 d. Komisija paskelbė 2015 m. Lietuvos ataskaitą. Joje įvertinta Lietuvos pažanga įgyvendinant 2014 m. liepos 8 d. priimtas šaliai skirtas rekomendacijas;

               (7)

               2015 m. balandžio 13 d. Lietuva pateikė 2015 m. nacionalinę reformų programą, o 2015 m. balandžio 30 d. – 2015 m. stabilumo programą. Siekiant atsižvelgti į jų tarpusavio sąsajas, jos vertintos vienu metu;

               (8)

               šiuo metu Lietuvai taikoma Stabilumo ir augimo pakto prevencinė dalis. Savo 2015 m. stabilumo programoje Lietuva paprašė taikyti pensijų reformos sąlygą. Lietuvos vertinimu, biudžeto išlaidos pensijų reformai 2016 m. sudarys 0,1 % BVP. Jei Eurostatas patvirtins, kad pensijų reforma atitinka būtinas sąlygas, Taryba, atsižvelgdama į tai, kad išlaikoma tinkama patikimumo riba deficito pamatinės vertės atžvilgiu, mano, kad Lietuva 2016 m. galėtų pasinaudoti prašoma galimybe laikinai nukrypti nuo reikalaujamo koregavimo plano siekiant vidutinio laikotarpio tikslo. Stabilumo programoje Vyriausybė planuoja, kad 2015 m. nominalus deficitas bus 1,2 % BVP, o ne vėliau kaip 2018 m. jį pakeis 0,7 % BVP perteklius. Per visą programos laikotarpį Vyriausybė ketina nenukrypti nuo vidutinio laikotarpio biudžeto tikslo, kuris yra 1 % BVP struktūrinis deficitas. Stabilumo programoje numatoma, kad valdžios sektoriaus skolos santykis su BVP 2015 m. pasieks aukščiausią tašką – 42,2 %, o 2018 m. sumažės iki 32,9 %. Makroekonominis scenarijus, kuriuo grindžiamos šios biudžeto projekcijos, yra tikėtinas. Tačiau priemonės, kurias taikant būtų pasiekti planuojami deficito tikslai nuo 2016 m., nėra pakankamai išsamiai nurodytos. Remiantis Komisijos 2015 m. pavasario prognoze, kyla rizika, kad 2015 m. gali būti šiek tiek nukrypta nuo reikalaujamo koregavimo plano siekiant vidutinio laikotarpio tikslo, nes grynųjų išlaidų augimas 0,3 % BVP viršija išlaidų kriterijų. 2015–2016 m. ir struktūrinis balansas, ir išlaidų augimas labai nukrypsta nuo reikalaujamo koregavimo plano; tai rodo didelio nuokrypio riziką 2016 m. Todėl abejais metais reikės papildomų priemonių. Remdamasi stabilumo programos vertinimu ir atsižvelgdama į Komisijos 2015 m. pavasario prognozę, Taryba mano, kad yra rizika, jog Lietuva nesilaikys Stabilumo ir augimo pakto nuostatų. Be to, nepaisant pastarojo meto pažangos, dabartinę fiskalinę sistemą reikėtų toliau tobulinti stiprinant jos privalomąjį pobūdį ir užtikrinant visišką atitiktį ES fiskalinėms nuostatoms. Lietuvos mokestinės pajamos labai priklauso nuo netiesioginio ir darbo jėgos apmokestinimo, o pajamos iš aplinkosaugos ir turto apmokestinimo vis dar labai nedidelės. Lietuvai tebekyla problemų dėl mokestinių prievolių, visų pirma susijusių su PVM, vykdymo;

               (9)

               dėl demografinių priežasčių, migracijos ir prastų sveikatos priežiūros sistemos rezultatų Lietuvoje labai mažėja darbingo amžiaus gyventojų. Nuolat žemas dalyvavimo mokymosi visą gyvenimą programose lygis nepadeda stiprinti žmogiškojo kapitalo, gerinti įsidarbinimo galimybių ar didinti produktyvumo. Mokyklose prastus pagrindinius gebėjimus turinčių moksleivių skaičius didesnis nei vidurkis, ir tai rodo, kad reikia modernizuoti mokytojų rengimą ir skatinti tęstinį profesinį tobulinimąsi. Švietimo ir mokymo pasiūla ne visada atitinka darbo rinkos poreikius. Vidurinio mokslo įstaigose pagal profesinio rengimo ir mokymo programas besimokančių moksleivių dalis yra maža. Lietuva imasi priemonių, kuriomis siekiama tobulinti ir plėsti pameistrystės ir mokymosi darbo vietoje programas, tačiau tokių programų skaičius ir kokybė vis dar nepakankami. Lovų skaičius ligoninėse vienam gyventojui vis dar didelis, palyginti su kitomis Sąjungos šalimis, – tai rodo, kad gali būti disbalansų teikiant sveikatos priežiūros paslaugas. Kartu bendros valstybės investicijos į sveikatos priežiūros sektorių tebėra mažos. Nustatyti dažni neoficialaus atsiskaitymo už sveikatos priežiūros paslaugas atvejai ir susirūpinimas dėl korupcijos medicinos prekių viešojo pirkimo procedūrų metu rodo, kad būtina gerinti sveikatos priežiūros sistemos valdymą;

               (10)

               patvirtintos pensijų reformos priemonės yra nepakankamos, kad būtų išspręsta pensijų sistemos tvarumo vidutiniu laikotarpiu problema. Teisės aktais nustatytas pensinis amžius laipsniškai didinamas iki 2026 m., tačiau pensijų sistemoje neatsižvelgiama į tikėtinos gyvenimo trukmės rodiklius. Be to, pensijų indeksavimui taikomos taisyklės yra neaiškios. Žemas dalyvavimo savanoriško pensijų kaupimo sistemose lygis ir profesinių pensijų sistemų nebuvimas kelia pensijų neadekvatumo ateityje riziką. Vyriausybė ketina įgyvendinti visapusišką pensijų sistemos reformą, kuri būtų platesnio naujojo socialinio modelio dalis. Tačiau ši strategija dar iki galo neparengta ir nepriimta, be to, pirmiausia būtina užbaigti konsultacijas su socialiniais partneriais. Lietuva pradėjo taikyti pagyvenusiems žmonėms skirtas finansinės paramos priemones ir finansines paskatas įdarbinti vyresnio amžiaus darbuotojus. Tačiau visapusiškos aktyvaus senėjimo strategijos dar nėra;

               (11)

               daugiau nei 30 % Lietuvos gyventojų kyla skurdo ar socialinės atskirties rizika. Dėl piniginės socialinės paramos reformos ir geresnės ekonominės padėties poveikio labai sumažėjo socialinės paramos gavėjų skaičius ir išlaidų, skiriamų šiai paramai, dydis. Vis dėlto aktyvios darbo rinkos priemonės ir kitos paramos gavėjams remti skirtos paslaugos vis dar nepakankamos;

               (12)

               Lietuva padarė didelę pažangą reformuodama valstybės valdomas įmones ir priėmė teisės aktus, kad užtikrintų ilgalaikį reformų poveikį. Vyriausybė užbaigė komercinės ir nekomercinės veiklos atskyrimą, kuris dabar atskleidžiamas metinėse ataskaitose. Likusios valstybės valdomos įmonės ne vėliau kaip 2015 m. rugsėjo mėn. pabaigoje privalo paskirti nepriklausomus valdybos narius;

               (13)

               atsižvelgdama į Europos semestrą, Komisija atliko išsamią Lietuvos ekonominės politikos analizę ir ją paskelbė 2015 m. šalies ataskaitoje. Be to, ji įvertino stabilumo programą ir nacionalinę reformų programą, taip pat įvertino veiksmus, kurių Lietuva ėmėsi atsižvelgdama į ankstesniais metais jai skirtas rekomendacijas. Komisija įvertino ne tik jų svarbą tvariai fiskalinei ir socialinei bei ekonominei Lietuvos politikai, bet ir tai, kaip laikomasi ES taisyklių ir gairių, nes ES lygio priemonėmis prisidedant prie būsimų nacionalinių sprendimų būtina stiprinti bendrą Sąjungos ekonomikos valdymą. Rekomendacijos atsižvelgiant į Europos semestrą pateiktos toliau išdėstytose 1–3 rekomendacijose;

               (14)

               atsižvelgdama į šį įvertinimą, Taryba išnagrinėjo stabilumo programą, o jos nuomonė (5) pateikiama visų pirma toliau išdėstytoje 1 rekomendacijoje;

               (15)

               atsižvelgdama į Europos semestrą, Komisija taip pat atliko visos euro zonos ekonominės politikos analizę. Remdamasi šia analize, Taryba pateikė konkrečias rekomendacijas, skirtas valstybėms narėms, kurių valiuta yra euro (6). Lietuva, kaip šalis, kurios valiuta yra euro, taip pat turėtų užtikrinti, kad tos rekomendacijos būtų visiškai ir laiku įgyvendintos,

         REKOMENDUOJA Lietuvai 2015–2016 m. imtis šių veiksmų:

               1.

               2015 m. vengti nuokrypio nuo vidutinio laikotarpio biudžeto tikslo ir užtikrinti, kad 2016 m. nuokrypis neviršytų leidžiamos ribos, susijusios su sistemine pensijų reforma. Išplėsti mokesčių bazę ir pagerinti mokestinių prievolių vykdymą.

               2.

               Spręsti darbingo amžiaus gyventojų mažėjimo problemą didinant švietimo sistemos suteikiamų įgūdžių atitiktį darbo rinkos poreikiams, gerinant su pagrindiniais gebėjimais susijusius rezultatus ir sveikatos priežiūros sistemos rezultatus; sumažinti didelį mokesčių pleištą mažas pajamas gaunantiems asmenims, perkeliant mokesčių naštą kitiems šaltiniams, kurių apmokestinimas mažiau kenkia ekonomikos augimui.

               3.

               Patvirtinti visapusišką pensijų sistemos reformą, pagal kurią būtų sprendžiama ir pensijų adekvatumo pasiekimo problema. Pagerinti bedarbių pašalpų ir piniginės socialinės paramos aprėptį ir adekvatumą ir sudaryti geresnes sąlygas darbo ieškančių asmenų įdarbinimui.

      Priimta Briuselyje 2015 m. liepos 14 d.

            Tarybos vardu

            Pirmininkas

         P. GRAMEGNA

      (1)  OL L 209, 1997 8 2, p. 1.

      (2)  Toliau taikomos pagal 2014 m. gegužės 6 d. Tarybos sprendimą 2014/322/ES dėl valstybių narių užimtumo politikos gairių 2014 m. (OL L 165, 2014 6 4, p. 49).

      (3)  2014 m. liepos 8 d. Tarybos rekomendacija dėl 2014 m. Lietuvos nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2014 m. Lietuvos konvergencijos programos (OL C 247, 2014 7 29, p. 67).

      (4)  2011 m. lapkričio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 1176/2011 dėl makroekonominių disbalansų prevencijos ir naikinimo (OL L 306, 2011 11 23, p. 25).

      (5)  Pagal Reglamento (EB) Nr. 1466/97 5 straipsnio 2 dalį.

      (6)  OL C 272, 2015 8 18, p. 98.


title: 2007 m. spalio 11 d. Komisijos rekomendacija dėl Europos Parlamento ir Tarybos direktyvoje 2004/109/EB minimo oficialiai nustatytų mechanizmų, skirtų centralizuotai saugoti reglamentuojamą informaciją, elektroninio tinklo (Pranešta dokumentu Nr. C(2007) 4607) (Tekstas svarbus EEE)

text:
               12.10.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 267/16

      KOMISIJOS REKOMENDACIJA

   2007 m. spalio 11 d.
   dėl Europos Parlamento ir Tarybos direktyvoje 2004/109/EB minimo oficialiai nustatytų mechanizmų, skirtų centralizuotai saugoti reglamentuojamą informaciją, elektroninio tinklo
   (Pranešta dokumentu Nr. C(2007) 4607)
   (Tekstas svarbus EEE)
   (2007/657/EB)
   EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA,
   atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 211 straipsnio antrą įtrauką,
   kadangi:

               (1)

               2004 m. gruodžio 15 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvoje 2004/109/EB dėl informacijos apie emitentus, kurių vertybiniais popieriais leista prekiauti reguliuojamoje rinkoje, skaidrumo reikalavimų suderinimo, iš dalies keičiančioje Direktyvą 2001/34/EB (1), reikalaujama geriau organizuoti Bendrijos lygiu investuotojų prieigą prie informacijos apie emitentus, siekiant aktyviai skatinti Europos kapitalo rinkų integraciją.

               (2)

               Direktyva 2004/109/EB valstybių narių kompetentingos institucijos yra įpareigojamos parengti gaires, siekiant dar labiau palengvinti viešą prieigą prie informacijos, kuri turi būti atskleista pagal 2003 m. sausio 28 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2003/6/EB dėl prekybos vertybiniais popieriais, pasinaudojant viešai neatskleista informacija, ir manipuliavimo rinka (piktnaudžiavimo rinka) (2), pagal 2003 m. lapkričio 4 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2003/71/EB dėl prospekto, kuris turi būti skelbiamas, kai vertybiniai popieriai siūlomi visuomenei ar įtraukiami į prekybos sąrašą, iš dalies keičiančią Direktyvą 2001/34/EB (3), ir pagal Direktyvą 2004/109/EB, taip pat sukurti bendrą visų valstybių narių elektroninį tinklą (toliau – elektroninis tinklas) arba elektroninių tinklų platformą, kurie jungtų skirtingus mechanizmus, nacionaliniu lygmeniu nustatytus tokiai informacijai saugoti (toliau – saugojimo mechanizmai).

               (3)

               Valstybių narių kompetentingos institucijos Europos vertybinių popierių reguliavimo komitete (CESR), įsteigtame Komisijos sprendimu 2001/527/EB (4), 2006 m. birželio 30 d. priėmė ir pateikė Komisijai nuomonę, kurioje jos pareiškė teikiančios pirmenybę paprastam elektroniniam tinklui, jungiančiam saugojimo mechanizmus. Prie tokio tinklo galima būtų prisijungti naudojantis įprasta sąsaja, kurioje būtų pateikiamas visų bendrovių, kurių akcijos įtrauktos į prekybą reguliuojamoje rinkoje, Bendrijoje sąrašas ir kuri nukreiptų naudotojus į atitinkamo saugojimo mechanizmo tinklavietę. Todėl atitinkami duomenys būtų ir toliau saugomi nacionaliniu lygmeniu, nereikėtų kurti bendros infrastruktūros, kurioje kartotųsi visa susijusi informacija, sukaupta nacionaliniu lygmeniu, ir kuri reikalautų papildomų išlaidų.

               (4)

               Šiame etape derėtų nurodyti savanoriškus standartus, suteikiant reikalingo lankstumo saugojimo mechanizmams, kad juos būtų galima pritaikyti prie darbo elektroniniame tinkle.

               (5)

               Pageidautina, kad saugojimo mechanizmus būtų galima sujungti tarpusavyje elektroniniu būdu, kad investuotojai ir suinteresuotosios šalys galėtų lengvai naudotis informacija apie Bendrijos bendroves, kurių akcijos įtrauktos į prekybą reguliuojamoje rinkoje. Siekiant greičiau sukurti tokį elektroninį tinklą, turėtų būti atsižvelgiama į paprastas sąlygas, pavyzdžiui, tokias, kokias siūlo valstybių narių kompetentingos institucijos. Vientisame tinkle taip pat turėtų būti sudaryta galimybė teikti pridėtinės vertės paslaugas investuotojams.

               (6)

               Siekiant sudaryti sąlygas investuotojams naudotis finansine informacija apie bendroves, kurių akcijos įtrauktos į prekybą reguliuojamoje rinkoje, turėtų būti raginama saugojimo mechanizmuose, kur įmanoma, integruoti atitinkamą finansinę informaciją, kurią atskleidė emitentai pagal kitus Bendrijos ar nacionalinius teisės aktus.

               (7)

               Siekiant sudaryti galimybes pradėti veiksmingai diegti elektroninius tinklus, kompetentingos valstybių narių institucijos, dalyvaudamos CESR veikloje ir glaudžiai bendradarbiaudamos su subjektais, atsakingais už saugojimo mechanizmus, turėtų būti raginamos parengti tinklo valdymo susitarimą, kuriame būtų numatytos svarbiausios sąlygos elektroniniams tinklams kurti, funkcionuoti ir finansuoti, taip pat institucijos, kuri būtų įpareigota kasdien tvarkyti tinklą, skyrimo tvarka.

               (8)

               Svarbu suteikti subjektui, atsakingam už saugojimo mechanizmus galimybę laisvai priimti sprendimus savo kainodaros politikos klausimais, siekiant užtikrinti jų finansinį perspektyvumą. Kartu jie neturėtų savo kainodaros politikoje nustatyti skirtingas kainas elektroninio tinklo naudotojams ir naudotojams, kurie turi prieigą prie saugojimo mechanizmo nacionaliniu lygmeniu.

               (9)

               Tam, kad elektroninis tinklas tinkamai funkcionuotų, taip pat siekiant užtikrinti, kad tinklo naudotojams Bendrijoje būtų teikiamos panašios paslaugos, nacionaliniu lygmeniu būtina nustatyti būtinus kokybės standartus, kurie bus taikomi reglamentuojamos informacijos saugojimui. Svarbu, kad subjektas, atsakingas už saugojimo mechanizmus užtikrintų pakankamą saugumą duomenis perduodant, saugant ir gaunant. Taip pat svarbu sukurti sistemas, kurios užtikrintų informacijos, kaupiamos saugojimo mechanizmuose, šaltinio ir turinio tikrumą. Siekiant sudaryti galimybę daryti automatines elektronines kaupiamos informacijos santraukas, žymėti datą ir laiką ir kitaip tvarkyti kaupiamą informaciją, subjektas, atsakingas už saugojimo mechanizmus, turėtų apsvarstyti galimybę naudoti atitinkamus formatus ir šablonus. Be to, siekiant sudaryti sąlygas gauti informaciją, kurią saugo galutinis naudotojas, turėtų būti teikiamos atitinkamos paieškos sistemos ir techninės pagalbos paslaugos. Tam, kad būtų užtikrintas sistemos vientisumas, kuo labiau turėtų būti suvienodinami standartai, taikomi tinkle veikiantiems saugojimo mechanizmams ir institucijai, įsteigtai kasdien tvarkyti tinklo platformą.

               (10)

               Būtų naudinga taikyti laipsniškas priemones siekiant užtikrinti, kad saugojimo mechanizmų elektroninis tinklas ilgainiui galėtų atitikti emitentų ir investuotojų lūkesčius, visų pirma suteikti jiems galimybę naudotis virtualaus „vieno langelio“ principu finansinei informacijai, kurią atskleidė bendrovės, kurių akcijos įtrauktos į prekybą reguliuojamoje rinkoje, gauti. Todėl reikėtų išnagrinėti galimus sprendimus, skirtus patobulinti šį tinklą ateityje. Siekiant užtikrinti, kad bus išlaikyta sąsaja su iš pradžių sukurtu tinklu, tokį nagrinėjimą per CESR turėtų atlikti valstybių narių kompetentingos institucijos. Dirbant šį darbą turėtų būti išnagrinėta bent jau galimybė susieti šį elektroninį tinklą su elektroniniu tinklu, kurį kuria nacionaliniai įmonių registrai, numatyti 1968 m. kovo 9 d. Pirmojoje Tarybos direktyvoje 68/151/EEB dėl apsaugos priemonių, kurių valstybės narės, siekdamos suvienodinti tokias apsaugos priemones visoje Bendrijoje, reikalauja iš Sutarties 58 straipsnio antroje pastraipoje apibrėžtų bendrovių, jų narių ir kitų interesų apsaugai, koordinavimo (5).

               (11)

               Siekiant suteikti Komisijai galimybę atidžiai stebėti padėtį ir įvertinti būtinybę imtis tolesnių priemonių, įskaitant galimybę priimti įgyvendinimo priemones pagal Direktyvos 2004/109/EB 22 straipsnio 2 dalį, valstybės narės turėtų būti paragintos pateikti Komisijai atitinkamą informaciją,

         REKOMENDUOJA:
   I   SKYRIUS
   DALYKAS

               1.

               Šios rekomendacijos tikslas yra paskatinti valstybes nares stengtis užtikrinti, kad būtų imtasi reikiamų priemonių siekiant veiksmingai sujungti oficialiai nustatytus mechanizmus, skirtus centralizuotai saugoti reglamentuojamą informaciją, kaip numatyta Direktyvos 2004/109/EB 21 straipsnio 2 dalyje (toliau – saugojimo mechanizmai), į vieną Bendrijos elektroninį tinklą, kaip numatyta tos direktyvos 22 straipsnio 1 dalies antros pastraipos b punkte (toliau – elektroninis tinklas).

         II   SKYRIUS
   ELEKTRONINIS TINKLAS
   2.   Susitarimas dėl elektroninio tinklo valdymo

               2.1.

               Valstybės narės turėtų sudaryti galimybes kurti ir plėtoti elektroninį tinklą jo pradinėje stadijoje paskirdamos kompetentingas institucijas, numatytas Direktyvos 2004/109/RB 24 straipsnyje, kurios Europos vertybinių popierių reguliavimo komitete (CESR), įsteigtame Sprendimu 2001/527/EB, parengtų susitarimą dėl elektroninio tinklo valdymo (toliau – valdymo susitarimas). Saugojimo mechanizmai turėtų glaudžiai bendradarbiauti rengiant tą susitarimą.
               Valstybės narės turėtų paskirti subjektą, kuriam būtų suteiktos teisės sudaryti šį susitarimą. Paskirdamos tokį subjektą jos turėtų atsižvelgti į subjektų, atsakingų už saugojimo mechanizmus, kompetentingų institucijų ar kitų susijusių subjektų atitinkamus įgaliojimus.

               2.2.

               Valdymo susitarime turėtų būti aptariami bent jau šie klausimai:

                           a)

                           tinklo platformos sukūrimas;

                           b)

                           prisijungimo prie elektroninio tinklo sąlygos;

                           c)

                           dalyvavimo sąlygų nesilaikymo pasekmės ir įpareigojimo vykdyti šias sąlygas būdai;

                           d)

                           institucijos, kuri kasdien tvarko tinklo platformą, paskyrimo tvarka ir pagrindinės šiam tvarkymui numatomos sąlygos;

                           e)

                           elektroninio tinklo tobulinimo priemonių parinkimo mechanizmas, pagal kurį turėtų būti atsižvelgiama, jei yra galimybė, į visų suinteresuotųjų šalių, įskaitant galutinius naudotojus, nuomonę;

                           f)

                           finansavimo sąlygos;

                           g)

                           ginčų sprendimo sistema;

                           h)

                           paties susitarimo keitimo mechanizmas.

               2.3.

               Valstybės narės turėtų imtis tinkamų priemonių siekdamos užtikrinti, kad saugojimo mechanizmai atitiktų valdymo susitarimo nuostatas.

         3.   Sąlygos, susijusios su elektroninio tinklo technine sąveika
   Elektroninis tinklas, sukurtas remiantis valdymo susitarimu, turėtų turėti bent jau šias funkcijas:

               a)

               centrinę taikomąją tarnybinę tinklo stotį ir centrinę duomenų bazę, kuriose pateikiamas visų emitentų sąrašas su bendra sąsaja ir kurios suteikia galimybę galutiniam naudotojui kiekvieno emitento atžvilgiu prisijungti prie saugojimo mechanizmo, kuriame saugoma informacija, susijusi su tuo emitentu;

               b)

               bendrą prieigos tašką galutiniams naudotojams, prie kurio galima prisijungti arba per centrinį tašką, arba kiekviename saugojimo mechanizme atskirai;

               c)

               sąsajos kalbos direktoriją, prieinamą galutiniam naudotojui bendrame prieigos taške, kuriame naudojamos komunikacinės kalbos, kurias nacionaliniu lygmeniu patvirtino už mechanizmus atsakingi subjektai, dalyvaujantys elektroniniame tinkle;

               d)

               prieigą prie visų dokumentų, kuriuos galima gauti nacionaliniu lygmeniu saugojimo mechanizmuose, prisijungusiuose prie elektroninio tinklo, įskaitant, jei yra, informaciją, kurią atskleidė emitentai pagal Direktyvą 2003/6/EB, Direktyvą 2003/71/EB ir kitus Bendrijos aktus ar nacionalinę teisę;

               e)

               galimybę toliau naudoti duomenis, kuriuos galima gauti elektroniniame tinkle, jei įmanoma.

         4.   Kainos už prisijungimą prie informacijos, saugomos elektroniniame tinkle, nustatymas

               4.1.

               Subjektams, atsakingiems už saugojimo mechanizmus, turėtų būti sudaromos galimybės kurti savo kainodaros politiką. Tačiau jie neturėtų savo kainodaros politikoje nustatyti skirtingas kainas galutiniams naudotojams, kurie prisijungia prie savo informacijos tiesiogiai per atitinkamą nacionalinį prieigos tašką, ir naudotojams, kurie prisijungia netiesiogiai per bendrą prieigos tašką, teikiamą elektroniniame tinkle.

               4.2.

               Subjektai, atsakingi už saugojimo mechanizmus, turėtų apsvarstyti galimybę suteikti nemokamą prieigą investuotojams ar suinteresuotosioms šalims prie reglamentuojamos informacijos, bent jau tam tikrą laikotarpį po to, kai ją paskelbia emitentas.

               4.3.

               4.1 ir 4.2 punktai nėra susiję su pridėtinės vertės paslaugų, kurias teiktų subjektai, atsakingi už saugojimo mechanizmus, ar bet kuri trečioji šalis, naudojanti informaciją, kurią galima gauti elektroniniame tinkle, teikimu.

         III   SKYRIUS
   BŪTINI KOKYBĖS STANDARTAI

      1   dalis

      Bendra informacija

               5.

               Valstybės narės turėtų užtikrinti, kad saugojimo mechanizmai, dalyvaujantys elektroniniame tinkle, atitinka standartus, lygiaverčius pavyzdiniams standartams, išdėstytiems šiame skyriuje.
               Valstybės narės taip pat turėtų užtikrinti, kad institucija, minima 2.2 punkto d papunktyje, paskirta pagal valdymo susitarimą, atitiktų standartus, išdėstytus 2 ir 3 dalyje.

               6.

               Valstybės narės turėtų užtikrinti, kad tokie patys standartai, kurie taikomi emitentams, kaip numatyta Direktyvos 2004/109/EB 2 straipsnio 1 dalies d punkte, būtų taikomi ir asmenims, kurie pateikė prašymą dėl leidimo prekiauti reguliuojamoje rinkoje be emitento sutikimo, kaip numatyta tos direktyvos 21 straipsnio 1 dalyje.

      2   dalis

      Apsauga

   7.   Informacijos perdavimo apsauga

               7.1.

               Saugojimo mechanizme turėtų būti įdiegti patikimi apsaugos mechanizmai, skirti užtikrinti informacijos perdavimo priemonių, kuriomis naudojantis sukuriamas ryšys tarp emitento ir mechanizmo, apsaugą ir užtikrinti pateikiamos informacijos šaltinio tikrumą.

               7.2.

               Saugumo tikslais subjektui, atsakingam už saugojimo mechanizmą, turėtų būti suteikiama teisė riboti naudojamas informacijos perdavimo priemones ir turėtų būti paliekama galimybė bent jau gauti elektronines laikmenas per emitentui prieinamą sistemą.
               Bet kuriuo atveju informacijos perdavimo priemonių, kurias ketinama naudoti, tipai turėtų būti lengvai prieinami, plačiai naudojami ir juos turėtų būti paprasta gauti maža kaina.

         8.   Saugomos reglamentuojamos informacijos vientisumas

               8.1.

               Saugojimo mechanizmuose informacija turėtų būti laikoma saugiu elektroniniu formatu, taip pat juose turėtų būti taikomi tinkami apsaugos mechanizmai, skirti duomenų klastojimo ir nelegalios prieigos rizikai mažinti.

               8.2.

               Saugojimo mechanizmas turėtų užtikrinti, kad jame saugoma iš emitento gauta reglamentuojama informacija yra išsami ir kad reglamentuojamos informacijos turinys ją saugant nekeičiamas.
               Tuo atveju, kai subjektas, atsakingas už saugojimo mechanizmą, priima informacijos rinkmeną per informacijos perdavimo priemones, išskyrus elektronines, subjektas, atsakingas už saugojimo mechanizmą, turėtų užtikrinti, kad konvertuojant dokumentus į elektroninius dokumentus informacijos turinys liks tokios pat apimties ir nepakeistas – kaip emitentas atsiuntė iš pradžių.

               8.3.

               Informacija, kuri buvo atsiųsta į saugojimo mechanizmą ir buvo rodoma, neturėtų būti išimta iš saugojimo mechanizmo. Jei informaciją reikia papildyti ar pataisyti, ištaisytoje ar papildytoje informacijos dalyje turėtų būti nurodytas pakeistasis elementas, ši dalis turėtų būti pavadinta pataisa ar papildymu.

         9.   Patvirtinimas

               9.1.

               Subjektas, atsakingas už saugojimo mechanizmą, turėtų galėti patvirtinti saugomą informaciją. Tai reiškia, kad subjektas, atsakingas už mechanizmą, turėtų galėti atlikti saugomų dokumentų automatinį patikrinimą dėl nustatytų standartų laikymosi techniniu požiūriu, dėl jų formatų užbaigtumo ir tikslumo.

               9.2.

               Saugojimo mechanizme turėtų būti naudojamos sistemos, skirtos elektroninio perdavimo trikdžiams nustatyti ir pateikti pageidavimą persiųsti bet kokius duomenis, kurių jis negali gauti iš siuntėjo.

         10.   Patikima paslaugų prieiga

               10.1.

               Saugojimo mechanizme turėtų būti sukurtos apsaugos sistemos, siekiant užtikrinti, kad jo teikiamomis paslaugomis nuolat galės naudotis tik emitentai ir galutiniai vartotojai – 24 valandas per parą ir 7 dienas per savaitę.
               Kiekvienas saugojimo mechanizmas, atsižvelgiant į jo sistemų ypatybes ir savitas darbo sąlygas, turėtų nusistatyti tam tikrus reikalavimus.
               Sistemų pajėgumas, būtent jų tarnybinių tinklo stočių pajėgumas ir prieinamų dažnių diapazonas, turėtų būti pakankamas tikėtiniems emitentų pageidavimas, susijusiems su informacijos pateikimu, ir galutinių naudotojų pageidavimams, susijusiems su saugomos informacijos prieiga, įvykdyti.

               10.2.

               Turėtų būti sudarytos galimybės trumpam laikotarpiui sustabdyti prieigą prie saugojimo mechanizmo sistemų, kai tai reikalinga būtiniems taisymo darbams atlikti arba šio mechanizmo paslaugoms patobulinti. Kai įmanoma, apie tokius trikdžius turėtų būti pranešama iš anksto.

         11.   Atsisakymų priėmimas ir kompensavimas
   Subjektas, atsakingas už saugojimo mechanizmą, turėtų turėti vertinimo procedūrą, skirtą atsisakymams dėl pavėluoto informacijos pateikimo, susijusio su saugojimo mechanizmo techninėmis problemomis ir nestandartiniu pateikimu, svarstyti ir priimti arba atmesti. Subjektas, atsakingas už mechanizmą, taip pat turėtų teikti kompensavimo priemones, kurios suteiktų emitentui galimybę naudoti kitus informacijos pateikimo mechanizmus vietoj nurodytojo, kai šio naudojimas negalimas. Tačiau emitentas turėtų būti įpareigotas pakartotinai pateikti informaciją naudojantis pagrindiniu mechanizmu, kai jis bus sutvarkytas.
   12.   Atsarginės sistemos

               12.1.

               Saugojimo mechanizmas technologiniu požiūriu turėtų būti nepriklausomas ir turėtų turėti pakankamai atsarginių įrenginių, kad per tinkamą laikotarpį galėtų sutvarkyti ir atkurti savo paslaugas.

               12.2.

               Kiekvienam saugojimo mechanizmui reikės įvertinti šių atsarginių sistemų pobūdį atsižvelgiant į konkrečias naudojamos sistemos ypatybes.

      3   dalis

      Informacijos šaltinio tikrumo patvirtinimas

   13.   Informacijos šaltinio tikrumo ir šaltinio autentiškumo patvirtinimas

               13.1.

               Saugojimo mechanizmas turėtų turėti patikimas sistemas, skirtas užtikrinti pateikiamos informacijos šaltinio tikrumą. Saugojimo mechanizmas turėtų turėti įrodymų, kad jo gaunama informacija yra iš autentiško šaltinio. Saugojimo mechanizmas turėtų patvirtinti, kad bet kokios reglamentuojamos finansinės informacijos, kurią jis gauna, tiesioginis šaltinis yra asmuo ar subjektas, įsipareigojęs pateikti informaciją, arba jo įgaliotas asmuo ar subjektas.

               13.2.

               Subjektas, atsakingas už saugojimo mechanizmą, turėtų turėti galimybę elektroniniu būdu patvirtinti, kas gavo dokumentus. Subjektas, atsakingas už saugojimo mechanizmą, turėtų patvirtinti, kad informacijos pateikimas galioja, arba atmesti pateikimą, paaiškindamas atmetimo priežastis, taip pat neturi būti galimybės nepripažinti, kad informacija buvo siųsta.

         14.   Naudotojo patvirtinimas
   Turėtų būti sukurtos saugojimo mechanizmo apsaugos priemonės, skirtos autoriaus teisėtumui nustatyti, arba priemonės, skirtos asmeniniam leidimui siųsti konkrečią informaciją patikrinti. Subjektas, atsakingas už saugojimo mechanizmą, turėtų būti įgaliotas įdiegti skaitmeninio parašo, prieigos kodų ir bet kokių kitų atitinkamų priemonių, pakankamai užtikrinančių tikrumą, naudojimą.
   15.   Būtinybė užtikrinti reglamentuojamos informacijos turinio vientisumą
   Saugojimo mechanizmas turėtų užtikrinti, jog nekils pavojus, kad originali informacija netyčia ar tyčia bus klastojama ar pakeičiama, taip pat užtikrinti, kad apie bet kokį rizikos atvejį bus pranešta.

      4   dalis

      Laiko registravimas

   16.   Elektroninės santraukos ir datos bei laiko žymuo

               16.1.

               Subjektas, atsakingas už saugojimo mechanizmą, turėtų galėti automatiškai padaryti elektroninės informacijos santrauką ir pažymėti datą bei laiką.

               16.2.

               Subjektas, atsakingas už saugojimo mechanizmą, turėtų būti įpareigotas pareikalauti, kad informacija būtų teikiama iš anksto nustatytais formatais ir šablonais, kurie suteiktų galimybę naudoti tiesioginio duomenų apdorojimo technologiją.
               Jei bus nustatyti konkretūs formatai, subjektas, atsakingas už saugojimo mechanizmą, vis tiek turėtų naudoti atviros struktūros sistemas informacijai pateikti ir turėtų pripažinti bent:

                           a)

                           rinkmenų formatus ir perdavimo protokolus, kurie nėra patentuoti ir kurie netrukdo naudotis įvairių pardavėjų programinės įrangos programomis;

                           b)

                           plačiai naudojamus ir priimtinus patentuotus formatus.

                     Jei bus nustatyti šablonai, subjektai, atsakingu už saugojimo mechanizmus, turėtų užtikrinti, kad jie bus lengvai prieinami, taip pat, esant galimybei, jie turėtų būti suderinti su šablonais, kuriuos tokiai pat reglamentuojamai informacijai pateikti naudoja kompetentingos institucijos.

               16.3.

               Kai informacija patenka į saugojimo mechanizmą, joje turėtų būti pažymima data ir laikas, nepaisant to, ar kompetentinga institucija informaciją tikrino prieš jai patenkant į saugojimo mechanizmą (ex ante patikrinimas), ar tikrins ją po to (ex post patikrinimas).

      5   dalis

      Paprasta prieiga galutiniams naudotojams

   17.   Informacijos pristatymas
   Pristatant saugojimo mechanizmo paslaugas galutiniams naudotojams, reglamentuojama finansinė informacija, pateikiama pagal teisinį įsipareigojimą, turėtų būti atskiriama nuo bet kokios kitos saugojimo mechanizmo teikiamos papildomos pridėtinės vertės paslaugos.
   18.   Kalbos

               18.1.

               Subjektas, atsakingas už saugojimo mechanizmą, turėtų pateikti visas galimas kalbines informacijos versijas, kurias pateikė emitentas, ir suteikti galimybę jomis naudotis. Tačiau galimybė naudotis visomis kalbinėmis versijomis nereiškia, kad subjektas, atsakingas už saugojimo mechanizmą, turėtų išversti informaciją į kitas kalbas, kuriomis emitentas informacijos nepateikė.

               18.2.

               Saugojimo mechanizme esančioje paieškos sistemoje turėtų būti galima naudotis ta kalba, dėl kurios susitarė valstybės narės kompetentingos institucijos, ir bent jau tarptautinių finansų srityje įprasta kalba.

         19.   Techninis prieinamumas

               19.1.

               Saugojimo mechanizmas prieigos prie saugomos informacijos tikslais turėtų naudoti atviros struktūros sistemas. Kuriant sistemas saugojimo mechanizmas turėtų užtikrinti, kad naudojant jo sistemas bus galima techninė sąveika su kitais saugojimo mechanizmais toje pačioje ar kitose valstybėse narėse.

               19.2.

               Informaciją iš saugojimo mechanizmo galutiniai naudotojai turėtų gauti kaip galima greičiau, kiek tai įmanoma techniniu požiūriu, atsižvelgiant į saugojimo mechanizmo struktūras ir veikimo procedūras. Subjektas, atsakingas už saugojimo mechanizmą, neturėtų sąmoningai užtęsti proceso.

               19.3.

               Subjektas, atsakingas už saugojimo mechanizmą, turėtų užtikrinti galutiniams naudotojams nuolatinę prieigą prie visos saugomos reglamentuojamos informacijos, atsižvelgiant į sąlygas, apibūdintas 10 punkte.

               19.4.

               Subjektas, atsakingas už saugojimo mechanizmą, turėtų teikti naudotojams techninės pagalbos paslaugas. Kiekvieno subjekto, atsakingo už mechanizmą, teikiamos pagalbos lygį reikia nustatyti nacionaliniu lygmeniu.

         20.   Informacijos, kurią gali gauti galutinis vartotojas, formatas

               20.1.

               Reglamentuojama informacija, saugoma saugojimo mechanizme, turėtų būti saugoma tokiu formatu, kuris suteiktų naudotojui galimybę nesudėtingai peržiūrėti, parsisiųsti ir spausdinti visą reglamentuojamos informacijos turinį, kad ir kur naudotojas būtų. Tačiau galimybė gauti reglamentuojamą informaciją nereiškia, kad subjektas, atsakingas už saugojimo mechanizmą, turėtų pateikti spausdintines kopijas su šia informacija.

               20.2.

               Saugojimo mechanizmas turėtų suteikti naudotojams galimybę ieškoti saugomos informacijos, ją užsisakyti ir teikti užklausas apie ją.

               20.3.

               Saugojimo mechanizmas turėtų užfiksuoti pakankamai informacinių nuorodų, susijusių su gaunama reglamentuojama informacija. Tokiose informacinėse nuorodose turėtų būti nurodyta bent jau ši informacija:

                           a)

                           nurodymas, kad informacija yra reglamentuojama informacija;

                           b)

                           emitento, iš kurio buvo gauta reglamentuojama informacija, pavadinimas;

                           c)

                           dokumento pavadinimas;

                           d)

                           reglamentuojamos informacijos paskelbimo laikas ir data;

                           e)

                           dokumento kalba;

                           f)

                           reglamentuojamos informacijos rūšis.

                     Subjektas, atsakingas už saugojimo mechanizmą, turėtų tvarkyti reglamentuojamą informaciją ir skirstyti ją į kategorijas, atsižvelgiant bent jau į punktus, išvardytus pirmoje pastraipoje.
               Subjektui, atsakingam už saugojimo mechanizmą, turėtų būti suteikiama galimybė reikalauti, kad pateikiant reglamentuojamą informaciją emitentai pateiktų reikalingas informacines nuorodas.
               Subjektas, atsakingas už saugojimo mechanizmą, turėtų sugretinti šias kategorijas su kitais saugojimo mechanizmais, ypač kai kalbama apie reglamentuojamos informacijos rūšį, atsižvelgiant į susitarimą, minėtą šios rekomendacijos II skyriuje.

               20.4.

               Subjektui, atsakingam už saugojimo mechanizmą, turėtų būti suteikiama galimybė reikalauti, kad emitentai naudotų iš anksto nustatytus rinkmenų formatus ir šablonus. Bet kuriuo atveju saugojimo mechanizmas turėtų pripažinti bent:

                           a)

                           rinkmenų formatus ir perdavimo protokolus, kurie nėra patentuoti ir kurie netrukdo naudotis įvairių pardavėjų programinės įrangos programomis;

                           b)

                           plačiai naudojamus ir priimtinus patentuotus formatus.

                     Jei bus nustatyti šablonai, subjektas, atsakingas už saugojimo mechanizmą, turėtų užtikrinti, kad jie bus lengvai prieinami, taip pat, esant galimybei, jie turėtų būti suderinti su šablonais, kuriuos tokiai pat reglamentuojamai informacijai pateikti naudoja kompetentingos institucijos.

         IV   SKYRIUS
   TOLESNĖS ELEKTRONINIO TINKLO PLĖTROS GAIRĖS

               21.

               Valstybės narės turėtų paskatinti kompetentingas institucijas iki 2010 m. rugsėjo 30 d. per CESR parengti atitinkamas tolesnės elektroninio tinklo plėtros gaires.

               22.

               Šiose gairėse ypač turėtų būti išnagrinėta, be kita ko, atliekant sąnaudų ir naudos analizę, galimybė reikalauti:

                           a)

                           visuose elektroninio tinklo prieigos punktuose naudoti suderintas paieškos sistemas, kurių pagrindą sudarytų dažnai pasitaikančių paieškos žodžių ir informacinių duomenų elementų grupė, kad tokiu būdu būtų galima suderinti informacijos, kurią ketinama saugoti, klasifikavimo ir identifikavimo metodus;

                           b)

                           naudoti bendrus įvesties formatus ir standartus pateikiant reglamentuojamą informaciją saugojimo mechanizmui;

                           c)

                           saugojimo mechanizmuose naudoti bendrus reglamentuojamos informacijos rūšių sąrašus;

                           d)

                           techninės sąveikos su elektroniniu tinklu, kurį sukūrė nacionaliniai įmonių registrai, numatytu Direktyvoje 68/151/EEB;

                           e)

                           įpareigoti atskirą instituciją, kurią sudaro kompetentingų institucijų, minimų Direktyvos 2004/109/EB 24 straipsnyje, atstovai, stebėti paslaugų, kurias teikia bet koks teisinis subjektas, naudojantis bendrus elektroninio tinklo elementus, teikimą.

                     Suderintos paieškos sistemos, minėtos pirmos pastraipos a punkte, turėtų bent jau suteikti galimybę:

                           a)

                           atlikti paiešką naudojant bendrų kategorijų žymenis, pridedamus prie reglamentuojamos finansinės informacijos ją pateikiant saugojimo mechanizme, pavyzdžiui, emitento pavadinimą, pateikimo datą, emitento šalį, dokumento pavadinimą, prekybos sritį ir reglamentuojamos informacijos rūšį;

                           b)

                           atlikti dinamišką ar tinklinę paiešką;

                           c)

                           atlikti informacijos paiešką daugelyje šalių pateikus tik vieną užklausą.

                     Gairėse taip pat turėtų būti sudaryti bendri sąrašai siekiant sukurti subkategorijų žymenis atsižvelgiant į prekybos sritį ir reglamentuojamos informacijos rūšį.

         V   SKYRIUS
   TOLESNI VEIKSMAI IR ADRESATAI

               23.

               Valstybės narės raginamos iki 2008 m. gruodžio 31 d. pranešti Komisijai apie veiksmus, kurių buvo imtasi remiantis šia rekomendacija.

               24.

               Ši rekomendacija yra skirta valstybėms narėms.

      Priimta Briuselyje, 2007 m. spalio 11 d.

            Komisijos vardu

         Charlie McCREEVY

            Komisijos narys

      (1)  OL L 390, 2004 12 31, p. 38.

      (2)  OL L 96, 2003 4 12, p. 16.

      (3)  OL L 345, 2003 12 31, p. 64.

      (4)  OL L 191, 2001 7 13, p. 43.

      (5)  OL L 65, 1968 3 14, p. 8. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Direktyva 2006/99/EB (OL L 363, 2006 12 20, p. 137).