title: 2005/27/EB: 2005 m. sausio 12 d. Komisijos rekomendacija, dėl to, kas Europos Parlamento ir Tarybos direktyvoje 98/70/EB dėl benzino ir dyzelinių degalų (dyzelino) sudaro bešvinio benzino ir dyzelinių degalų su didžiausiu sieros kiekiu pakankamumą tinkamai subalansuotoje geografinėje bazėjeTekstas svarbus EEE

text:
               19.1.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 15/26

      KOMISIJOS REKOMENDACIJA

   2005 m. sausio 12 d.
   dėl to, kas Europos Parlamento ir Tarybos direktyvoje 98/70/EB dėl benzino ir dyzelinių degalų (dyzelino) sudaro bešvinio benzino ir dyzelinių degalų su didžiausiu sieros kiekiu pakankamumą tinkamai subalansuotoje geografinėje bazėje
   (Tekstas svarbus EEE)
   (2005/27/EB)
   EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA,
   atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį ir ypač į jos 211 straipsnį,
   kadangi:

               (1)

               Pagal 1998 m. spalio 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 98/70/EB dėl benzino ir dyzelinių degalų (dyzelino) kokybės, 3 straipsnio 2 dalies d punktą ir 4 straipsnio 1 dalies d punktą (1) valstybės narės turi užtikrinti, kad jų teritorijose tinkamai subalansuotoje geografinėje bazėje galima įsigyti bešvinio benzino ir dyzelinių degalų, kuriuose esantis sieros kiekis neviršija nustatyto didžiausio sieros kiekio.

               (2)

               Direktyvoje 98/70/EB taip pat numatyta, kad Komisija parengia gaires, kad rekomenduotų tai, kas šiuose tiksluose sudaro bešvinio benzino, kuriame sieros kiekis neviršija 10 mg/kg, pakankamumą tinkamai subalansuotoje geografinėje bazėje.

               (3)

               Manoma, kad tokias gaires taip pat reikia parengti dėl dyzelinių degalų (dyzelino), kuriuose esantis sieros kiekis neviršija 10 mg/kg.

               (4)

               Komisija įvertino kelias galimybes. Atlikusi šį darbą ir pasitarusi su valstybėmis narėmis, atitinkamų pramonės ir komercijos sričių ekspertais ir kitomis nevyriausybinėmis organizacijomis, Komisija parengė tokias gaires,

         KURIOMIS REKOMENDUOJA:
   Direktyvos 98/70/EB 3 straipsnio 2 dalies d punktui ir 4 straipsnio 1 dalies d punktui, ypač dėl besierių degalų pakankamumo tinkamai subalansuotoje geografinėje bazėje, valstybės narės turėtų taikyti priede nustatytus principus.

      Priimta Briuselyje, 2005 m. sausio 12 d.

            Komisijos vardu

         Stavros DIMAS

            Komisijos narys

      (1)  OL L 350, 1998 12 28, p. 58. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (EB) Nr. 1882/2003 (OL L 284, 2003 10 31, p. 1).

      PRIEDAS
      Gairės dėl to, kas Direktyvos 98/70/EB 3 straipsnio 2 dalies d punkte ir 4 straipsnio 1 dalies d punkte sudaro pakankamumą tinkamai subalansuotoje geografinėje bazėje
      1.   ŠIOSE GAIRĖSE NAUDOJAMŲ TERMINŲ PAAIŠKINIMAS:
      Degalai be sieros arba besieriai degalai yra bešvinis benzinas ir dyzeliniai degalai (dyzelinas), kuriuose sieros kiekis neviršija 10 mg/kg (ppm).
      Degalinės arba degalų skirstymo vietos yra mažmeninės prekybos arba komercinės vietos, kuriose degalai pilami į kelių transporto priemones, kad būtų galima važiuoti (kaip apibrėžta EN 14274:2003).
      2.   ĮTAKĄ DARANTYS VEIKSNIAI
      Kad būtų užtikrintas besierių degalų pakankamumas, valstybėms narėms reikalingas tam tikro lygio lankstumas, atsižvelgiant į skirtingą nacionalinių rinkų ir tiekimo infrastruktūros būklę. Turėtų būti atsižvelgiama į šiuos veiksnius:
      1)   Nedidelis gyventojų tankumas
      Tikėtina, kad dideliuose rajonuose, kur gyventojų tankis nedidelis, yra mažiau ir mažesnių degalinių (apyvartos apimties arba skirstomųjų siurblių požiūriu), o didesnės degalinės sutelktos tankiau apgyvendintuose rajonuose. Turėtų būti atsižvelgiama į didesnius atstumus tarp degalų pildymo punktų ir galimą infrastruktūros negebėjimą tiekti daugiau kaip vieno sieros lygio degalus.
      2)   Didelis gyventojų tankumas
      Tikėtina, kad tuose rajonuose, kur gyventojų tankumas didelis, degalinės iš esmės yra didesnės (pagal apyvartos apimtį, taip pat pagal skirstomųjų siurblių skaičių), jų yra daugiau ir todėl jos yra išdėstytos arčiau viena kitos. Tokiu atveju tikėtina, kad infrastruktūra galės tiekti kelių klasių degalus ir kad įmanoma laipsniškiau įdiegti degalinių aprėptį.
      3)   Nedidelės salų rinkos
      Tikėtina, kad mažų salų rinkose aktualūs tokie patys klausimai, kaip ir rajonuose, kur gyventojų tankumas yra nedidelis, be to, jose gali būti ir mažesnių (arba vienintelio) tiekėjų rinka arba ribotas (arba vienintelis) didesnių terminalų skaičius.
      3.   BENDROSIOS GAIRĖS
      Direktyvos 98/70/EB 8 straipsnyje iš valstybių narių jau yra reikalaujama pateikti esminę informaciją apie nacionalinių bešvinio benzino ir dyzelinių degalų be sieros pardavimų apimtis.
      Šiose rekomendacijose pristatomi keturi vertinimo kriterijai, kuriuos Komisija nustatė kaip ypač naudingus apibrėžiant geografiškai subalansuotą besierių degalų pakankamumą Direktyvos 3 straipsnio 2 dalies d punkte ir 4 straipsnio 1 dalies d punkte. Pagal dvi išsamias pirmaeiles galimybes A ir B suteikiama aiškesnė ir tikslesnė informacija apie geografinį besierių degalų pakankamumą. Kaip įprasta, daroma prielaida, kad valstybės narės gali pasirinkti arba A, arba B galimybes, bet netaiko abiejų galimybių kartu.
      Pagal dvi ne tokias išsamias antrines galimybes C ir D suteikiama informacija apie pakankamumą konkrečiuose rajonuose.
      Reikia paminėti, kad siūlomos galimybės gali netekti ypatingos svarbos, jei visose degalinėse pasiekiamas aukštas pakankamumo lygis, pavyzdžiui, nuo 60 % iki 80 %. Tokiu atveju išsamus regioninis nacionalinės politikos sėkmės vertinimas gali būti nereikalingas. Galimybės D procentinis skaičius gali būti šiek tiek didesnis, atsižvelgiant į esamą padėtį.
      Bet kokiu atveju iš bešvinio benzino, kuriame nėra sieros, ir besierių dyzelinių degalų įvedimo sąlygų skirtumų paaiškėtų, kad jos turi būti tiriamos atskirai.
      Valstybės narės gali pasirinkti būdus, kuriuos mano esant tinkamiausius besierių degalų pakankamumui įgyvendinti savo valstybėse. Visgi rekomenduojama, kad valstybės narės, prieš priimdamos sprendimą dėl tinkamiausių priemonių, palengvinančių įgyvendinimą nacionalinėmis sąlygomis, apsvarstytų čia pateikiamas galimybes. Ypatingi atvejai aptarti 4 dalyje.
      3.1.   A galimybė: degalinių santykis su tam tikrų klasių besieriais degalais, kurių galima įsigyti regione
      3.1.1.   Kriterijus
      Bešvinio benzino ir dyzelinių degalų degalinių, kuriose galima įsigyti tam tikrų klasių/tipų besierių degalų, skaičius ir procentas (ataskaitinių metų pabaigoje) pagal Eurostato 3 lygių teritorinių statistinių vienetų nomenklatūros (NUTS) 3 lygio regioninę klasifikaciją.
      Pagal šį kriterijų naudojami tokie vienetai:

                  a)

                  degalinių skaičius;

                  b)

                  degalinių, kuriose galima įsigyti besierių degalų, procentas.

            3.1.2.   Naudingumas
      Šio kriterijaus pranašumas yra tai, kad pagal jį galima aiškiai nustatyti geografinį besierių degalų pakankamumą tokiu lygiu, kuris užtikrina pakankamai tolygų paskirstymą nacionalinėje teritorijoje. Be to, NUTS regionų rajonai jau yra apibrėžti ir naudojami kitiems Bendrijos statistiniams duomenims, ir tai, kad kitų NUTS regionų duomenys yra prieinami (pavyzdžiui, gyventojai, žemės plotas etc.), leis atlikti tolesnius naudingus tyrimus.
      3.2.   B galimybė: vidutinis atstumas tarp degalinių, kuriose galima įsigyti tam tikrų klasių besierių degalų
      3.2.1.   Kriterijus
      Vidutinis atstumas tarp bešviniu benzinu arba dyzeliniais degalais prekiaujančių degalinių, kuriose galima įsigyti besierių degalų. Jį apskaičiuojant, reikia suskaičiuoti nacionalinį vidutinį, didžiausią ir mažiausią atstumą tarp degalinių, tiekiančių besierius degalus (atskirai dėl bešvinio benzino ir dyzelinių degalų). Taip pat gali būti naudinga šiuos duomenis palyginti su visų degalinių nacionaliniu vidurkiu.
      3.2.2.   Naudingumas
      Šio kriterijaus pranašumas yra tai, kad pagal jį įvertinama, kaip skiriasi atstumai, kuriuos transporto priemonių savininkams gali reikėti nuvažiuoti nacionalinėje teritorijoje, norint papildyti besieriais degalais savo transporto priemones. Duomenų palyginimas su nacionaliniu visų degalinių vidurkiu leidžia šiuo kriterijumi tiksliau įvertinti konkrečias nacionalines sąlygas.
      3.3.   C galimybė: besierių degalų pakankamumas didelėse degalinėse
      3.3.1.   Kriterijus
      Didelių degalinių, kuriose visos šalies mastu galima įsigyti bešvinio benzino arba dyzelinių degalų, kuriuose nėra sieros, skaičius ir bendras procentas. Valstybės narės turėtų apibrėžti dideles degalines pagal mažiausią degalų apyvartos milijonais litrų per metus ribą, atsižvelgiant į nacionalinę būklę (pavyzdžiui, gali būti įskaityta apie 5 % visų degalinių).
      3.3.2.   Naudingumas
      Didelės degalinės yra rajonuose, kur didelė paklausa, todėl šis kriterijus tampa naudingas, norint įvertinti besierių degalų pakankamumo lygį tokiuose rajonuose. Didelės degalinės turėtų būti gana tolygiai išdėstytos visoje nacionalinėje teritorijoje, ir kriterijų taip pat turėtų būti gana lengva taikyti.
      3.4.   D galimybė: besierių degalų pakankamumas greitkelių/automagistralių degalinėse
      3.4.1.   Kriterijus
      Pagrindiniuose greitkeliuose/automagistralėse esančių degalinių, kuriose valstybės mastu galima įsigyti bešvinio benzino arba dyzelinių degalų, kuriuose nėra sieros, skaičius ir bendras procentas. Pagrindinius kelius arba greitkelius/automagistrales reikiamai nustato valstybė narė.
      3.4.2.   Naudingumas
      Šis kriterijus ypač naudingas dėl tranzito ir turizmo, nes juo įvertinamas pakankamumo lygis pagrindinėse transporto magistralėse. Šios degalinės taip pat turėtų būti gana tolygiai paskirstytos didelėje nacionalinės teritorijos geografinėje bazėje, nors daugiausia jos yra susijusios su didesniais gyventojų centrais.
      4.   YPATINGI ATVEJAI
      Kai kuriais atvejais dėl valstybių narių taikomų priemonių rūšies arba dėl ypatingos valstybės narės padėties valstybė narė gali nebūtinai iki galo naudotis pirmaeilėmis arba antrinėmis galimybėmis, kad tiksliai pavaizduotų besierių degalų geografinį pakankamumą. Numatyti du tokie atvejai, kai gali būti taikomas paprastesnis nacionalinės politikos sėkmingo vykdymo vertinimo būdas:

                  1)

                  Esant labai aukšto lygio pakankamumui arba nacionalinei rinkai perėjus prie bešvinio benzino arba dyzelinių degalų, kuriuose nėra sieros; benzinas arba dyzelinas;

                  2)

                  Esant vieninteliam valstybės narės terminalui (tiekėjui) arba ribotai salos rinkai.

            Šiais atvejais tinkama toliau pateikta žemesnio lygio analizė.
      4.1.   Labai aukštas pakankamumo lygis (rinkos perėjimas)
      Tais atvejais, kai valstybių narių taikomos priemonės užtikrina labai aukšto lygio pakankamumą/rinkos perėjimą nacionaliniu mastu (pavyzdžiui, nuo 60 % iki 80 % visų degalinių arba pardavimų), gali pakakti naudoti tiktai pagrindinę informaciją apie besierių degalų bendrųjų pardavimų dydžius (apimtis) ir atitinkamai nacionalinio lygmens duomenis apie bešvinį benziną arba dyzelinius degalus.
      Yra keletas būdų, kaip galima pasiekti tokio aukšto lygio pakankamumo/rinkos perėjimo. Jie gali apimti:

                  a)

                  pramonines sutartis, užtikrinančias reikiamą besierių degalų pasiūlą daugumoje degalinių;

                  b)

                  fiskalinių paskatų naudojimą, palengvinantį rinkos perėjimą prie daugiausia naudojamų besierių degalų;

                  c)

                  privalomo perėjimo prie besierių degalų arba jų privalomo pakankamumo reikalavimų degalinėse įvedimą;

            4.2.   Vienintelis terminalas/salų rinkos
      Valstybėse narėse, kuriose yra vienintelis tiekimo terminalas, arba salos rinkose besierių degalų pakankamumo rodiklis gali sparčiai kilti iki aukšto lygio arba pasiekti net 100 %. Tai galėtų sumažinti galimybių nuo A iki D taikymo šiuose ypatinguose rajonuose naudingumą, atsižvelgiant į esamą padėtį.


title: 2008 m. sausio 28 d. Europos centrinio banko rekomendacija, skirta Europos Sąjungos Tarybai dėl Suomen Pankki išorės auditoriaus (ECB/2008/1)

text:
               1.2.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 29/1

      EUROPOS CENTRINIO BANKO REKOMENDACIJA

   2008 m. sausio 28 d.
   skirta Europos Sąjungos Tarybai dėl Suomen Pankki išorės auditoriaus
   (ECB/2008/1)
   (2008/C 29/01)
   EUROPOS CENTRINIO BANKO VALDANČIOJI TARYBA,
   atsižvelgdama į Europos centrinių bankų sistemos ir Europos centrinio banko statutą, ypač į jo 27 straipsnio 1 dalį,
   kadangi:

               (1)

               Europos centrinio banko (ECB) ir Eurosistemos nacionalinių centrinių bankų sąskaitų auditą atlieka nepriklausomas išorės auditorius, kurį rekomenduoja ECB valdančioji taryba ir tvirtina Europos Sąjungos Taryba.

               (2)

               Dabartinio Suomen Pankki išorės auditoriaus įgaliojimai baigsis po 2007 finansinių metų audito. Todėl būtina paskirti išorės auditorių nuo 2008 finansinių metų.

               (3)

                  Suomen Pankki išorės auditoriumi 2008–2012 finansiniams metams pasirinko KPMG Oy Ab,

         PRIĖMĖ ŠIĄ REKOMENDACIJĄ:
   Rekomenduojama skirti KPMG Oy Ab Suomen Pankki išorės auditoriumi 2008–2012 finansiniams metams.

      Priimta Frankfurte prie Maino, 2008 m. sausio 28 d.

            ECB pirmininkas

         Jean-Claude TRICHET


title: 2016 m. kovo 8 d. Komisijos rekomendacija (ES) 2016/336 dėl priemonių, kuriomis siekiama sumažinti būtinybę karpyti uodegas, taikymo pagal Tarybos direktyvą 2008/120/EB, nustatančią būtiniausius kiaulių apsaugos standartus

text:
               9.3.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 62/20

         KOMISIJOS REKOMENDACIJA (ES) 2016/336
   2016 m. kovo 8 d.
   dėl priemonių, kuriomis siekiama sumažinti būtinybę karpyti uodegas, taikymo pagal Tarybos direktyvą 2008/120/EB, nustatančią būtiniausius kiaulių apsaugos standartus
   EUROPOS KOMISIJA,
   atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 292 straipsnį,
   kadangi:

               (1)

               Tarybos direktyvoje 2008/120/EB (1) valstybių narių reikalaujama užtikrinti, kad uodegų karpymas būtų ne įprasta praktika, o taikoma tik nustačius, kad buvo sužeisti paršavedžių speniai arba kitų kiaulių ausys ar uodegos;

               (2)

               kiaulių uodegos karpomos, kad kiaulės negalėtų kandžioti uodegų; tokią neįprastą jų elgseną sukelia įvairūs veiksniai. Toks karpymas gali sukelti kiaulėms skausmą ir taip pakenkti jų gerovei;

               (3)

               Direktyvoje 2008/120/EB nustatyta, kad prieš karpant uodegas, atsižvelgiant į aplinką ir gyvulių tankumą, reikia imtis kitų priemonių, neleidžiančių kiaulėms kandžioti uodegų ir apsaugančių nuo kitų blogų įpročių. Dėl šios priežasties turi būti pakeistos netinkamas aplinkos sąlygos arba valdymo sistemos;

               (4)

               Direktyvoje 2008/120/EB valstybių narių taip pat reikalaujama užtikrinti, kad kiaulėms nuolat būtų paduotas pakankamas kiekis medžiagų, kurias jos galėtų tyrinėti ir knisti, pavyzdžiui, šiaudų, šieno, medienos, pjuvenų, grybų komposto, durpių arba minėtų medžiagų mišinio (toliau – aplinkos gerinimo medžiagos), nedarančių žalos šių gyvūnų sveikatai;

               (5)

               Europos maisto saugos tarnyba pateikė mokslines nuomones dėl rizikos, kuri kyla kiaulėms, kai jos kandžioja vienos kitų uodegas, ir dėl galimų būdų, kaip sumažinti būtinybę karpyti uodegas (2), taip pat mokslinę nuomonę dėl įvairiais veiksniais grindžiamo požiūrio į su gyvūnais susijusių ir su gyvūnais nesusijusių priemonių naudojimą siekiant įvertinti kiaulių gerovę (3). Taikant šioje rekomendacijoje nurodytą geriausią praktiką turėtų būti atsižvelgiama į šių mokslinių nuomonių išvadas;

               (6)

               atskirtų valstybių narių ūkininkavimo sistemos yra skirtingos. Todėl būtina Sąjungos lygmeniu rekomenduoti geriausią praktiką, kuria siekiama sumažinti būtinybę karpyti uodegas, ir optimizuotus aplinkos gerinimo medžiagų pateikimo būdus;

               (7)

               šios rekomendacijos turėtų būti laikomasi vadovaujantis Direktyvos 2008/120/EB ir kitų susijusių Sąjungos teisės aktų, reglamentuojančių kiaulių gerovę, nuostatomis;

         PRIĖMĖ ŠIĄ REKOMENDACIJĄ:

               1.

               Taikydamos bendruosius reikalavimus dėl uodegų kandžiojimo prevencijos ir retesnio įprastos uodegų karpymo praktikos taikymo, kaip nustatyta Direktyvos 2008/120/EB I priede, valstybės narės turėtų atsižvelgti į 2–7 dalyse pateiktas mokslinėmis žiniomis pagrįstas geriausios praktikos gaires.

               2.

               Valstybės narės turėtų:

                           a)

                           užtikrinti, kad ūkininkai atliktų uodegų kandžiojimo atvejų dažnumo rizikos vertinimą, grindžiamą su gyvūnais susijusiais ir su gyvūnais nesusijusiais rodikliais (toliau – rizikos vertinimas), ir

                           b)

                           nustatyti kriterijus dėl atitikties teisės aktuose nustatytiems reikalavimas ir juos paskelbti interneto svetainėje.

               3.

               Atliekant rizikos vertinimą turėtų būti tikrinami šie parametrai:

                           a)

                           pateikiamos aplinkos gerinimo medžiagos;

                           b)

                           švara;

                           c)

                           šiluminis komfortas ir oro kokybė;

                           d)

                           sveikatos būklė;

                           e)

                           konkuravimas dėl maisto ir erdvės;

                           f)

                           mityba.

                     Remiantis rizikos vertinimo rezultatais, turėtų būti apsvarstyta galimybė tinkamai pakeisti ūkių valdymą, pavyzdžiui, pateikti tinkamų aplinkos gerinimo medžiagų, sudaryti patogias aplinkos sąlygas, užtikrinti gerą sveikatos būklę ir (arba) pasirūpinti subalansuota kiaulių mityba.

               4.

               Aplinkos gerinimo medžiagos turėtų patenkinti svarbiausius kiaulių poreikius ir nekenkti jų sveikatai.
               Dėl to aplinkos gerinimo medžiagos turėtų būti saugios ir pasižymėti šiomis savybėmis:
               a)   būti tinkamos ėsti– kad kiaulės galėtų jas ėsti arba užuosti ir pageidautina, kad jos turėtų maistinės vertės;
               b)   būti tinkamos kramtyti– kad kiaulės galėtų jas krimsti;
               c)   būti tinkamos tyrinėti– kad kiaulės galėtų jas tyrinėti;
               d)   būti tinkamos knisti– kad kiaulės, jas knisdamos, galėtų keisti jų buvimo vietą, išvaizdą ar struktūrą.

               5.

               Be 4 punkte nurodytų savybių aplinkos gerinimo medžiagos turėtų būti pateikiamos taip, kad:

                           a)

                           jos nuolat žadintų kiaulių dėmesį, t. y. jos turėtų skatinti kiaules jas tyrinėti, ir jos turėtų būti reguliariai pakeičiamos arba papildomos;

                           b)

                           jas būtų galima knisti snukiu;

                           c)

                           būtų duodamas pakankamas jų kiekis;

                           d)

                           jos būtų švarios ir higieniškos.

               6.

               Siekiant patenkinti svarbiausius kiaulių poreikius, aplinkos gerinimo medžiagos turėtų pasižymėti visomis 4 ir 5 dalyse nurodytomis savybėmis.
               Šuo tikslu aplinkos gerinimo medžiagos turėtų būti priskiriamos prie šių kategorijų:
               a)   optimalios medžiagos– medžiagos, pasižyminčios visomis 4 ir 5 dalyse išvardytomis savybėmis, todėl tokios medžiagos gali būti naudojamos vienos be kitų medžiagų;
               b)   pusiau optimalios medžiagos– medžiagos, pasižyminčios daugeliu 4 ir 5 dalyse išvardytų savybių, todėl tokios medžiagos turėtų būti naudojamos kartu su kitomis medžiagomis;
               c)   menkai aktualios medžiagos– medžiagos, galinčios trumpam pritraukti kiaulių dėmesį, todėl nelaikytinos galinčiomis patenkinti svarbiausius jų poreikius, tad kartu su jomis taip pat turėtų būti pateikiama optimalių ir pusiau optimalių medžiagų.

               7.

               Siekiant patikrinti, ar kiaulėms duodama pakankamai aplinkos gerinimo medžiagų ir ar jos yra tinkamos, valstybės narės turėtų užtikrinti, kad ūkininkai vadovautųsi geriausia praktika, susijusia su atitinkamais rodikliais, naudojamais jų laikomų kiaulių gerovei stebėti.
               Vertinimo metodas, pagal kurį tikrinama, ar kiaulės gauna aplinkos gerinimo medžiagų, turėtų būti grindžiamas šiais rodikliais:

                           a)

                           su gyvūnais susiję rodikliai: atvejai, kai apkramtomos uodegos, atsiranda odos pažeidimų ir (arba) kiaulės elgiasi neįprastai (pvz., menkai domisi pateiktomis aplinkos gerinimo medžiagomis, kovoja dėl aplinkos gerinimo medžiagų, kandžioja ne vien tik pateiktas aplinkos gerinimo medžiagas, bet ir kitus objektus, knisa savo mėšlą arba, jeigu tai yra neparšingos paršavedės, dažniau ruošia guolį paršeliams), ir

                           b)

                           su gyvūnais nesusiję rodikliai: naujų aplinkos gerinimo medžiagų pateikimo dažnumas, pateiktų aplinkos gerinimo medžiagų prieinamumas, kiekis ir švarumas.

               8.

               Komisija turėtų stebėti, kaip taikoma ši rekomendacija, ir viešai prieinamoje Komisijos svetainėje pateikti išsamesnės informacijos apie 2–7 dalyse nurodytą geriausią praktiką, atsižvelgdama į naujausias ir aktualiausias mokslo žinias.

               9.

               Valstybės narės, aktyviai dalyvaujant ūkininkams, turėtų tinkamai skleisti informaciją apie 2–7 dalyse nurodytą geriausią praktiką.

      Priimta Briuselyje 2016 m. kovo 8 d.

            Komisijos vardu

         Vytenis ANDRIUKAITIS

            Komisijos narys

      (1)  2008 m. gruodžio 18 d. Tarybos direktyva 2008/120/EB, nustatanti būtiniausius kiaulių apsaugos standartus (OL L 47, 2009 2 18, p. 5).

      (2)  http://www.efsa.europa.eu/en/efsajournal/pub/611.

      (3)  http://www.efsa.europa.eu/en/efsajournal/pub/3702.


title: 2011 m. birželio 28 d. Tarybos rekomendacija – Iniciatyva „Judus jaunimas“ – besimokančio jaunimo judumo skatinimas

text:
               7.7.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 199/1

         2011 m. birželio 28 d.
   TARYBOS REKOMENDACIJA
   Iniciatyva „Judus jaunimas“ – besimokančio jaunimo judumo skatinimas
   2011/C 199/01
   EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
   atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 165 ir 166 straipsnius,
   atsižvelgdama į Europos Komisijos pasiūlymą,
   kadangi:

               (1)

               2010 m. kovo 3 d. savo komunikate „2020 m. Europa. Pažangaus, tvaraus ir integracinio augimo strategija“ Komisija nustatė kaip vieną iš prioritetų – plėtoti žiniomis ir inovacijomis grindžiamą ekonomiką („pažangų augimą“), ir akcentavo pavyzdinę iniciatyvą „Judus jaunimas“, kuria siekiama gerinti Europos aukštojo mokslo įstaigų veiklą ir jų patrauklumą tarptautiniu mastu, taip pat gerinti visų lygių švietimo ir mokymo kokybę Sąjungoje, derinant kompetenciją ir lygias galimybes, skatinant jaunimo judumą ir didinant jų galimybes įsidarbinti. Ši rekomendacija yra iniciatyvos „Judus jaunimas“ dalis ir atitinka strategijos „Europa 2020“ integruotas gaires.

               (2)

               Besimokančiųjų judumas, reiškiantis tarpvalstybinį judumą siekiant įgyti naujų žinių, gebėjimų ir kompetencijų, yra vienas iš pagrindinių būdų, kuriais jaunimas gali didinti savo būsimas įsidarbinimo galimybes, didinti tarpkultūrinį sąmoningumą, asmens vystymąsi, kūrybingumą ir aktyvų pilietiškumą. Europiečiai, kurie nuo mažumės mokosi judumo aplinkoje, dažniau išlieka judūs ir vėliau, kaip darbo rinkos dalyviai. Besimokančiųjų judumas gali užtikrinti didesnį švietimo bei mokymo sistemų ir įstaigų atvirumą, europietiškumą bei tarptautinį pobūdį, padaryti jas prieinamesnes ir veiksmingesnes. Judumas, padedantis kurti žinių visuomenę, taip pat gali sustiprinti Europos konkurencingumą.

               (3)

               Judumo nauda pabrėžta 2000 gruodžio 14 d. Tarybos ir Taryboje posėdžiavusių valstybių narių vyriausybių atstovų rezoliucijoje dėl veiksmų plano judumo srityje (1) ir 2001 m. liepos 10 d. Europos Parlamento ir Tarybos rekomendacijoje dėl studentų, besimokančių asmenų, savanorių, mokytojų ir dėstytojų judumo Bendrijoje (2). 2001 m. rekomendacijoje valstybių narių paprašyta imtis tinkamų veiksmų siekiant pašalinti kliūtis šių grupių judumui.

               (4)

               Nuo 2001 m. rekomendacijos priėmimo jaunimo judumo srityje pasiekta didelės pažangos. Vis dėlto kol kas visapusiškai išnaudojamos ne visos priemonės ir tebėra daug kliūčių judumui. Be to, per pastarąjį dešimtmetį iš esmės pasikeitė besimokančiųjų judumo aplinka – tą nulėmė, inter alia, globalizacija, technologijų (įskaitant informacines ir ryšių technologijas (IRT)) tobulėjimas, didesnis dėmesys gebėjimui įsidarbinti ir socialiniam aspektui.

               (5)

               2008 m. gegužės 22 d. Tarybos ir Taryboje posėdžiavusių valstybių narių vyriausybių atstovų išvadose dėl kūrybingumo ir inovacijų skatinimo pasitelkiant švietimą ir mokymą pabrėžta, kad įvairovė ir daugiakultūrinė aplinka gali skatinti kūrybingumą.

               (6)

               2008 m. lapkričio 21 d. išvadose dėl jaunimo judumo Taryba paprašė valstybių narių nustatyti tikslą, kad mokymasis užsienyje tam tikrą laikotarpį visiems jauniems europiečiams palaipsniui taptų taisykle, o ne išimtimi. Taryba paprašė Komisijos parengti darbo planą, kuris apimtų visų Europos programų tarpvalstybinio judumo priemones, ir remti valstybių narių pastangas skatinti judumą.

               (7)

               2009 m. lapkričio 26 d. Tarybos išvadose dėl mokytojų ir mokyklų vadovų profesinio tobulinimosi pripažinta, kad visų lygių mokymo personalas galėtų geriau pasinaudoti didesnėmis besimokančiųjų judumo ir mokymosi tinklų galimybėmis.

               (8)

               2009 m. liepos mėn. Komisija paskelbė Žaliąją knygą „Besimokančio jaunimo judumo skatinimas“, kuria pradėtos viešos konsultacijos įvairiais klausimais, pavyzdžiui, kokiais būdais geriausia didinti jaunųjų europiečių judumo galimybes, kokias kliūtis judumui dar reikia įveikti, kaip suburti visus suinteresuotuosius subjektus kuriant naują partnerystę besimokančiųjų judumo srityje. Atsakymai į konsultacijų klausimus, taip pat Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto (3) ir Regionų komiteto (4) pateiktos nuomonės labai padėjo rengiant šią rekomendaciją.

               (9)

               Kad Sąjunga neatsiliktų nuo savo konkurentų mokslinių tyrimų ir inovacijų srityje, taip pat būtina skatinti jaunų mokslo darbuotojų judumą. 2008 m. gegužės 23 d. Komisijos komunikate „Geresnės karjeros ir judumo galimybės. Mokslo darbuotojams skirta Europos partnerystė“ pasiūlyta įvairių veiksmų, kuriais siekiama užtikrinti, kad visos Sąjungos mokslo darbuotojai galėtų pasinaudoti tinkamu mokymu bei patraukliomis karjeros galimybėmis, ir pašalinti kliūtis jų judumui, o 2010 m. kovo 2 d. Tarybos išvadose dėl Europos mokslininkų judumo ir karjeros galimybių pateikta konkrečių pasiūlymų, kaip gerinti mokslo darbuotojų judumą, ir nurodytos sritys, kuriose reikia imtis veiksmų siekiant skatinti laisvą žinių judėjimą („penktoji laisvė“).

               (10)

               Sąjungos programomis ne tik svariai remiamas judumas ir prisidedama prie švietimo sistemų plėtojimo bei internacionalizavimo, bet ir suteikiama galimybė Sąjungos lygiu skleisti geriausios praktikos pavyzdžius ir priemones, kuriomis siekiama sudaryti palankesnes sąlygas jaunimo judumui visose mokymosi ir mokymo srityse.

               (11)

               Dėl ekonominių priežasčių itin svarbu užtikrinti galiojančių nacionalinių ir Sąjungos programų bei priemonių, kuriomis siekiama skatinti ir remti besimokančiųjų judumą, veiksmingą naudojimą ir administracinį supaprastinimą.

               (12)

               Ši rekomendacija susijusi su visais besimokančiais jaunuoliais Europoje visose mokymosi ir mokymo srityse, vidurinių ir profesinių mokyklų moksleiviais (mokymasis mokykloje ir gamybinė stažuotė), trumpųjų studijų ir aukštųjų mokyklų studentais (bakalauro studijos, magistrantūra ir doktorantūra), jaunimo mainų dalyviais, savanoriškos veiklos ar stažuočių Sąjungoje ar už jos ribų. Besimokančiųjų judumas yra svarbus visose disciplinose ir srityse, pavyzdžiui, kultūros, mokslo, technologijų, menų ir sporto; jis taip pat aktualus jauniesiems verslininkams ir mokslo darbuotojams. Šioje rekomendacijoje sąvoka „mokymasis“ apima formalųjį ir neformalųjį mokymąsi bei savišvietą.

               (13)

               Šia rekomendacija siekiama paskatinti valstybes nares propaguoti besimokančio jaunimo judumą ir, kai įmanoma, šalinti kliūtis, trukdančias daryti pažangą šioje srityje. Tuo pačiu metu joje visapusiškai atsižvelgiama į valstybių narių kompetenciją ir įsipareigojimus pagal nacionalinės ir Sąjungos teisės aktus.

               (14)

               Šia rekomendacija valstybės narės taip pat raginamos visapusiškai išnaudoti galiojančias Sąjungos ir Bolonijos proceso priemones, kuriomis sudaromos palankesnės sąlygos judumui, visų pirma Europos mobilumo kokybės chartiją, Europasą (įskaitant diplomo priedą), Jaunimo pasą, Europos kvalifikacijų sandarą, Europos kreditų perkėlimo sistemą, Europos profesinio mokymo kreditų sistemą.

               (15)

               Šioje rekomendacijoje nustatomos konkrečios gairės dėl administracinių ir institucinių klausimų, susijusių su besimokančio jaunimo judumu,

         REKOMENDUOJA VALSTYBĖMS NARĖMS:
   1.   Informavimas ir konsultavimas apie besimokančiųjų judumo galimybes

               a)

               Teikti kokybiškesnę informaciją apie nacionalinio, regioninio ir vietos judumo galimybes ir galimybes gauti stipendiją ir konsultuoti susijusiais klausimais, orientuojantis į konkrečias besimokančių asmenų grupes Sąjungoje ir už jos ribų. Valstybės narės turėtų naudotis naujais, kūrybiškais ir sąveikiais informacijos platinimo, bendravimo ir dalijimosi informacija su jaunimu ir visais kitais suinteresuotaisiais subjektais būdais.

               b)

               Užtikrinti, kad informacija apie besimokančiųjų judumą būtų lengvai prieinama visiems jaunuoliams, pavyzdžiui, per centralizuotus interneto portalus ir teikiant kitas žiniatinklio paslaugas, rėmimo centrus (vadinamuosius Europos biurus) ir informavimo bei konsultavimo tarnybas. Galėtų būti naudingos ir internetu teikiamos paslaugos. Šiuo tikslu rekomenduojama naudotis Europos profesinio orientavimo tinklu „Euroguidance“.

               c)

               Bendradarbiaujant su Komisija toliau plėtoti ir atnaujinti mokymosi galimybių portalą PLOTEUS, visų pirma didinant nacionalinių informacijos išteklių, kuriais piliečiai galėtų tiesiogiai naudotis per daugiakalbę PLOTEUS sietį, skaičių.

               d)

               Skatinti atitinkamas nacionalines ir regionines agentūras užtikrinti, kad jų darbas būtų susietas su besimokančiųjų judumo srities suinteresuotųjų subjektų darbu ir taip būtų užtikrintas aiškus, nuoseklus ir nesudėtingas informacijos srautas.

         2.   Motyvacija dalyvauti tarptautinėje besimokančiųjų judumo veikloje

               a)

               Propaguoti besimokančiųjų judumo pridėtinę vertę tarp besimokančių asmenų, jų šeimos narių, mokytojų ir dėstytojų, su jaunimu dirbančių asmenų ir darbdavių siekiant savirealizacijos ir ugdyti profesinius, kalbinius, socialinius ir tarpkultūrinius gebėjimus, kūrybingumą, aktyvų pilietiškumą bei geresnes galimybes ateityje įsidarbinti, visų pirma atsižvelgiant į tai, kad darbo rinka darosi vis globalesnė.

               b)

               Skatinti atitinkamų organizacijų, suinteresuotųjų subjektų ir kitų subjektų bendradarbiavimą siekiant užtikrinti, kad būtų laikomasi suderinto požiūrio į jaunimo motyvavimą.

               c)

               Siekiant stiprinti motyvaciją, skatinti judžių ir dar nejudžių besimokančių asmenų tarpusavio dalijimąsi patirtimi.

               d)

               Puoselėti judumo kultūrą, pavyzdžiui, judumo galimybes įtraukiant į visų lygių mokymąsi ir skatinant aktyvesnį besimokančiųjų judumo vertės socialinį pripažinimą.

         3.   Besimokančiųjų judumo galimybių rengimas, visų pirma užsienio kalbų mokymas ir tarpkultūrinio sąmoningumo ugdymas

               a)

               Pripažinti, kad ankstyvuosiuose lavinimo etapuose svarbu mokytis kalbų ir įgyti tarpkultūrinių gebėjimų, skatinant kokybišką kalbinį ir kultūrinį pasirengimą judumui tiek bendrojo, tiek profesinio rengimo srityse.

               b)

               Skatinti mokytojus naudoti novatoriškesnius kalbų mokymo metodus, be kita ko, grindžiamus IRT. Itin daug dėmesio reikėtų skirti palankių sąlygų neturintiems besimokantiems asmenims ir konkretiems jų poreikiams.

               c)

               Padėti jaunimui įgyti pagrindinių skaitmeninių gebėjimų siekiant užtikrinti, kad jie galėtų pasirengti judumui optimaliomis sąlygomis ir galėtų pasinaudoti naujomis virtualaus judumo galimybėmis, kurios papildo fizinį judumą.

               d)

               Skatinti švietimo įstaigų ir neformaliojo mokymosi paslaugas teikiančių subjektų partnerysčių ir mainų plėtotę, kad būtų geriau pasirengta judumo laikotarpiams.

         4.   Administraciniai ir instituciniai klausimai, susiję su mokymosi užsienyje laikotarpiu

               a)

               Jei įmanoma, spręsti administracinius klausimus, susijusius su sunkumais, kurių norėdami gauti vizą bei leidimą gyventi patiria ne Europos Sąjungos gyventojai, pageidaujantys atvykti mokytis į valstybę narę.

               b)

               Jei įmanoma, sumažinti administracinę naštą, kad būtų skatinamas besimokančiųjų judumas į Sąjungą ir iš jos. Platesniu bendradarbiavimu ir partnerystėmis su trečiosiomis šalimis, visų valstybių narių atitinkamų valdžios institucijų susitarimais ir dvišaliai institucijų susitarimais būtų sudarytos palankesnės sąlygos besimokančiųjų judumui tarp Sąjungos ir likusio pasaulio.

               c)

               Nagrinėti problemas, kylančias dėl skirtingų Sąjungos šalyse taikomų teisinių nuostatų, susijusių su besimokančiųjų judumo programose dalyvaujančiais nepilnamečiais.

               d)

               Nustatyti aiškias gamybines stažuotes atliekančių asmenų skatinimo pradiniame profesinio rengimo etape dalyvauti besimokančiųjų judume sistemas. Siekdamos skatinti besimokančių gamybines stažuotes atliekančių asmenų ir jaunų mokslo darbuotojų judumą, pagal nacionalinės teisės aktus valstybės narės turėtų užtikrinti tinkamas galimybes pasinaudoti apsauga: draudimo, darbo standartų, sveikatos ir saugos reikalavimų, mokesčių, socialinės apsaugos ir pensijų reglamentavimo srityse.

               e)

               Aktyviai skatinti įvairių šalių įstaigas drauge rengti ir įgyvendinti švietimo bei mokymo programas.

               f)

               Besimokančiųjų judumo galimybes įtraukti atitinkamai į mokymo planus ar programas. Be to, suteikti ir trumpalaikio judumo galimybių, nes tai gali labiau paskatinti jaunimo judumą.

         5.   Stipendijų ir paskolų perkeliamumas
   Skatinti stipendijų, paskolų ir tinkamų galimybių gauti atitinkamas išmokas perkeliamumą, kad būtų sudarytos palankesnės sąlygos besimokančio jaunimo judumui.
   6.   Besimokančiųjų judumo kokybė

               a)

               Naudotis galiojančiomis kokybės chartijomis, pavyzdžiui, Europos mobilumo kokybės chartija ir nacionalinio bei regionų lygio chartijomis, kad būtų užtikrinta aukšta judumo kokybė, ir skatinti užtikrinti kiekvieno judumo aspekto kokybę.

               b)

               Skatinti nuolatinį siunčiančiosios ir priimančiosios įstaigos dialogą ir aiškius susitarimus, pavyzdžiui, pasirašant susitarimus dėl mokymosi. Skatinti įgytų žinių, gebėjimų ir kompetencijų pripažinimą, atrankos procedūrų skaidrumą, šalių keitimąsi patirtimi ir struktūrizuotą besimokančių asmenų rėmimą.

               c)

               Skatinti reguliaraus grįžtamosios informacijos gavimo pasibaigus besimokančiųjų judumo laikotarpiui mechanizmus, kad būtų užtikrinta aukšta patirties kokybė.

               d)

               Remti kuravimo ir dalijimosi tarpusavio mokymosi patirtimi programas, kad judūs besimokantys asmenys geriau integruotųsi priimančiojoje šalyje arba įstaigoje.

               e)

               Skatinti patogių ir prieinamų paslaugų, tokių kaip būsto, aprūpinimo maistu ir gėrimais, transporto, teikimą judiems besimokantiems asmenims.

               f)

               Skatinti teikti rekomendacijas besimokantiems asmenims dėl to, kaip geriausiai pasinaudoti besimokančiųjų judumu siekiant plėtoti žinias, gebėjimus ir kompetencijas.

               g)

               Skatinti konsultuoti grįžusius judžius besimokančius asmenis, kaip panaudoti užsienyje įgytas kompetencijas. Po ilgų studijų užsienyje padėti jiems reintegruotis.

         7.   Mokymosi rezultatų pripažinimas

               a)

               Skatinti įgyvendinti ir naudoti Sąjungos priemones, kuriomis sudaromos palankesnės sąlygos perkelti ir patvirtinti valstybėse narėse pasinaudojus judumo galimybe pasiektus mokymosi rezultatus. Be to, apie šias priemones reikėtų aktyviau skelbti, visų pirma tarp darbdavių.

               b)

               Tobulinti neformaliojo mokymosi ir savišvietos patvirtinimo bei pripažinimo tvarką ir gaires, siekiant sudaryti palankesnes sąlygas intensyvesniam judumui, pavyzdžiui, savanoriškos veiklos ir darbo su jaunimu srityse.

               c)

               Spręsti klausimus, susijusius su užsienyje įgytų žinių, gebėjimų ir kompetencijų, pavyzdžiui, užsienio kalbos žinių, patvirtinimu ir pripažinimu.

               d)

               Remti informacijos centrus, kuriuose asmenys galėtų gauti informacijos apie tai, kaip gali būti pripažintos jų užsienyje įgytos kvalifikacijos bei išduoti atitinkami pažymėjimai, ir didinti jų veiklos matomumą.

         8.   Palankių sąlygų neturintys besimokantys asmenys
   Palankių sąlygų neturintiems besimokantiems asmenims, kuriems gali būti nesuteiktos besimokančiųjų judumo galimybės, teikti tikslinę informaciją apie konkrečius jų poreikius atitinkančias programas ir paramą.
   9.   Partnerystės ir finansavimas

               a)

               Skatinti partnerystes besimokančiųjų judumo srityje, kuriose dalyvautų regionų ir vietos lygiu veikiantys viešojo bei privačiojo sektoriaus subjektai. Šiuo požiūriu vertingi partneriai gali būti prekybos rūmai, verslo, profesinio rengimo ir mokymo bei profesinės asociacijos ir nevyriausybinės organizacijos. Be to, turėtų būti skatinami mokyklų, universitetų ir įmonių tinklai, kuriuose būtų keičiamasi informacija, naujienomis ir patirtimi.

               b)

               Skatinti regionines ir vietos valdžios institucijas atlikti svarbesnį vaidmenį remiant besimokančiųjų judumą pasitelkiant veikiančius tinklus ir kuriant naujas partnerystes.

               c)

               Skatinti aktyvų švietimo ir verslo sektorių bendradarbiavimą ir ryšius, įskaitant informuotumo apie besimokančiųjų judumo naudą didinimą ir besimokančiųjų judumo naudos propagavimą, nes įmonių dalyvavimas yra vienas iš svarbių veiksnių didinant jaunimo judumą, pavyzdžiui, suteikiant galimybę atlikti stažuotes. Prireikus pagal Sąjungos ir nacionalinius teisės aktus teikti paskatas, pavyzdžiui, skirti specialias dotacijas įmonėms, kad jos būtų skatinamos priimti stažuotojus.

               d)

               Prisidėti prie nacionalinių ir Sąjungos programų nuoseklumo bei papildomumo, kad būtų kuriama sinergija ir gerinamas judumo programų veiksmingumas.

         10.   Informacijos skleidėjų vaidmuo

               a)

               Skatinti naudotis informacijos skleidėjais, pavyzdžiui, mokytojais, dėstytojais, šeimos nariais, su jaunimu dirbančiais asmenimis ir jaunimu, kurie dalyvavo judumo programose, kad jie įkvėptų ir motyvuotų jaunimą tapti judžiu. Skatinti švietimo srities darbdavius pripažinti ir vertinti mokytojų, dėstytojų ir su jaunimu dirbančių asmenų veiklą, kuria skatinamas jaunuolių judumas.

               b)

               Skatinti ir remti besimojančiųjų judumo galimybes, kaip švietimo įstaigų vadovų, mokytojų, dėstytojų, administracinio personalo ir su jaunimu dirbančių asmenų pirminio mokymo ir nuolatinio profesinio tobulinimosi dalį.

         11.   Pažangos stebėsena

               a)

               Savanoriškai remti darbą, siekiant išnagrinėti galimybes sukurti pažangos, padarytos skatinant besimokančiųjų judumą ir šalinant jam trukdančias kliūtis, stebėsenos metodikos sistemą; šis darbas grindžiamas tinklo „Eurydice“ padedant valstybių narių ekspertams atlikto parengiamojo tyrimo rezultatais ir jį vykdant bus visapusiškai pasinaudota turimais duomenų bei informacijos šaltiniais.

               b)

               Pateikti Komisijai pažangos, padarytos skatinant besimokančiųjų judumą ir šalinant jam trukdančias kliūtis, ataskaitą pagal galiojančių Europos bendradarbiavimo švietimo ir mokymo srityje strateginės programos („ET 2020“) ataskaitų teikimo struktūrų principus.

         ATSIŽVELGIA Į KOMISIJOS KETINIMĄ:

               1.

               Glaudžiai bendradarbiaujant su valstybėmis narėmis užtikrinti, kad būtų visapusiškai ir veiksmingai naudojamos Sąjungos programos ir biudžetai, visų pirma mokymosi visą gyvenimą srityje, siekiant išplėsti ir padidinti jaunimo galimybės mokytis, be kita ko, apsvarstant galimybę pasinaudoti Europos struktūrinių ir sanglaudos fondų bei Europos investicijų banko ištekliais (5).

               2.

               Remti valstybių narių pastangas, kuriomis siekiama skatinti besimokančiųjų judumą, visų pirma apsvarstyti, kaip atsižvelgti į šią rekomendaciją rengiant naujos kartos Sąjungos programas švietimo ir mokymo srityje bei kitą Sąjungos daugiametę finansinę programą.

               3.

               Bendradarbiaujant su valstybėmis narėmis tobulinti statistikos sistemą, naudojamą vertinant tarpvalstybinį besimokančiųjų judumą.

               4.

               Glaudžiai bendradarbiaujant su valstybių narių ekspertais išnagrinėti galimybes parengti metodikos sistemą, kaip nurodyta Komisijos komunikate dėl iniciatyvos „Judus jaunimas“ – judumo suvestinę siekiant vykdyti pažangos, padarytos skatinant besimokančiųjų judumą ir šalinant jam trukdančias kliūtis, stebėseną.

               5.

               Praėjus pirmiems ketveriems metams nuo šios rekomendacijos įgyvendinimo pradžios įvertinti pažangą, padarytą šalinant kliūtis judumui.

      Priimta Liuksemburge 2011 m. birželio 28 d.

            Tarybos vardu

            Pirmininkas

         FAZEKAS S.

      (1)  OL C 371, 2000 12 23, p. 4.

      (2)  OL L 215, 2001 8 9, p. 30.

      (3)  OL C 255, 2010 9 22, p. 81.

      (4)  OL C 175, 2009 7 1, p. 31.

      (5)  Taip pat apsvarstant galimybę parengti naujas finansinės paramos priemones, įskaitant galimą Europos paskolų studijoms programą, atsižvelgiant į Tarybos prašymą, pateiktą Komisijai 2008 m. lapkričio mėn. išvadose dėl jaunimo judumo.


title: 2009 m. balandžio 30 d. Komisijos rekomendacija, kuria papildomos rekomendacijos 2004/913/EB ir 2005/162/EB dėl bendrovių, kurių vertybiniai popieriai yra įtraukti į biržos sąrašus, direktorių atlyginimų nustatymo tvarkos (Tekstas svarbus EEE)

text:
               15.5.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 120/28

      KOMISIJOS REKOMENDACIJA

   2009 m. balandžio 30 d.
   kuria papildomos rekomendacijos 2004/913/EB ir 2005/162/EB dėl bendrovių, kurių vertybiniai popieriai yra įtraukti į biržos sąrašus, direktorių atlyginimų nustatymo tvarkos
   (Tekstas svarbus EEE)
   (2009/385/EB)
   EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA,
   atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 211 straipsnio antrą įtrauką,
   Kadangi:

               (1)

               2004 m. gruodžio 14 d. Komisija priėmė Rekomendaciją 2004/913/EB dėl atitinkamos bendrovių, kurių vertybiniai popieriai yra įtraukti į biržos sąrašus, direktorių atlyginimų nustatymo tvarkos (1), o 2005 m. vasario 15 d. Komisija priėmė Rekomendaciją 2005/162/EB dėl bendrovių, kurių vertybiniai popieriai yra įtraukti į biržos sąrašus, direktorių konsultantų arba stebėtojų tarybos narių vaidmens ir dėl (stebėtojų) tarybos komitetų (2). Pagrindiniai šių rekomendacijų tikslai yra užtikrinti atlyginimų nustatymo praktikos skaidrumą, akcininkų vykdomą atlyginimų nustatymo politikos ir individualių atlyginimų nustatymo kontrolę atskleidžiant informaciją ir įvedant privalomojo arba patariamojo pobūdžio balsavimą dėl atlyginimų ataskaitos bei akcininkų pritarimą akcijomis pagrįsto atlyginimo schemoms, veiksmingą ir nepriklausomą nevykdomąją priežiūrą, ir suteikiant atlyginimo komitetui bent jau patariamąjį vaidmenį atlyginimų nustatymo praktikos klausimais.

               (2)

               Pagal šias rekomendacijas Komisija turėtų stebėti situaciją (taip pat šiose rekomendacijose nurodytų principų įgyvendinimą ir taikymą) ir įvertinti tolesnių priemonių poreikį. Be to, pastarųjų metų patirtis ir su finansų krize susijusi patirtis parodė, kad atlyginimų struktūros tapo vis sudėtingesnės, pernelyg orientuotos į trumpalaikius rezultatus, o kai kuriais atvejais buvo nustatomi per dideli atlyginimai, nepagrįsti veiklos rezultatais.

               (3)

               Nors direktorių atlyginimų forma, struktūra ir dydis vis dar daugiausia priklauso bendrovių, jų akcininkų ir, tai taikoma, darbuotojų atstovų kompetencijai, Komisija mano, kad reikalingi papildomi principai, susiję su direktorių atlyginimų struktūra, numatyta pagal bendrovės atlyginimų nustatymo politiką, ir atlyginimų nustatymo procesu bei to proceso kontrole.

               (4)

               Šia rekomendacija nepažeidžiamos socialinių partnerių teisės kolektyvinėse derybose, kai taikytina.

               (5)

               Dabartinė bendrovių, kurių vertybiniai popieriai yra įtraukti į biržos sąrašus, direktorių atlyginimų nustatymo tvarka turėtų būti sutvirtinta principais, kurie papildo rekomendacijose 2004/913/EB ir 2005/162/EB išdėstytus principus.

               (6)

               Direktorių atlyginimų struktūra turėtų būti skatinamas ilgalaikis bendrovės veiklos tvarumas ir užtikrinta, kad atlyginimai būtų pagrįsti veiklos rezultatais. Todėl kintamosios atlyginimo dalys turėtų būti susietos su iš anksto nustatytais ir išmatuojamais veiklos rezultatų vertinimo kriterijais, taip pat ne finansinio pobūdžio kriterijais. Turėtų būti nustatytos kintamųjų atlyginimo dalių ribos. Reikšmingų kintamųjų atlyginimo dalių išmokėjimas turėtų būti atidėtas tam tikram laiko tarpui, pavyzdžiui, nuo trejų iki penkerių metų, priklausomai nuo veiklos rezultatų. Be to, bendrovės turėtų turėti galimybę susigražinti kintamąsias atlyginimo dalis, kurios buvo išmokėtos remiantis duomenimis, kurie buvo akivaizdžiai neteisingi.

               (7)

               Būtina užtikrinti, kad išeitinės išmokos, vadinamieji auksiniai parašiutai, nebūtų atlygis už prastus rezultatus ir kad pagrindinė išeitinių išmokų paskirtis būtų saugumo užtikrinimas ankstyvo darbo sutarties nutraukimo atveju. Tuo tikslu turėtų būti iš anksto nustatytas tam tikras išeitinių išmokų dydis, kuris apskritai neturėtų viršyti dviejų metinių atlyginimų (skaičiuojant tik nekintamąją metinio atlyginimo dalį), arba jų mokėjimo trukmė, ir jos neturėtų būti išmokamos, jei darbo sutartis nutraukiama dėl netinkamų veiklos rezultatų arba jei direktorius išeina iš darbo savo noru. Nedraudžiama mokėti išeitines išmokas, kai darbo sutartis pirma laiko nutraukiama pasikeitus bendrovės strategijai arba bendrovių susijungimo ir (arba) perėmimo atvejais.

               (8)

               Schemos, pagal kurias direktoriams atlyginama akcijomis, akcijų pasirinkimo sandoriais ar kitomis teisėmis įsigyti akcijų ar gauti atlygį, paremtą akcijų kainos pokyčiais, turėtų būti geriau susietos su veiklos rezultatais ir ilgalaikės vertės sukūrimu bendrovei. Todėl akcijoms turėtų būti taikomas atitinkamas teisių suteikimo laikotarpis; kad teisės į akcijas suteikimas priklausytų nuo veiklos rezultatų. Akcijų pasirinkimo sandoriais ir teisėmis įsigyti akcijų arba gauti atlygį, paremtą akcijų kainos pokyčiais, neturėtų būti naudojamasi tinkamą laiko tarpą, ir teisė jais pasinaudoti turėtų priklausyti nuo veiklos rezultatų. Siekiant užkirsti kelią bendrovės akcijų turinčių direktorių interesų konfliktams, tokie direktoriai turėtų būti įpareigoti išlaikyti dalį savo akcijų iki jų kadencijos pabaigos.

               (9)

               Kad akcininkai galėtų geriau įvertinti bendrovės atlyginimų nustatymo metodus ir būtų sustiprinta bendrovės atskaitomybė akcininkams, atlyginimų ataskaita turi būti aiški ir lengvai suprantama. Be to, būtina papildomai atskleisti informaciją, susijusią su atlyginimų struktūra.

               (10)

               Siekiant pagerinti atskaitomybę, akcininkai turėtų būti skatinami dalyvauti visuotiniuose susirinkimuose ir tinkamai pasinaudoti savo balsavimo teisėmis. Visų pirma instituciniai akcininkai turėtų imtis vadovaujamo vaidmens, užtikrinant geresnę valdybų atskaitomybę atlyginimų nustatymo klausimais.

               (11)

               Atlyginimo komitetai, nurodyti Rekomendacijoje 2005/162/EB, atlieka svarbų vaidmenį formuojant bendrovės atlyginimų nustatymo politiką, vengiant interesų konfliktų ir prižiūrint (direktorių) valdybų elgesį atlyginimų nustatymo požiūriu. Siekiant sustiprinti šių komitetų vaidmenį, bent vienas jų narys turėtų turėti atlyginimų nustatymo patirties.

               (12)

               Atlyginimų nustatymo konsultantai gali turėti prieštaringų interesų, pavyzdžiui, kai jie konsultuoja atlyginimo komitetą dėl atlyginimų nustatymo praktikos ir sąlygų ir tuo pačiu metu konsultuoja bendrovę arba jos vykdomąjį arba generalinį direktorių (-ius). Atlyginimo komitetai turėtų elgtis atsargiai samdydami atlyginimų nustatymo konsultantus, kad užtikrintų, jog tie patys konsultantai tuo pačiu metu neteiktų konsultacijų bendrovės žmogiškųjų išteklių skyriui arba vykdomajam arba generaliniam direktoriams.

               (13)

               Atsižvelgiant į direktorių atlyginimų nustatymo klausimo svarbą ir siekiant sustiprinti veiksmingą Bendrijos struktūros taikymą nustatant direktorių atlyginimus, Komisija ketina plačiai panaudoti įvairius stebėsenos mechanizmus, tokius kaip metinės rezultatų suvestinės ir valstybių narių vykdomas tarpusavio vertinimas. Be to, Komisija ketina tirti galimybes standartizuoti direktorių atlyginimų nustatymo politikos informacijos atskleidimą.

               (14)

               Valstybėms narėms pranešant apie priemones pagal šią rekomendaciją reikėtų, be kita ko, nurodyti aiškų laikotarpį, per kurį bendrovės turi patvirtinti atlyginimų nustatymo politiką, atitinkančią šioje rekomendacijoje nustatytus principus,

         REKOMENDUOJA:

      I   SKIRSNIS

      Taikymo sritis ir sąvokų apibrėžtys

   1.   Taikymo sritis

               1.1.

               Šios rekomendacijos II skirsnio taikymo sritis atitinka Rekomendacijos 2004/913/EB taikymo sritį.
               Šios rekomendacijos III skirsnio taikymo sritis atitinka Rekomendacijos 2005/162/EB taikymo sritį.

               1.2.

               Valstybės narės turėtų imtis visų tinkamų priemonių užtikrinti, kad bendrovės, kurių vertybiniai popieriai yra įtraukti į biržos sąrašus ir kurioms taikomos rekomendacijos 2004/913/EB ir 2005/162/EB, atsižvelgtų į šią rekomendaciją.

         2.   Sąvokų apibrėžtys, papildančios rekomendacijose 2004/913/EB ir 2005/162/EB pateiktas apibrėžtis:

               2.1.

               Kintamosios atlyginimo dalys – remiantis veiklos rezultatais skiriamos direktorių atlyginimo dalys, įskaitant premijas.

               2.2.

               Išeitinės išmokos – bet kokios išmokos, susietos su vykdomųjų arba generalinių direktorių darbo sutarties nutraukimu pirma laiko, įskaitant išmokas, susijusias su įspėjimo laikotarpio trukme arba į darbo sutartį įtraukta nekonkuravimo sąlyga.

      II   SKIRSNIS

      Atlyginimų nustatymo politika

   (Rekomendacijos 2004/913/EB II skirsnis)
   3.   Direktorių atlyginimų nustatymo politikos struktūra

               3.1.

               Kai atlyginimų nustatymo politikoje numatomos kintamosios atlyginimo dalys, bendrovės turėtų nustatyti kintamosios (-ųjų) dalies (-ių) dydžio ribas. Nekintamoji atlyginimo dalis turėtų būti pakankama, kad bendrovė galėtų nemokėti kintamosios atlyginimo dalies tuo atveju, kai veiklos rezultatų vertinimo kriterijai netenkinami.

               3.2.

               Kintamųjų atlyginimo dalių skyrimas turėtų priklausyti nuo iš anksto nustatytų ir išmatuojamų veiklos rezultatų vertinimo kriterijų.
               Veiklos rezultatų vertinimo kriterijai turėtų skatinti ilgalaikį bendrovės veiklos tvarumą ir apimti bendrovės ilgalaikės vertės sukūrimui svarbius nefinansinius kriterijus, tokius kaip galiojančių taisyklių ir tvarkos laikymasis.

               3.3.

               Kai skiriama kintamoji atlyginimo dalis, didžiosios dalies šios kintamosios dalies mokėjimas turėtų būti atidėtas mažiausiam laikotarpiui. Kintamosios dalies, kurios mokėjimas atidedamas, dydis turėtų būti nustatytas pagal santykinę kintamosios atlyginimo dalies vertę, palyginti su nekintamąja atlyginimo dalimi.

               3.4.

               Į sutartinius susitarimus su vykdomaisiais arba generaliniais direktoriais turėtų būti įtraukta nuostata, leidžianti bendrovei susigrąžinti kintamąją atlyginimo dalį, kuri buvo išmokėta remiantis duomenimis, kurie vėliau pasirodė akivaizdžiai neteisingi.

               3.5.

               Išeitinės išmokos neturėtų viršyti nustatytos sumos arba nustatyto metinių atlyginimų skaičiaus ir apskritai neturėtų būti didesnės negu dvejų metų nekintamosios atlyginimo dalies arba jos ekvivalento suma.
               Išeitinės išmokos neturėtų būti mokamos, jei darbo sutartis nutraukiama dėl blogų veiklos rezultatų.

         4.   Akcijomis pagrįstas atlyginimas

               4.1.

               Teisė į akcijas neturėtų būti suteikiama mažiausiai trejus metus po jų skyrimo.
               Akcijų pasirinkimo sandoriais ar kitomis teisėmis įsigyti akcijų arba gauti atlygį, pagrįstą akcijų kainos pokyčiais, neturėtų būti naudojamasi mažiausiai trejus metus po jų skyrimo.

               4.2.

               Teisės į akcijas suteikimas ir teisė pasinaudoti akcijų pasirinkimo sandoriais arba kitomis teisėmis įsigyti akcijų arba gauti atlygį, pagrįstą akcijų kainos pokyčiais, turėtų priklausyti nuo iš anksto nustatytų ir išmatuojamų veiklos rezultatų vertinimo kriterijų.

               4.3.

               Po teisių suteikimo direktoriai turėtų išlaikyti tam tikrą skaičių akcijų iki jų kadencijos pabaigos, priklausomai nuo poreikio padengti kokias nors išlaidas, susijusias su akcijų įsigijimu. Akcijų, kurias reikia išlaikyti, skaičius turi būti nustatytas, pavyzdžiui, dviguba bendro metinio atlyginimo (nekintamoji plius kintamoji dalis) vertė.

               4.4.

               Į direktorių konsultantų arba stebėtojų tarybos narių atlyginimą neturėtų būti įtraukiami akcijų pasirinkimo sandoriai.

         5.   Direktorių atlyginimų nustatymo politikos informacijos atskleidimas

               5.1.

               Rekomendacijos 2004/913/EB 3.1 punkte nurodyta atlyginimų ataskaita turėtų būti aiški ir lengvai suprantama.

               5.2.

               Be Rekomendacijos 2004/913/EB 3.3 punkte nurodytos informacijos, atlyginimų ataskaitoje turėtų būti:

                           a)

                           paaiškinimas, kuo pasirinkti veiklos rezultatų vertinimo kriterijai naudingi ilgalaikiams bendrovės interesams, remiantis šios rekomendacijos 3.2. punktu;

                           b)

                           metodų, taikomų siekiant nustatyti, ar tenkinami veiklos rezultatų vertinimo kriterijai, paaiškinimas;

                           c)

                           pakankamai išsami informacija apie kintamosios atlyginimo dalies mokėjimo atidėjimo laikotarpius, kaip nurodyta šios rekomendacijos 3.3 punkte;

                           d)

                           pakankamai išsami informacija apie išeitinių išmokų politiką, kaip nurodyta šios rekomendacijos 3.4 punkte;

                           e)

                           pakankamai išsami informacija apie akcijomis pagrįsto atlyginimo teisių suteikimo laikotarpį, kaip nurodyta šios rekomendacijos 4.1 punkte;

                           f)

                           pakankamai išsami informacija apie akcijų išlaikymą po teisių suteikimo, kaip nurodyta šios rekomendacijos 4.3 punkte;

                           g)

                           pakankamai išsami informacija apie panašių bendrovių grupių, kurių atlyginimo nustatymo politika buvo analizuojama siekiant nustatyti susijusios bendrovės atlyginimų nustatymo politiką, sudėtį.

         6.   Akcininkų balsavimas

               6.1.

               Akcininkai, visų pirma instituciniai akcininkai, turėtų būti skatinami dalyvauti visuotiniuose susirinkimuose, kai taikoma, ir tinkamai pasinaudoti savo balsavimo teisėmis balsuojant direktorių atlyginimų nustatymo klausimais, tuo pačiu atsižvelgiant į šioje rekomendacijoje, Rekomendacijoje 2004/913/EB ir Rekomendacijoje 2005/162/EB išdėstytus principus.

      III   SKIRSNIS

      Atlyginimo komitetas

   (Rekomendacijos 2005/162/EB I priedo 3 punktas)
   7.   Įkūrimas ir sudėtis

               7.1.

               Bent vienas iš atlyginimo komiteto narių turėtų turėti žinių ir patirties atlyginimų nustatymo politikos srityje.

         8.   Vaidmuo

               8.1.

               Atlyginimo komitetas turėtų reguliariai peržiūrėti vykdomųjų ar generalinių direktorių atlyginimų nustatymo politiką (taip pat ir akcijomis pagrįsto atlyginimo politiką) bei jos įgyvendinimą.

         9.   Veikla

               9.1.

               Vykdydamas savo funkcijas atlyginimo komitetas turėtų nepriklausomai priimti sprendimus ir veikti principingai.

               9.2.

               Naudodamasis konsultanto paslaugomis informacijai apie atlyginimų nustatymo sistemų rinkos standartus gauti, atlyginimo komitetas turėtų užtikrinti, kad tas konsultantas tuo pačiu metu neteiktų konsultacijų susijusios bendrovės žmogiškųjų išteklių skyriui arba vykdomajam arba generaliniam direktoriams.

               9.3.

               Vykdydamas savo funkcijas atlyginimo komitetas turėtų užtikrinti, kad individualaus vykdomojo arba generalinio direktoriaus atlyginimas būtų proporcingas kitų bendrovės vykdomųjų arba generalinių direktorių ir kitų bendrovės darbuotojų atlyginimui.

               9.4.

               Atlyginimo komitetas turėtų atsiskaityti akcininkams apie savo funkcijų vykdymą ir tuo tikslu dalyvauti metiniame visuotiniame susirinkime.

      IV   SKIRSNIS

      Baigiamosios nuostatos

               10.

               Valstybės narės raginamos iki 2009 m. gruodžio 31 d. imtis būtinų priemonių šios rekomendacijos taikymui skatinti.
               Todėl valstybės narės raginamos organizuoti nacionalines konsultacijas dėl šios rekomendacijos su suinteresuotomis šalimis ir informuoti Komisiją apie priemones, kurių imtasi remiantis šia rekomendacija, kad Komisija galėtų atidžiai stebėti situaciją ir pagal ją įvertintų tolesnių priemonių poreikį.

               11.

               Ši rekomendacija skirta valstybėms narėms.

      Priimta Briuselyje 2009 m. balandžio 30 d.

            Komisijos vardu

         Siim KALLAS

            Pirmininko pavaduotojas

      (1)  OL L 385, 2004 12 29, p. 55.

      (2)  OL L 52, 2005 2 25, p. 51.


title: 2005 m. spalio 12 d. Tarybos rekomendacija siekiant palengvinti trečiųjų šalių piliečių, atvykstančių vykdyti mokslinius tyrimus Europos bendrijoje, įleidimą

text:
               3.11.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 289/26

      TARYBOS REKOMENDACIJA

   2005 m. spalio 12 d.
   siekiant palengvinti trečiųjų šalių piliečių, atvykstančių vykdyti mokslinius tyrimus Europos bendrijoje, įleidimą
   (2005/762/EB)
   EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
   atsižvelgdama į Europos Bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 63 straipsnį,
   atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą,
   atsižvelgdama į Europos Parlamento nuomonę (1),
   atsižvelgdama į Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę (2),
   atsižvelgdama į Regionų komiteto nuomonę (3),
   kadangi:

               (1)

               Siekdama konsoliduoti Europos mokslinių tyrimų politiką ir nustatyti jos struktūrą, 2000 m. sausio mėn. Komisija nusprendė, kad yra būtina sukurti Europos mokslinių tyrimų erdvę, kuri būtų pagrindinis būsimų Bendrijos veiksmų šioje srityje objektas.

               (2)

               2000 m. kovo mėn. Lisabonos Europos Vadovų Taryba, patvirtindama Europos mokslinių tyrimų erdvę, iškėlė Bendrijai tikslą iki 2010 m. tapti konkurencingiausia ir dinamiškiausia žinių ekonomika pasaulyje.

               (3)

               Ekonomikos globalizacija reikalauja didesnio tyrėjų mobilumo, kaip buvo pripažinta 6-ojoje EB mokslinių tyrimų pamatinėje programoje (4), labiau atveriant jos programas ES narėmis nesančių šalių tyrėjams.

               (4)

               2002 m. kovo mėn. Europos Vadovų Tarybos Barselonoje iškeltam tikslui – investuoti 3 % BVP į mokslinius tyrimus – pasiekti Bendrijai iki 2010 metų reikės apie 700 000 tyrėjų. Šis tikslas turi būti pasiektas tarpusavyje susijusiomis priemonėmis, tokiomis kaip jaunimo sudominimas mokslininko profesija, moterų dalyvavimo moksliniuose tyrimuose skatinimas, mokymo ir mobilumo galimybių mokslinių tyrimų srityje plėtimas, tyrėjų karjeros perspektyvų Bendrijoje gerinimas ir Bendrijos atvėrimas trečiųjų šalių piliečiams, kuriems galėtų būti leista atvykti mokslinių tyrimų tikslais.

               (5)

               Kol bus įgyvendinta 2005 m. spalio 12 d. Tarybos direktyva 2005/71/EB dėl konkrečios trečiųjų šalių piliečiams atvykti mokslinių tyrimų tikslais įleidimo tvarkos (5), padėsianti pasiekti šiuos tikslus, šia rekomendacija valstybės narės raginamos jau dabar palengvinti tokių asmenų įleidimą.

               (6)

               Esant tyrėjų trūkumui Bendrijoje ir poreikiui palengvinti jų įleidimą, turėtų būti imamasi priemonių skatinti dalyvavimą darbo rinkoje tyrėjų postams užimti, pavyzdžiui, netaikant reikalavimų dėl leidimo dirbti.

               (7)

               Tam, kad valstybės narės būtų konkurencingos ir patrauklios tarptautiniu lygiu, jos turėtų supaprastinti ir paspartinti tyrėjams taikomą vizų bei leidimų gyventi išdavimo ir atnaujinimo tvarką.

               (8)

               Šios rekomendacijos įgyvendinimas neturėtų paskatinti protinio potencialo nutekėjimo iš šalių, kurių ekonomika dar formuojasi, arba iš besivystančių šalių. Todėl tokiais atvejais, siekiant suformuoti visa apimančią migracijos politiką, kartu su kilmės šalimis turėtų būti imamasi gretutinių priemonių, kurių tikslas – paskatinti tyrėjų integraciją jų kilmės šalyse ir tyrėjų mobilumą. Atsižvelgiant į tai, valstybės narės turėtų dėti pastangas, kad priimamų trečiųjų šalių tyrėjų skaičius būtų suderinamas su įvertintais jų kilmės šalies poreikiais mokslinių tyrimų srityje. Tai darydamos jos taip pat turėtų atsižvelgti į tyrėjų asmenines aplinkybes, pirmiausia kai atitinkamas asmuo yra sudaręs sutartį su savo kilmės šalies mokslinių tyrimų organizacija.

               (9)

               Klausimai, susiję su šeimos susijungimu, yra vienas iš pagrindinių veiksnių, tyrėjams priimant sprendimą savo mokslinių tyrimų vykdymui pasirinkti Bendriją, todėl valstybės narės turėtų palengvinti tyrėjų šeimų narių susijungimą, pavyzdžiui, sudarant sąlygas patekti į darbo rinką ir galimybes šeimos nariams ieškoti darbo, kai jie teisėtai gyvena atitinkamos valstybės narės teritorijoje.

               (10)

               Nustatydamos šeimos nariams išduodamo leidimo gyventi galiojimo laiką, valstybės narės turėtų atsižvelgti į tai, ar atitinkamas asmuo turėtų baigti savo mokyklinį lavinimą.

               (11)

               Siekiant pagerinti tyrėjų įleidimo tvarką, turėtų būti skatinamas keitimasis informacija ir geriausia praktika. Šioje rekomendacijoje kompetentingų institucijų kontaktai bei tarpusavio parama nurodomi kaip galimi gerinimo veiksniai. Visų pirma „Paneuropinis tyrėjų judėjimo portalas“ ir lygiavertės nacionalinės priemonės yra svarbus tyrėjų informacijos šaltinis.

               (12)

               Pagal 2003 m. Stojimo aktą tuometinės valstybės narės bet kuriuo laikotarpiu, kai taikomos nacionalinės priemonės arba priemonės pagal dvišalius susitarimus, dėl patekimo į darbo rinką teikia pirmenybę darbuotojams, kurie yra valstybių narių piliečiai, o ne darbuotojams, kurie yra trečiųjų šalių piliečiai.

               (13)

               Čekijos, Kipro, Estijos, Vengrijos, Latvijos, Lietuvos, Maltos, Lenkijos, Slovakijos ir Slovėnijos darbuotojams migrantams ir jų šeimoms, kurie teisėtai gyvena ir dirba kitoje valstybėje narėje, arba kitų valstybių narių darbuotojams migrantams ir jų šeimoms, kurie teisėtai gyvena ir dirba Čekijos Respublikoje, Kipre, Estijoje, Vengrijoje, Latvijoje, Lietuvoje, Maltoje, Lenkijoje, Slovakijoje ir Slovėnijoje, neturėtų būti taikomos labiau ribojančios sąlygos nei trečiųjų šalių darbuotojams migrantams, gyvenantiems ir dirbantiems atitinkamai toje valstybėje narėje arba Čekijos Respublikoje, Kipre, Estijoje, Vengrijoje, Latvijoje, Lietuvoje, Maltoje, Lenkijoje, Slovakijoje ir Slovėnijoje.

               (14)

               Ši rekomendacija gerbia pagrindines teises ir atitinka principus, nustatytus, ypač Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijoje.

               (15)

               Pagal Europos Sąjungos sutarties ir Europos bendrijos steigimo sutarties Protokolo dėl Jungtinės Karalystės ir Airijos pozicijos 1 ir 2 straipsnius bei nepažeidžiant minėto Protokolo 4 straipsnio, Airija nedalyvauja priimant šią rekomendaciją ir dėl to jai nėra taikomos šios rekomendacijos nuostatos.

               (16)

               Pagal Europos Sąjungos sutarties ir Europos Bendrijos steigimo sutarties Protokolo dėl Jungtinės Karalystės ir Airijos pozicijos 1 ir 2 straipsnius bei nepažeidžiant minėto Protokolo 4 straipsnio, Jungtinė Karalystė nedalyvauja priimant šią rekomendaciją ir dėl to jai nėra taikomos šios rekomendacijos nuostatos.

               (17)

               Pagal Protokolo dėl Danijos pozicijos, pridedamo prie Europos Sąjungos sutarties ir Europos bendrijos steigimo sutarties, 1 ir 2 straipsnius Danija nedalyvauja priimant šią rekomendaciją ir jai nėra taikomos šios rekomendacijos nuostatos,

         REKOMENDUOJA VALSTYBĖMS NARĖMS:

               1.

               Įleidimo atvykstant su tikslu vykdyti mokslinius tyrimus srityje:

                           a)

                           skatinti tyrėjų įleidimą į Bendriją sudarant jiems palankias sąlygas moksliniams tyrimams vykdyti; pageidautina, kad tai būtų daroma atleidžiant juos nuo reikalavimų, susijusių su leidimu dirbti, arba numatant, kad leidimai dirbti būtų išduodami automatiškai ar taikant pagreitintą tvarką;

                           b)

                           netaikyti kvotų siekiant apriboti įleidžiamų trečiųjų šalių piliečių, atvykstančių užimti tyrėjų etatus, skaičių;

                           c)

                           užtikrinti trečiųjų šalių piliečiams galimybę dirbti tyrėjams, įskaitant galimybę prireikus pratęsti arba atnaujinti leidimus dirbti.

               2.

               Leidimų gyventi srityje:

                           a)

                           gavus trečiųjų šalių piliečių, atvykusių mokslinių tyrimų tikslais, prašymus, kaip galima greičiau išduoti leidimus gyventi ir palengvinti pagreitintos tvarkos taikymą;

                           b)

                           užtikrinti trečiųjų šalių piliečiams, dirbantiems tyrėjais, kad jų leidimai gyventi bus atnaujinami;

                           c)

                           palaipsniui įraukti mokslinių tyrimų organizacijas į tyrėjų įleidimo procedūrų vykdymą.

               3.

               Šeimų susijungimo srityje, palengvinti ir palaikyti šeimos narių susijungimą, nustatant jiems palankias bei patrauklias sąlygas ir tvarką.

               4.

               Operatyvinio bendradarbiavimo srityje:

                           a)

                           palengvinti tyrėjų galimybes susipažinti su atitinkama informacija ir skatinti galimybę gauti ją iš visų susijusių informacijos šaltinių;

                           b)

                           skatinti asmenų pasiteirauti tinklų plėtimą kompetentingose administracinėse struktūrose;

                           c)

                           skatinti mokslinių tyrimų organizacijas plėtoti tokius tinklus;

                           d)

                           informuoti Komisiją apie priemones, kurias jie patvirtinto siekdami palengvinti tyrėjų iš trečiųjų šalių įleidimą.

      Priimta Liuksemburge, 2005 m. spalio 12 d.

            Tarybos vardu

            Pirmininkas

         C. CLARKE

      (1)  2005 m. balandžio 12 d. nuomonė (dar nepaskelbta Oficialiajame leidinyje).

      (2)  OL C 120, 2005 5 20, p. 60.

      (3)  OL C 71, 2005 3 22, p. 6.

      (4)  2002 m. birželio 27 d. Europos Parlamento ir Tarybos sprendimas Nr. 1513/2002/EB dėl Europos Bendrijos šeštosios pamatinės mokslinių tyrimų, technologijų plėtros ir demonstravimo veiklos programos, prisidedančios prie Europos mokslinių tyrimų srities kūrimo ir naujovių (2002–2006 m.) (OL L 232, 2002 8 29, p. 1). Sprendimas su pakeitimais, padarytais Sprendimu Nr. 786/2004/EB (OL L 138, 2004 4 30, p. 7).

      (5)  Žr. šio Oficialiojo leidinio 15 p.


title: 2010 m. vasario 16 d. Tarybos rekomendacija dėl patvirtinimo, kad Komisija įvykdė Europos plėtros fondo (devintojo EPF) 2008 finansinių metų operacijas

text:
               20.2.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 45/16

         TARYBOS REKOMENDACIJA
   2010 m. vasario 16 d.
   dėl patvirtinimo, kad Komisija įvykdė Europos plėtros fondo (devintojo EPF) 2008 finansinių metų operacijas
   (2010/103/ES)
   EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
   atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,
   atsižvelgdama į AKR-EB partnerystės susitarimą, pasirašytą 2000 m. birželio 23 d. Kotonu (1), ir iš dalies pakeistą 2005 m. birželio 25 d. Liuksemburge pasirašytu susitarimu (2),
   atsižvelgdama į Vidinį susitarimą (3) dėl Bendrijos pagalbos finansavimo ir administravimo pagal AKR-EB partnerystės susitarimo finansinį protokolą (toliau – Vidinis susitarimas), be kita ko įsteigiantį devintąjį Europos plėtros fondą (devintasis EPF), ypač į jo 32 straipsnio 3 dalį,
   atsižvelgdama į 2003 m. kovo 27 d. Finansinį reglamentą, taikomą 9-ajam Europos plėtros fondui (4), ypač į jo 96–103 straipsnius,
   išnagrinėjusi su devintojo EPF operacijomis susijusius 2008 m. gruodžio 31 d. pajamų ir išlaidų ataskaitą bei balansą, taip pat Audito Rūmų ataskaitą dėl 2008 finansinių metų su Komisijos atsakymais (5),
   kadangi:

               (1)

               Pagal Vidinio susitarimo 32 straipsnio 3 dalį patvirtinimą, kad Komisija devintojo EPF finansinio valdymo užduotis įvykdė, teikia Europos Parlamentas, remdamasis Tarybos rekomendacija.

               (2)

               Komisija devintojo EPF 2008 finansinių metų operacijas įvykdė iš esmės tinkamai,

         REKOMENDUOJA Europos Parlamentui patvirtinti, kad Komisija įvykdė devintojo EPF 2008 finansinių metų operacijas.

      Priimta Briuselyje 2010 m. vasario 16 d.

            Tarybos vardu

            Pirmininkė

         E. SALGADO

      (1)  OL L 317, 2000 12 15, p. 3.

      (2)  OL L 287, 2005 10 28, p. 4.

      (3)  OL L 317, 2000 12 15, p. 355.

      (4)  OL L 83, 2003 4 1, p. 1.

      (5)  OL C 269, 2009 11 10, p. 257.


title: 2014/881/ES: 2014 m. lapkričio 18 d. Komisijos rekomendacija dėl esamų geležinkelio linijų atitikties pagrindiniams techninių sąveikos specifikacijų parametrams lygio įrodymo procedūros

text:
               2014 12 12

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 356/520

      KOMISIJOS REKOMENDACIJA
      2014 m. lapkričio 18 d.
      dėl esamų geležinkelio linijų atitikties pagrindiniams techninių sąveikos specifikacijų parametrams lygio įrodymo procedūros

         (2014/881/ES)

      EUROPOS KOMISIJA,
      atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 292 straipsnį,
      atsižvelgdama į 2008 m. birželio 17 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2008/57/EB dėl geležinkelių sistemos sąveikos Bendrijoje (1), ypač į jos 30 straipsnio 1 dalį,
      kadangi:

                  (1)

                  jei nevykdomi jokie esamų geležinkelio linijų atnaujinimo arba tobulinimo projektai, pagal Komisijos reglamento (ES) Nr. 1299/2014 (2) 7.3.4 skirsnį ir Komisijos reglamento (ES) Nr. 1301/2014 (3) 7.3.4 skirsnį, šių geležinkelio linijų atitikties pagrindiniams infrastruktūros posistemio techninių sąveikos specifikacijų parametrams lygis įrodomas savanoriškai. Atitinkamai, jei vykdomi esamų geležinkelio linijų projektai, kuriems EB patikros procedūros nereikia, šių geležinkelio linijų atitikties pagrindiniams techninių sąveikos specifikacijų (TSS) parametrams lygio įrodymas taip pat turėtų būti savanoriškas;

                  (2)

                  infrastruktūros valdytojas turėtų galėti į infrastruktūros registrą savanoriškai įrašyti informaciją apie esamos geležinkelio linijos atitikties pagrindiniams TSS parametrams lygį. Turėtų būti rekomenduojama standartinė atitikties pagrindiniams TSS parametrams lygio įrodymo procedūra;

                  (3)

                  Komisijos rekomendacijoje 2011/622/ES (4) daromos nuorodos į ankstesnes infrastruktūros ir energijos posistemių TSS, todėl rekomendacija turėtų būti atnaujinta;

                  (4)

                  dėl aiškumo ir paprastinimo dera Rekomendaciją 2011/622/ES pakeisti šia Komisijos rekomendacija;

                  (5)

                  pasitarta su Direktyvos 2008/57/EB 29 straipsnyje nurodytu komitetu,

            PRIĖMĖ ŠIĄ REKOMENDACIJĄ:

                  1.

                  Esamų geležinkelio linijų atitikties pagrindiniams techninių sąveikos specifikacijų parametrams lygis turėtų būti įrodomas pagal priede aprašytą procedūrą.

                  2.

                  Šia rekomendacija pakeičiama Rekomendacija 2011/622/ES.

         Priimta Briuselyje 2014 m. lapkričio 18 d.

               Komisijos vardu

            Violeta BULC

               Komisijos narė

         (1)  OL L 191, 2008 7 18, p. 1.

         (2)  2014 m. lapkričio 18 d. Komisijos reglamentas (ES) Nr. 1299/2014 dėl Europos Sąjungos geležinkelių sistemos infrastruktūros posistemio techninės sąveikos specifikacijos (žr. šio Oficialiojo leidinio p. 1).

         (3)  2014 m. lapkričio 18 d. Komisijos reglamentas (ES) Nr. 1301/2014 dėl Sąjungos geležinkelių sistemos energijos posistemio techninės sąveikos specifikacijos (žr. šio Oficialiojo leidinio p. 179).

         (4)  2011 m. rugsėjo 20 d. Komisijos rekomendacija 2011/622/ES dėl eksploatuojamų geležinkelio linijų pagrindinių parametrų atitikties techninėms sąveikos specifikacijoms lygio įrodymo tvarkos (OL L 243, 2011 9 21, p. 23).

         PRIEDAS
         1.   Įvadas

         1.1.   Techninė taikymo sritis

         Ši procedūra taikoma šiems Europos Sąjungos geležinkelių sistemos posistemiams:

                     a)

                     struktūriniam infrastruktūros posistemiui ir

                     b)

                     struktūriniam energijos posistemiui.

               Jie įtraukti į Direktyvos 2008/57/EB II priedo 1 dalies posistemių sąrašą.
         1.2.   Geografinė taikymo sritis

         Geografinė šios procedūros taikymo sritis – Direktyvoje 2008/57/EB nustatyta ES geležinkelių sistema.
         1.3.   Apibrėžtys

         Šios procedūros aprašyme vartojamų terminų apibrėžtys:
         a)   EI– esama infrastruktūra (stacionarūs įrenginiai), kuriai netaikoma EB patikros procedūra;
         b)   EI atitikties įrodymas– patikra, kurią atliekant nustatoma, ar pagrindiniai posistemio ir (arba) eksploatuojamų geležinkelio linijų sudedamosios dalies parametrai atitinka taikomų TSS reikalavimus;
         c)   EI atitikties įrodymo pažymėjimas– nepriklausomo vertintojo išduotas dokumentas, kuriuo patvirtinama, kad įrodyta EI atitiktis;
         d)   EI atitikties įrodymo deklaracija– gavus EI atitikties įrodymo pažymėjimą pareiškėjo parengiamas dokumentas.
         2.   Esamų geležinkelio linijų atitikties techninėms sąveikos specifikacijoms įrodymo procedūra

         2.1.   Tikslas

         Esamų stacionariųjų įrenginių, kuriems EB patikros procedūra netaikoma, atitiktis taikomoms TSS gali būti įrodoma pagal toliau aprašytą procedūrą.
         Ši procedūra neprivaloma ir gali būti taikoma savanoriškai.
         2.2.   Atitikties pagrindiniams techninės sąveikos specifikacijos parametrams lygio įrodymo procedūra

         2.2.1.   Atitikties pagrindiniams techninės sąveikos specifikacijos parametrams lygis įrodomas pagal EI atitikties įrodymo procedūrą. Pagal šią procedūrą pareiškėjas įvykdo 2.2.2, 2.2.3, 2.2.5.2 ir 2.2.5.3 punktuose nustatytus įpareigojimus, užtikrina, kad nagrinėjamas posistemis, kuriam taikytos 2.2.4 punkto nuostatos, atitiktų jam taikomos (-ų) TSS reikalavimus, ir prisiimdamas visą atsakomybę pareiškia, kad tas posistemis tuos reikalavimus atitinka.
         2.2.2.   Pasirinktam nepriklausomam vertintojui pareiškėjas pateikia posistemio EI atitikties įrodymo paraišką.
         Paraiškoje pateikiama:

                     a)

                     pareiškėjo pavadinimas ir adresas, o jei paraišką pateikia įgaliotasis atstovas – ir atstovo pavadinimas ir adresas;

                     b)

                     techniniai dokumentai.

               2.2.3.   Techniniai dokumentai
         2.2.3.1.   Pareiškėjas parengia techninius dokumentus ir pateikia juos 2.2.4 punkte nurodytam nepriklausomam vertintojui. Dokumentais turėtų būti galima įrodyti esamo posistemio atitikties pagrindiniams taikomos (-ų) TSS parametrams lygį.
         2.2.3.2.   Jei taikoma, techniniuose dokumentuose pateikiama:

                     a)

                     bendras esamo posistemio apibūdinimas;

                     b)

                     techninei bylai parengti reikalingi dokumentai;

                     c)

                     visiškai arba iš dalies taikytų darniųjų standartų ir (arba) kitų techninių specifikacijų, kurių nuorodos paskelbtos Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje, ir (arba) nacionalinių techninių specifikacijų, apie kurias pranešta pagal Direktyvos 2008/57/EB 17 straipsnio 3 dalį, sąrašas ir, jei tie darnieji arba nacionaliniai standartai netaikyti, sprendimų, priimtų siekiant užtikrinti atitiktį taikomos (-ų) TSS reikalavimams, aprašymai. Jei darnieji arba nacionaliniai standartai taikyti iš dalies, techniniuose dokumentuose nurodomos taikytos dalys;

                     d)

                     posistemio naudojimo sąlygos (eksploatavimo trukmės arba atstumo apribojimai, nusidėvėjimo ribos ir t. t.);

                     e)

                     aprašymai ir paaiškinimai, reikalingi posistemio naudojimui ir techninei priežiūrai suprasti;

                     f)

                     techninės priežiūros sąlygos ir posistemio techninės priežiūros techniniai dokumentai;

                     g)

                     taikomoje (-ose) TSS nustatyti techniniai reikalavimai, į kuriuos reikia atsižvelgti atliekant posistemio techninę priežiūrą ar jį naudojant;

                     h)

                     kiti tinkami techniniai įrodymai, kad kompetentingos institucijos panašiomis sąlygomis sėkmingai atliko ankstesnius patikrinimus arba bandymus.

               2.2.3.3.   Pareiškėjas saugo techninius dokumentus visą posistemio eksploatavimo laiką, kad prireikus juos galėtų pateikti atsakingoms nacionalinėms valdžios institucijoms.
         2.2.4.   Atitikties pagrindiniams TSS parametrams lygio įrodymo procedūra.
         2.2.4.1.   Pareiškėjo pasirinktas nepriklausomas vertintojas atsižvelgia į kitų institucijų arba pareiškėjo atliktų tyrimų, patikrinimų ar bandymų įrodymus.
         2.2.4.2.   Nepriklausomo vertintojo surinkti įrodymai turi būti tinkami ir pakankami siekiant įrodyti atitikties taikomos (-ų) TSS reikalavimams lygį ir kad buvo atlikti visi reikiami ir tinkami patikrinimai ir bandymai.
         2.2.4.3.   Jei esamas posistemis atitinka taikomos (-ų) TSS reikalavimus, nepriklausomas vertintojas gali išduoti EI atitikties įrodymo pažymėjimą.
         2.2.5.   EI atitikties įrodymo deklaracija
         2.2.5.1.   Pareiškėjas raštu parengia posistemio EI atitikties įrodymo deklaraciją ir saugo ją visą posistemio eksploatavimo laiką. EI atitikties įrodymo deklaracijoje nurodomas posistemis, kuriam parengta deklaracija.
         2.2.5.2.   EI atitikties įrodymo deklaracija ir prie jos pridedami dokumentai parengiami pagal šios procedūros aprašymo 2.5 skyrių.
         2.2.5.3.   Atitinkamų institucijų reikalavimu pateikiama EI atitikties įrodymo deklaracijos kopija.
         2.2.6.   Techninė byla
         2.2.6.1.   Nepriklausomas vertintojas atsakingas už techninės bylos, kuri pridedama prie EI atitikties įrodymo deklaracijos, parengimą.
         2.2.6.2.   Prie EI atitikties įrodymo deklaracijos pridedama techninė byla pateikiama pareiškėjui.
         2.2.6.3.   Pareiškėjas visą posistemio eksploatavimo laiką saugo techninės bylos egzempliorių; techninės bylos kopija siunčiama kiekvienai kitai jos paprašiusiai valstybei narei.
         2.3.   Charakteristikos, kurias reikia įvertinti

         Charakteristikos, kurias reikia įvertinti pagal atitikties pagrindiniams techninės sąveikos specifikacijos parametrams lygio įrodymo procedūrą, nustatytos:

                     —

                     infrastruktūros posistemio – 1 lentelėje,

                     —

                     energijos posistemio – 2 lentelėje.

            1 lentelė

            Infrastruktūros posistemio vertinimas EI atitikčiai įrodyti

                     Charakteristikos, kurias reikia įvertinti (infrastruktūros TSS)

                     Esamai geležinkelio linijai netaikoma EB patikra

                     Konkrečios vertinimo procedūros

                     1

                     2

                     Inžinerinių statinių artumo gabaritas (4.2.3.1)

                     X

                     6.2.4.1

                     Atstumas tarp gretimų kelių ašių (4.2.3.2)

                     X

                     6.2.4.2

                     Didžiausi nuolydžiai (4.2.3.3)

                     X

                     Mažiausias gulsčiosios kreivės spindulys (4.2.3.4)

                     X

                     6.2.4.4

                     Mažiausias statmenosios kreivės spindulys (4.2.3.5)

                     X

                     6.2.4.4

                     Nominalus vėžės plotis (4.2.4.1)

                     X

                     6.2.4.3

                     Išorinio bėgio pakyla (4.2.4.2)

                     X

                     6.2.4.4

                     Išorinio bėgio pakylos stygius (4.2.4.3)

                     X

                     6.2.4.4
                     6.2.4.5

                     Staigus išorinio bėgio pakylos stygiaus pasikeitimas (4.2.4.4)

                     X

                     6.2.4.4

                     Ekvivalentusis kūgiškumas (4.2.4.5)

                     X

                     6.2.4.6

                     Kelio atkarpos be iešmų ir kryžmių bėgio galvutės profilis (4.2.4.6)

                     netaikoma

                     6.2.4.7

                     Bėgio pokrypis (4.2.4.7)

                     X

                     Projektinė iešmų ir kryžmių geometrija (4.2.5.1)

                     X

                     6.2.4.8

                     Slankiųjų kryžmių šerdžių naudojimas (4.2.5.2)

                     X

                     6.2.4.8

                     Didžiausia bukosios kryžmės dalis be rato kreipiamųjų priemonių (4.2.5.3)

                     X

                     6.2.4.8

                     Kelio atsparumas vertikaliosioms apkrovoms (4.2.6.1)

                     X

                     6.2.5

                     Išilginis kelio atsparumas (4.2.6.2)

                     X

                     6.2.5

                     Šoninis kelio atsparumas (4.2.6.3)

                     X

                     6.2.5

                     Naujų tiltų atsparumas eismo apkrovoms (4.2.7.1)

                     netaikoma

                     Ekvivalentinė vertikalioji naujų sankasų apkrova ir grunto slėgio poveikis (4.2.7.2)

                     netaikoma

                     Virš geležinkelio kelių ar greta jų pastatytų naujų inžinerinių statinių atsparumas kelio poveikiui (4.2.7.3)

                     netaikoma

                     Esamų tiltų ir sankasų atsparumas eismo apkrovoms (4.2.7.4)

                     X

                     6.2.4.10

                     Neatidėliotinų lyginimo veiksmų riba (4.2.8.1)

                     netaikoma

                     Neatidėliotinų išilginio profilio taisymo veiksmų riba (4.2.8.2)

                     netaikoma

                     Neatidėliotinų kelio iškrypos šalinimo veiksmų riba (4.2.8.3)

                     netaikoma

                     Neatidėliotinų vėžės pločio pokyčio, kaip atskiro defekto, šalinimo veiksmų riba (4.2.8.4)

                     netaikoma

                     Neatidėliotinų išorinio bėgio pakylos pokyčio veiksmų riba (4.2.8.5)

                     netaikoma

                     Neatidėliotinų iešmų ir kryžmių taisymo veiksmų riba (4.2.8.6)

                     netaikoma

                     Naudingasis peronų ilgis (4.2.9.1)

                     X

                     Perono aukštis (4.2.9.2)

                     X

                     Atstumas nuo perono vertikaliojo paviršiaus krašto iki artimojo bėgio galvutės važiuojamojo paviršiaus krašto (4.2.9.3)

                     X

                     6.2.4.11

                     Bėgių kelio išdėstymas išilgai perono (4.2.9.4)

                     X

                     Didžiausias slėgio pokytis tuneliuose (4.2.10.1)

                     X

                     6.2.4.12

                     Šoninio vėjo poveikis (4.2.10.2)

                     X

                     6.2.4.13

                     Balasto išjudinimas oro srautu (4.2.10.3)

                     neišspręstas klausimas

                     Atstumo žymos (4.2.11.1)

                     X

                     Rato ir bėgio sąveika tiesiosiose ir didelio spindulio kreivėse (4.2.11.2)

                     netaikoma

                     Tualetų nuotekų šalinimas (4.2.12.2)

                     X

                     6.2.4.14

                     Traukinių išorės valymo įrenginiai (4.2.12.3)

                     X

                     6.2.4.14

                     Vandens pripylimas (4.2.12.4)

                     X

                     6.2.4.14

                     Degalų pripylimas (4.2.12.5)

                     X

                     6.2.4.14

                     Elektros energijos tiekimas iš stacionariojo šaltinio (4.2.12.6)

                     X

                     6.2.4.14

                     Sąveikos sudedamųjų dalių taikymas

                     netaikoma

            2 lentelė

            Energijos posistemio vertinimas EI atitikčiai įrodyti

                     Charakteristikos, kurias reikia įvertinti (energijos TSS)

                     Esamai geležinkelio linijai netaikoma EB patikra

                     Konkrečios vertinimo procedūros

                     1

                     2

                     Įtampa ir dažnis (4.2.3)

                     X

                     Energijos tiekimo sistemos eksploatacinės charakteristikos (4.2.4)

                     X

                     6.2.4.1

                     Leidžiamoji srovinė stovinčio traukinio apkrova nuolatinės srovės sistemose (4.2.5)

                     X

                     6.1.4.2

                     Rekuperacinis stabdymas (4.2.6)

                     X

                     6.2.4.2

                     Elektros įrenginių apsaugos koordinavimo priemonės (4.2.7)

                     X

                     6.2.4.3

                     Harmonikos ir dinaminis poveikis traukos energijos tiekimo kintamosios srovės sistemoms (4.2.8)

                     X

                     6.2.4.4

                     Orinės kontaktinės linijos geometrija (4.2.9)

                     X

                     Pantografo gabaritas (4.2.10)

                     X

                     Vidutinė pantografo prispaudimo jėga (4.2.11)

                     X

                     Srovės ėmimo dinaminės sąlygos kokybė (4.2.12)

                     X

                     6.1.4.1, 6.2.4.5

                     Orinės kontaktinės linijos projektavimas atsižvelgiant į atstumą tarp pantografų (4.2.13)

                     X

                     Kontaktinio laido medžiaga (4.2.14)

                     X

                     Fazių išskirstymo sekcijos (4.2.15)

                     X

                     Sistemų išskyrimo sekcijos (4.2.16)

                     X

                     Apsaugos nuo elektros smūgio priemonės (4.2.18)

                     X

                     6.2.4.6

                     Techninės priežiūros taisyklės (4.5)

                     X

                     6.2.4.7

               2.4.   Nepriklausomam vertintojui taikomi reikalavimai

         2.4.1.   Pareiškėjo pasirinktas nepriklausomas vertintojas įrodo esamų geležinkelio linijų EI atitiktį. Nepriklausomas vertintojas gali būti išorės subjektas arba infrastruktūros valdytojo vidaus subjektas.
         2.4.2.   Kiek tai susiję su geležinkelio infrastruktūra, nepriklausomas vertintojas turi:

                     a)

                     būti baigęs tinkamą techninį mokymą;

                     b)

                     pakankamai išmanyti su atliekamu vertinimu susijusius reikalavimus ir turėti pakankamai susijusių bandymų atlikimo praktikos ir

                     c)

                     turėti galimybę parengti EI atitikties įrodymo pažymėjimus ir techninius dokumentus, kurie yra oficialus atlikto vertinimo patvirtinimas.

               2.4.3.   Nepriklausomas vertintojas, kuris yra infrastruktūros valdytojo vidaus subjektas, turėtų atitikti šiuos reikalavimus:

                     a)

                     vertintojas ir jo darbuotojai turi būti atskiras padalinys ir taikyti ataskaitų teikimo metodus, kuriais užtikrinamas nešališkumas;

                     b)

                     nei vertintojas, nei jo darbuotojai negali būti atsakingi už jų vertinamų gaminių naudojimą ar techninę priežiūrą ir negali vykdyti jokios veiklos, kuri galėtų pakenkti jų gebėjimui priimti objektyvius ir sąžiningus sprendimus, susijusius su jų vykdoma vertinimo veikla.

               2.5.   Atitikties įrodymo deklaracija

         2.5.1.   EI atitikties įrodymo deklaracija ir su ja pateikiami dokumentai pažymimi data ir pasirašomi.
         2.5.2.   Deklaracija rašoma ta pačia kalba kaip techninė byla ir joje turi būti:

                     a)

                     nuorodos į esamų geležinkelio linijų atitikties techninėms sąveikos specifikacijoms įrodymo procedūrą;

                     b)

                     pareiškėjo arba ES įsisteigusio jo įgaliotojo atstovo firmos pavadinimas ir tikslus adresas (jei nurodomas įgaliotasis atstovas, turi būti nurodomas ir paraiškos teikėjo firmos pavadinimas);

                     c)

                     trumpas posistemio aprašymas;

                     d)

                     EI atitiktį įrodžiusio nepriklausomo vertintojo pavadinimas ir adresas;

                     e)

                     į techninę bylą įtrauktų dokumentų nuorodos;

                     f)

                     visos svarbios laikinos arba galutinės nuostatos, kurias turi atitikti posistemiai, ir visų pirma visi eksploatavimo apribojimai ar sąlygos;

                     g)

                     jei EI atitikties įrodymo deklaracija laikina, nurodomas jos galiojimo terminas;

                     h)

                     pasirašiusio asmens tapatybė.