Svarbus teisinis pranešimas

|

52006SC0024

Rekomendacija Tarybos nuomonė pagal 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1466/97 9 straipsnio 3 dalį dėl atnaujintos 2005-2008 m. Vengrijos konvergencijos programos  /* SEK/2006/0024 galutinis */

	[pic] | EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA |Briuselis, 11.1.2006SEK(2006) 24 galutinisRekomendacijaTARYBOS NUOMONĖpagal 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1466/97 9 straipsnio 3 dalį dėl atnaujintos 2005-2008 m. Vengrijos konvergencijos programos(pateikta Komisijos)AIŠKINAMASIS MEMORANDUMASPagrindinė informacija1998 m. liepos 1 d. įsigaliojusio Stabilumo ir augimo pakto pagrindinis tikslas yra patikimi valstybės finansai – priemonė sudaryti geresnes sąlygas kainų stabilumui ir smarkiam tvariajam augimui, leidžiančiam kurti naujas darbo vietas. 2005 m. Paktas buvo pirmą kartą iš dalies pakeistas. Šia reforma pripažįstamas Pakto naudingumas įtvirtinant fiskalinę drausmę, taip pat siekiama stiprinti jo efektyvumą, ekonominius pagrindus ir užtikrinti valstybės finansų ilgalaikį tvarumąTarybos reglamente (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei koordinavimo[1], kuris yra Pakto dalis, nustatyta, kad valstybės narės turi pateikti Tarybai ir Komisijai stabilumo arba konvergencijos programas ir kasmetinius atnaujintus programų variantus (bendrą valiutą įsivedusios valstybės narės pateikia (atnaujintas) stabilumo programas, o bendros valiutos neįsivedusios valstybės narės pateikia (atnaujintas) konvergencijos programas). Pirmoji Vengrijos konvergencijos programa buvo pateikta 2004 m. gegužės mėn. Pagal reglamentą, atsižvelgdama į Komisijos rekomendaciją ir pasikonsultavusi su Ekonomikos ir finansų komitetu, Taryba 2004 m. liepos 5 d. pareiškė nuomonę. Pagal tą pačią procedūrą atnaujintas stabilumo ir konvergencijos programas vertina Komisija ir nagrinėja minėtas komitetas; jas taip pat gali nagrinėti ir Taryba.Šiose programose valstybės narės turi nurodyti biudžeto būklės vidutinės trukmės tikslą ir nustatyti politikos priemones jam pasiekti ir išlaikyti, įskaitant su juo susijusias ekonomines prielaidas. Vykdant Pakto reformą ir atsižvelgiant į Sąjungos ekonomikos ir biudžeto nevienalytiškumą, atskiroms valstybėms narėms turėtų būti nustatomas skirtingas vidutinės trukmės tikslas, taip pat atsižvelgiant į tvarumo fiskalinę riziką. Reforma taip pat numatoma, kad ciklo metu, ekonomikos pakilimo laikotarpiais stiprinant biudžetinę drausmę, turėtų būti pasiektas labiau simetriškas požiūris į fiskalinę politiką, o į „pagrindines struktūrines reformas“, turinčias įrodomos teigiamos įtakos ilgalaikiam tvarumui, reikėtų atsižvelgti esant laikiniems nukrypimams nuo vidutinės trukmės tikslo arba suplanuotų jo patikslinimų.Komisija, atsižvelgdama į Komisijos tarnybų 2005 m. rudens prognozę, elgesio kodeksą[2], bendrai sutartą potencialios gamybos apimties ir pagal ciklą patikslinto balanso apskaičiavimo metodiką ir bendrąsias ekonominės politikos gaires, įtrauktas į integruotas 2005–2008 m. gaires, išnagrinėjo neseniai pateiktą atnaujintą Vengrijos konvergencijos programą ir, remdamasi toliau pateiktu vertinimu, priėmė rekomendaciją dėl Tarybos nuomonės apie ją.Vertinimas(1) Atnaujinta Vengrijos konvergencijos programa buvo pateikta Tarybai ir Komisijai 2005 m. gruodžio 1 d. Programa apima 2005–2008 m. laikotarpį. Programoje iš esmės remiamasi naujajame elgesio kodekse nustatytu stabilumo ir konvergencijos programų struktūros modeliu. Programoje pateikiami visi privalomi duomenys ir dauguma pasirinktinai pateikiamų naujajame elgesio kodekse nurodomų duomenų; vis dėlto joje netiesiogiai apskaičiuotų finansinio tarpininkavimo paslaugų ir karinių išlaidų apskaita šiek tiek skiriasi nuo ESS 95. Programoje nėra išsamių duomenų apie ankstesnes numatytas vienkartines priemones. Joje taip pat nėra aiškiai apibrėžiamas biudžeto būklės vidutinės trukmės tikslas, kaip nurodoma elgesio kodekse.(2) 2004 m. liepos 5 d. Taryba nusprendė, kad Vengrijoje yra perviršinis deficitas ir pateikė rekomendaciją jį ištaisyti pagal 104 straipsnio 7 dalį. 2005 m. sausio mėn. Taryba nusprendė, kad Vengrija neįgyvendino rekomendacijų ir 2005 m. kovo 8 d. pateikė naujas rekomendacijas pagal 104 straipsnio 7 dalį, kuriose pakartojo, kad perviršinį deficitą reikia ištaisyti iki 2008 m., t. y. iki metų, kuriuos Vengrijos valdžios institucijos nurodė konvergencijos programoje 2004 m. gegužės mėn. ir patvirtino atnaujintoje programoje 2004 m. gruodžio mėn., kaip nurodyta šioje atnaujintoje programoje pateiktoje strategijoje. Taryba rekomendavo Vengrijos valdžios institucijoms imtis veiksmingų priemonių siekiant 2005 m. deficito tikslo ir mokesčių mažinimo planavimą ir vykdymą tiesiogiai sieti su 2005–2008 m. tikslų pasiekimu. Tas pats atsispindėjo 2005 m. kovo 8 d. priimtoje Tarybos nuomonėje dėl 2004 m. atnaujintos konvergencijos programos. 2005 m. lapkričio 8 d. Taryba pagal 104 straipsnio 8 dalį nusprendė, kad Vengrija neįgyvendino Tarybos kovo mėn. rekomendacijų. Taryba pateiks naują rekomendaciją pagal 104 straipsnio 7 dalį ištaisyti perviršinį deficitą.(3) Dešimtojo dešimtmečio viduryje priėmus išsamų ekonominių reformų paketą, patikima makroekonominė politika ir tinkamos struktūrinės reformos sudarė sąlygas stabiliam ir dideliam augimui ir padėjo mažinti infliaciją. Vis dėlto nuo 2001 m. valstybės išlaidos žymiai išaugo, o nustatytas didelis darbo užmokestis sukėlė didelį makroekonominį disbalansą. Nors nuo 2003 m. augimas tapo labiau subalansuotas, o infliacija ir darbo užmokestis auga lėčiau, Vengrija vis dar kovoja su dideliu biudžeto ir išorės deficitu. Atnaujintoje programoje numatyta, kad programos laikotarpiu realiojo BVP augimas dėl investicijų ir eksporto stabilizuosis ties maždaug 4 %. Šis augimo scenarijus iš esmės atitinka Komisijos tarnybų rudens prognozę[3]. Vis dėlto paskutinieji programos laikotarpio metai, kuriais numatomas teigiamas gamybos apimties atotrūkis remiantis Komisijos apskaičiavimais taikant bendrai sutartą metodiką, atrodo optimistiškai. Atsižvelgiant į tai, atnaujintoje programoje padarytos augimo prielaidos atrodo patikimos, bet programos laikotarpio pabaigoje palankesnės. Atnaujintoje programoje pateikta išorės deficito vidutinės trukmės prognozė atrodo patikima, nors numatytas sumažinimas priklauso nuo atnaujintoje programoje apibrėžtų finansinių apribojimų vykdymo ir struktūrinių reformų įgyvendinimo, didinančio potencialią gamybos apimtį. Atnaujintoje programoje pateiktos infliacijos prognozės visiškai atitinka Komisijos pateiktas prognozes.(4) Vengrijos pinigų politikoje ir toliau derinamas infliacijos tikslo siekimas išlaikant susietą valiutos kursą. Konvergencijos programoje patvirtinama, kad Vengrija siekia prisijungti prie euro zonos 2010 m. Infliacija, 2004 m. viduryje rekordiškai išaugusi daugiau kaip 7 %, per 2005 m. pirmąjį pusmetį greitai sumažėjo iki mažiau kaip 4 %. Sulėtėjęs realaus darbo užmokesčio augimas, mažesnė vidaus paklausa ir intensyvesnė importo konkurencija šaliai įstojus į ES padėjo stabilizuoti mažesnę infliaciją. Forinto ir euro keitimo kurso kilimo tendencija pasikeitė 2005 m. spalio mėn., kai dėl sustiprėjusio investuotojų susirūpinimo dėl mokestinių neatitikimų ir išaugusio netikrumo dėl euro įvedimo dienos forinto kursas euro atžvilgiu pradėjo laipsniškai mažėti. Palyginti su metų pradžia, 2005 m. gruodžio mėn. viduryje forinto vertė buvo 3 % mažesnė. Vengrijos ilgalaikių palūkanų normos lieka žymiai didesnės nei kitose naujosiose valstybėse narėse. Po laipsniško mažėjimo nuo 7,2 % sausio mėn. iki 5,6 % 2005 m. rugsėjo mėn., dėl pagerėjusio rinkos rizikos suvokimo obligacijų pelningumas (ir pasiskirstymas), palyginti su euro zona, spalio mėn. žymiai išaugo, o nuo tada laikėsi ties 7 %, iš dalies dėl išaugusio investuotojų susirūpinimo dėl mokestinių neatitikimų.(5) Atnaujintoje programoje kaip ir pirmiau siekiama ištaisyti perviršinį deficitą iki 2008 m. Numatoma, kad deficitas 2005 m. bus 6,1 % BVP, 2006 m. – 4,7 %, 2007 m. – 3,3 % ir 2008 m. – 1,9 %, t. y. kasmet mažės 1,4 procentinio punkto BVP. Pirminio pertekliaus grafikas yra panašus. Šiose biudžeto projekcijose neatsižvelgiama į vienkartines priemones (ypač į 0,3 procentinio punkto karinius pirkimus 2006 m. ir 2007 m.) ir į 2004 m. kovo 2 d. Eurostato sprendimo dėl pensijų kaupimo sistemos klasifikavimo poveikį, sudarančius 1–1,5 % BVP, į kuriuos bus atsižvelgta 2007 m. pavasario pranešime[4]. Numatoma, kad daugiausia dėl naujai įvestos penkerių metų mokesčių mažinimo strategijos žymiai sumažėjusį pajamų santykį maždaug 3 ½ procentinio punkto su kaupu kompensuos maždaug 7 ½ procentinio punkto tarp 2005 m. ir 2008 m. sumažėjęs išlaidų ir BVP santykis.(6) 2005 m. rugsėjo mėn. Vengrijos valdžios institucijos padidino 2004 m. gruodžio mėn. atnaujintoje programoje numatytą 3,6 % BVP tikslą 2005 m. iki 6,1 % BVP. Komisijos tarnybos 2005 m. rudens prognozėje nurodė, kad toks pakeistas tikslas 2005 m. yra pasiekiamas. Vėliausi turimi duomenys šį požiūrį sustiprina.(7) Atnaujintoje programoje numatomas struktūrinio balanso pagerėjimas nuo -5,7 % BVP 2005 m. iki -2,1 % BVP 2008 m. (neįskaitant pensijų reformos ir vienkartinių priemonių poveikio). Vidutinės trukmės tikslo negalima numatyti iš programoje pristatytų biudžeto projekcijų.(8) Vis dėlto programoje pateiktų struktūrinių priemonių, ypač dėl valstybės, sveikatos ir švietimo sektorių nepakanka, kad būtų galima spręsti apie jų trumpalaikį arba vidutinės trukmės poveikį biudžetui. Be to, galutinis biudžetas gali būti prasčiau vykdomas nei programoje planuota, taip pat dėl anksčiau pakartotinai neįgyvendintų tikslų. Komisijos tarnybos rudens prognozėje numatomas 6,7 % BVP deficitas 2005 m. (įskaitant karinių lėktuvų apskaitą), o tai gali reikšti, kad 2006 m. deficitas gali būti didesnis nei numatyta programoje. Išlaidų apribojimas 2006 m. 4 procentiniais punktais BVP, palyginti su 2005 m. biudžetu, nėra pagrįstas aiškiai apibrėžtomis ir kiekybinėmis priemonėmis. Vėlesniais programos metais valstybės investicijų į greitkelį perkėlimas į valstybinio ir privataus sektorių partnerystės schemas galėtų sukelti apskaitos problemų ir sudaryti susijusių išlaidų; palūkanų norma nesumažėtų, kaip buvo numatyta; nėra tikrumo dėl mokesčių reformos poveikio, po kurios įplaukos gali sumažėti.(9) Atsižvelgiant į pirmiau pateiktą rizikos vertinimą, programoje esančią biudžeto strategiją reikia sukonkretinti, siekiant užtikrinti, kad ji atitiks Tarybos rekomenduotą perviršinio deficito ištaisymo iki 2008 m. tikslą.(10) Prognozuojama, kad skolos santykis padidės iki 58,4 % BVP 2006 m., o tada, dėl nuolatinio valdžios sektoriaus deficito mažėjimo, mažės iki 56,2 % BVP iki programos laikotarpio pabaigos. Įskaitant bendrą pensijų reformos naštą, sudarančią nuo 3 % 2004 m. iki 6 % 2008 m., skolos lygis viršytų 60 % pamatinės vertės ribą. Komisijos tarnybų 2004 m. rudens prognozės ir dabartinės atnaujintos programos palyginimas patvirtina, kad pagrindiniai skirtumai vertinant skolos ir BVP santykio strategiją atsiranda dėl optimistiškesnių biudžeto projekcijų atnaujintoje programoje.(11) Atrodo, kad Vengrijoje yra rimtų pavojų valstybės finansų tvarumui dėl numatomų biudžeto išlaidų senėjančiai visuomenei. Dabar bendras skolos ir BVP santykis yra panašus kaip ir pamatinė vertė, ir numatoma, kad iki 2050 m. jis didės. Dešimtojo dešimtmečio pabaigoje Vengrija atliko pensijų sistemos reformą, kuria siekiama neleisti didėti pensijų išlaidoms ateityje ir kuri padėjo sumažinti senėjančios visuomenės daromą poveikį biudžetui. Vis dėlto valstybės išlaidos pensijoms galėtų išaugti daugiau nei numatyta atnaujintoje programoje, o tai reikštų, kad yra svarbu atidžiai stebėti veiksnius, galinčius kompensuoti tokias didesnes išlaidas, bei išlaidų pensijoms ir kitų išlaidų dėl visuomenės senėjimo kitimą. Be to, dabartinis didelis struktūrinis deficitas didina tvarumo riziką. Todėl vidutinės trukmės laikotarpiu reikia atlikti didelį valstybės finansų konsolidavimą ir toliau stiprinti biudžeto būklę siekiant sumažinti valstybės finansų tvarumo riziką[5].(12) Valstybės finansų srityje numatytos priemonės neatitinka bendrųjų ekonominės politikos gairių, įtrauktų į integruotas 2005–2008 m. gaires. 2005 m. lapkričio 8 d. Taryba, remdamasi Sutarties 104 straipsnio 8 dalimi, nusprendė, kad Vengrija nesilaikė 2005 m. kovo 8 d. Tarybos antrosios rekomendacijos pagal 104 straipsnio 7 dalį pagal perviršinio deficito procedūrą. Atnaujintoje programoje išlaikomas daugiametis planas dėl perviršinio deficito ištaisymo iki 2008 m., nors galutinis biudžetas gali būti prastesnis nei planuota, o turimos informacijos nepakanka, kad būtų galima spręsti apie struktūrinių priemonių trumpalaikį arba vidutinės trukmės poveikį biudžetui.(13) Atsižvelgiant į atnaujintą Lisabonos strategiją ekonomikos augimui ir darbo vietų kūrimui, 2005 m. spalio 14 d. pateiktoje Vengrijos nacionalinėje reformų programoje nurodomas pagrindinis uždavinys – laipsniškai ir nuolatos mažinti valdžios sektoriaus deficitą. Į Nacionalinėje reformų programoje nurodytų reformos priemonių poveikį biudžetui konvergencijos programos biudžeto projekcijose atsižvelgiama tiek, kiek jos susijusios su mokesčių sumažinimu. Atnaujintoje programoje paaiškinama neseniai priimta penkerių metų mokesčių mažinimo programa ir pristatomi valstybės sektoriaus reformos planai, vis dėlto reikiamų patikslinimų ir kiekybinių rodiklių nenurodoma. Šie planai iš esmės atitinka 2005 m. spalio 14 d. pateiktą Nacionalinę reformų programą.(14) Atsižvelgiant į pateiktą vertinimą, Vengrija turėtų vėliausiai iki 2006 m. rugsėjo 1 d. pristatyti pataisytą atnaujintos konvergencijos programos variantą, kuriame būtų nurodytos konkrečios ir struktūrinės priemonės, visiškai atitinkančios jos vidutinės trukmės patikslinimo strategiją. Šiuo metu Vengrija turėtų imtis reikiamų veiksmų, siekdama biudžeto tikslų 2006 m. ir vėliau.RekomendacijaTARYBOS NUOMONĖpagal 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1466/97 9 straipsnio 3 dalį dėl atnaujintos 2005-2008 m. Vengrijos konvergencijos programosEUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį,atsižvelgdama į 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei koordinavimo[6], ypač į jo 9 straipsnio 3 dalį,atsižvelgdama i Komisijos rekomendaciją,pasikonsultavusi su Ekonomikos ir finansų komitetu,PAREIŠKĖ TOKIĄ NUOMONĘ:1.  [2006 m. sausio 24 d.] Taryba išnagrinėjo atnaujintą Vengrijos konvergencijos programą, kuri apima 2005–2008 m. Programoje iš esmės remiamasi naujajame elgesio kodekse nustatytu stabilumo ir konvergencijos programų struktūros modeliu. Programoje pateikiami visi privalomi duomenys ir dauguma pasirinktinai pateikiamų naujajame elgesio kodekse nurodomų duomenų; vis dėlto joje netiesiogiai apskaičiuotų finansinio tarpininkavimo paslaugų ir karinių išlaidų apskaita šiek tiek skiriasi nuo ESS 95. Programoje nepateikiama duomenų apie ankstesnes numatytas vienkartines priemones. Joje taip pat nėra aiškiai apibrėžiamas biudžeto būklės vidutinės trukmės tikslas, kaip nurodoma elgesio kodekse.2.  Dešimtojo dešimtmečio viduryje priėmus išsamų ekonominių reformų paketą, patikima makroekonominė politika ir tinkamos struktūrinės reformos sudarė sąlygas stabiliam ir dideliam augimui ir padėjo mažinti infliaciją. Vis dėlto nuo 2001 m. valstybės išlaidos žymiai išaugo, o dosni darbo užmokesčio politika sukėlė didelį makroekonominį disbalansą. Nors pastaraisiais metais augimas tapo labiau subalansuotas ir infliacija ir darbo užmokesčiai auga lėčiau, Vengrija vis dar kovoja su dideliu biudžeto ir išorės deficitu. Pagal atnaujintoje 2005 m. gruodžio mėn. programoje pristatytą makroekonominį scenarijų, realiojo BVP augimas dėl investicijų ir eksporto liks stabilus, maždaug 4 % likusį programos laikotarpį. Remiantis šiuo metu turima informacija, scenarijus remiasi patikimomis augimo prielaidomis – praėjusiais metais jos buvo vertinamos kaip palankios. Numatytas išorės deficito sumažinimas priklauso nuo finansinių apribojimų vykdymo ir struktūrinių reformų įgyvendinimo, didinančio potencialią gamybos apimtį. Infliacijos projekcijos programoje atrodo tikroviškos.3.  2004 m. liepos 5 d. Taryba nusprendė, kad Vengrijoje yra perviršinis deficitas ir pateikė rekomendaciją pagal 104 straipsnio 7 dalį šią situaciją ištaisyti vėliausiai iki 2008 m. pagal Vengrijos gegužės mėn. konvergencijos programoje esančią patikslinimo strategiją. 2005 m. sausio mėn. Taryba pagal 104 straipsnio 8 dalį nusprendė, kad Vengrija neįgyvendino rekomendacijų ir 2005 m. kovo 8 d. antrą kartą pateikė rekomendacijas pagal 104 straipsnio 7 dalį, kuriose numatyta ištaisyti perviršinį deficitą iki 2008 m. Taryba rekomendavo Vengrijos valdžios institucijoms imtis veiksmingų priemonių siekiant 2005 m. deficito tikslo ir, kaip numatyta atnaujintoje konvergencijos programoje, mokesčių mažinimo planavimą ir vykdymą tiesiogiai sieti su atnaujintoje konvergencijos programoje numatytų tikslų pasiekimu. Tas pats atsispindėjo 2005 m. kovo 8 d. priimtoje Tarybos nuomonėje dėl 2004 m. atnaujintos konvergencijos programos. Atnaujintoje programoje kaip ir pirmiau siekiama ištaisyti perviršinį deficitą iki 2008 m. Numatoma, kad deficitas 2005 m. bus 6,1 % BVP, 2006 m. – 4,7 %, 2007 m. – 3,3 % ir 2008 m. – 1,9 %, t. y. kasmet mažės 1,4 procentinio punkto BVP. Pirminio pertekliaus grafikas yra panašus. Šiose biudžeto projekcijose neatsižvelgiama į vienkartines priemones ir 2004 m. kovo 2 d. Eurostato sprendimo dėl pensijų kaupimo sistemos klasifikavimo poveikį, sudarančius 1–1,5 % BVP, į kuriuos bus atsižvelgta 2007 m. pavasario pranešime[7]. 2005 m. rugsėjo mėn. Vengrijos valdžios institucijos padidino 2004 m. gruodžio mėn. atnaujintoje programoje numatytą 3,6 % BVP tikslą 2005 m. iki 6,1 % BVP. Komisijos tarnybos 2005 m. rudens prognozėje nurodė, kad toks pakeistas tikslas 2005 m. yra pasiekiamas. Vėliausi turimi duomenys šį požiūrį sustiprina.4.  Atnaujintoje programoje numatomas struktūrinio balanso pagerėjimas nuo -5,7 % BVP 2005 m. iki -2,1 % BVP 2008 m. (neįskaitant pensijų reformos poveikio). Vidutinės trukmės tikslo negalima numatyti iš programoje pristatytų biudžeto projekcijų.5.  Galutinis biudžetas gali būti prasčiau vykdomas nei programoje planuota, kadangi išlaidų apribojimas 2006 m. ir struktūrinis mažinimas vėlesniais programos metais nėra pagrįsti aiškiai apibrėžtomis ir kiekybinėmis priemonėmis. Be to, daugelis rizikų dėl šios strategijos gali pasitvirtinti.6.  Atsižvelgiant į rizikos vertinimą, programoje esančią biudžeto strategiją reikia sukonkretinti, siekiant užtikrinti, kad ji atitiks Tarybos rekomenduotą perviršinio deficito ištaisymo iki 2008 m., t.y. iki programos laikotarpio pabaigos, tikslą.7.  Skolos santykis 2005 m. turėtų sudaryti 57,7 % BVP. Programoje prognozuojama, kad skolos santykis programos laikotarpiu sumažės maždaug 1 ½ procentinio punkto. Tačiau skolos santykio vystymasis bus mažiau palankus už suplanuotąjį programoje, atsižvelgiant į pirmiau minėtą biudžeto tikslų riziką.8.  Atrodo, kad Vengrijoje yra rimtų pavojų valstybės finansų tvarumui dėl numatomų biudžeto išlaidų senėjančiai visuomenei. Dabar bendras skolos ir BVP santykis yra panašus kaip ir pamatinė vertė ir numatoma, kad iki 2050 m. jis didės. Dešimtojo dešimtmečio pabaigoje Vengrija atliko pensijų sistemos reformą, kuria siekiama neleisti didėti pensijų išlaidoms ateityje ir kuri padėjo sumažinti senėjančios visuomenės daromą poveikį biudžetui. Vis dėlto valstybės išlaidos pensijoms galėtų išaugti daugiau nei numatyta atnaujintoje programoje, o tai reikštų, kad yra svarbu atidžiai stebėti veiksnius, galinčius kompensuoti tokias didesnes išlaidas, bei išlaidų pensijoms ir kitų išlaidų dėl visuomenės senėjimo kitimą. Be to, dabartinis didelis struktūrinis deficitas didina tvarumo riziką. Todėl vidutinės trukmės laikotarpiu reikia atlikti didelį valstybės finansų konsolidavimą ir toliau stiprinti biudžeto būklę siekiant sumažinti valstybės finansų tvarumo riziką[8].9.  Valstybės finansų srityje numatytos priemonės neatitinka bendrųjų ekonominės politikos gairių, įtrauktų į integruotas 2005–2008 m. gaires. 2005 m. lapkričio 8 d. Taryba, remdamasi Sutarties 104 straipsnio 8 dalimi, nusprendė, kad Vengrija nesilaikė 2005 m. kovo 8 d. Tarybos antrosios rekomendacijos pagal 104 straipsnio 7 dalį pagal perviršinio deficito procedūrą. Atnaujintoje programoje išlaikomas daugiametis planas dėl perviršinio deficito ištaisymo iki 2008 m., nors tikėtina, kad galutinis biudžetas gali būti prasčiau vykdomas nei planuota.10.  Atsižvelgiant į atnaujintą Lisabonos strategiją ekonomikos augimui ir darbo vietų kūrimui, 2005 m. spalio 14 d. pateiktoje Vengrijos nacionalinėje reformų programoje nurodomas pagrindinis uždavinys – laipsniškai ir nuolatos mažinti valdžios sektoriaus deficitą. Į Nacionalinėje reformų programoje nurodytų reformos priemonių poveikį biudžetui konvergencijos programos biudžeto projekcijose atsižvelgiama tiek, kiek jos susijusios su mokesčių sumažinimu. Atnaujintoje programoje paaiškinama neseniai priimta penkerių metų mokesčių mažinimo programa ir pristatomi valstybės sektoriaus reformos planai, vis dėlto reikiamų patikslinimų ir kiekybinių rodiklių nenurodoma. Šie planai iš esmės atitinka Nacionalinę reformų programą.Atsižvelgdama į pirmiau išdėstytą vertinimą, Tarybos nuomone Vengrija turėtų vėliausiai iki 2006 m. rugsėjo 1 d. pristatyti pataisytą atnaujintos konvergencijos programos variantą, kuriame būtų nurodytos konkrečios ir struktūrinės priemonės, visiškai atitinkančios jos vidutinės trukmės patikslinimo strategiją. Šiuo metu Vengrija turėtų imtis reikiamų veiksmų, siekdama biudžeto tikslų 2006 m. ir vėliau.Pagrindinių makroekonominių ir biudžeto projekcijų palyginimas 12004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 |Realusis BVP (pokytis, %) | 2005 m. gruodžio mėn. KP6 | 4,2 | 4,0 | 4,1 | 4,0 | 4,0 |2005 m. lapkričio mėn. KP | 4,2 | 3,7 | 3,9 | 3,9 | Nėra duomenų |2004 m. gruodžio mėn. KP | 3,9 | 4,0 | 4,2 | 4,3 | 4,6 |SVKI infliacija (%) | 2005 m. gruodžio mėn. KP | 6,8 | 3,5 | 2,1 | 3,0 | 2,4 |2005 m. lapkričio mėn. KP | 6,8 | 3,7 | 2,0 | 3,0 | Nėra duomenų |2004 m. gruodžio mėn. KP | 6,8 | 4,5 | 4,0 | 3,5 | 3,0 |Gamybos apimties atotrūkis (potencialus BVP %) | 2005 m. gruodžio mėn. KP2 | -1,3 | -1,0 | -0,5 | -0,1 | 0,4 |2005 m. lapkričio mėn. KP7 | -0,9 | -0,7 | -0,3 | 0,2 | Nėra duomenų |2004 m. gruodžio mėn. KP2 | Nėra duomenų | Nėra duomenų | Nėra duomenų | Nėra duomenų | Nėra duomenų |Valdžios sektoriaus balansas (BVP %) | 2005 m. gruodžio mėn. KP | -5,4 | -6,1 | -4,78 | -3,38 | -1,9 |2005 m. lapkričio mėn. KP | -5,4 | -6,1 | -6,7 | -6,9 | Nėra duomenų |2004 m. gruodžio mėn. KP | -4,5 | -3,6 | -2,9 | -2,2 | -1,6 |Pirminis balansas (BVP %) | 2005 m. gruodžio mėn. KP | -1,1 | -2,5 | -1,5 | -0,3 | +0,8 |2005 m. lapkričio mėn. KP | -1,5 | -2,2 | -3,0 | -3,4 | Nėra duomenų |2004 m. gruodžio mėn. KP | -0,5 | 0,0 | 0,2 | 0,6 | 1,0 |Pagal ciklą patikslintas balansas (BVP %) | 2005 m. gruodžio mėn. KP2 | -4,8 | -5,7 | -4,5 | -3,3 | -2,2 |2005 m. lapkričio mėn. KP | -5,3 | -5,8 | -6,6 | -7,0 | Nėra duomenų |2004 m. gruodžio mėn. KP2 | Nėra duomenų | Nėra duomenų | Nėra duomenų | Nėra duomenų | Nėra duomenų |Struktūrinis balansas3 (BVP %) | 2005 m. gruodžio mėn. KP4 | Nėra duomenų | Nėra duomenų | Nėra duomenų | Nėra duomenų | Nėra duomenų |2005 m. lapkričio mėn. KP5 | -5,3 | -6,3 | -7,6 | -8,5 | Nėra duomenų |2004 m. gruodžio mėn. KP | Nėra duomenų | Nėra duomenų | Nėra duomenų | Nėra duomenų | Nėra duomenų |Bendroji valstybės skola (BVP %) | 2005 m. gruodžio mėn. KP | 57,2 | 57,7 | 58,48 | 57,98 | 56,28 |2005 m. lapkričio mėn. KP | 57,4 | 57,2 | 58,0 | 59,2 | Nėra duomenų |2004 m. gruodžio mėn. KP | 57,3 | 55,5 | 53,0 | 50,6 | 48,3 |Pastabos: 1 Biudžeto projekcijose neatsižvelgiama į 2004 m. kovo 2 d. Eurostato sprendimo dėl pensijų kaupimo sistemos klasifikavimo, kuris turi būti įgyvendintas iki 2007 m. pavasario pranešimo, poveikį. Įskaitant šį poveikį, valdžios sektoriaus balansas pagal atnaujintą programą būtų 6,5 % BVP 2004 m., 7,4 % BVP 2005 m., 6,1 % 2006 m., 4,7 % 2007 m. ir 3,4 % 2008 m., tuo tarpu bendroji valstybės skola būtų 60,3 % BVP 2004 m., 61,5 % 2005 m., 63,0 % 2006 m., 63,2 % 2007 m. ir 62,3 % 2008 m. (taip pat žr. 8 išnašą). 2 Komisijos tarnybų apskaičiavimai, remiantis programoje pateikiama informacija. 3 Pagal ciklą patikslintas balansas (kaip ir pirmesnėse eilutėse), neįskaitant vienkartinių ir kitų laikinų priemonių. 4 Programoje nepateikiama informacijos apie vienkartines ir kitas laikinas priemones. 5 Vienkartinės ir kitos laikinos priemonės pagal Komisijos tarnybų 2005 m. rudens prognozę. 6 Iki netiesiogiai apskaičiuotų finansinio tarpininkavimo paslaugų paskirstymo (po netiesiogiai apskaičiuotų finansinio tarpininkavimo paslaugų paskirstymo 4,6 % 2004 m.; 4,2 % 2005 m.; 4,3 % 2006 m.; 4,1 % 2007 m. ir 4,1 % 2008 m.). 7 Remiantis numatytu 3,7 %, 3,5 %, 3,5 % ir 3,4 % potencialiu augimu atitinkamai 2004–2007 m. laikotarpiu. 8 Neįskaitant 0,3 % BVP karinių pirkimų 2007 m. ir 2008 m. Šaltinis: Konvergencijos programa (KP); 2005 m. rudens Komisijos tarnybų ekonominės prognozės (KOM); Komisijos tarnybų apskaičiavimai. |[1] OL L 209, 1997 8 2, p. 1. Reglamentas su pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 1055/2005 (OL L 174, 2005 7 7, p. 1). Visus šiame tekste nurodytus dokumentus galima rasti tinklalapyje http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm[2] Ekonomikos ir finansų komiteto nuomonė „Stabilumo ir augimo pakto įgyvendinimo patikslinimas ir stabilumo ir konvergencijos programų formos ir turinio gairės“, kurią 2005 m. spalio 11 d. priėmė ECOFIN taryba.[3] Reikėtų pažymėti, kad Komisijos prognozė buvo parengta vis dar remiantis laikotarpiais, neįskaitant netiesiogiai apskaičiuotų finansinio tarpininkavimo paslaugų paskirstymo, tuo tarpu atnaujintoje programoje augimas yra išskirstytas, įskaitant netiesiogiai apskaičiuotų finansinio tarpininkavimo paslaugų paskirstymą (tuo pat metu, siekiant palyginamumo, parodant ir bendrą augimo normą be netiesiogiai apskaičiuotų finansinio tarpininkavimo paslaugų). Deficito ir skolos santykis apskaičiuotas remiantis BVP laikotarpiais iki netiesiogiai apskaičiuotų finansinio tarpininkavimo paslaugų paskirstymo.[4] Atsižvelgus į šį poveikį, valdžios sektoriaus balansas pagal atnaujintą programą būtų 7,4 % BVP 2005 m., 6,1 % 2006 m., 4,7 % 2007 m. ir 3,4 % 2008 m., tuo tarpu bendroji valstybės skola būtų 60,3 % BVP 2004 m., 61,5 % 2005 m., 63,0 % 2006 m., 63,2 % 2007 m. ir 62,3 % 2008 m. Vis dėlto čia dar nėra įskaičiuoti papildomi 0,3 procentinio punkto BVP dėl karinių lėktuvų pirkimo 2006 m. ir 2007 m.[5] Išsami informacija apie ilgalaikį tvarumą pateikiama Komisijos tarnybų programos techniniame vertinime, kuris bus paskelbtas tinklalapyje:http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm[6] OL L 209, 1997 8 2, p. 1. Reglamentas su pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 1055/2005 (OL L 174, 2005 7 7, p. 1). Šiame tekste nurodytus dokumentus galima rasti tinklalapyje http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.[7] Atsižvelgus į šį poveikį, valdžios sektoriaus balansas pagal atnaujintą programą būtų 7,4 % BVP 2005 m., 6,1 % 2006 m., 4,7 % 2007 m. ir 3,4 % 2008 m., tuo tarpu bendroji valstybės skola būtų 60,3 % BVP 2004 m., 61,5 % 2005 m., 63,0 % 2006 m., 63,2 % 2007 m. ir 62,3 % 2008 m. Vis dėlto čia dar nėra įskaičiuoti papildomi 0,3 procentinio punkto BVP dėl karinių lėktuvų pirkimo 2006 m. ir 2007 m.[8] Išsami informacija apie ilgalaikį tvarumą pateikiama Komisijos tarnybų programos techniniame vertinime, kuris bus paskelbtas tinklalapyje:http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm


Svarbus teisinis pranešimas

|

52008PC0835

Komisijos Rekomendacija Tarybai kuria Komisija įgaliojama Bendrijos vardu pradėti derybas dėl partnerystės žuvininkystės sektoriuje susitarimo su Gvinėjos Respublika sudarymo  /* KOM/2008/0835 galutinis */

	[pic] | EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA |Briuselis 3.12.2008.COM(2008) 835 galutinisKOMISIJOS REKOMENDACIJA TARYBAIkuria Komisija įgaliojama Bendrijos vardu pradėti derybas dėl partnerystės žuvininkystės sektoriuje susitarimo su Gvinėjos Respublika sudarymoKOMISIJOS REKOMENDACIJA TARYBAIkuria Komisija įgaliojama Bendrijos vardu pradėti derybas dėl partnerystės žuvininkystės sektoriuje susitarimo su Gvinėjos Respublika sudarymoAIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS1983 m. kovo 28 d. Bendrija ir Gvinėjos Respublika sudarė žuvininkystės susitarimą dėl žvejybos prie Gvinėjos krantų[1], kurio paskutinis protokolas[2], įsigaliojęs 2004 m. balandžio 26 d. ir kuriuo nustatytos žvejybos galimybės bei susitarimu numatytas finansinis įnašas, nustoja galioti 2008 m. gruodžio 31 d.Komisija siūlo pradėti derybas dėl naujo protokolo, kuriame, laikantis 2004 m. Tarybos išvadų dėl partnerystės žuvininkystės sektoriuje, būtų numatytos labiau valstybių narių laivyno poreikius atitinkančios žvejybos galimybės. Naują protokolą parafavus dar prieš dabartiniam protokolui nustojant galioti, būtų užtikrintas žuvininkystės veiklos tęstinumas.Be to, atsižvelgiant į 2004 m. Tarybos išvadas dėl partnerystės žuvininkystės sektoriuje, tikslinga pradėti derybas dėl naujojo partnerystės žuvininkystės sektoriuje susitarimo, kuriuo būtų pakeistas dabartinis susitarimas žuvininkystės sektoriuje su Gvinėjos Respublika.Todėl Tarybos prašoma patvirtinti šioje rekomendacijoje pateiktus derybų nurodymus.2. REKOMENDACIJAAtsižvelgdama į išdėstytus faktus, Komisija rekomenduoja:-  kad Taryba įgaliotų Komisiją pradėti ir vesti derybas dėl partnerystės žuvininkystės sektoriuje susitarimo sudarymo su Gvinėjos Respublika,-  kad Komisija šias derybas vestų vadovaudamasi Europos bendrijos steigimo sutarties nuostatomis,-  kad Taryba patvirtintų šioje rekomendacijoje pateiktus derybų nurodymus.Priimta BriuselyjeKomisijos varduKomisijos narysPRIEDASDerybų nurodymaiDerybų tikslas – sudaryti Bendrijos ir Gvinėjos Respublikos partnerystės žuvininkystės sektoriuje susitarimą, remiantis 2004 m. birželio 15 d. Tarybos išvadomis, paremtomis 2002 m. gruodžio 23 d. Komisijos pranešimu.Komisija, šia partnerystės sutartimi siekdama skatinti tausią ir atsakingą žuvininkystę, šiose derybose remsis tokiais tikslais:-  nustatyti valstybių narių žvejybos laivų žvejybos galimybes, atsižvelgiant į tai, kaip ūkio subjektai faktiškai išnaudoja dabartiniame protokole nustatytas žvejybos galimybes, į žuvininkystės veiklos ateities perspektyvas, išteklius ir Gvinėjos Respublikos galimybes įgyvendinti tvaraus išteklių valdymo politiką.-  atsižvelgti į patikimiausias turimas mokslininkų rekomendacijas.-  sustiprinti dialogą dėl sektoriaus politikos, kurio tikslas – paskatinti atsakingos žvejybos politikos įgyvendinimą, atsižvelgiant į šalies vystymosi tikslus, ypač žvejybos kontrolės bei priežiūros, išteklių valdymo ir žuvininkystės produktų sanitarinių sąlygų gerinimo srityse.[1] 1983 m. kovo 28 d. Tarybos reglamentas (EEB) Nr. 971/83, OL L 111/1, 1983 4 27.[2] 2004 m. baland˛io 26 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 830/2004 dėl Protokolo, nustatančio Europos ekonominės bendrijos ir Gvinėjos Respublikos Vyriausybės susitarime dėl žvejybos Gvinėjos pakrantėse numatytas žvejybos galimybes ir finansinį įnašą nuo 2004 m. sausio 1 d. iki 2008 m. gruodžio 31 d., sudarymo, OL L 127/31, 2004 m. baland˛io 29 d.


				|

		52013DC0377

			Rekomendacija TARYBOS REKOMENDACIJA dėl 2013 m. Švedijos nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2012–2016 m. Švedijos konvergencijos programos /* COM/2013/0377 final - 2013/ () */

Rekomendacija
TARYBOS REKOMENDACIJA
dėl 2013 m. Švedijos nacionalinės
reformų programos
su Tarybos nuomone dėl 2012–2016 m. Švedijos konvergencijos programos

EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl
Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 121 straipsnio 2 dalį
ir 148 straipsnio 4 dalį,
atsižvelgdama į 1997 m. liepos 7 d.
Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės
priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei
koordinavimo[1],
ypač į jo 9 straipsnio 2 dalį,
atsižvelgdama į 2011 m.
lapkričio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES)
Nr. 1176/2011 dėl makroekonominių disbalansų prevencijos ir
naikinimo[2],
ypač į jo 6 straipsnio 1 dalį,
atsižvelgdama į Europos Komisijos
rekomendaciją[3],
atsižvelgdama į Europos Parlamento
rezoliucijas[4],
atsižvelgdama į Europos Vadovų
Tarybos išvadas,
atsižvelgdama į Užimtumo komiteto
nuomonę,
pasikonsultavusi su Ekonomikos ir finansų
komitetu,
kadangi:
(1)       2010 m. kovo 26 d.
Europos Vadovų Taryba pritarė Komisijos pasiūlymui įgyvendinti
naują augimo ir darbo vietų kūrimo strategiją
„Europa 2020“, grindžiamą geresniu ekonominės politikos
koordinavimu, ir daugiausia dėmesio skirti toms svarbioms sritims, kuriose
reikia imtis veiksmų, kad būtų stiprinamas Europos tvaraus
augimo ir konkurencingumo potencialas;
(2)       2010 m. liepos
13 d., remdamasi Komisijos pasiūlymais, Taryba priėmė
rekomendaciją dėl valstybių narių ir Sąjungos
bendrųjų ekonominės politikos gairių (2010–2014 m.), o
2010 m. spalio 21 d. – sprendimą dėl valstybių
narių užimtumo politikos gairių[5],
kurios kartu sudaro integruotas gaires. Į šias integruotas gaires
valstybių narių paprašyta atsižvelgti formuojant nacionalinę
ekonominę ir užimtumo politiką;
(3)       2012 m. birželio
29 d. valstybių ar vyriausybių vadovai nusprendė priimti
Susitarimą dėl ekonomikos augimo ir darbo vietų kūrimo,
kuriuo nustatė nuoseklią nacionalinių, ES ir euro zonos
veiksmų, naudojant visus galimus svertus, priemones ir politikos
strategijas, sistemą. Jie nutarė, kokių veiksmų
reikėtų imtis valstybių narių lygmeniu, visų pirma
išreikšdami tvirtą įsipareigojimą siekti strategijos „Europa
2020“ tikslų ir įgyvendinti konkrečioms šalims skirtas
rekomendacijas;
(4)       2012 m. liepos 6 d.
Taryba priėmė rekomendaciją dėl Švedijos 2012 m.
nacionalinės reformų programos ir nuomonę dėl atnaujintos
2011–2015 m. Švedijos konvergencijos programos;
(5)       2012 m. lapkričio
28 d. Komisija priėmė metinę augimo apžvalgą[6], kuria pradedamas 2013 m.
Europos ekonominės politikos koordinavimo semestras. Be to, 2012 m.
lapkričio 28 d. Komisija pagal Reglamentą (ES)
Nr. 1176/2011 dėl makroekonominių disbalansų prevencijos ir
naikinimo priėmė Įspėjimo mechanizmo ataskaitą[7], kurioje nurodė, kad
Švedija yra viena iš valstybių narių, dėl kurios reikės
parengti nuodugnią apžvalgą;
(6)       2013 m. kovo 14 d. Europos
Vadovų Taryba patvirtino prioritetus, kuriais turi būti užtikrintas
finansinis stabilumas, fiskalinis konsolidavimas ir ekonomikos augimo skatinimo
veiksmai. Ji pabrėžė, kad reikia vykdyti diferencijuotą, ekonomikos
augimą skatinantį fiskalinį konsolidavimą, atkurti
įprastas skolinimo ekonomikai sąlygas, skatinti ekonomikos
augimą ir konkurencingumą, spręsti nedarbo problemą,
šalinti socialines krizės pasekmes ir modernizuoti viešąjį
administravimą;
(7)       2013 m. balandžio
10 d. Komisija pagal Reglamento (ES) Nr. 1176/2011 dėl
makroekonominių disbalansų prevencijos ir naikinimo 5 straipsnį
paskelbė Švedijos nuodugnios apžvalgos[8]
rezultatus. Remdamasi analize, Komisija daro išvadą, kad Švedijoje
susidaręs makroekonominis disbalansas, kurį būtina stebėti
ir dėl kurio būtina imtis politinių veiksmų. Visų
pirma nuolatinį dėmesį reikėtų skirti
makroekonominiams pokyčiams, susijusiems su privačiojo sektoriaus
įsiskolinimu ir šio įsiskolinimo mažinimu, taip pat tolesniu
būsto rinkos neveiksmingumu. Nors dėl didelio einamosios
sąskaitos pertekliaus nekyla pavojų, kurie būdingi esant
dideliam deficitui, Komisija toliau stebės Švedijos einamosios
sąskaitos pokyčius;
(8)       2013 m. balandžio
19 d. Švedija pateikė 2013 m. atnaujintą 2012–2016 m.
konvergencijos programą ir 2013 m. nacionalinę reformų
programą. Siekiant atsižvelgti į abiejų programų
sąsają, jos vertintos vienu metu;
(9)       remdamasi 2013 m.
konvergencijos programos vertinimu pagal Tarybos reglamentą (EB)
Nr. 1466/97, Taryba mano, kad makroekonominis scenarijus, kuriuo
grindžiamos programoje pateiktos biudžeto projekcijos, 2013 m. yra
tikėtinas. Vyriausybė numato 1,2 % 2013 m. ir 2,2 %
2014 m. BVP augimą, o Komisija prognozuoja atitinkamai 1,5 % ir
2,5 % augimą. Programoje apibrėžtos biudžeto strategijos tikslas
– užtikrinti ilgalaikį viešųjų finansų tvarumą,
laikantis Švedijos fiskalinės sistemos taisyklių, įskaitant
tikslą per ekonomikos ciklą pasiekti vidutiniškai maždaug 1 %
BVP vertės valdžios sektoriaus grynojo skolinimo perteklių. Valdžios
sektoriaus balansas nuo nedidelio 0,2 % pertekliaus 2011 m.
smuktelėjo iki 0,5 % deficito 2012 m. Programoje patvirtinamas
ankstesnis vidutinės trukmės laikotarpio biudžeto tikslas
(-1,0 % BVP). Vidutinės trukmės laikotarpio tikslas atitinka
Stabilumo ir augimo pakto reikalavimus. Programoje numatoma, kad Komisijos
perskaičiuotas struktūrinis valdžios sektoriaus balansas
pagerės: 2012–2013 m. nedidelis (maždaug 0,4 %) deficitas 2014
ir vėlesniais metais virs pertekliumi. Todėl programos laikotarpiu
vidutinės trukmės laikotarpio tikslas greičiausiai bus
pasiektas. Remiantis programoje pateikta informacija, valdžios sektoriaus
išlaidų atėmus diskrecines pajamų priemones augimo tempas 2012
ir 2013 m. viršytų pamatinį vidutinės trukmės
laikotarpio potencialaus BVP augimo rodiklį, tačiau 2014 m. jo
nesiektų. Net atsižvelgiant į tikimybę 2014 m. toliau
taikyti ekspansines diskrecines priemones, pavojus nepasiekti biudžeto
tikslų yra menkas. Remiantis programa planuojama, kad skolos santykis,
nesiekiantis pamatinės 60 % BVP vertės, 2013 m. laikinai
padidės iki 42 % BVP, tačiau 2015 m. vėl sumažės
ir neviršys 40 % BVP. Komisija prognozuoja, kad 2014 m. skolos
santykis sumažės iki 39 % BVP;
(10)     didelis privačiojo
sektoriaus įsiskolinimas (2012 m. lygus 235 % BVP) ir toliau
kelia susirūpinimą. Namų ūkių įsiskolinimas,
daugiau ar mažiau lygus 80 % BVP arba maždaug 170 %
disponuojamųjų pajamų, tik neseniai stabilizavosi, bet dėl
nuolatinio kreditų augimo ir lėto būsto paskolų
išmokėjimo artimiausiu metu greičiausiai nemažės. Dėl
galimybės iš mokamų mokesčių atskaityti sumokėtas
palūkanas ir dėl mažų periodinių turto mokesčių
Švedijos būsto apmokestinimo sistemoje susidaro įsiskolinimui
palankus mokestinis iškraipymas, o tai iš dalies lemia didelį
įsiskolinimo lygį. Be to, palyginti didelis skirtumas tarp
efektyviojo ribinio mokesčių tarifo, taikomo su naujomis
investicijomis susijusiam įsiskolinimui ir nuosavam kapitalui, skatina
tolesnį įmonių skolos finansavimo augimą. Neseniai Švedija
apribojo galimybę iš mokesčių atskaityti grupės vidaus
išlaidas palūkanoms, tačiau nėra nustačiusi visapusiškos
sistemos skolos ir nuosavo kapitalo apmokestinimo iškraipymui ištaisyti.
Įmonių skola išlieka didelė (149 % BVP);
(11)     nors pastaruoju metu Švedijos
būsto rinka buvo stabili, jai tebėra būdinga potenciali
nestabilumo rizika. Kalbant apie pasiūlą, Švedijos būsto rinkai
būdingas tam tikras neveiksmingumas, dėl kurio gali brangti
būstas, o rinka patirti sąstingį (angl. lock-in effect).
Palyginti tiek su BVP, tiek su gyventojų skaičiumi, Švedijos
investicijos į statybas yra perpus mažesnės nei kitų
Šiaurės šalių. Dabar dėl ilgai trunkančių
savivaldybių lygmens procesų pradėti naują projektą
užtrunka kelerius metus. Šių procesų supaprastinimas padidintų
būsto pasiūlos lankstumą, paskatintų konkurenciją
statybų sektoriuje ir sumažintų statybų sąnaudas. Reikia
toliau pertvarkyti nuomos nustatymo sistemą, kad optimalią
nuomojamų būstų pasiūlą už atitinkamą kainą
nustatytų rinkos jėgos. Ėmus spręsti šiuos būsto
rinkos trūkumus greičiausiai būtų lengviau mažinti
namų ūkių įsiskolinimą, nes šios problemos yra
tarpusavyje susijusios;
(12)     Švedijoje jaunimo,
migrantų kilmės asmenų ir žemos kvalifikacijos darbuotojų
nedarbas apskritai yra gerokai didesnis nei kitų darbingo amžiaus
gyventojų, be to, viršija ES vidurkį. Švedija ėmėsi
daugelio naujų svarbių priemonių šiai problemai spręsti.
Priemonės, kuriomis siekiama integruoti migrantų kilmės asmenis
į darbo rinką, jau padėjo sumažinti nedarbą, tačiau
būtina ir toliau dėti pastangas, kad spraga tarp jų ir likusios
gyventojų dalies toliau mažėtų. Iki šiol pastebimai
nepagerėjo jaunimo padėtis. Tačiau jau imtasi keleto perspektyvių
priemonių arba jos planuojamos: tarp jų numatyta remti
įdarbinimo susitarimus pagal Švedijos modelį, pagal kurį darbo
užmokestį nustato visiškai nepriklausomi socialiniai partneriai.
Padėčiai pagerinti taip pat labai tinka dedamos pastangos plėsti
gamybinės praktikos ir kitokio profesinio rengimo darbo vietoje galimybes,
tačiau, kad būtų pasiekta pageidaujamų rezultatų, šios
pastangos turės būti ryžtingesnės. Nuolatinę pažangą
užtikrintų užimtumo apsaugos teisės aktų persvarstymas ir
pasinaudojimas darbo garantijų jaunimui privalumais. Bendro pobūdžio
subsidijas vertėtų keisti tikslingesnėmis priemonėmis,
nukreiptomis asmenims, kuriems to labiausiai reikia. Pagal Švedijos darbo
garantiją jaunuoliams, ieškantiems darbo per valstybinę užimtumo
tarnybą ir jo nesurandantiems 90 dienų, siūlomos tikslinės
paslaugos, kuriomis jiems sudaromos geresnės galimybės susirasti
darbą ir gauti išsilavinimą. Tačiau šiuo metu panašu, kad šia
garantija ne taip veiksmingai sprendžiama jaunuolių, kurie nesimoko ir
nestudijuoja ir nėra užsiregistravę valstybinėje užimtumo
tarnyboje, problema. Vadovaudamasi 2012 m. rekomendacija, Švedija
pavedė ištirti, kokį poveikį restoranų ir viešojo maitinimo
paslaugoms sumažintas PVM tarifas daro kainoms, jaunimo darbo užmokesčiui
ir užimtumui; preliminarūs šio tyrimo rezultatai turėtų
būti paskelbti 2014 m. sausio mėn., o galutinės išvados –
2016 m. Atsižvelgiant į abejones dėl šios priemonės
ekonominio efektyvumo, šis tyrimas labai svarbus;
(13)     atsižvelgdama į Europos
semestrą, Komisija atliko išsamią Švedijos ekonominės politikos
analizę. Įvertinusi konvergencijos programą ir nacionalinę
reformų programą, ji pateikė nuodugnią apžvalgą.
Komisija įvertino ne tik jų svarbą tvariai fiskalinei ir
socialinei bei ekonominei Švedijos politikai, bet ir tai, kaip laikomasi ES
taisyklių ir gairių, nes ES priemonėmis prisidedant prie
būsimų nacionalinių sprendimų būtina stiprinti
bendrą Europos Sąjungos ekonomikos valdymą. Jos rekomendacijos
atsižvelgiant į Europos semestrą pateiktos toliau išdėstytose
1–4 rekomendacijose;
(14)     atsižvelgdama į šį
vertinimą, Taryba išnagrinėjo Švedijos konvergencijos programą
ir savo nuomonę[9]
visų pirma pateikė toliau išdėstytoje 1 rekomendacijoje;
(15)     atsižvelgdama į Komisijos
nuodugnios apžvalgos ir šio vertinimo rezultatus, Taryba išnagrinėjo
Švedijos nacionalinę reformų programą ir konvergencijos
programą. Jos rekomendacijos pagal Reglamento (ES) Nr. 1176/2011
dėl makroekonominių disbalansų prevencijos ir naikinimo 6
straipsnį pateiktos toliau išdėstytose 2 ir 3 rekomendacijose,
REKOMENDUOJA Švedijai 2013–2014 m.
imtis šių veiksmų:
1.           Įgyvendinti priemones,
kurių reikia siekiant vykdyti augimą skatinančią
fiskalinę politiką, ir išlaikyti patikimą fiskalinę
būklę, kuria užtikrinamas vidutinės trukmės laikotarpio
tikslo įgyvendinimas per programos laikotarpį.
2.           Toliau mažinti su
privačiojo sektoriaus įsiskolinimu susijusią riziką,
mažinant įsiskolinimui palankų būsto mokestinį
iškraipymą tokiomis priemonėmis, kaip laipsniškas būsto
paskolų palūkanų atskaitymas iš mokamų mokesčių
ir (arba) turto mokesčių kėlimas. Imtis tolesnių
veiksmų apdairiam skolinimui skatinti, taikant priemones, kuriomis
skatinamas būsto paskolų išmokėjimas. Toliau mažinti įmonių
įsiskolinimui palankų mokestinį iškraipymą.
3.           Didinti būsto rinkos
veiksmingumą, laipsniškai atsisakant likusios nuomos kontrolės ir
stiprinant laisvą sutarčių pasirašymą tarp atskirų
nuomininkų ir nuomotojų. Sudaryti sąlygas didesnei konkurencijai
statybų sektoriuje ir peržiūrėti planavimo, zonų nustatymo
ir leidimų procesus, siekiant statybų įmonių labui
padidinti skaidrumą, sutrumpinti projektų įgyvendinimo
laikotarpį ir sumažinti kliūtis patekti į rinką.
4.           Stiprinti pastangas, kuriomis
gerinama žemos kvalifikacijos jaunuolių ir migrantų kilmės
asmenų integracija į darbo rinką, taikant geresnes, tiksliau
orientuotas priemones, kuriomis didinamos tiek jų galimybės
įsidarbinti, tiek šių grupių paklausa darbo rinkoje. Spartinti
pastangas supaprastinti perėjimą iš mokymo įstaigos į
darbą, įskaitant veiksmus plačiau siūlyti mokymosi darbo
vietoje, gamybinės praktikos ir kitokias sutartis, pagal kurias derinamas
užimtumas ir mokymasis. Papildyti Jaunimo garantijų
iniciatyvą, kad ja tinkamiau galėtų naudotis nesimokantys ir
nestudijuojantys jaunuoliai. Ištirti, ar dabar restoranams ir viešojo
maitinimo paslaugoms taikomas sumažintas PVM tarifas veiksmingai padeda
skatinti darbo vietų kūrimą, ir, remiantis šio tyrimo
rezultatais, padaryti išvadas.
Priimta Briuselyje
                                                                       Tarybos
vardu
                                                                       Pirmininkas
[1]               OL L 209, 1997 8 2, p. 1.
[2]               OL L 306, 2011 11 23, p. 25.
[3]               COM(2013) 377 final.
[4]               P7_TA(2013) 0052 ir P7_TA(2013) 0053.
[5]               2013 m. balandžio 22 d. Tarybos sprendimas 2013/208/ES.
[6]               COM(2012) 750 final.
[7]               COM(2012) 751 final.
[8]               SWD(2013) 124 final.
[9]               Pagal Tarybos reglamento (EB) Nr. 1466/97
9 straipsnio 2 dalį.


title: 2013/99/ES: 2013 m. vasario 19 d. Komisijos rekomendacija dėl koordinuotojo kontrolės plano, kuriuo siekiama nustatyti nesąžiningos prekybos tam tikrais maisto produktais mastą

text:
               21.2.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 48/28

         KOMISIJOS REKOMENDACIJA
   2013 m. vasario 19 d.
   dėl koordinuotojo kontrolės plano, kuriuo siekiama nustatyti nesąžiningos prekybos tam tikrais maisto produktais mastą
   (2013/99/ES)
   EUROPOS KOMISIJA,
   atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,
   atsižvelgdama į 2004 m. balandžio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 882/2004 dėl oficialios kontrolės, kuri atliekama siekiant užtikrinti, kad būtų įvertinama, ar laikomasi pašarus ir maistą reglamentuojančių teisės aktų, gyvūnų sveikatos ir gerovės taisyklių (1), ypač į jo 53 straipsnį,
   kadangi:

               (1)

               Reglamento (EB) Nr. 882/2004 53 straipsniu Komisija įgaliojama sudaryti koordinuotuosius kontrolės planus, kai manoma, kad tai būtina, sudaromus ad hoc pagrindu, visų pirma siekiant nustatyti pavojaus pašarams, maisto produktams ar gyvūnams paplitimą;

               (2)

               2000 m. kovo 20 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvoje 2000/13/EB dėl valstybių narių įstatymų, reglamentuojančių maisto produktų ženklinimą, pateikimą ir reklamavimą, derinimo (2) nustatytos visiems maisto produktams taikomos Sąjungos maisto produktų ženklinimo taisyklės;

               (3)

               pagal Direktyvą 2000/13/EB ženklinimas ir ženklinimo būdai neturi klaidinti pirkėjų visų pirma dėl maisto produkto charakteristikų, ypač jo pobūdžio ir tapatybės. Be to, jei nėra konkrečių Sąjungos arba nacionalinių taisyklių, parduodant produktą turėtų būti vartojamas įprastinis jo pavadinimas, paplitęs valstybėje narėje, kurioje šis produktas yra parduodamas, arba maisto produkto aprašas, kuris turi būti pakankamai aiškus, kad pirkėjai suvoktų tikrąją jo prigimtį;

               (4)

               taip pat galutiniam vartotojui arba viešojo maitinimo įstaigoms skirtų fasuotų maisto produktų etiketėse turi būti nurodyti visi ingredientai. Visų pirma tų maisto produktų, kuriuose yra mėsos ir kurie skirti galutiniam vartotojui arba viešojo maitinimo įstaigoms, pakuotėse arba prie jų pritvirtintose etiketėse turi būti nurodyta mėsos kilmės gyvūno rūšis. Jeigu ingredientas nurodytas maisto produkto pavadinime, jo procentinė dalis turi būti nurodyta ingredientų sąraše, kad vartotojui nebūtų pateikta klaidinanti informacija apie maisto produkto tapatybę ir sudėtį;

               (5)

               2004 m. balandžio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamente (EB) Nr. 853/2004, nustatančiame konkrečius gyvūninės kilmės maisto produktų higienos reikalavimus (3), nustatyti papildomi konkrečių maisto produktų ženklinimo reikalavimai. Jame visų pirma nustatyta, kad ant pakuočių, kuriose smulkinta – be kita ko – neporakanopių mėsa tiekiama galutiniam vartotojui, turi būti užrašas, kad šiuos produktus prieš vartojant reikėtų išvirti, jeigu toks reikalavimas numatytas valstybės narės, kurios teritorijoje produktas tiekiamas rinkai, nacionalinėse taisyklėse ir jo laikomasi pagal tas taisykles;

               (6)

               Reglamento (EB) Nr. 853/2004 II priedo III skirsnyje reikalaujama, kad skerdyklas eksploatuojantys maisto ūkio subjektai turi prašyti, gauti ir tikrinti maisto grandinės informaciją apie visus gyvūnus, kurie yra vežami arba vežtini į skerdyklą, išskyrus laukinius medžiojamuosius gyvūnus, ir, atsižvelgdami į tą informaciją, imtis veiksmų. Atitinkama maisto grandinės informacija visų pirma turi apimti gyvūnų gydymą veterinariniais vaistais per atitinkamą laikotarpį (išlauka – didesnė nei nulis), taip pat vaistų davimo datas ir išlauką. 2004 m. balandžio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamente (EB) Nr. 854/2004, nustatančiame specialiąsias gyvūninės kilmės produktų, skirtų vartoti žmonėms, oficialios kontrolės taisykles (4), reikalaujama, inter alia, kad oficialiai paskirtas veterinarijos gydytojas atliktų auditą ir patikrinimus. Pirmiausia, atlikdamas patikrinimus prieš skerdimą ir po skerdimo, oficialiai paskirtas veterinarijos gydytojas turi patikrinti ir išanalizuoti paskersti skirtų gyvūnų kilmės ūkiuose esančiuose įrašuose pateiktą atitinkamą informaciją (įskaitant maisto grandinės informaciją) ir atsižvelgti į dokumentuose įtvirtintus šio patikrinimo ir analizės rezultatus;

               (7)

               2012 m. gruodžio mėnesį atlikus oficialią kontrolę keliose valstybėse narėse Komisijai buvo pranešta, kad tam tikruose fasuotuose produktuose rasta arklienos, nenurodytos ant pakuotės ar prie jos pritvirtintoje etiketėje pateiktame ingredientų sąraše. Kai kurių iš šių maisto produktų pavadinime ir (arba) prie jų pridėtame ingredientų sąraše buvo klaidinančiai nurodyta tik jautiena;

               (8)

               vadovaujantis 2002 m. sausio 28 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 178/2002, nustatančio maistui skirtų teisės aktų bendruosius principus ir reikalavimus, įsteigiančio Europos maisto saugos tarnybą ir nustatančio su maisto saugos klausimais susijusias procedūras (5), 17 straipsniu, maisto ir pašarų ūkio subjektai visais su jų kontroliuojamu verslu susijusiais gamybos, perdirbimo ir paskirstymo etapais užtikrina, kad maistas arba pašarai atitiktų su jų veikla susijusius maisto produktus reglamentuojančių įstatymų reikalavimus ir tikrina, kad šių reikalavimų būtų laikomasi;

               (9)

               arkliai priklauso gyvūnų, kurie gali būti ir maistiniai, ir nemaistiniai, rūšiai. Fenilbutazonas yra veterinarinis vaistas, kurį pagal 2009 m. gruodžio 22 d. Komisijos reglamentą (ES) Nr. 37/2010 dėl farmakologiškai aktyvių medžiagų, jų klasifikacijos ir didžiausios leidžiamosios koncentracijos gyvūniniuose maisto produktuose (6) leidžiama naudoti tik nemaistiniams gyvūnams. Vadinasi, nemaistiniai arkliai, kurie kada nors gyvenime buvo gydyti fenilbutazonu, negali patekti į maisto grandinę. Atsižvelgiant į nesąžiningą veiklą, kai tam tikruose maisto produktuose buvo etiketėse nenurodytos arklienos, prevenciniais sumetimais tikslinga patikrinti, ar į maisto grandinę nepateko fenilbutazonu gydyti nemaistiniai arkliai;

               (10)

               todėl Komisija turi rekomenduoti, kad valstybės narės vieną mėnesį vykdytų koordinuotąjį kontrolės planą, siekiant nustatyti nesąžiningos prekybos tam tikrais maisto produktais mastą. Minėtas laikotarpis gali būti pratęstas dar dviem mėnesiais;

               (11)

               rekomenduojamas kontrolės planas turėtų būti sudarytas iš dviejų veiksmų;

               (12)

               pirmas veiksmas turėtų būti atitinkama mažmeninės prekybos kontrolė, t. y. turėtų būti tikrinami galutiniam vartotojui arba viešojo maitinimo įstaigoms skirti maisto produktai, parduodami ir (arba) paženklinti nurodant, kad jų sudėtyje yra jautienos. Tokią kontrolę būtų galima atlikti ir kitose įmonėse (pvz., šaldymo sandėliuose). Tokios kontrolės tikslas būtų nustatyti, ar tokiuose produktuose yra arklienos, kuri nėra tinkamai nurodyta ant pakuotės, arba, jei produktai nefasuoti, ar vartotojams arba viešojo maitinimo įstaigoms pateikta informacija, kad produkte yra tokios mėsos. Tokia kontrolė turėtų būti atliekama paėmus reprezentatyvųjį ėminį;

               (13)

               esama patikimų metodų, kuriais galima pakankamai tiksliai nustatyti, ar ėminyje yra nedeklaruotos rūšies gyvūninių baltymų. Europos Sąjungos etaloninė gyvūninių baltymų pašaruose laboratorija gali teikti naudingos konsultacijos apie tokius metodus ir jų taikymą. Kompetentingos institucijos raginamos pasikliauti minėtos laboratorijos konsultacija dėl metodų, kuriuos galima taikyti;

               (14)

               antras veiksmas turėtų būti atitinkama kontrolė, atliekama įmonėse, kuriose tvarkoma žmonėms vartoti skirta arkliena, įskaitant trečiųjų šalių kilmės maisto produktus, siekiant nustatyti fenilbutazono likučius. Tokia kontrolė taip pat turėtų būti atliekama paėmus reprezentatyvųjį ėminį, atsižvelgiant į gamybos ir importo kiekį. Tokiu atveju tikslinga naudoti metodus, nustatytus 2002 m. rugpjūčio 12 d. Komisijos sprendime 2002/657/EB dėl Tarybos direktyvos 96/23/EB nuostatų dėl analizės metodų tinkamumo ir rezultatų aiškinimo įgyvendinimo (7);

               (15)

               valstybės narės turėtų reguliariai pranešti Komisijai apie tokios kontrolės rezultatus, kad būtų įvertinti nustatyti faktai ir parengtas tinkamų veiksmų planas;

               (16)

               pasikonsultavusi su Maisto grandinės ir gyvūnų sveikatos nuolatiniu komitetu,

         PRIĖMĖ ŠIĄ REKOMENDACIJĄ:
   Valstybės narės turėtų vykdyti koordinuotąjį kontrolės planą, vadovaudamosi šios rekomendacijos priedu, o plane turėtų būti numatyti šie veiksmai:

               a)

               atliekama oficiali galutiniam vartotojui arba viešojo maitinimo įstaigoms skirtų maisto produktų, parduodamų ir (arba) paženklintų nurodant, kad jų sudėtyje yra jautienos, kontrolė; ir

               b)

               atliekama oficiali žmonėms vartoti skirtos arklienos kontrolė, siekiant nustatyti fenilbutazono likučius.

      Priimta Briuselyje 2013 m. vasario 19 d.

            Komisijos vardu

         Tonio BORG

            Komisijos narys

      (1)  OL L 165, 2004 4 30, p. 1.

      (2)  OL L 109, 2000 5 6, p. 29.

      (3)  OL L 139, 2004 4 30, p. 55.

      (4)  OL L 139, 2004 4 30, p. 206.

      (5)  OL L 31, 2002 2 1, p. 1.

      (6)  OL L 15, 2010 1 20, p. 1.

      (7)  OL L 221, 2002 8 17, p. 8.

      PRIEDAS

         Koordinuotasis kontrolės planas, kuriuo siekiama nustatyti nesąžiningos prekybos tam tikrais maisto produktais mastą

      I.   KOORDINUOTOJO KONTROLĖS PLANO VEIKSMAI IR APRĖPTIS
      Koordinuotasis kontrolės planas turėtų būti sudarytas iš dviejų veiksmų:

         1 VEIKSMAS.   Maisto produktų, parduodamų ir (arba) paženklintų nurodant, kad jų sudėtyje yra jautienos, kontrolė

      A.   Produkto apibrėžtoji sritis

                  1.

                  Maisto produktai, parduodami ir (arba) paženklinti nurodant, kad jų sudėtyje yra jautienos (pvz., smulkinta mėsa, mėsos gaminiai, mėsos pusgaminiai), priskiriami šioms kategorijoms:

                              a)

                              galutiniam vartotojui arba viešojo maitinimo įstaigoms skirti fasuoti maisto produktai, paženklinti nurodant, kad jų sudėtyje yra jautienos;

                              b)

                              maisto produktai, siūlomi parduoti galutiniam vartotojui arba viešojo maitinimo įstaigoms nefasuoti, ir maisto produktai, supakuoti pardavimo patalpose vartotojo prašymu arba sufasuoti tiesioginiam pardavimui, kurie parduodami ir (arba) paženklinti ar kitaip pažymėti nurodant, kad jų sudėtyje yra jautienos.

                  2.

                  Vykdant šį koordinuotąjį kontrolės planą taikoma Direktyvos 2000/13/EB 1 straipsnio 3 dalies b punkte nustatyta apibrėžtis „fasuotas maisto produktas“.

                  3.

                  Vykdant šį koordinuotąjį kontrolės planą taikomos Reglamento (EB) Nr. 853/2004 I priedo 1.13, 1.15 ir 7.1 punktuose nustatytos apibrėžtys „smulkinta mėsa“, „mėsos pusgaminiai“ ir „mėsos gaminiai“.

            B.   Tikslas

      Kompetentingos institucijos, vadovaudamosi Sąjungos ir, tinkamais atvejais, nacionalinėmis nuostatomis, turėtų atlikti oficialią kontrolę, kad nustatytų, ar A punkte nurodytuose produktuose yra arklienos, kuri nėra tinkamai nurodyta ant pakuotės, arba, jei produktai nefasuoti, – ar vartotojui arba viešojo maitinimo įstaigoms yra pateikta informacija, kad produkte yra tokios mėsos.
      C.   Ėminių ėmimo vietos ir tvarka

                  1.

                  Turėtų būti imami reprezentatyvūs susijusių produktų ėminiai, atspindintys produktų įvairovę.

                  2.

                  Produktų ėminiai turėtų būti imami mažmeninėje prekyboje (pvz., prekybos centruose, nedidelėse parduotuvėse, mėsinėse); jie galėtų būti imami ir kitose įmonėse (pvz., šaldymo sandėliuose).

            D.   Ėminių skaičius ir sąlygos

      Toliau pateiktoje lentelėje nurodytas orientacinis rekomenduojamas mažiausias ėminių, kurie turi būti paimti per II skirsnyje nurodytą laikotarpį, skaičius. Jei įmanoma, kompetentingoms institucijoms rekomenduojama paimti daugiau ėminių. Ėminių skaičius kiekvienoje valstybėje narėje nustatytas remiantis gyventojų skaičiumi – ne mažiau kaip 10 susijusių produktų ėminių per mėnesį iš kiekvienos valstybės narės, kaip nurodyta II skirsnyje.

                  Maisto produktai, parduodami ir (arba) paženklinti nurodant, kad jų sudėtyje yra jautienos

                  Šalis, kurioje parduodama

                  Orientacinis rekomenduojamas ėminių skaičius per mėnesį

                  Prancūzija, Vokietija, Italija, Jungtinė Karalystė, Ispanija, Lenkija

                  150

                  Rumunija, Nyderlandai, Belgija, Graikija, Portugalija, Čekija, Vengrija, Švedija, Austrija, Bulgarija

                  100

                  Lietuva, Slovakija, Danija, Airija, Suomija, Latvija

                  50

                  Slovėnija, Estija, Kipras, Liuksemburgas, Malta

                  10

            E.   Metodai

      Kompetentingos institucijos turėtų pirmiausiai naudoti Europos Sąjungos etaloninės gyvūninių baltymų pašaruose laboratorijos rekomenduojamą (-us) metodą (-us): http://eurl.craw.eu/en/164/legal-sources-and-sops.

         2 VEIKSMAS.   Žmonėms vartoti skirtos arklienos kontrolė

      A.   Produkto apibrėžtoji sritis

      Arkliena, asilų, mulų arba arklėnų mėsa, šviežia, atšaldyta arba užšaldyta, klasifikuojama priskiriant Kombinuotosios nomenklatūros kodą 0205 ir skirta vartoti žmonėms.
      B.   Tikslas

      Kompetentingos institucijos atlieka oficialią kontrolę, kad nustatytų, ar A punkte nurodytuose produktuose nėra fenilbutazono likučių.
      C.   Ėminių ėmimo vietos ir tvarka

      Produktų ėminiai turėtų būti imami įmonėse ar įstaigose, kuriose tvarkomi A punkte nurodyti produktai (pvz., skerdyklose, pasienio kontrolės postuose).
      D.   Ėminių skaičius ir ėmimo sąlygos

      Rekomenduojamas mažiausias ėminių, kurie turi būti paimti per II skirsnyje nurodytą laikotarpį, skaičius turėtų būti po 1 ėminį iš 50 tonų A punkte nurodytų produktų, imant ne mažiau kaip 5 ėminius iš kiekvienos valstybės narės.
      E.   Metodai

      Kompetentingos institucijos turėtų naudoti metodus, kurie buvo patvirtinti pagal Komisijos sprendimą 2002/657/EB. Tokie metodai, skirti nustatyti Tarybos direktyvos 96/23/EB (1) I priedo A grupės 5 punkte ir B grupės 2 punkto a, b ir e papunkčiuose išvardytų medžiagų likučiams, yra aprašyti Europos veterinarinių vaistų ir gyvūninės kilmės maisto priemaišų likučių etaloninės laboratorijos tinklalapyje http://fis-vl.bund.de/Public/irc/fis-vl/Home/main.
      II.   KOORDINUOTOJO KONTROLĖS PLANO TRUKMĖ
      Koordinuotasis kontrolės planas turėtų būti vykdomas vieną mėnesį nuo šios rekomendacijos priėmimo dienos arba ne vėliau kaip nuo 2013 m. kovo 1 d.
      III.   REZULTATŲ ATASKAITA

                  1.

                  Kompetentingos institucijos turėtų pateikti informacijos apie kiekvieną iš šio priedo I skirsnyje nurodytų veiksmų santrauką:

                              a)

                              kiekvienos produktų kategorijos paimtų ėminių skaičių;

                              b)

                              naudotą (-us) analizės metodą (-us) ir atliktos analizės rūšį;

                              c)

                              teigiamų rezultatų skaičių;

                              d)

                              tais atvejais, kai nustatytas arklienos kiekis yra didesnis nei 1 %, – informaciją apie kontrolę, atliktą gavus teigiamus 1 veiksmo A punkte nurodytų produktų tyrimų rezultatus;

                              e)

                              informaciją apie kontrolę, atliktą gavus teigiamus 2 veiksmo A punkte nurodytų produktų tyrimų rezultatus;

                              f)

                              papildomai atliktos kontrolės rezultatus;

                              g)

                              gavus teigiamus 2 veiksmo A punkte nurodytų produktų tyrimų rezultatus – šalį, kurioje atitinkamas gyvūnas buvo patvirtintas kaip tinkamas skersti.

                        Ataskaita Komisijai turėtų būti pateikta per 15 dienų nuo II skirsnyje nurodyto vieno mėnesio laikotarpio pabaigos.
                  Ataskaita turėtų būti pateikta Komisijos nustatytina forma.

                  2.

                  Kompetentingos institucijos turėtų nedelsdamos pranešti Komisijai apie pagal I skirsnyje nurodytus veiksmus (1 ir 2 veiksmas) atliktos kontrolės visus teigiamus rezultatus, naudodamosi Skubių pranešimų apie nesaugų maistą ir pašarus sistema.

                  3.

                  Kompetentingos institucijos taip pat turėtų pranešti Komisijai apie bet kokius savarankiškų patikrinimų, kuriuos maisto ūkio subjektai atliko jų prašymu, rezultatus. Prie tokios informacijos turėtų būti pridedami išsamūs 1 punkte nurodyti duomenys, pateikiami Komisijos nustatytina forma.

         (1)  OL L 125, 1996 5 23, p. 10.


title: 2016 m. liepos 12 d. Tarybos rekomendacija dėl 2016 m. Slovakijos nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2016 m. Slovakijos stabilumo programos

text:
               18.8.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 299/61

         TARYBOS REKOMENDACIJA
   2016 m. liepos 12 d.
   dėl 2016 m. Slovakijos nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2016 m. Slovakijos stabilumo programos
   (2016/C 299/15)
   EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
   atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 121 straipsnio 2 dalį ir 148 straipsnio 4 dalį,
   atsižvelgdama į 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei koordinavimo (1), ypač į jo 5 straipsnio 2 dalį,
   atsižvelgdama į Europos Komisijos rekomendaciją,
   atsižvelgdama į Europos Parlamento rezoliucijas,
   atsižvelgdama į Europos Vadovų Tarybos išvadas,
   atsižvelgdama į Užimtumo komiteto nuomonę,
   atsižvelgdama į Ekonomikos ir finansų komiteto nuomonę,
   atsižvelgdama į Socialinės apsaugos komiteto nuomonę,
   atsižvelgdama į Ekonominės politikos komiteto nuomonę,
   kadangi:

               (1)

               2015 m. lapkričio 26 d. Komisija priėmė metinę augimo apžvalgą, kuria pradedamas 2016 m. Europos ekonominės politikos koordinavimo semestras. 2016 m. kovo 17–18 d. Europos Vadovų Taryba patvirtino metinėje augimo apžvalgoje nustatytus prioritetus. 2015 m. lapkričio 26 d. Komisija pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 1176/2011 (2) priėmė Įspėjimo mechanizmo ataskaitą, kurioje Slovakija nenurodyta kaip viena iš valstybių narių, dėl kurių reikės parengti nuodugnią apžvalgą. Tą pačią dieną Komisija taip pat priėmė rekomendaciją dėl Tarybos rekomendacijos dėl euro zonos ekonominės politikos. Šią rekomendaciją Europos Vadovų Taryba patvirtino 2016 m. vasario 18–19 d., o Taryba ją priėmė 2016 m. kovo 8 d. (3); Kaip šalis, kurios valiuta yra euro, atsižvelgdama į glaudžias ekonominės ir pinigų sąjungos šalių ekonomikos sąsajas, Slovakija turėtų užtikrinti, kad ta rekomendacija būtų visiškai ir laiku įgyvendinta;

               (2)

               2016 m. Slovakijos ataskaita paskelbta 2016 m. vasario 26 d. Joje įvertinta Slovakijos pažanga, padaryta įgyvendinant 2015 m. liepos 14 d. Tarybos priimtas šaliai skirtas rekomendacijas ir siekiant nacionalinių tikslų pagal strategiją „Europa 2020“;

               (3)

               2016 m. balandžio 29 d. Slovakija pateikė 2016 m. nacionalinę reformų programą ir 2016 m. stabilumo programą. Siekiant atsižvelgti į jų tarpusavio sąsajas, abi programos vertintos vienu metu;

               (4)

               į atitinkamas konkrečioms šalims skirtas rekomendacijas atsižvelgta sudarant 2014–2020 m. Europos struktūrinių ir investicijų fondų programas. Kaip numatyta Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1303/2013 (4) 23 straipsnyje, Komisija, jei tai būtina siekiant remti atitinkamų Tarybos rekomendacijų įgyvendinimą, gali paprašyti valstybės narės peržiūrėti savo partnerystės sutartį ir susijusias programas bei pasiūlyti jų pakeitimų. Kaip naudotųsi šia nuostata, Komisija išsamiau nurodė Priemonių, kuriomis Europos struktūrinių ir investicijų fondų veiksmingumas siejamas su patikimu ekonomikos valdymu, taikymo gairėse;

               (5)

               šiuo metu Slovakijai taikoma Stabilumo ir augimo pakto prevencinė dalis. 2016 m. stabilumo programoje Vyriausybė planuoja nominalųjį balansą gerinti iki –1,9 % BVP 2016 m. ir toliau laipsniškai iki –1,3 % BVP 2017 m. Pagal stabilumo programą vidutinio laikotarpio biudžeto tikslas – užtikrinti 0,5 % BVP struktūrinį deficitą – turėtų būti pasiektas 2019 m. Stabilumo programoje numatoma, kad valdžios sektoriaus skolos santykis su BVP pasieks 52,9 % 2016 m. ir toliau mažės iki 47,3 % 2019 m. Makroekonominis scenarijus, kuriuo grindžiamos šios biudžeto projekcijos, yra tikėtinas. Tačiau priemonės, kurių reikia norint pasiekti planuojamus deficito tikslus 2017 m. ir vėliau, nepakankamai konkretizuotos. Remiantis Komisijos 2016 m. pavasario prognoze, esama rizikos, kad Slovakija kiek nukryps nuo vidutinio laikotarpio biudžeto tikslo 2016 m., o 2017 m., jei politika nesikeis, turėtų užtikrinti rekomenduojamą koregavimą. Remdamasi stabilumo programos vertinimu ir atsižvelgdama į Komisijos 2016 m. pavasario prognozę, Taryba mano, kad Slovakija iš esmės turėtų laikytis Stabilumo ir augimo pakto nuostatų. Vis dėlto siekiant užtikrinti, kad būtų laikomasi nuostatų 2016 m., reikės papildomų priemonių. Šiuo tikslu itin svarbu nustatyti privalomas viršutines išlaidų ribas (ką padaryti buvo ilgai atidėliota) ir įgyvendinti ekonominio naudingumo programą siekiant padidinti viešųjų išlaidų veiksmingumą, taip pat numatant tam tikrų sričių išlaidų peržiūrą;

               (6)

               ilgalaikis valstybės finansų tvarumas Slovakijoje tebekelia susirūpinimą. Jį daugiausia kelia prognozuojamas su visuomenės senėjimu susijusių išlaidų sveikatos priežiūrai ir pensijoms didėjimas. Numatoma, kad dėl senėjančios visuomenės Slovakijos išlaidų pensijoms padidėjimas iki 2060 m. bus vienas didžiausių Sąjungoje. Slovakijoje teisės aktais nustatytas pensinis amžius yra palyginti nedidelis, iš dalies dėl tikėtinos gyvenimo trukmės veiksnių. Sveikatos priežiūros išlaidos yra pagrindinis su visuomenės senėjimu susijusių išlaidų faktorius. Numatoma, kad viešosios sveikatos priežiūros išlaidos ilguoju laikotarpiu smarkiai augs, nors ir palyginti nuo žemo pradinio lygio. Nepaisant tam tikro sveikatos rodiklių pagerėjimo, jie Slovakijoje vis dar labai prasti. Siekdama padidinti sveikatos priežiūros sektoriaus išlaidų efektyvumą Vyriausybė vykdė priemones, susijusias tiek su stacionarine, tiek su ambulatorine priežiūra. Tęsiamos pastangos įdiegti integruotą priežiūros modelį. Šios reformos sėkmė, ko gero, priklausys nuo to, kiek pagrindinės suinteresuotosios šalys įsipareigos ją vykdyti, ar bus įtraukti sveikatos priežiūros centrai ir ligoninės, ir nuo tinkamo darbuotojų skaičiaus. Nepaisant priimtų priemonių riboti tolesnį skolos valstybinėse ligoninėse didėjimą, kelių iš jų finansinė padėtis vis dar prasta. Dar yra sunkumų, susijusių su siekiu iš esmės pakeisti neigiamas išlaidų tendencijas, tai yra, pertvarkyti ligoninių pajėgumą, įdiegti numatomą kompensavimo sistemą ir didinti konkurenciją sveikatos priežiūros viešųjų pirkimų srityje. Kalbant apie ambulatorinę priežiūrą, silpną bendrosios praktikos gydytojų vykdomos patekimo pas specialistus kontrolės vaidmenį iš dalies lemia ne visai optimali bendrosios praktikos gydytojų ir specialistų kompetencijos paskirstymo sistema, pagal kurią pirmenybė teikiama brangesnei specializuotai priežiūrai. Kalbant apie mokesčių sritį, Vyriausybės priemonės, kuriomis siekiama kovoti su mokestiniu sukčiavimu, prisidėjo prie geresnio mokesčių, visų pirma pridėtinės vertės mokesčio (PVM), surinkimo. Vis dėlto PVM nepriemoka išlieka didelė, ir tai rodo, jog yra nuolatinių sunkumų užtikrinti mokestinių prievolių vykdymą. Pastaraisiais metais daug dėmesio skyrus PVM surinkimui mažiau dėmesio skirta kitoms svarbioms mokesčių sritims, pavyzdžiui, pajamų apmokestinimui. Be to, sutelkus dėmesį į auditą liko nepakankamai išplėtotos kitos mokesčių administratoriaus funkcijos, tokios kaip skolų išieškojimas. Tai leidžia daryti išvadą, kad dar reikia gerinti išteklių paskirstymą mokesčių sistemoje. Dar neparengta prievolių vykdymo tikslų nustatymo strategija;

               (7)

               nepaisant dėl stipraus ekonomikos atsigavimo ir pastaruoju metu priimtų politikos priemonių pagerėjusios padėties darbo rinkoje, ilgalaikis nedarbas tebekelia rūpesčių. Ilgalaikis nedarbas ir toliau išlieka vienas didžiausių Sąjungoje (7,6 %, palyginti su 4,3 % visoje Sąjungoje trečiąjį 2015 m. ketvirtį). Jis visų pirma paplitęs tarp marginalizuotų romų, žemos kvalifikacijos asmenų ir jaunimo. Nedarbo problemai spręsti imtasi priemonių profesinio rengimo ir mokymo, subsidijuojamų darbo vietų ir profesinio konsultavimo srityse. Vis dėlto daugelio šių reformų įgyvendinimo sėkmė priklausys nuo valstybinės užimtumo tarnybos gebėjimų. Nepaisant to, kad Centrinis darbo biuras buvo reorganizuotas ir pagerintos galimybės mokytis, vis dar yra sunkumų teikiant individualizuotą paramą ilgalaikiams bedarbiams ir pažeidžiamų asmenų grupėms. Romų dalyvavimas Slovakijos darbo rinkoje išlieka labai mažas, o pažanga didinant jų užimtumo lygį yra labai lėta. Žemas išsilavinimo bei įgūdžių lygis ir diskriminacija yra veiksniai, darantys įtaką menkam romų dalyvavimui darbo rinkoje. Mažas vaisingo amžiaus moterų užimtumo lygis gali būti ilgų vaiko priežiūros atostogų (iki trejų metų), vaikų priežiūros įstaigų, ypač skirtų vaikams iki trejų metų, stygiaus, didelių vaikų priežiūros paslaugų kainų ir ribotai taikomo lankstaus darbo grafiko rezultatas. Be to, išlieka regionų skirtumai – nedarbo lygis rytų Slovakijoje vis dar dvigubai didesnis nei Bratislavoje. Kalbant apie darbo rinkos paslaugų valdymą, priemonės, kurių buvo imtasi pastaraisiais mėnesiais, nėra specialiai pritaikytos Slovakijos darbo rinkos struktūriniams uždaviniams spręsti;

               (8)

               švietimo sistema nepakankamai pritaikyta Slovakijos ekonomikos potencialui didinti. Švietimo rezultatai, vertinant pagal tarptautinius standartus, žemi ir dar labiau suprastėjo. Tai daugiausia susiję su mokytojų išsilavinimo neadekvatumu ir nedideliu mokytojo profesijos patrauklumu. Nepaisant to, kad 2016 m. mokytojų atlyginimai padidėjo 4 %, mažas darbo užmokestis ir nepakankamas praktinis mokymas yra vieni iš veiksnių, kodėl šią profesiją jaunimas laiko nepatrauklia. Neseniai priimti kovos su segregacija teisės aktai dar turi būti įgyvendinti, kad būtų pasiekta teigiamų pokyčių ir padidintas romų dalyvavimas bendrojo švietimo, be kita ko, ikimokyklinio ugdymo, sistemoje;

               (9)

               viešajam administravimui vis dar trūksta veiksmingumo. Dėl susiskaidžiusio ir nepaslankiai organizuoto viešojo administravimo stokojama veiksmingo koordinavimo. 2015 m. spalio mėn. priimta žmogiškųjų išteklių valdymo strategija yra žingsnis reikiama linkme. Tačiau iki šiol nepriimtas naujasis Valstybės tarnybos įstatymas, būtinas sėkmingam strategijos įgyvendinimui. Vyriausybė ėmėsi kelių kovos su korupcija priemonių, tačiau jų poveikis kol kas ribotas. Konkrečiai Slovakijoje pradėta nedaug baudžiamųjų bylų ir yra nedaug patraukimo baudžiamojon atsakomybėn už korupciją, įskaitant neteisėtą veiklą vykdant viešuosius pirkimus, atvejų. Sutrumpintos didelės apimties investicijų ir infrastruktūros projektų atveju taikomos statybos leidimų išdavimo procedūros. Konkursų kokybė nukenčia dėl nekonsoliduoto valdymo, faktiniais duomenimis grindžiamos viešųjų pirkimų procedūros nebuvimo, menko profesinio pasirengimo, interesų konfliktų, konkrečiai nustatytų konkurso specifikacijų ir pernelyg dažno mažiausios kainos kriterijaus taikymo sudarant sutartį. Nuolat pabrėžiama, kad viešųjų pirkimų trūkumai neigiamai veikia viešųjų išteklių veiksmingą paskirstymą. Dažni teisės aktų pakeitimai ir varginančios administracinės procedūros bei reikalavimai daro poveikį Slovakijos įmonėms. Didelės kai kurioms profesinėms paslaugoms ir tinklų pramonės šakose taikomos administracinės ir reguliavimo kliūtys, sutarčių vykdymo užtikrinimo ir nemokumo problemų sprendimo sričių trūkumai, taip pat užsitęsusios teismų sistemos kokybės problemos kenkia verslo aplinkai ir atgraso investicijas. Buvo imtasi kai kurių priemonių verslo vykdymui palengvinti, pavyzdžiui, 2015 m. spalio mėn. buvo įsteigtas Geresnio reglamentavimo centras, o 2016 m. pradžioje – Nacionalinis verslo centras. Vis dėlto mažojo verslo akto pagal MVĮ vystymo strategiją priėmimas buvo atidėtas;

               (10)

               atsižvelgdama į Europos semestrą, Komisija atliko išsamią Slovakijos ekonominės politikos analizę ir ją paskelbė 2016 m. šalies ataskaitoje. Be to, ji įvertino stabilumo programą ir nacionalinę reformų programą, taip pat veiksmus, kurių Slovakija ėmėsi atsižvelgdama į ankstesniais metais jai skirtas rekomendacijas. Komisija įvertino ne tik jų svarbą tvariai fiskalinei ir socialinei bei ekonominei Slovakijos politikai, bet ir tai, kaip laikomasi ES taisyklių ir gairių, nes ES lygio priemonėmis prisidedant prie būsimų nacionalinių sprendimų būtina stiprinti bendrą ES ekonomikos valdymą. Jos rekomendacijos atsižvelgiant į Europos semestrą pateiktos toliau išdėstytose 1–3 rekomendacijose;

               (11)

               atsižvelgdama į šį vertinimą, Taryba išnagrinėjo stabilumo programą; jos nuomonė (5) pateikta visų pirma toliau išdėstytoje 1 rekomendacijoje,

         REKOMENDUOJA Slovakijai 2016–2017 m. imtis šių veiksmų:

               1.

               Užtikrinti 0,25 % BVP metinį fiskalinį koregavimą siekiant vidutinio laikotarpio biudžeto tikslo 2016 m. ir 0,5 % BVP fiskalinį koregavimą 2017 m. Pagerinti sveikatos priežiūros sektoriaus išlaidų efektyvumą. Imtis priemonių mokestinių prievolių vykdymui gerinti.

               2.

               Gerinti ilgalaikiams bedarbiams ir kitoms pažeidžiamoms grupėms skirtas aktyvumo skatinimo priemones, įskaitant individualizuotas paslaugas ir tikslinius mokymus. Lengvinti galimybes moterims įsidarbinti, visų pirma plečiant įperkamų kokybiškų vaikų priežiūros paslaugų teikimą. Gerinti švietimo rezultatus didinant mokytojo profesijos patrauklumą ir didinant romų vaikų dalyvavimą nuo ankstyvosios vaikystės bendrojo švietimo sistemoje.

               3.

               Konsoliduoti valdymą, stiprinti perėjimą nuo vien kaina grindžiamos prie kokybe grindžiamos konkurencijos ir sustiprinti persekiojimą už neteisėtą veiklą vykdant viešuosius pirkimus. Pagerinti viešojo administravimo žmogiškųjų išteklių valdymo skaidrumą, kokybę ir veiksmingumą, visų pirma priimant naują valstybės tarnybos įstatymą, ir padidinti teisingumo sistemos veiksmingumą. Priimti visapusišką planą siekiant šalinti administracines ir reguliavimo kliūtis įmonėms.

      Priimta Briuselyje 2016 m. liepos 12 d.

            Tarybos vardu

            Pirmininkas

         P. KAŽIMÍR

      (1)  OL L 209, 1997 8 2, p. 1.

      (2)  2011 m. lapkričio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 1176/2011 dėl makroekonominių disbalansų prevencijos ir naikinimo (OL L 306, 2011 11 23, p. 25).

      (3)  OL C 96, 2016 3 11, p. 1.

      (4)  2013 m. gruodžio 17 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 1303/2013, kuriuo nustatomos Europos regioninės plėtros fondui, Europos socialiniam fondui, Sanglaudos fondui, Europos žemės ūkio fondui kaimo plėtrai ir Europos jūros reikalų ir žuvininkystės fondui bendros nuostatos ir Europos regioninės plėtros fondui, Europos socialiniam fondui, Sanglaudos fondui ir Europos jūros reikalų ir žuvininkystės fondui taikytinos bendrosios nuostatos ir panaikinamas Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1083/2006 (OL L 347, 2013 12 20, p. 320).

      (5)  Pagal Reglamento (EB) Nr. 1466/97 5 straipsnio 2 dalį.