title: 2014 m. liepos 8 d. Tarybos rekomendacija dėl 2014 m. Ispanijos nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2014 m. Ispanijos stabilumo programos

text:
               29.7.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 247/35

         TARYBOS REKOMENDACIJA
   2014 m. liepos 8 d.
   dėl 2014 m. Ispanijos nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2014 m. Ispanijos stabilumo programos
   2014/C 247/08
   EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
   atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 121 straipsnio 2 dalį ir 148 straipsnio 4 dalį,
   atsižvelgdama į 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei koordinavimo (1), ypač į jo 5 straipsnio 2 dalį,
   atsižvelgdama į 2011 m. lapkričio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 1176/2011 dėl makroekonominių disbalansų prevencijos ir naikinimo (2), ypač į jo 6 straipsnio 1 dalį;
   atsižvelgdama į Europos Komisijos rekomendaciją,
   atsižvelgdama į Europos Parlamento rezoliucijas,
   atsižvelgdama į Europos Vadovų Tarybos išvadas,
   atsižvelgdama į Užimtumo komiteto nuomonę,
   atsižvelgdama į Ekonomikos ir finansų komiteto nuomonę,
   atsižvelgdama į Socialinės apsaugos komiteto nuomonę,
   atsižvelgdama į Ekonominės politikos komiteto nuomonę,
   kadangi:

               (1)

               2010 m. kovo 26 d. Europos Vadovų Taryba pritarė Komisijos pasiūlymui įgyvendinti naują ekonomikos augimo ir darbo vietų kūrimo strategiją „Europa 2020“, grindžiamą geresniu ekonominės politikos koordinavimu, kurioje daugiausia dėmesio skiriama pagrindinėms sritims, kuriose reikia imtis veiksmų, kad būtų stiprinamas Europos tvaraus augimo ir konkurencingumo potencialas;

               (2)

               2010 m. liepos 13 d. Taryba, remdamasi Komisijos pasiūlymais, priėmė Rekomendaciją dėl valstybių narių ir Sąjungos bendrųjų ekonominės politikos gairių (2010–2014 m.), o 2010 m. spalio 21 d. ji priėmė sprendimą dėl valstybių narių užimtumo politikos gairių (3), kurios kartu sudaro integruotas gaires. Į tas integruotas gaires valstybių narių paprašyta atsižvelgti formuojant nacionalinę ekonominę ir užimtumo politiką;

               (3)

               2012 m. birželio 29 d. valstybių narių valstybių ar vyriausybių vadovai nusprendė priimti Susitarimą dėl ekonomikos augimo ir darbo vietų kūrimo, kuriuo nustatė nuoseklią nacionalinių, ES ir euro zonos veiksmų, naudojant visus galimus svertus, priemones ir politikos strategijas, sistemą. Jie nutarė, kokių veiksmų reikėtų imtis valstybių narių lygmeniu, visų pirma išreikšdami tvirtą įsipareigojimą siekti strategijos „Europa 2020“ tikslų ir įgyvendinti konkrečioms šalims skirtas rekomendacijas;

               (4)

               2013 m. liepos 9 d. Taryba priėmė rekomendaciją (4) dėl 2013 m. Ispanijos nacionalinės reformų programos ir nuomonę dėl atnaujintos 2012–2016 m. Ispanijos stabilumo programos; 2013 m. lapkričio 15 d. pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 473/2013 (5) Komisija pateikė nuomonę dėl Ispanijos 2014 m. biudžeto plano projekto;

               (5)

               2013 m. lapkričio 13 d. Komisija priėmė metinę augimo apžvalgą, kuria pradedamas 2014 m. Europos ekonominės politikos koordinavimo semestras. Be to, 2013 m. lapkričio 13 d. Komisija, remdamasi Reglamentu (ES) Nr. 1176/2011, priėmė Įspėjimo mechanizmo ataskaitą, kurioje nurodė, kad Ispanija yra viena iš valstybių narių, dėl kurios reikės parengti nuodugnią apžvalgą;

               (6)

               2013 m. gruodžio 20 d. Europos Vadovų Taryba patvirtino prioritetus, kuriais turi būti užtikrintas finansinis stabilumas, fiskalinis konsolidavimas ir ekonomikos augimo skatinimo veiksmai. Ji pabrėžė, kad reikia vykdyti diferencijuotą, ekonomikos augimui palankų fiskalinį konsolidavimą, atkurti įprastas skolinimo ekonomikai sąlygas, skatinti ekonomikos augimą ir konkurencingumą, mažinti nedarbą, šalinti socialinius krizės padarinius ir modernizuoti viešąjį administravimą;

               (7)

               2014 m. kovo 5 d. Komisija paskelbė Ispanijai skirtos nuodugnios apžvalgos pagal Reglamento (ES) Nr. 1176/2011 5 straipsnį rezultatus. Remdamasi analizė, Komisija daro išvadą, kad Ispanijoje susidarė makroekonominis disbalansas, dėl kurio būtina imtis konkrečių stebėjimo ir ryžtingų politikos veiksmų. Visų pirma, keliose srityse disbalanso, kuris pernai buvo įvertintas kaip perviršinis, koregavimas akivaizdžiai pasistūmėjo į priekį ir dėl atkurto teigiamo ekonomikos augimo rizika sumažėjo. Tačiau pažeidžiamumas vis dar išlieka dėl skirtingų sričių disbalanso, ypač didelės vidaus ir išorės skolos ir didelio nedarbo, masto ir savitarpio ryšio;

               (8)

               2014 m. balandžio 30 d. Ispanija pateikė 2014 m. nacionalinę reformų programą ir 2014 m. stabilumo programą. Siekiant atsižvelgti į abiejų programų sąsajas, jos vertintos vienu metu;

               (9)

               2014 m. stabilumo programoje nustatytas biudžeto strategijos tikslas – iki 2016 m. panaikinti perviršinį deficitą ir iki 2017 m. pasiekti vidutinės trukmės laikotarpio tikslą. Stabilumo programoje patvirtinamas vidutinės trukmės laikotarpio tikslas – struktūrinis biudžeto balansas, – kuris yra griežtesnis už Stabilumo ir augimo pakte nustatytus reikalavimus. Stabilumo programoje planuojama 2016 m. sumažinti deficitą iki mažiau negu 3 % BVP laikantis 2013 m. birželio 21 d. Tarybos rekomendacijoje (6) nustatyto termino ir siekiama 2014 m. užtikrinti mažesnį deficitą nei rekomenduota (5,5 % BVP vietoj 5,8 % BVP). Tačiau stabilumo programoje planuotas metinis (perskaičiuoto) struktūrinio balanso pagerėjimas nuo 2014 m. nesiekia rekomenduojamo dydžio. 2017 m. plane numatoma pakankama pažanga siekiant vidutinės trukmės laikotarpio tikslo, tačiau ši pažanga gali būti nepakankama, kad tikslas būtų pasiektas stabilumo programoje nurodytais metais. Pagal stabilumo programos projekcijas valdžios sektoriaus skolos santykis 2015 m. pasieks aukščiausią tašką (101,7 % BVP), o po to pradės mažėti. Apskritai stabilumo programoje pateikta biudžeto strategija tik iš dalies atitinka Stabilumo ir augimo pakto reikalavimus. Jokios nepriklausomos institucijos nerengtas ir nepatvirtintas makroekonominis scenarijus, kuriuo grindžiamos stabilumo programoje pateiktos biudžeto projekcijos, yra iš esmės tikėtinas 2014 m., o 2015 m., palyginti su Komisijos 2014 m. pavasario prognoze, jam kyla neigiama rizika. Atsižvelgiant į dabartinius potencialaus ekonomikos augimo skaičiavimus ir likusius ekonomikos koregavimo poreikius po krizės, stabilumo programoje pateikti 2016–2017 m. BVP augimo rodikliai atrodo gana optimistiniai.
               Todėl deficito ir skolos koregavimo planams taip pat kyla neigiama rizika. Be to, siektino deficito tikslams nuo 2015 m. skirtos konkrečios priemonės kol kas nėra pakankamai patikslintos, ypač dėl mokesčių teisės aktų keitimo vykdant planuojamą mokesčių reformą. Kita rizika yra susijusi su neapibrėžtaisiais įsipareigojimais ir lėšų taupymo planų rezultatais vietos ir regionų lygmeniu. Remiantis Komisijos prognoze, 2013–2014 m. fiskalinės priemonės yra 1,1 procentinio punkto mažesnės už (ištaisytą) struktūrinio balanso pokytį (nors šis skaičius yra didesnis dėl naujausių potencialios gamybos apimties skaičiavimo metodikos pakeitimų) ir 0,4 procentinio punkto mažesnės už priemonių, kurios rengiant rekomendaciją pagal perviršinio deficito procedūrą laikytos būtinomis, sumą. Remdamasi stabilumo programos vertinimu ir Komisijos prognoze, pagal Reglamentą (EB) Nr. 1466/97 Taryba mano, kad biudžeto strategiją pagrindžiančias priemones reikia toliau tikslinti, o siekiant visapusiškai laikytis Tarybos rekomendacijos pagal perviršinio deficito procedūrą reikia papildomų pastangų;

               (10)

               biudžeto struktūros srityje padaryta pažanga teikiant biudžeto vykdymo ataskaitas ir nurodymų nesilaikančioms administravimo institucijoms taikant taisomąsias priemones. Tačiau dar reikėtų įgyvendinti nurodymų nesilaikantiems regionams skirtus papildomus vykdymo užtikrinimo mechanizmus, nustatytus Ispanijos Pagrindiniame biudžeto stabilumo įstatyme Imtasi naujų priemonių siekiant užtikrinti, kad visų valdžios lygmenų institucijos laikytųsi atsiskaitymo su komerciniais tiekėjais vidutinio termino (30 dienų). 2013 m. lapkričio mėn. įstatymu įsteigta nepriklausoma fiskalinė institucija, 2014 m. vasario mėn. paskirtas jos pirmininkas. Tačiau ši institucija nepradėjo veikti laiku, kad galėtų įvertinti 2014 m. stabilumo programą. 2014 m. nacionalinėje reformų programoje taip pat pripažįstama, kad reikia didinti sveikatos priežiūros išlaidų ir išlaidų vaistams efektyvumą, pvz., centralizuotai perkant vaistus, peržiūrint paslaugų krepšelius, kuriant skaitmenines ligos istorijas arba stiprinant sveikatos priežiūros įstaigų administravimą. Kadangi ateityje planuojama fiskalinį konsolidavimą vykdyti taikant daugiausia lėšų taupymo priemones, sisteminė visų valdžios lygmenų išlaidų peržiūra padėtų nustatyti sritis, kuriose taupyti būtų galima nelėtinant ekonomikos augimo ir kartu atsižvelgiant į pažeidžiamiausių gyventojų poreikius;

               (11)

               2013 m. Ispanija patvirtino naujas priemones įsiskolinimui palankaus mokestinio iškraipymo, susijusio su pelno apmokestinimu, problemai spręsti. 2013 m. sustiprinusi kovą su mokestiniu sukčiavimu ir nedeklaruojamu darbu, Ispanija padarė tam tikrą pažangą, gerindama mokestinių prievolių vykdymo užtikrinimą, tačiau tebėra svarbių neišspręstų uždavinių. 2013 m. ir 2014 m. Ispanija taip pat ėmė taikyti sumažintas socialinio draudimo įmokas įdarbinant jaunuolius ir naujus darbuotojus. Gavusios išsamią mokesčių reformos ataskaitą, kurią atlikti vyriausybė pavedė ekspertų komitetui, valdžios institucijos per 2014 m. antrąjį ketvirtį planuoja pateikti konkrečius teisėkūros pasiūlymus. Remiantis 2014 m. nacionaline reformų programa, pasiūlymais bus siekiama modernizuoti mokesčių sistemą, sumažinti užimtumui nepalankų mokestinį iškraipymą, skatinti įplaukų surinkimą, sudaryti sąlygas ekonominei plėtrai, užtikrinti rinkos vientisumą ir mokesčių neutralumą, didinti Ispanijos ekonomikos konkurencingumą, kartu vykdant fiskalinį konsolidavimą. Šios reformos planas ir įgyvendinimas bus svarbūs ateities ekonominėms perspektyvoms ir viešiesiems finansams;

               (12)

               išlaikyti finansinį stabilumą padėjo bankų sektoriuje vykęs rekapitalizavimas ir restruktūrizavimas, taip pat nuodugniai vykdyta 2012 m. liepos mėn. Europos stabilumo mechanizmo (ESM) finansų įstaigų rekapitalizavimo programa, užbaigta 2014 m. sausio 22 d. Tačiau Ispanijos finansų sektorius toliau susiduria su svarbiais iššūkiais, kuriuos reikia atidžiai stebėti ir valdyti. Be to, bankų finansavimo sąlygų gerėjimas MVĮ finansavimui atsiliepia labai iš lėto. Žengiant pirmyn svarbu užtikrinti, kad perspektyviems ekonomikos sektoriams toliau būtų teikiami kreditai, o privačiojo sektoriaus įsiskolinimas būtų toliau mažinamas. Valdžios institucijos ėmėsi tam tikrų priemonių, kuriomis įmonėms suteikiama daugiau galimybių gauti bankų paskolas ir kitokį finansavimą, taip pat lengvinamas įmonių skolos restruktūrizavimas, tačiau reikia tolesnių politikos veiksmų;

               (13)

               darbo rinkoje matyti tam tikrų stabilizavimosi požymių ir 2014 m. tikimasi nedidelio atsigavimo – užimtumo augimo ir nedarbo lygio mažėjimo. Tačiau nedarbo lygis tebėra labai aukštas – 2013 m. metinis vidurkis siekė 26,1 %. Daug nerimo kelia didelis jaunimo nedarbas (54,3 %) ir smarkus ilgalaikio nedarbo išaugimas (49,7 % visų bedarbių) 2013 m.; daugiausia ilgalaikių bedarbių yra pagyvenę ir žemos kvalifikacijos asmenys. Iš atliktų 2012 m. darbo rinkos reformos įvertinimų matyti, kad reforma kartu su socialinių partnerių įsipareigojimu riboti darbo užmokesčio augimą 2012–2014 m. padėjo įmonėms didinti vidaus lankstumą ir riboti atleidimus, teikiant pirmenybę kolektyvinėms sutartims įmonės lygmeniu ir gerinant galimybes įmonėms šių kolektyvinių sutarčių atsisakyti. Reforma taip pat sumažintos kompensacijų dėl neteisėto atleidimo išlaidos ir padėta mažinti teismuose ginčijamų atleidimų skaičių, be to, nustatyta nauja sutartis, kuria skatinamos stabilios darbo vietos MVĮ. 2013 m. ir 2014 m. pradžioje pradėtos taikyti papildomos priemonės stabiliam užimtumui ne visą darbo dieną palengvinti ir socialinio draudimo įmokoms pagal naujas neterminuotąsias sutartis laikinai sumažinti. Vis dėlto teks spręsti svarbų Ispanijos darbo rinkos segmentacijos uždavinį, darbo sutarčių įvairovė čia ir toliau didelė, o išeitinių išmokų dydžio skirtumas pagal terminuotąsias ir neterminuotąsias sutartis net ir po reformos tebėra vienas didžiausių Sąjungoje;

               (14)

               padaryta pažanga įgyvendinant aktyvios darbo rinkos politikos reformą, įskaitant metinio Užimtumo plano (PAPE) patvirtinimą. Vis dėlto veiksmai, kuriais turi būti modernizuojama ir stiprinama valstybinė užimtumo tarnyba, vykdomi lėtai, o tai kelia pavojų sėkmingam naujosios sistemos įgyvendinimui. Kelis kartus atidėta bendro darbo portalo veikimas visa apimtimi pradžia. Padaryta pažanga skatinant bendradarbiavimą su privačiomis įdarbinimo agentūromis, tačiau reikia papildomų pastangų;

               (15)

               didelius jaunimo nedarbo ir ilgalaikio nedarbo rodiklius iš dalies lemia su darbo rinkos poreikiais nesuderintas švietimas ir mokymas bei didelė formaliųjų kvalifikacijų neturinčių bedarbių dalis (35,2 %). Nedirbančių, nesimokančių ir mokymuose nedalyvaujančių jaunuolių skaičius toliau viršija ES vidurkį. Nors mokinių ir studentų, nebaigusių švietimo ir mokymo įstaigų, skaičius mažėja, jis vis tiek yra labai didelis (23,5 %). Tretinį išsilavinimą turinčių asmenų skaičius nekinta, tačiau nepakankamai gyventojų renkasi profesinį rengimą ir mokymą bei pameistrystės programas, o aukštesniojo vidurinio profesinio rengimo ir mokymo įstaigų absolventų kvalifikacija atsilieka nuo ES vidurkio. Be to, Ispanija rengia priemones jaunimo užimtumui skatinti. Dabar įgyvendinama 2013 m. kovo mėn. pristatyta 2013–2016 m. nacionalinė jaunimo užimtumo ir verslumo strategija, tačiau kai kurios priemonės dar neįvykdytos. Remdamasi šia strategija, Ispanija ėmėsi mažinti jaunimo nedarbą laikydamasi Jaunimo garantijų iniciatyvos tikslų. Pastebima tam tikra pažanga vykdant priemones, kuriomis mažinamas mokyklos nebaigusių asmenų skaičius ir skatinamas dualinis profesinis rengimas ir mokymas, tačiau šias priemones būtina įgyvendinti iki galo, o turimą finansavimą naudoti veiksmingai. Siekiant supaprastinti dualinio profesinio mokymo sistemą, sudaryti geresnes sąlygas mokymo ir darbo rinkos poreikių atitikčiai ir užtikrinti visų regionų dualinio profesinio rengimo ir mokymo modelių suderinamumą, reikia toliau derinti visų suinteresuotųjų subjektų, įskaitant visų valdžios lygmenų sprendimus priimančius asmenis ir mokymo paslaugų teikėjus bei darbdavius, vykdomą veiklą;

               (16)

               daugiausia dėl padėties darbo rinkoje, tačiau taip pat dėl riboto socialinės apsaugos veiksmingumo mažinant skurdą Ispanija atsilieka nuo ES vidurkio pagal pagrindinius skurdo ir socialinės atskirties rodiklius; ypač didelė rizika kyla vaikams ir jaunuoliams. Dėl krizės namų ūkių disponuojamųjų pajamų sumažėjimas Ispanijoje buvo vienas didžiausių, o pajamų nelygybės rodiklis yra vienas iš didžiausių Sąjungoje. Svarbiausi uždaviniai – supaprastinti socialinės paramos gavėjams taikomas procedūras ir patobulinti valdymą bei tarpinstitucinį koordinavimą nacionaliniu, regionų ir vietos lygmeniu. 2013–2016 m. nacionaliniame socialinės įtraukties veiksmų plane nustatyta tinkama politikos sistema, kuria siekiama pritaikyti aktyvią darbo rinkos politiką nutolusiems nuo darbo rinkos asmenims, spręsti vaikų skurdo problemą ir didinti paramos šeimai paslaugų veiksmingumą. Be to, socialinė parama ir išmokos daro ribotą perskirstomąjį poveikį skirtingoms rizikos grupėms, todėl darytina išvada, kad jos nepakankamai tikslinės. Ribotas koordinavimas tarp užimtumo ir socialinių tarnybų (įskaitant regionines ir vietos tarnybas) ir administracinė našta, tenkanti norintiems pasinaudoti minimalių pajamų programomis, taip pat trukdo sklandžiai pereiti iš socialinės paramos sistemos į darbo rinką;

               (17)

               Ispanija padarė pažangą vykdydama struktūrines reformas, kuriomis skatinamas ekonomikos augimas ir konkurencingumas, iš esmės laikydamasi 2013 m. nacionalinės reformų programos planų. 2013 m. gruodžio mėn. priimtas Rinkos vientisumo garantijų įstatymas, dabar vyksta sudėtingas jo įgyvendinimas. 2013 m. rudenį priimtu Verslumo įstatymu taip pat patobulinta įmonių bankroto sistema, nustatytos lankstesnės įmonių rūšys, racionalizuotos įmonių tarptautinimui skirtos paramos programos. Pradėtas plačiau taikyti skubus verslo liudijimų išdavimas, taip supaprastinant nedidelių mažmeninės prekybos taškų atidarymą; imtasi kitų priemonių verslo leidimų išdavimui palengvinti. Tačiau dar rengiami antrinės teisės aktai, kuriais sudaroma galimybė uždarąsias akcines bendroves steigti taikant vieno langelio principą per 2013 m. rugsėjo mėn. Verslumo įstatyme nustatytus trumpesnius terminus. Be to, atsižvelgiant į Ispanijos atotrūkį nuo kitų euro zonai priklausančių valstybių narių pagal įmonių dydį, yra pagrindo nuolat peržiūrėti įmonių augimą stabdančias reglamentavimo kliūtis, įskaitant mokestines kliūtis. Ilgai lauktą laisvųjų profesijų reformą vis delsiama pradėti, ją reikia paspartinti. Nesiimta jokių priemonių didelės apimties mažmeninės prekybos centrų kūrimo apribojimams panaikinti;

               (18)

               reikia gerinti Ispanijos mokslinių tyrimų ir inovacijų sistemos mokslinių rezultatų kokybę, skatinti viešojo ir privačiojo sektorių bendradarbiavimą ir sudaryti palankesnes sąlygas mokslinių tyrimų ir inovacijų pritaikymui kuriant komercinius produktus. 2013 m. vyriausybė patvirtino nacionalinę mokslo, technologijų ir inovacijų strategiją, kuriai dar reikia skirti viešąjį finansavimą. Be to, numatyta įsteigti naują valstybinę mokslinių tyrimų agentūrą, įgaliotą veiksmingai administruoti viešąsias investicijas į mokslinius tyrimus ir technologinę plėtrą;

               (19)

               imtasi svarbių veiksmų sprendžiant elektros energijos tarifo deficito problemą, visų pirma mažinant sistemos sąnaudas, tačiau tikslus reformos poveikis, ypač atsinaujinančiųjų energijos šaltinių sričiai, dar nėra visiškai aiškus. Vyriausybė nagrinėja būdus, kaip būtų galima sumažinti nemokių mokamų greitkelių neigiamą šalutinį poveikį viešiesiems finansams. Valdžios institucijos sukūrė ekonominių, aplinkos, eismo ir kitų rodiklių duomenų bazę, kuri naudojama analizei prieš investuojant į infrastruktūrą, tačiau dar neįsteigė nepriklausomos įstaigos, kuri padėtų įvertinti būsimus didelio masto infrastruktūros projektus. Veiksmingai konkurencijai keleivių ir krovinių vežimo geležinkeliais paslaugų srityje trukdo techninės ir teisinės kliūtys, neleidžiančios efektyviai pasinaudoti plačiais infrastruktūros ištekliais;

               (20)

               daroma pažanga vykdant viešojo administravimo reformą. 2013 m. gruodžio mėn. patvirtinta vietos viešojo administravimo reforma; vyksta viešojo administravimo reformos ekspertų komiteto darbas, kuris bus tęsiamas 2014–2015 m. Teismų reforma yra pasiekusi įvairius vykdymo ir (arba) įgyvendinimo etapus ir ją būtina užbaigti. Naujausi veiksmai kovos su korupcija srityje: 2013 m. gruodžio mėn. priimtas Skaidrumo, visuomenės teisės susipažinti su informacija ir gero valdymo įstatymas, taip pat pateikti du įstatymų projektai dėl partijų finansavimo priežiūros ir dėl aukštas pareigas einančių pareigūnų atskaitomybės. Įgyvendinamas 2012–2014 m. nacionalinis kovos su nedeklaruojamu darbu ir sukčiavimo socialinės apsaugos srityje planas (Plan Nacional de Lucha contra el Empleo Irregular y el Fraude a la Seguridad Social). Be to, Ispanija išplėtė tarptautinių susitarimų dėl keitimosi informacija, reikalinga mokesčio bazei apskaičiuoti, tinklą ir kartu su privačiomis įmonėmis pradėjo projektą, kuriuo tiriami galimi išmokų sistemos administravimo tobulinimo būdai;

               (21)

               atsižvelgdama į Europos semestrą, Komisija atliko išsamią Ispanijos ekonominės politikos analizę. Ji įvertino nacionalinę reformų programą ir stabilumo programą. Ji atsižvelgė ne tik į jų svarbą tvariai fiskalinei ir socialinei bei ekonominei Ispanijos politikai, bet ir į tai, kaip laikomasi ES taisyklių ir gairių, nes reikia stiprinti bendrą Sąjungos ekonomikos valdymą ES lygio priemonėmis prisidedant prie būsimų nacionalinių sprendimų. Jos rekomendacijos atsižvelgiant į Europos semestrą pateiktos toliau išdėstytose 1–8 rekomendacijose;

               (22)

               atsižvelgdama į šį vertinimą, Taryba išnagrinėjo Ispanijos stabilumo programą ir savo nuomonę (7) visų pirma pateikė toliau išdėstytoje 1 rekomendacijoje;

               (23)

               atsižvelgdama į Komisijos nuodugnios apžvalgos ir šio vertinimo rezultatus, Taryba išnagrinėjo nacionalinę reformų programą ir stabilumo programą. Jos rekomendacijos pagal Reglamento (ES) Nr. 1176/2011 6 straipsnį pateiktos toliau išdėstytose 1, 2, 3, 4, 6, 7 ir 8 rekomendacijose;

               (24)

               atsižvelgdama į Europos semestrą, Komisija taip pat atliko visos euro zonos ekonominės politikos analizę. Šiuo pagrindu Taryba pateikė konkrečias rekomendacijas, skirtas valstybėms narėms, kurių valiuta yra euro (8). Kaip šalis, kurios valiuta yra euro, Ispanija taip pat turėtų užtikrinti, kad tos rekomendacijos būtų visiškai ir laiku įgyvendintos,

         REKOMENDUOJA Ispanijai 2014–2015 m. imtis šių veiksmų:

               1.

               Nuo 2014 m. sustiprinti biudžeto strategiją, visų pirma išsamiai nustatant 2015 ir vėlesnių metų pagrindines priemones, ir taip užtikrinti, kad vykdant struktūrinio koregavimo veiksmus, nurodytus Tarybos rekomendacijoje pagal perviršinio deficito procedūrą, iki 2016 m. būtų tvariai panaikintas perviršinis biudžeto deficitas. Siekiant tvariai panaikinti fiskalinį disbalansą reikia patikimai įgyvendinti plataus užmojo struktūrines reformas, kuriomis siekiama padidinti koregavimo galimybes ir skatinti augimą bei užimtumą. Panaikinus perviršinį deficitą vykdyti struktūrinio koregavimo planą siekiant vidutinės trukmės laikotarpio tikslo – kasmet bent 0,5 % ir daugiau, jei ekonominės sąlygos geros arba jei reikia užtikrinti, kad skolos taisyklės būtų laikomasi, siekiant tvariai mažinti didelį valdžios sektoriaus skolos santykį. Užtikrinti, kad nauja nepriklausoma fiskalinė institucija imtų kuo skubiau dirbti visu pajėgumu, o Pagrindiniame biudžeto stabilumo įstatyme numatytos prevencinės, taisomosios ir vykdymo užtikrinimo priemonės, įskaitant priemones viešojo sektoriaus komerciniam įsiskolinimui naikinti, būtų visapusiškai įgyvendintos visais valdžios lygmenimis. Iki 2015 m. vasario mėn. atlikti sistemingą visų valdžios lygmenų išlaidų peržiūrą, siekiant užtikrinti viešųjų išlaidų veiksmingumą ir kokybę ateityje. Toliau didinti sveikatos priežiūros sektoriaus išlaidų efektyvumą, visų pirma toliau racionalizuojant išlaidas vaistams, taip pat ligoninėse, ir stiprinant koordinavimą įvairių priežiūros paslaugų srityse, kartu nekeičiant pažeidžiamų grupių galimybių gauti paslaugas. Iki 2014 m. pabaigos patvirtinti išsamią mokesčių reformą, kuria siekiama mokesčių sistemą supaprastinti ir padaryti ją palankesnę ekonomikos augimui ir darbo vietų kūrimui, aplinkosaugai ir pajamų stabilumui.
               Tuo tikslu daugiau pajamų generuoti iš mažiau padėtį iškraipančių mokesčių, kaip antai vartojimo, aplinkosaugos (pvz., degalų) ir periodinių nekilnojamojo turto mokesčių; panaikinti neveiksmingas gyventojų ir pelno mokesčių išlaidas; apsvarstyti galimybę sumažinti darbdavių socialinio draudimo įmokas, visų pirma susijusias su mažai apmokamomis darbo vietomis; toliau spręsti įsiskolinimui palankaus mokestinio iškraipymo, susijusio su pelno apmokestinimu, problemą; imtis priemonių, kad mokesčiais nebūtų trukdoma sklandžiam Ispanijos vidaus rinkos veikimui. Intensyvinti kovą su mokesčių slėpimu.

               2.

               Užbaigti taupomųjų bankų sektoriaus reformą patvirtinant antrinės teisės aktus ir užbaigti valstybės valdomų taupomųjų bankų restruktūrizavimą siekiant paspartinti visišką jų atgaivinimą ir palengvinti jų grąžinimą privačion nuosavybėn. Skatinti bankų pastangas palaikyti stiprius kapitalo pakankamumo rodiklius, stebėti turto valdymo bendrovės „Sareb“ veiklą siekiant užtikrinti turto pardavimą laiku, kartu sumažinant mokesčių mokėtojams tenkančias išlaidas. Baigti vykdyti šiuo metu vykdomas priemones, kuriomis gerinamos MVĮ galimybės gauti finansavimą, visų pirma užbaigiant vykdomas priemones ne bankų finansiniam tarpininkavimui tobulinti. Pašalinti likusias įmonių nemokumo sistemos kliūtis, visų pirma gilinant bankroto administratorių žinias ir teismų sistemos gebėjimus spręsti bankroto bylas, ir sukurti nuolatinę fizinių asmenų bankroto sistemą, skiriant deramą dėmesį kreditorių / skolininkų teisių pusiausvyrai ir finansinio stabilumo aspektams.

               3.

               Vykdyti naujas priemones, kuriomis mažinama darbo rinkos segmentacija siekiant sudaryti palankias sąlygas tvariam kokybiškų darbo vietų kūrimui, pavyzdžiui, mažinant darbo sutarčių įvairovę ir užtikrinant subalansuotas galimybes gauti išeitinę išmoką. Tęsti reguliarią darbo rinkos reformų stebėseną. Skatinti realius darbo užmokesčio pokyčius, suderintus su darbo vietų kūrimo tikslu. Griežtinti darbo paieškos reikalavimą skirstant bedarbio pašalpas. Gerinti aktyvios darbo rinkos politikos, įskaitant subsidijas samdai (ypač asmenims, kuriems sunkiau gauti darbą), veiksmingumą ir tikslingumą. Stiprinti darbo rinkos ir švietimo bei mokymo politikos tarpusavio koordinavimą. Spartinti valstybinių užimtumo tarnybų modernizavimą siekiant užtikrinti veiksmingas individualiems poreikiams pritaikytas konsultacijas, tinkamą mokymą ir tinkamo darbo paiešką, ypatingą dėmesį skiriant ilgalaikiams bedarbiams. Iki 2014 m. pabaigos užtikrinti veiksmingą viešojo ir privačiojo sektorių bendradarbiavimą įdarbinimo paslaugų srityje ir stebėti teikiamų paslaugų kokybę. Užtikrinti veiksmingą bendro darbo portalo veikimą ir derinti jį su papildomomis darbo jėgos judumo rėmimo priemonėmis.

               4.

               Įgyvendinti 2013–2016 m. jaunimo užimtumo ir verslumo strategiją ir įvertinti jos veiksmingumą. Jaunimui siūlyti geros kokybės užimtumo, pameistrystės ir stažuočių galimybes, gerinti neregistruotų jaunų bedarbių informavimo veiklą pagal Jaunimo garantijų iniciatyvos tikslus. Veiksmingai įgyvendinti naujas švietimo programas, kuriomis gerinama pradinio ir vidurinio ugdymo kokybė. Tobulinti konsultavimo ir paramos paslaugas, skirtas asmenų grupėms, kurioms būdinga rizika nebaigti mokymo įstaigos. Didinti profesinio rengimo ir mokymo, taip pat aukštojo mokslo įstaigų suteikiamų įgūdžių atitiktį darbo rinkos poreikiams, ypač gerinant bendradarbiavimą su darbdaviais ir remiant instruktorių ir mokytojų mokymą.

               5.

               Įgyvendinti 2013–2016 m. nacionalinį socialinės įtraukties veiksmų planą ir įvertinti jo veiksmingumą įgyvendinant visus jo tikslus. Stiprinti užimtumo ir socialinių tarnybų administracinius gebėjimus ir jų veiklos koordinavimą siekiant nustatyti integruotus būdus rizikos grupėms remti ir tarp viešojo administravimo įstaigų, atsakingų už minimalių pajamų programas, stiprinti supaprastintas procedūras, siekiant remti perėjimą iš minimalių pajamų programų į darbo rinką. Didinti paramos šeimai programų ir kokybiškų paslaugų, skirtų mažas pajamas gaunantiems namų ūkiams, kuriuose yra vaikų, tikslingumą, kad būtų užtikrintas socialinių pervedimų progresyvumas ir veiksmingumas.

               6.

               Užtikrinti plataus užmojo ir spartų Rinkos vientisumo įstatymo Nr. 20/2010 įgyvendinimą visais administravimo lygmenimis. Iki 2014 m. pabaigos patvirtinti plataus užmojo laisvųjų profesijų ir profesinių asociacijų reformą, nustatant profesinę veiklą, kurią vykdantys asmenys privalo registruotis profesinėje organizacijoje, profesinių įstaigų skaidrumą ir atskaitomybę, panaikinant apribojimus nepagrįstai ribojamoms veiklos sritims ir apsaugant rinkos vientisumą naudojantis laisvųjų profesijų paslaugomis ir jas teikiant Ispanijoje. Toliau mažinti įmonės steigimo procedūrų trukmę, sąnaudas ir skaičių. Panaikinti nepagrįstus didelių mažmeninės prekybos centrų kūrimo apribojimus, visų pirma peržiūrint taikomas regioninio planavimo taisykles. Nustatyti naujos nacionalinės mokslo, technologijų ir inovacijų strategijos finansavimo šaltinius ir pradėti naujos valstybinės mokslinių tyrimų agentūros veiklą.

               7.

               Po 2013 m. reformos užtikrinti, kad nuo 2014 m. būtų veiksmingai panaikintas elektros energijos sistemos deficitas, prireikus imantis papildomų struktūrinių priemonių. Spręsti nemokių mokamų greitkelių problemą siekiant sumažinti valstybės išlaidas. Iki 2014 m. pabaigos įsteigti nepriklausomą įstaigą, kuri prisidėtų prie būsimų svarbių infrastruktūros projektų vertinimo. Imtis priemonių, kad būtų užtikrinta veiksminga konkurencija krovinių ir keleivių vežimo geležinkeliais paslaugų srityje.

               8.

               Įgyvendinti viešojo administravimo reformos ekspertų komiteto rekomendaciją visais valdžios lygmenimis. Stiprinti kontrolės mechanizmus ir didinti administracinių sprendimų skaidrumą, visų pirma regionų ir vietos lygmeniu. Užbaigti ir atidžiai stebėti vykdomas kovos su šešėline ekonomika ir nedeklaruojamu darbu priemones. Patvirtinti planuojamas teismų sistemos struktūros bei teisminės sistemos reformas ir užtikrinti patvirtintų reformų įgyvendinimą.

      Priimta Briuselyje 2014 m. liepos 8 d.

            Tarybos vardu

            Pirmininkas

         P. C. PADOAN

      (1)  OL L 209, 1997 8 2, p. 1.

      (2)  OL L 306, 2011 11 23, p. 25.

      (3)  Toliau taikomos 2014 m. pagal 2014 m. gegužės 6 d. Tarybos sprendimą 2014/322/ES dėl valstybių narių užimtumo politikos gairių 2014 m. (OL L 165, 2014 6 4, p. 49).

      (4)  OL C 217, 2013 7 30, p. 81.

      (5)  2013 m. gegužės 21 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 473/2013 dėl euro zonos valstybių narių biudžeto planų projektų stebėsenos bei vertinimo ir perviršinio deficito padėties ištaisymo užtikrinimo bendrųjų nuostatų (OL L 140, 2013 5 27, p. 11).

      (6)  2013 m. birželio 21 d. Tarybos rekomendacija siekiant ištaisyti perviršinio valdžios sektoriaus deficito padėtį Ispanijoje (OL C 180, 2013 6 26, p. 4).

      (7)  Pagal Reglamento (EB) Nr. 1466/97 5 straipsnio 2 dalį.

      (8)  Žr. šio Oficialiojo leidinio p. 141.


				|

		52012DC0316

			Rekomendacija TARYBOS REKOMENDACIJA dėl Airijos 2012 m. nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2012–2015 m. Airijos stabilumo programos /* COM/2012/0316 final - 2011/ () */

			   	Rekomendacija
TARYBOS REKOMENDACIJA
dėl Airijos 2012 m. nacionalinės
reformų programos
su Tarybos nuomone dėl 2012–2015 m. Airijos stabilumo programos
EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl
Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 121 straipsnio 2
dalį ir 148 straipsnio 4 dalį,
atsižvelgdama į 1997 m. liepos 7 d.
Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės
priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei
koordinavimo[1],
ypač į jo 5 straipsnio 2 dalį,
atsižvelgdama į Europos Komisijos
rekomendaciją[2],
atsižvelgdama į Europos Parlamento
rezoliucijas[3],

atsižvelgdama į Europos Vadovų
Tarybos išvadas,
atsižvelgdama į Užimtumo komiteto
nuomonę,
pasikonsultavusi su Ekonomikos ir finansų
komitetu,
kadangi:
(1)       2010 m. kovo 26 d.
Europos Vadovų Taryba pritarė Europos Komisijos pasiūlymui
įgyvendinti naują darbo vietų kūrimo ir augimo
strategiją „Europa 2020“, grindžiamą geresniu ekonomikos politikos
koordinavimu, ir daugiausia dėmesio skirti toms svarbioms sritims, kuriose
reikia imtis veiksmų, kad būtų stiprinamas Europos tvaraus
augimo ir konkurencingumo potencialas;
(2)       2010 m. liepos 13 d.
Taryba priėmė rekomendaciją dėl valstybių narių
ir Sąjungos bendrųjų ekonominės politikos gairių (2010–2014 m.),
o 2010 m. spalio 21 d. – sprendimą dėl valstybių
narių užimtumo politikos gairių[4],
kurios kartu sudaro integruotas gaires. Į šias integruotas gaires
valstybių narių paprašyta atsižvelgti formuojant nacionalinę
ekonomikos ir užimtumo politiką;
(3)       2011 m. liepos 12 d.
Taryba priėmė rekomendaciją dėl Airijos 2011 m.
nacionalinės reformų programos ir pateikė savo nuomonę
dėl atnaujintos 2011–2014 m. Airijos stabilumo programos;
(4)       2011 m. lapkričio 23 d.
Komisija patvirtino antrąją metinę augimo apžvalgą, kuria
pradedamas antras ex ante bei integruoto politikos koordinavimo Europos
semestras, numatytas strategijoje „Europa 2020“;
(5)       2012 m. kovo 2 d.
Europos Vadovų Taryba patvirtino prioritetus, kuriais turi būti
užtikrintas finansinis stabilumas, fiskalinis konsolidavimas ir ekonomikos
augimo skatinimo veiksmai. Ji pabrėžė, kad reikia vykdyti
diferencijuotą, ekonomikos augimą skatinantį fiskalinį
konsolidavimą, atkurti įprastas skolinimo ekonomikai sąlygas,
skatinti ekonomikos augimą ir konkurencingumą, spręsti nedarbo
problemą, šalinti krizės sukeltas socialines pasekmes ir modernizuoti
viešąjį administravimą;
(6)       2012 m. kovo 2 d.
Europos Vadovų Taryba taip pat paragino valstybes nares, prisijungusias
prie pakto „Euro plius“, laiku pranešti apie savo įsipareigojimus, kad
juos būtų galima įtraukti į jų stabilumo arba
konvergencijos programas ir nacionalines reformų programas;
(7)       2012 m. balandžio 27 d.
Airija pateikė savo 2012–2015 m. stabilumo programą ir savo 2012 m.
nacionalinę reformų programą;
(8)                   2010 m.
gruodžio 7 d. Taryba priėmė Įgyvendinimo sprendimą 2011/77/ES
dėl Sąjungos finansinės pagalbos suteikimo Airijai iki 2013 m.
pabaigos laikantis 2010 m. gegužės 11 d. Tarybos reglamento (ES)
Nr. 407/2010, kuriuo nustatoma Europos finansinės padėties
stabilizavimo priemonė, nuostatų. Pridėtame 2010 m.
gruodžio 16 d. pasirašytame susitarimo memorandume ir jo paskesniuose
papildymuose išdėstytos ekonominės politikos sąlygos, kuriomis
remiantis išmokama finansinė parama;
(9)       apskritai Airija
įgyvendino finansinės paramos programos sąlygas, nustatytas
susitarimo memorandume. Visų pirma smarkiai viršytas 2011 m.
fiskalinio deficito tikslas (10,6 %), o 2012 m. biudžetui nustatytas
fiskalinio deficito tikslas – 8,6 % BVP atsižvelgiant į programoje
nustatytas viršutinę ribą. Vidutinės trukmės laikotarpio
fiskalinio konsolidavimo planai suderinami su programoje numatytomis deficito
viršutinėmis ribomis ir 3 % BVP nesiekiančiu deficitu iki 2015 m.
Iš esmės užbaigtas šalies bankų rekapitalizavimas, numatytas 2011 m.
Airijos centrinio banko Riziką ribojančio kapitalo vertinimo
apžvalgoje, ir šalies bankų finansinis įsiskolinimas sumažintas
daugiau nei nustatyta 2011 m. programos tiksluose. Sklandžiai
įgyvendinamos struktūrinės reformos, kuriomis siekiama didinti
konkurencingumą ir sudaryti sąlygas kurti daugiau darbo vietų;
(10)     Airijos ekonomika vėl
ėmė pamažu augti – 2011 m. augimas siekė 0,7 %, beveik
kaip ir numatyta programoje. Augimą skatino eksportas, taip pat
pagerėjęs konkurencingumas ir svari išorės paklausa. Dėl
grynojo eksporto BVP išaugo 4,7 procentiniais punktais, tačiau vidaus
paklausa ir toliau mažėjo dėl fiskalinio konsolidavimo,
mažėjančio užimtumo ir siekiamo išlaikyti namų ūkių
balanso. Planuojama, kad dėl priešiškos išorės aplinkos ir tolesnio
vidaus paklausos koregavimo 2012 m. augimas sumažės iki maždaug 0,5 %.
Dėl siekiamo išlaikyti namų ūkių ir įmonių
balanso vidutinės trukmės laikotarpiu kentės vartojimas ir
investicijos. Manoma, kad eksporto skatinamas ekonomikos augimas spartės
ir dėl stiprios Airijos demografinės padėties, lanksčios
darbo rinkos ir didelio neišnaudoto ekonomikos pajėgumo 2013 m. sieks
1,9 %, o iki 2015 m. – 2,8 %;
(11)     remdamasi stabilumo programos
vertinimu pagal Tarybos reglamento (EB) Nr. 1466/97 5 straipsnio 1
dalį, Taryba mano, kad makroekonominis scenarijus, kuriuo grindžiamos
stabilumo programoje pateiktos biudžeto projekcijos, yra tikėtinas.
Programoje pateiktos ekonomikos augimo projekcijos panašios į
pateiktąsias Komisijos 2012 m. pavasario prognozėje. Programoje
apibrėžtos biudžeto strategijos tikslas – iki 2015 m. pabaigos,
t. y. iki Tarybos nustatyto perviršinio deficito ištaisymo termino,
valdžios sektoriaus deficitą sumažinti iki mažiau kaip 3 % BVP.
Programoje nustatyti tokie deficito tikslai: 8,3% BVP – 2012 m., 7,5% BVP – 2013
m., 4,8 % BVP – 2014 m. ir 2,8 % BVP – programos laikotarpio
pabaigoje 2015 m. Šis scenarijus grindžiamas konsolidavimo
priemonėmis, kurių vertė 2,7 % BVP ir kurios įtrauktos
į 2012 m. biudžetą, taip pat 2013–2014 m. plataus masto
konsolidavimo priemonėmis, kurių vertė 3,9 % BVP, ir
papildomais iš dalies patikslintais konsolidavimo veiksmais 2015 m.,
kurių vertė – 1,1 % BVP. Programoje performuluotas
vidutinės trukmės laikotarpio 0,5 % BVP struktūrinis
valdžios sektoriaus deficito tikslas, kuris per programos laikotarpį nebus
pasiektas. Vidutinės trukmės laikotarpio tikslas atitinka Stabilumo
ir augimo pakto reikalavimą. Valdžios sektoriaus skola viršija 60 %
BVP ir pagal prognozes turėtų didėti nuo 108 % BVP 2011 m.
iki 120 % 2013 m., o paskui imti mažėti. Perviršinio deficito
procedūros metu iki 2015 m. ir per ateinančius trejus metus
Airijai bus taikomas pereinamasis laikotarpis ir šalies biudžeto planai
turėtų užtikrinti tinkamą pažangą, siekiant atitikti
Stabilumo ir augimo pakte nustatytą skolos mažinimo kriterijų.
Remiantis Komisijos vėliausiu vertinimu, rizika, susijusi su
viešųjų finansų ilgalaikiu tvarumu, yra aukšta;
(12)     Airija prisiėmė tam
tikrų įsipareigojimų pagal paktą „Euro plius“. Šie
įsipareigojimai yra susiję su konkurencingumo ir užimtumo didinimu,
viešųjų finansų tvarumo gerinimu ir finansinio stabilumo
stiprinimu,
REKOMENDUOJA Airijai 2012–2013 m.
imtis šių veiksmų:
Įgyvendinti priemones, nustatytas
Įgyvendinimo sprendime 2011/77/ES, ir priemones, papildomai patikslintas 2010 m.
gruodžio 16 d. susitarimo memorandume ir jo paskesniuose papildymuose.
Priimta Briuselyje
                                                                       Tarybos
vardu
                                                                       Pirmininkas
[1]               OL L 209, 1997 8 2, p. 1.
[2]               COM(2012) 316 final.
[3]               P7_TA(2012) 0048 ir P7_TA(2012) 0047.
[4]               2012 m. balandžio 26 d. Tarybos sprendimas 2012/238/ES.


Svarbus teisinis pranešimas

|

52005SC0232

Rekomendacija Tarybos nuomonė pagal 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1466/97 9 straipsnio 3 dalį dėl atnaujintos 2004-2007 m. Lietuvos konvergencijos programos  /* SEK/2005/0232 galutinis */

	Briuselis, 16.2.2005SEK(2005) 232 galutinisRekomendacijaTARYBOS NUOMONĖpagal 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1466/97 9 straipsnio 3 dalį dėl atnaujintos 2004–2007 m. Lietuvos konvergencijos programos(pateikta Komisijos)  AIŠKINAMASIS MEMORANDUMASTarybos reglamentas (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei koordinavimo[1] nustato, kad nedalyvaujančios valstybės narės, t. y. tos, kurios neįsivedusios bendros valiutos, Tarybai ir Komisijai pateikia konvergencijos programas. Pagal šio reglamento 9 straipsnį Taryba, remdamasi Komisijos ir pagal Sutarties 114 straipsnį įsteigto Komiteto (Ekonomikos ir finansų komitetas) įvertinimais, patikrina kiekvieną konvergencijos programą. Patikrinusi programą bei atsižvelgdama į Komisijos rekomendaciją ir pasikonsultavusi su Ekonomikos ir finansų komitetu, Taryba pateikia nuomonę. Pagal reglamentą valstybės narės kasmet pateikia konvergencijos programų atnaujintus variantus, kuriuos taip pat patikrina Taryba, laikydamasi tos pačios tvarkos.Dešimt šalių, į ES įstojusių 2004 m. gegužės 1 d., nėra įsivedusios bendros valiutos. Tačiau jos įsipareigojo pateikti savo konvergencijos programas iki 2004 m. gegužės 15 d., o pirmus atnaujintus jų variantus – 2004 m. pabaigoje.Pirmoji 2004–2007 m. Lietuvos konvergencijos programa buvo pateikta 2004 m. gegužės 14 d. ir Tarybos įvertinta 2004 m. liepos 5 d. 2005 m. sausio 14 d. Lietuva pateikė atnaujintą konvergencijos programą. Komisijos tarnybos atliko techninį šio varianto įvertinimą, atsižvelgdamos į Komisijos tarnybų 2004 m. rudens ekonominių prognozių rezultatus, Elgesio kodeksą[2], bendrai sutartą potencialios gamybos apimties apskaičiavimo metodiką, 2003–2005 m. laikotarpio bendrųjų ekonominės politikos gairių rekomendacijas ir principus, nustatytus 2002 m. lapkričio 27 d. Komisijos komunikate Tarybai ir Europos Parlamentui dėl biudžeto politikos koordinavimo stiprinimo[3]. Remiantis šiuo vertinimu teikiamas toks įvertinimas:-  Pagal makroekonominį scenarijų 2004 m. ir 2005 m. numatomas 6,5 % realaus BVP augimas, kuris po to laipsniškai lėtės ir 2007 m. pasieks 6,0 %. Palyginti su 2004 m. gegužės mėn. programa, augimas sumažintas visą programos laikotarpį. Apskaičiuota, kad gamybos apimties augimas 2004 m. buvo mažesnis, nei Komisijos tarnybos buvo numatę 2004 m. rudens prognozėje. Prognozuojamas 2005 m. ir 2006 m. augimas yra šiek tiek didesnis negu Komisijos tarnybų 2004 m. prognozėje. 2007 m. potencialus gamybos apimties augimas pagal programos apskaičiavimus yra šiek tiek mažesnis negu apskaičiuotas Komisijos tarnybų. Remiantis šiuo metu turima informacija, programoje pateikiamas scenarijus gali būti laikomas įtikinamu.-  VKI infliacija buvo padidinta visą programos laikotarpį. 2004 m. ji pasiekė 1,2 %, ir manoma, kad ji bus 2,9 % 2005 m., 2,5 % 2006 m. ir 2,9 % 2007 metais. Nuo 2004 m. birželio mėn. Lietuvos litas dalyvauja VKM II, esant vienašališkam įsipareigojimui išlaikyti galiojusį fiksuoto valiutos kurso režimą. Lito kursas nenukrypo nuo centrinio kurso euro atžvilgiu. Vidutinio laikotarpio palūkanų normos 2004 m. mažėjo, svyruodamos ties 0,65 procentinio punkto virš euro zonos lygio, taip pat ir laikotarpiais, kai skirtumai buvo daug mažesni. Lietuva ketina būti pasirengus euro įvedimui 2007 m. pradžioje.-  Programoje nustatytas pagrindinis fiskalinės politikos strategijos tikslas vidutiniu laikotarpiu – siekti cikliškai subalansuoto valdžios sektoriaus biudžeto. Programoje numatyta, kad valdžios sektoriaus deficitas 2005 m. išliks 2,5 % BVP, bet po to laipsniškai mažės iki 1,5 % 2007 metais. Pirminio deficito pokytis per laikotarpį labai panašus – deficitas laipsniškai mažės nuo 1,5 % BVP 2004 m. iki 0,5 % 2007 metais. Planuojama, kad konsolidavimas bus pasiektas daugiausia didinant pajamas dėl mažos bazės, o nuo 2005 m. prie to taip pat prisidės išlaidos. Numatoma, kad pajamos didės nuo 33 % BVP 2004 m. iki 34,7 % 2007 m., visų pirma dėl to, kad bus daugiau ES pervedamo kapitalo, įvedami nauji mokesčiai ir geriau surenkami esami mokesčiai. Prognozuojama, kad per tą patį laikotarpį viešosios išlaidos padidės 0,5 % BVP, pirmiausia dėl itin padidėjusių kapitalo išlaidų, susijusių su ES projektais, ir kitų išlaidų, kurių didžiausia dalis yra susijusi su įmokomis į ES biudžetą ir pensijų reformos išlaidomis[4]. Tokį padidėjimą iš dalies kompensuos sumažėjęs vartojimas ir pervedimai bei palūkanos. Įgyvendinama reikšminga valstybės investicijų programa, dėl kurios valstybės investicijos išauga nuo 3,4 % BVP 2004 m. iki 5 % 2007 m., taigi valstybės investicijų vidurkis programos laikotarpiu yra apie 4,6 % BVP. Palyginti su 2004 m. gegužės mėn. programa, 2004 m. apskaičiuotas deficitas yra mažesnis už numatytą biudžete dėl didesnių nei planuota pajamų. Ir toliau laikomasi 2005–2007 m. nustatytų tikslų, nepaisant labai sumažinto BVP augimo.-  Rizika pagal programoje pateikiamas biudžeto projekcijas atrodo didele dalimi subalansuota. Pastaraisiais metais Vyriausybė eina teisingu keliu, kad pasiektų fiskalinius tikslus. Naujos augimo prielaidos yra atsargesnės už prielaidas, pateiktas gegužės mėn. programoje, o neigiama makroekonominė rizika, atrodo, yra labiau sumažinta. Pagrindinė rizika fiskalinėms projekcijoms kyla dėl programoje numatytų detalių priemonių taikymo neapibrėžtumo. Gali būti ypač sunku surinkti 2005 m. numatytas mokestines pajamas, jei nebus įvestos kompensacinės priemonės panaikinus kelių mokestį. Didesnių, nei numatyta, pajamų planuojamas panaudojimas ir deficito mažinimui nepanaudotos bendro finansavimo lėšos bus labai svarbios ribojant papildomas išlaidas metų pabaigoje – tai buvo dažna biudžetinė praktika praeityje, trukdžiusi spartesniam fiskaliniam konsolidavimui. Kita rizika susidaro dėl santykinai neapibrėžtų pensijų reformos išlaidų, didelių neįvykdytų sąlyginių įsipareigojimų, biudžeto kreditorinių įsiskolinimų, įsipareigojimų, susijusių su atkurtų santaupų grąžinimu ir kompensacijoms už nekilnojamąjį turtą, bei dėl Ignalinos atominės elektrinės uždarymo išlaidų.-  Atsižvelgiant į šį rizikos įvertinimą, biudžeto būklė programoje neužtikrina pakankamo patikimumo, kad nebus pažeista 3 % BVP biudžeto deficito riba esant įprastiems makroekonominiams svyravimams visą programos laikotarpį, ypač 2005 m., ir neleidžia vidutiniu laikotarpiu pasiekti beveik subalansuoto biudžeto. Kai ekonominė veikla stipri, o einamosios sąskaitos deficitas – didelis, atsižvelgiant į galimos perkaitimo rizikos prevenciją biudžeto tikslai neatrodo ambicingi.-  Programoje prognozuojama, kad pradinį skolos ir BVP santykio padidėjimą 2004 m. 0,8 procentinio punkto daugiausia lems tais pačiais metais padidėjęs valdžios sektoriaus deficitas. Numatoma, kad šis santykis sumažės per likusį programos laikotarpį ir 2007 m. pasieks 20,1 %. Vyriausybė planuoja mažinti paskolų su valstybės garantija apimtį nuo 2 % BVP iki 1,2 % vidutinės trukmės laikotarpiu. Nuo 2003 m. paskolų su garantija išduota nebuvo.-  Programoje peržiūrimos valstybės struktūrinės reformos: pensijų ir sveikatos priežiūros, darbo rinkos, žemės ūkio ir produktų rinkų. Tikimasi, kad pensijų ir sveikatos priežiūros reformos pagerins sistemų efektyvumą ir viešųjų finansų tvarumą ilgalaikėje perspektyvoje, bet išlieka tam tikro neapibrėžtumo dėl jų vidutinio laikotarpio išlaidų. Siūlomos priemonės, kuriomis siekiama geriau subalansuoti kapitalo ir darbo apmokestinimą (mažinant pastarajam tenkančią mokestinę naštą) ir gerinant išlaidų kontrolę ir efektyvumą.-  Atrodo, kad Lietuva yra palankioje padėtyje ilgalaikio viešųjų finansų tvarumo požiūriu, kurių svarbią dalį sudaro prognozuojamos biudžeto išlaidos dėl senėjančios visuomenės. Santykinai mažas skolos santykis, įgyvendintos pensijų reformos priemonės, taip pat pensijų kaupimo pakopos įvedimas, padės mažinti visuomenės senėjimo daromą poveikį biudžetui. Programoje išdėstyta strategija grindžiama ribojamu biudžeto deficitu vidutinės trukmės laikotarpiu ir pensijų reformos ilgalaikiu poveikiu. Vis dėlto reikia stebėti su pensijų reforma susijusias ir neįvykdytų sąlyginių įsipareigojimų sąnaudas. Be to, dėl reformos priemonių sveikatos priežiūros srityje gali susidaryti didesnės išlaidos. Lietuvos skolos santykis yra santykinai mažas: jį padidinus būtų galima spręsti tvarumo atotrūkį ilgalaikėje perspektyvoje.-  Apskritai ekonominės politikos sritys, nustatytos atnaujintame variante, iš dalies atitinka specifines bendrąsias ekonominės politikos gaires viešųjų finansų srityje. Yra priemonių, kuriomis deficitui mažinti ir išlaidų perviršiui riboti būtų galima panaudoti didesnes, nei prognozuota, pajamas ir sutaupytas lėšas iš biudžete numatytų ES bendro finansavimo asignavimų. Paskelbtos priemonės netaikomos sutaupytoms lėšoms, numatytoms punktuose, kurie nėra susiję su ES bendru finansavimu.Atsižvelgiant į pirmiau pateiktą įvertinimą, Lietuvai būtų tikslinga:(i) siekti tolesnės pažangos užtikrinant beveik subalansuotą biudžeto būklę, ypač atsižvelgiant į einamosios sąskaitos deficitą ir vidaus paklausos daromą spaudimą, kurį stiprina didelis kreditų augimas,(ii) griežtai įgyvendinti 2005 m. biudžetą, kad būtų galima sumažinti riziką viršyti 3 % pamatinę vertę,(iii) deficito mažinimui panaudoti didesnes, nei prognozuota, arba papildomas pajamas ir nepanaudotas išlaidas.Remdamasi šiuo įvertinimu, Komisija priėmė pridedamą rekomendaciją Tarybos nuomonei dėl atnaujintos Lietuvos konvergencijos programos, kurią pateikia Tarybai.RekomendacijaTARYBOS NUOMONĖpagal 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1466/97 9 straipsnio 3 dalį dėl atnaujintos 2004–2007 m. Lietuvos konvergencijos programosEUROPOS SAJUNGOS TARYBA,atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį,atsižvelgdama į 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei koordinavimo[5], ypač į jo 9 straipsnio 3 dalį,atsižvelgdama į Komisijos rekomendaciją,pasikonsultavusi su Ekonomikos ir finansų komitetu,PAREIŠKĖ TOKIĄ NUOMONĘ:1.  [2005 m. kovo 8 d.] Taryba išnagrinėjo atnaujintą Lietuvos konvergencijos programą, kuri apima 2004–2007 metus. Programa iš dalies atitinka pataisyto Stabilumo ir konvergencijos programų turinio ir formos elgesio kodekso reikalavimus duomenų pateikimui. Tam tikrų reikalingų duomenų apie išorės prielaidas nėra, taip pat nepateikti kai kurie neprivalomi duomenys, nors tai ir neapsunkina programos vertinimo. Todėl Lietuva raginama patenkinti elgesio kodekso reikalavimus duomenų pateikimui.2.  Pagal makroekonominį scenarijų, kuriuo grindžiama programa, numatoma, kad realaus BVP augimas laipsniškai lėtės nuo 6,5 % 2004 m. iki vidutiniškai 6,2 % 2005 m. per visą likusį programos laikotarpį. Remiantis šiuo metu turima informacija, programos scenarijuje atsižvelgta į patikimas augimo prielaidas. Infliacijos projekcijos programoje taip pat atrodo realistiškos, nors 2006 m. nėra pakankamai palankios.3.  Programoje nustatytas pagrindinis fiskalinės politikos strategijos tikslas vidutiniu laikotarpiu – siekti cikliškai subalansuoto valdžios sektoriaus biudžeto. Programoje numatyta, kad valdžios sektoriaus deficitas 2005 m. išliks 2,5 % BVP, o po to laipsniškai mažės iki 1,5 % 2007 metais. Numatoma, kad pirminis deficitas šiek tiek sumažės nuo 1,5 % BVP 2004 m. iki 1,4 % 2005 m., po to laipsniškai mažės iki 0,5 % 2007 metais. Planuojama, kad konsolidavimas bus pasiektas daugiausia didinant pajamas dėl mažos bazės, o nuo 2005 m. prie to taip pat prisidės išlaidos. Numatoma, kad pajamos didės nuo 33 % BVP 2004 m. iki 34,5 % 2007 m., o didžiausios bus 2006 metais. Prognozuojama, kad išlaidos iš pradžių padidės nuo 35,5 % BVP 2004 m. iki 36,9 % 2005 m., laipsniškai sumažėdamos iki 36 % 2007 metais. Įgyvendinama reikšminga valstybės investicijų programa, dėl kurios valstybės investicijos išauga nuo 3,4 % BVP 2004 m. iki 5 % 2007 m., taigi valstybės investicijų santykio vidurkis visos programos laikotarpiu yra apie 4,6 % BVP, palyginti su ES vidurkiu 2004 m. 2,4 % BVP. Palyginti su 2004 m. gegužės mėn. programa, 2004 m. apskaičiuotas deficitas yra mažesnis už numatytą biudžete. Ir toliau laikomasi 2005–2007 m. nustatytų tikslų, nepaisant labai sumažinto BVP augimo.4.  Rizika pagal programoje pateikiamas biudžeto projekcijas atrodo didele dalimi subalansuota. Viena vertus, pastaraisiais metais Vyriausybė eina teisingu keliu, kad pasiektų fiskalinius tikslus. Naujos augimo prielaidos yra atsargesnės, o neigiama makroekonominė rizika, atrodo, yra apribota. Pagrindinė rizika fiskalinėms projekcijoms kyla dėl programoje skelbiamų biudžetinių priemonių taikymo neapibrėžtumo. Gali būti ypač sunku surinkti 2005 m. numatytas mokestines pajamas, jei nebus įvestos kompensacinės priemonės panaikinus kelių mokestį. Nepavykus įgyvendinti priemonių, ribojančių išlaidų perviršį, gali kilti pavojus neįgyvendinti biudžeto tikslų programos laikotarpiu. Kita rizika susidaro dėl santykinai neapibrėžtų pensijų reformos išlaidų, didelių neįvykdytų sąlyginių įsipareigojimų, biudžeto kreditorinių įsiskolinimų, neįvykdytų įsipareigojimų, susijusių su atkurtų santaupų grąžinimu ir kompensacijoms už nekilnojamąjį turtą, bei dėl Ignalinos atominės elektrinės uždarymo išlaidų.5.  Atsižvelgiant į šį rizikos įvertinimą, biudžeto būklė programoje neužtikrina pakankamo patikimumo, kad nebus pažeista 3 % BVP deficito riba esant įprastiems makroekonominiams svyravimams visą programos laikotarpį, ypač 2005 metais. Jos taip pat nepakanka užtikrinti, kad bus įgyvendinti Stabilumo ir augimo pakto tikslai vidutiniu laikotarpiu pasiekti beveik subalansuoto biudžeto.6.  Apskaičiuota, kad skolos santykis 2004 m. pasieks 20,1 % – žymiai mažesnis už Sutartyje nustatytą pamatinę 60 % BVP vertę. Programoje numatoma, kad skolos santykis 2007 m. išliks tame pačiame lygyje, po pakilimo iki 20,9 % 2005 metais.7.  Atrodo, kad Lietuva yra palankioje padėtyje ilgalaikio viešųjų finansų tvarumo požiūriu, kurių svarbią dalį sudaro prognozuojamos biudžeto išlaidos dėl senėjančios visuomenės. Santykinai mažas skolos santykis, įgyvendintos pensijų reformos priemonės, taip pat pensijų kaupimo pakopos įvedimas, padės mažinti visuomenės senėjimo daromą poveikį biudžetui. Programoje išdėstyta strategija grindžiama ribojamu biudžeto deficitu vidutinės trukmės laikotarpiu ir pensijų reformos ilgalaikiu poveikiu biudžetui. Vis dėlto reikėtų stebėti su pensijų reforma susijusias sąnaudas. Be to, dėl reformos priemonių sveikatos priežiūros srityje gali susidaryti didesnės išlaidos. Tačiau Lietuvos skolos santykis yra santykinai mažas: jį padidinus būtų galima spręsti tvarumo atotrūkio problemą ilgalaikėje perspektyvoje.8.  Apskritai ekonominės politikos sritys, nustatytos atnaujintame variante iš dalies atitinka specifines bendrąsias ekonominės politikos gaires viešųjų finansų srityje. Yra priemonių, kuriomis deficitui mažinti ir išlaidų perviršiui riboti būtų galima panaudoti didesnes, nei prognozuota, pajamas ir sutaupytas lėšas iš biudžete numatyto ES bendro finansavimo. Paskelbtos priemonės netaikomos sutaupytoms lėšoms, numatytoms punktuose, kurie nėra susiję su ES bendru finansavimu.* * *Atsižvelgiant į pirmiau pateiktą įvertinimą, Taryba laikosi nuomonės, kad Lietuva turėtų:(i) siekti tolesnės pažangos užtikrinant beveik subalansuotą biudžeto būklę, ypač atsižvelgiant į einamosios sąskaitos deficitą ir vidaus paklausos daromą spaudimą, kurį stiprina didelis kreditų augimas,(ii) griežtai įgyvendinti 2005 m. biudžetą, kad būtų galima sumažinti riziką viršyti 3 % pamatinę vertę, ir(iii) deficito mažinimui panaudoti didesnes, nei prognozuota, arba papildomas pajamas ir nepanaudotas išlaidas.Pagrindinių makroekonominių ir biudžeto projekcijų palyginimas2004 | 2005 | 2006 | 2007 |Realaus BVP (pokytis, % ) | 2005 m. sausio mėn. KP | 6,5 | 6,5 | 6,2 | 6,0 |KOM 2004 m. spalio mėn. | 7,1 | 6,4 | 5,9 | – |2004 m. gegužės mėn. KP | 7,0 | 7,3 | 6,6 | 6,3 |SVKI1 infliacija (%) (%) | 2005 m. sausio mėn. KP | 1,2 | 2,9 | 2,5 | 2,9 |KOM 2004 m. spalio mėn. | 1,2 | 2,9 | 2,8 | – |2004 m. gegužės mėn. KP | 0,9 | 2,0 | 2,1 | 2,5 |Valdžios sektoriaus balansas (BVP %) | 2005 m. sausio mėn. KP | -2,5 | -2,5 | -1,8 | -1,5 |KOM 2004 m. spalio mėn. | -2,6 | -2,5 | -1,9 | – |2004 m. gegužės mėn. KP | -2,7 | -2,5 | -1,8 | -1,5 |Pirminis balansas (BVP %) | 2005 m. sausio mėn. KP | -1,5 | -1,4 | -0,8 | -0,5 |KOM 2004 m. spalio mėn. | -1,4 | -1,4 | -0,9 | -0,5 |2004 m. gegužės mėn. KP | -1,3 | -1,2 | -0,6 | -0,4 |Bendroji valstybės skola (BVP %) | 2005 m. sausio mėn. KP | 20,1 | 20,9 | 20,3 | 20,1 |KOM 2004 m. spalio mėn. | 21,1 | 21,7 | 21,3 | – |2004 m. gegužės mėn. KP | 22,4 | 22,2 | 21,4 | 21,0 |Pastaba 1 VKI infliacija konvergencijos programos duomenimis. Šaltiniai: Konvergencijos programa (KP); Komisijos tarnybų ekonominės prognozės (KOM). | [1] OL L 209, 1997.8.2. Visus šiame tekste nurodytus dokumentus galima rasti šiame tinklalapyje: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.[2] Ekonomikos ir finansų komiteto pakeista nuomonė dėl stabilumo ir konvergencijos programų turinio ir formos, kurią ECOFIN taryba patvirtino 2001.7.10.[3] KOM(2002) 668, 2002.11.27.[4] Pensijų sistemos antroji pakopa pradėta įgyvendinti 2004 metais. Antrojoje pakopoje dalyvaujantys darbuotojai tiesioginių įmokų į sistemą nemoka. Valstybė surenka visas įmokas iš darbuotojų, dalyvaujančių pirmojoje ir antrojoje pakopose, ir po to atitinkamą dalį (kaip kapitalo pervedimą) perveda į antrąją pakopą. Todėl pensijų reformos išlaidos programoje atsispindi valstybės išlaidų dalyje.[5] OL L 209, 1997.8.2, p. 1. Šiame tekste nurodytus dokumentus galima rasti šiame tinklalapyje: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.


title: Rekomendacija TARYBOS REKOMENDACIJA dėl 2014 m. Maltos nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2014 m. Maltos stabilumo programos_x000b_

text:
				|

		52014DC0419

			Rekomendacija TARYBOS REKOMENDACIJA dėl 2014 m. Maltos nacionalinės reformų programos_x000b__x000b_su Tarybos nuomone dėl 2014 m. Maltos stabilumo programos_x000b_ /* COM/2014/0419 final - 2014/ () */

Rekomendacija
TARYBOS REKOMENDACIJA
dėl 2014 m. Maltos nacionalinės
reformų programos
su Tarybos nuomone dėl 2014 m. Maltos stabilumo programos

EUROPOS
SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdama į
Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 121
straipsnio 2 dalį ir 148 straipsnio 4 dalį,
atsižvelgdama į 1997
m. liepos 7 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto
būklės priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos
priežiūros bei koordinavimo[1],
ypač į jo 5 straipsnio 2 dalį,
atsižvelgdama į
Europos Komisijos rekomendaciją[2],
atsižvelgdama į
Europos Parlamento rezoliucijas[3],
atsižvelgdama į
Europos Vadovų Tarybos išvadas,
atsižvelgdama į
Užimtumo komiteto nuomonę,
atsižvelgdama į
Ekonomikos ir finansų komiteto nuomonę,
atsižvelgdama į Socialinės apsaugos
komiteto nuomonę,
atsižvelgdama į Ekonominės politikos
komiteto nuomonę,
kadangi:
(1)
2010 m. kovo 26 d.
Europos Vadovų Taryba pritarė Komisijos pasiūlymui
įgyvendinti naują augimo ir darbo vietų kūrimo
strategiją „Europa 2020“, grindžiamą geresniu ekonominės
politikos koordinavimu, ir daugiausia dėmesio skirti toms svarbioms
sritims, kuriose reikia imtis veiksmų, kad būtų stiprinamas
Europos tvaraus augimo ir konkurencingumo potencialas;
(2)
2010 m. liepos 13 d.
Taryba, remdamasi Komisijos pasiūlymais, priėmė
rekomendaciją dėl valstybių narių ir Sąjungos
bendrųjų ekonominės politikos gairių (2010–2014 m.), o
2010 m. spalio 21 d. – sprendimą dėl valstybių
narių užimtumo politikos gairių, kurios kartu sudaro integruotas
gaires. Į šias integruotas gaires valstybių narių paprašyta
atsižvelgti formuojant nacionalinę ekonominę ir užimtumo
politiką;
(3)
2012 m. birželio
29 d. valstybių ar vyriausybių vadovai nusprendė priimti
Susitarimą dėl ekonomikos augimo ir darbo vietų kūrimo,
kuriuo nustatė nuoseklią nacionalinių, ES ir euro zonos
veiksmų, naudojant visus galimus svertus, priemones ir politikos
strategijas, sistemą. Jie nutarė, kokių veiksmų
reikėtų imtis valstybių narių lygmeniu, visų pirma
išreikšdami tvirtą įsipareigojimą siekti strategijos „Europa
2020“ tikslų ir įgyvendinti konkrečioms šalims skirtas
rekomendacijas;
(4)
2013 m. liepos 9 d.
Taryba priėmė rekomendaciją dėl 2013 m. Maltos
nacionalinės reformų programos ir nuomonę dėl atnaujintos
2012–2016 m. Maltos stabilumo programos; 2013 m. lapkričio 15 d.,
vadovaudamasi Reglamentu
(ES) Nr. 473/2013[4], Komisija pateikė nuomonę dėl
Maltos 2014 m. biudžeto projekto[5];
(5)
2013 m. lapkričio 13 d.
Komisija priėmė metinę augimo apžvalgą[6], kuria
pradedamas 2014 m. Europos ekonominės politikos koordinavimo
semestras. Tą pačią dieną Komisija pagal Reglamentą
(ES) Nr. 1176/2011 priėmė Įspėjimo mechanizmo
ataskaitą[7],
kurioje nurodė, kad Malta yra viena iš valstybių narių, dėl
kurios reikės parengti nuodugnią apžvalgą;
(6)
2013 m. gruodžio 20 d.
Europos Vadovų Taryba patvirtino prioritetus, kuriais turi būti
užtikrintas finansinis stabilumas, fiskalinis konsolidavimas ir ekonomikos
augimo skatinimo veiksmai. Ji pabrėžė, kad reikia vykdyti
diferencijuotą, ekonomikos augimui palankų fiskalinį
konsolidavimą, atkurti įprastas skolinimo ekonomikai sąlygas,
skatinti ekonomikos augimą ir konkurencingumą, mažinti nedarbą,
šalinti socialinius krizės padarinius ir modernizuoti viešąjį
administravimą;
(7)
2014 m. kovo 5 d.
Komisija paskelbė Maltai skirtos nuodugnios apžvalgos[8] pagal
Reglamento (ES) Nr. 1176/2011 5 straipsnį rezultatus. Atlikusi
analizę Komisija padarė išvadą, kad Maltoje nebėra
makroekonominio disbalanso, kaip jis suprantamas pagal makroekonominio
disbalanso procedūrą. Nors įsiskolinimo lygis išlieka aukštas,
rizika privačiojo ir viešojo sektoriaus skolos tvarumui ir finansų
sektoriaus stabilumui atrodo suvaldyta, netgi jei ją ir reikėtų
toliau stebėti. Visų pirma finansinio stabilumo rodikliai lieka
patikimi. Vis dėlto, atsižvelgiant į struktūrinį rizikos
šiame sektoriuje pobūdį, tikslinga toliau taikyti dabartinę
rizikos ribojimo principais pagrįstos priežiūros ir rizikos
praktiką. Būsto rinka stabilizavosi, taigi apribota ir rizika,
susijusi su pernelyg aktyviu dalyvavimu nekilnojamojo turto rinkoje.
Mažėja privačiojo sektoriaus įsiskolinimas, įmonių
sektoriaus finansinio įsiskolinimo mažinimas vyksta tvarkingai ir kredito
rinkos spaudimas yra ribotas;
(8)
2014 m. balandžio 16 d.
Malta pateikė 2014 m. nacionalinę reformų programą,
kurią atnaujino 2014 m. gegužės 8 d., o 2014 m. balandžio 30 d. – 2014 m.
stabilumo programą. Siekiant atsižvelgti į abiejų programų
sąsają, jos vertintos vienu metu;
(9)
2014 m. stabilumo
programoje nurodytas biudžeto strategijos tikslas iki 2014 m. tvariai
panaikinti perviršinį deficitą ir palaipsniui daryti pažangą siekiant
vidutinio laikotarpio tikslo pasiekti struktūriniu požiūriu
subalansuotą biudžetą – tai daugiau, nei reikalaujama Stabilumo ir
augimo pakte. Tačiau vidutinio laikotarpio tikslo programos laikotarpiu
pasiekti neplanuojama. 2014 m. planuojamas (perskaičiuotas)
struktūrinis koregavimas beveik siekia rekomenduojamas pastangas. Atlikus
planuojamą perviršinio deficito panaikinimą numatoma, kad
2015 m. bus šiek tiek nukrypta nuo vidutinio laikotarpio tikslui pasiekti
numatyto koregavimo plano. Po to planuojama metinė pažanga siekiant
vidutinio laikotarpio tikslo iš esmės atitinka ne mažiau kaip 0,5 %
BVP reikalavimą. Programoje prognozuojama, kad nuo 2014 m. valdžios
sektoriaus skola, kuri 2013 m. siekė 73 % BVP, pradės
mažėti laikantis skolos mažėjimo kriterijaus. Apskritai, programos
tikslai iš esmės atitinka Stabilumo ir augimo pakto reikalavimus.
Makroekonominis scenarijus, kuriuo grindžiamos programoje pateiktos biudžeto
projekcijos, kurias patvirtino nepriklausoma įstaiga (nacionalinė audito
įstaiga), yra tikėtinas 2014 ir 2015 m., nes ekonomikos augimo
projekcijos yra šiek tiek mažesnės už tiems metams pateiktąsias
Komisijos 2014 m. pavasario prognozėje. Tačiau biudžeto tikslams
gresianti rizika krypsta į neigiamą pusę, nes programos
laikotarpiu planuojamas struktūrinis pajamų padidėjimas
nėra visiškai pagrįstas priemonėmis, o dėl išlaidų
perviršio gali prireikti didesnių išmokų, nei įtraukta į
biudžetą. Pagal Komisijos prognozę tikimasi, kad Malta 2014 m.
tvariai panaikins perviršinį deficitą. Be to, remiantis Komisijos
prognoze, 2013–2014 m. laikotarpiu fiskalinės pastangos buvo 1,6 %
BVP mažesnės, vertinant pagal struktūrinio balanso pokytį
(pataisytą), ir 1,25 % BVP mažesnės, kalbant apie reikalingas
priemones, kurios buvo laikomos būtinomis tuo metu, kai buvo priimta
rekomendacija dėl perviršinio deficito procedūros. Nors ir
nepasilikta jokio atsargos rezervo, kiek tai susiję su skolos mažinimo
kriterijaus tenkinimu 2014 m., skolos scenarijui kylanti rizika krypsta
į teigiamą pusę. Kyla rizika, kad 2015 m. bus reikšmingai
nukrypta nuo reikiamos pažangos siekiant vidutinio laikotarpio tikslo.
Remdamasi atliktu programos vertinimu bei Komisijos prognoze ir vadovaudamasi
Tarybos reglamentu (EB) Nr. 1466/97, Taryba laikosi nuomonės, kad
nors Maltos planuojamas nominalus deficitas ir valdžios sektoriaus skola
atitinka rekomendaciją pagal perviršinio deficito procedūrą,
reikalingos papildomos priemonės, kad 2014 m. struktūrinis
koregavimas atitiktų rekomenduotąjį, o nuo 2015 m.
būtų užtikrinta, kad bus tinkamai siekiama vidutinio laikotarpio
tikslo;
(10)
tai, kad Maltos fiskalinė
sistema yra neprivalomo pobūdžio, o fiskalinio planavimo laikotarpis
trumpas, nepadeda užtikrinti patikimos fiskalinės būklės.
Teisės aktų, kurie turėjo įsigalioti iki 2013 m.
pabaigos ir kuriais turėjo būti tenkinami Direktyvos 85/2011/ES
dėl biudžeto sistemų ir fiskalinio susitarimo reikalavimai,
priėmimas buvo nukeltas. Vis dėlto, remiantis stabilumo programa,
Maltos vyriausybė neseniai patvirtino Fiskalinės atsakomybės
aktą, kuris bus pateiktas parlamentui tvirtinti. Akto projekte numatoma,
kad bus įvesta struktūriniu požiūriu subalansuoto biudžeto
taisyklė, skolos taisyklė, trejų metų biudžeto sistema, ir
kad palaipsniui bus įsteigta fiskalinė taryba, kuriai būtų
pavesta tvirtinti oficialias vyriausybės makroekonomines ir fiskalines
prognozes ir ex ante bei ex post stebėti, kaip laikomasi
fiskalinių taisyklių;
(11)
Maltos mokesčių
tarnybos turėtų būti sujungtos į vieną
instituciją ir tai turėtų supaprastinti mokesčių
surinkimo procesus ir padėti kovoti su mokesčių slėpimu.
Siekiant pagerinti mokestinių prievolių vykdymo užtikrinimą ir
paskatinti mokėtinų sumų susigrąžinimą,
peržiūrėtos PVM teisės aktuose nustatytos baudos ir
mokėtiniems mokesčiams taikomi delspinigiai. Pristatytos
įvairios kitos priemonės, kuriomis taip pat tikimasi sustiprinti
Maltos mokesčių sistemą. Šios priemonės nukreiptos teisinga
linkme, tačiau jų poveikio dar reikia palaukti;
(12)
nors vis dar susiduriama su
sunkumais Maltos viešųjų finansų tvarumo srityje, iki šiol
padaryta nedidelė pažanga, susijusi su jos pensijų sistemos
reformomis ir sveikatos priežiūros paslaugų tvarumu. Nepaisant to,
kad buvo įsteigta pensijų strategijos grupė, kuri turėjo
įvertinti visas pensijų sistemos reformų galimybes, Maltos
valdžios institucijos įsipareigojo neilginti teisės aktais nustatyto
pensinio amžiaus labiau, negu numatyta 2006 m. pensijų reformoje.
Todėl teisės aktais nustatytas pensinis amžius išlieka nesusietas su
vidutine tikėtina gyvenimo trukme, o tai kelia sunkumų ilgalaikiam
pensijų tvarumui ir adekvatumui. Nors Malta šiuos trūkumus ketina
šalinti taikydama darbo rinkos priemones, visų pirma neseniai priimtą
aktyvaus senėjimo strategiją, mažai tikėtina, kad tai
išspręs problemą. Sveikatos priežiūros sistemos tvarumas –
papildomas uždavinys, atsižvelgiant į prognozuojamą su
visuomenės senėjimu susijusių išlaidų augimą. Ką
tik pateiktas nacionalinės sveikatos priežiūros sistemos strategijos
projektas, tačiau neaišku, kaip ji bus įgyvendinta ir kokia bus jos
nauda išlaidų veiksmingumo ir tvarumo požiūriu. Viešosios
pirminės priežiūros stiprinti nereikia;
(13)
Maltos mokyklos nebaigimo
rodikliai tebėra labai aukšti, tačiau imtasi priemonių jiems
mažinti ir kuriama visapusiška stebėjimo sistema. Pagrindinių
įgūdžių įgijimo rodiklis išlieka žemas ir taip prisidedama
prie menko raštingumo ir mokyklos nebaigimo. Tikimasi, kad tinkamas neseniai
priimtos nacionalinės raštingumo strategijos įgyvendinimas padės
paremti pastangas šalinti šį trūkumą. Tai turės papildyti
tolesnės priemonės, kuriomis tikimasi padidinti švietimo ir mokymo
sistemų atitiktį darbo rinkos poreikiams. Tokios priemonės
galėtų būti pameistrystės sistemos reforma, mokymosi
visą gyvenimą strategijos parengimas, mokymosi darbo vietoje
įtraukimas į profesinį rengimą ir mokymą ir konkreti
Europos socialinio fondo finansuojama programa;
(14)
šiuo metu Malta įgyvendina
keletą svarbių priemonių, kuriomis siekiama padidinti
moterų dalyvavimą darbo rinkoje, visų pirma suteikiant nemokamas
vaiko priežiūros paslaugas namų ūkiams, kuriuose tėvai dirba arba studijuoja. Itin svarbu bus efektyviai
jas įgyvendinti. Valdžios institucijos taip pat padeda teikti vaikų
priežiūros po pamokų paslaugas ir sudaro galimybes atvesti vaikus
į mokyklą prieš prasidedant nustatytoms darbo valandoms, kad
tėvystę būtų galima geriau suderinti su profesiniu
gyvenimu. Taip pat numatytos mokesčių paskatos, kuriomis tėvai
skatinami vesti vaikus į vaikų priežiūros įstaigas,
veikiančias pagal ankstesnes programas. Tačiau nedaug nuveikta
siekiant sudaryti ir skatinti taikyti lanksčias darbo sąlygas, tokias
kaip nuotolinis darbas ir lankstus darbo grafikas, kurios padėtų
moterims vėl integruotis į darbo rinką;
(15)
siekiant toliau gerinti
tarptautinį konkurencingumą, Maltai reikia ne tik vengti galimo darbo
užmokesčio ir našumo neatitikimo neigiamo poveikio, bet ir pašalinti
energetikos ir transporto sektorių infrastruktūros trūkumus, kurie
mažina jos galimybes, visų pirma dėl didelių energijos
išlaidų. Elektros jungtis su Italija turėtų būti baigta
šiais metais, ir tai padidins tiekimo saugumą ir gali prisidėti prie
tiekimo įvairinimo ir už šalies ribų pagamintos
atsinaujinančiosios energijos naudojimo. Planuojama jungtis prie Europos
dujų tinklo taip pat padidins Maltoje naudojamos energijos rūšių
įvairovę, kad ji taptų mažiau priklausoma nuo vieno pagrindinio
energijos šaltinio ir taip būtų padidintas jos, kaip tinkamos verslui
vykdyti šalies, patrauklumas. Kalbant apie šalyje turimus atsinaujinančius
energijos išteklius, išskyrus naudojant fotovoltinę energiją
padarytą pažangą, dar yra galimybių, kuriomis reikia
pasinaudoti;
(16)
dėl tam tikrų viešojo
administravimo trūkumų ribojamas tolesnis Maltos verslo aplinkos gerinimas.
Nors viešojo pirkimo praktikos tobulinimas vyksta tinkama linkme, pirkimo
procedūros išlieka pernelyg ilgos, todėl viešosios išlaidos
neveiksmingos. Šiose priemonėse nenumatyti tikslai, todėl sunku
vertinti jų veiksmingumą. Dėl alternatyvos finansavimui skolos
priemonėmis trūkumo įmonės patiria didelių su
finansavimu susijusių išlaidų, o tai daro spaudimą jų
ekonominei veiklai. Toks įmonių įsiskolinimui palankus
mokestinis iškraipymas gali skatinti įmones per daug skolintis ir
nepakankami paskirstyti kapitalą. Todėl reikia ieškoti kitų
galimybių gauti finansavimo nesiskolinant. 2013 m. Maltai skirtose
rekomendacijose nurodyti teismų sistemos trūkumai nepanaikinti. Nors
tikimasi, kad iki 2014 m. pabaigos bus įgyvendinta keletas iš
gausybės Teisingumo sistemos reformos komisijos 2013 m.
lapkričio mėn. pateiktų pasiūlymų, dar reikia
paskelbti aiškius terminus ir priemonių prioritetinę tvarką.
Taip pat dar nežinia, kaip tai padės išspręsti
neišnagrinėtų bylų problemą, visų pirma atsižvelgiant
į pirmiau nurodytus trūkumus;
(17)
Malta sustiprino teisės
aktais nustatytą priežiūrą, kad užtikrintų finansų
sektoriaus stabilumą. Maltos centriniam bankui pavesta papildoma
makroprudencinės priežiūros funkcija ir ypatingas dėmesys skiriamas
finansinio stabilumo klausimams, o Jungtinė finansinio stabilumo valdyba
jau įtvirtinta teisės aktuose. Imtasi tinkamų priemonių,
kad būtų pagerintas atidėjinių paskolų nuostoliams
padengti sudarymas, visų pirma pradėjus taikyti
peržiūrėtą 9 bankininkystės taisyklę;
(18)
atsižvelgdama į Europos
semestrą, Komisija atliko išsamią Maltos ekonominės politikos
analizę. Ji įvertino stabilumo programą ir nacionalinę
reformų programą. Komisija įvertino ne tik jų svarbą
tvariai fiskalinei ir socialinei bei ekonominei Maltos politikai, bet ir tai,
kaip laikomasi ES taisyklių ir gairių, nes ES priemonėmis
prisidedant prie būsimų nacionalinių sprendimų būtina
stiprinti bendrą Europos Sąjungos ekonomikos valdymą. Jos
rekomendacijos atsižvelgiant į Europos semestrą
pateiktos toliau išdėstytose 1–5 rekomendacijose;
(19)
atsižvelgdama į šį
vertinimą, Taryba išnagrinėjo Maltos stabilumo programą ir savo
nuomonę[9] visų
pirma pateikė toliau išdėstytoje 1 rekomendacijoje;
(20)
atsižvelgdama į Europos
semestrą, Komisija taip pat atliko visos euro zonos ekonominės
politikos analizę. remdamasi šia analize Taryba parengė
konkrečias rekomendacijas valstybėms narėms, kurių valiuta
yra euro. Malta taip pat turėtų užtikrinti, kad šios rekomendacijos
būtų įgyvendintos visiškai ir laiku,
REKOMENDUOJA Maltai
2014–2015 m. imtis šių veiksmų:
1.           Iki
2014 m. tvariai panaikinti perviršinį deficitą. 2015 m. iš
esmės sustiprinti biudžeto strategiją, kad būtų užtikrintas
reikalaujamas 0,6 % BVP struktūrinis koregavimas siekiant vidutinio
laikotarpio tikslo. Paskesniais metais kasmet vykdyti bent 0,5 % BVP
struktūrinį koregavimą, o esant palankioms ekonominėms
sąlygoms arba jei to reikia norint užtikrinti, kad būtų
tenkinama skolos taisyklė, kad valdžios sektoriaus skolos santykis tvariai
mažėtų, – ir didesnio masto koregavimą. Užbaigti Fiskalinės
atsakomybės akto priėmimą siekiant parengti taisyklėmis
grindžiamą privalomą daugiametę fiskalinę sistemą ir
įsteigti nepriklausomą instituciją, kuriai būtų
pavesta stebėti, kaip taikomos fiskalinės taisyklės, ir
tvirtinti makroekonomines prognozes, kuriomis grindžiamas fiskalinis
planavimas. Toliau gerinti mokestinių prievolių vykdymo
užtikrinimą ir kovoti su mokesčių slėpimu užtikrinant
nuolatinį priemonių, kurių jau imtasi, tobulinimą ir
vertinimą kartu imantis papildomų veiksmų, visų pirma
skatinant naudotis elektroninėmis mokėjimo priemonėmis.
2.           Paspartinti šiuo metu
vykdomą pensijų reformą, visų pirma gerokai paspartinti
planuotą teisės aktais nustatyto pensinio amžiaus ilginimą
nuosekliai susiejant jį su vidutinės tikėtinos gyvenimo
trukmės pokyčiais. Užtikrinti, kad visapusiškos visuomenės
sveikatos sistemos reformos rezultatas būtų ekonomiškai efektyvus ir
tvarus turimų išteklių naudojimas, pavyzdžiui, stiprinant
pirminės priežiūros sistemą.
3.           Toliau vykdyti politikos
priemones, kuriomis siekiama spręsti švietimo ir mokymo sistemų
atitikties darbo rinkos poreikiams klausimą, ir gerinti pagrindinių
įgūdžių įsisavinimą intensyvinant pastangas,
susijusias su uždelsta pameistrystės sistemos reforma. Toliau mažinti
mokyklos nebaigimo atvejų skaičių, visų pirma užbaigiant ir
įgyvendinant paskelbtą nacionalinę raštingumo strategiją.
Toliau gerinti moterų dalyvavimo darbo rinkoje rodiklius, visų pirma
padėti moterims, norinčioms sugrįžti į darbo rinką,
skatinant lanksčių darbo sąlygų taikymą.
4.           Įvairinti ekonomikoje
naudojamos energijos rūšis, didinant energijos iš
atsinaujinančių išteklių dalį.
5.           Toliau gerinti viešojo
pirkimo procedūrų veiksmingumą ir mažinti jų trukmę,
skatinti alternatyvius įmonių finansavimo skolos priemonėmis
būdus suteikiant palankesnes galimybes gauti kapitalo ir kuriant rizikos
kapitalo fondus, ir didinti teismų sistemos efektyvumą užtikrinant,
kad planuojama teismų reforma bus vykdoma laiku ir efektyviai.
Priimta Briuselyje
                                                                       Tarybos
vardu
                                                                       Pirmininkas
[1]               OL L 209, 1997 8 2, p. 1.
[2]               COM(2014) 419 final.
[3]               Dok. P7_TA(2014)0128 ir P7_TA(2014)0129.
[4]               OL L 140, 2013 5 27, p. 11.
[5]               C(2013) 8007 final.
[6]               COM(2013) 800 final.
[7]               COM(2013) 790 final.
[8]               SWD(2014) 150 final.
[9]               Pagal Tarybos reglamento (EB) Nr. 1466/97 5
straipsnio 2 dalį.


title: 2011/645/ES: 2011 m. vasario 15 d. Tarybos rekomendacija dėl patvirtinimo, kad Komisija įvykdė Europos plėtros fondo (aštuntojo EPF) 2009 finansinių metų operacijas

text:
               1.10.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 255/13

         TARYBOS REKOMENDACIJA
   2011 m. vasario 15 d.
   dėl patvirtinimo, kad Komisija įvykdė Europos plėtros fondo (aštuntojo EPF) 2009 finansinių metų operacijas
   (2011/645/ES)
   EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
   atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,
   atsižvelgdama į Ketvirtąją AKR-EEB konvenciją, pasirašytą 1989 m. gruodžio 15 d. Lomė (1) ir iš dalies pakeistą 1995 m. lapkričio 4 d. Mauricijuje pasirašytu susitarimu (2),
   atsižvelgdama į Taryboje posėdžiavusių valstybių narių Vyriausybių atstovų vidinį susitarimą dėl Bendrijos pagalbos finansavimo ir valdymo pagal Ketvirtosios AKR ir EB konvencijos antrąjį finansinį protokolą (3) (toliau – Vidinis susitarimas), be kita ko, įsteigiantį aštuntąjį Europos plėtros fondą (aštuntasis EPF), ypač į jo 33 straipsnio 3 dalį,
   atsižvelgdama į 1998 m. birželio 16 d. Finansinį reglamentą, taikytiną plečiant finansinį bendradarbiavimą pagal Ketvirtąją AKR ir EB konvenciją (4), ypač į jo 66–74 straipsnius,
   išnagrinėjusi su aštuntojo EPF operacijomis susijusius 2009 m. gruodžio 31 d. pajamų ir išlaidų ataskaitą bei balansą, taip pat Audito Rūmų 2009 finansinių metų metinę iš aštuntojo, devintojo ir dešimtojo Europos plėtros fondų (EPF) finansuojamos veiklos ataskaitą su Komisijos atsakymais (5),
   kadangi:

               (1)

               pagal Vidinio susitarimo 33 straipsnio 3 dalį patvirtinimą, kad Komisija aštuntojo EPF finansinio valdymo užduotis įvykdė, teikia Europos Parlamentas, remdamasis Tarybos rekomendacija;

               (2)

               Komisija aštuntojo EPF 2009 finansinių metų operacijas įvykdė iš esmės tinkamai,

         REKOMENDUOJA Europos Parlamentui patvirtinti, kad Komisija įvykdė aštuntojo EPF 2009 finansinių metų operacijas.

      Priimta Briuselyje 2011 m. vasario 15 d.

            Tarybos vardu

            Pirmininkas

         MATOLCSY Gy.

      (1)  OL L 229, 1991 8 17, p. 3.

      (2)  OL L 156, 1998 5 29, p. 3.

      (3)  OL L 156, 1998 5 29, p. 108.

      (4)  OL L 191, 1998 7 7, p. 53.

      (5)  OL C 303, 2010 11 9, p. 243.