Svarbus teisinis pranešimas

|

52006SC0284

Rekomendacija Tarybos nuomonė pagal 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1466/97 5 straipsnio 3 dalį dėl atnaujintos 2005-2009 m. Vokietijos stabilumo programos  /* SEK/2006/0284 galutinis */

	[pic] | EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA |Briuselis, 1.3.2006SEK(2006) 284 galutinisRekomendacijaTARYBOS NUOMONĖpagal 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1466/97 5 straipsnio 3 dalį dėl atnaujintos 2005–2009 m. Vokietijos stabilumo programos(pateikta Komisijos)AIŠKINAMASIS MEMORANDUMASPagrindinė informacija1998 m. liepos 1 d. įsigaliojusio Stabilumo ir augimo pakto pagrindinis tikslas yra patikimi valstybės finansai – priemonė sudaryti geresnes sąlygas kainų stabilumui ir smarkiam tvariajam augimui, leidžiančiam kurti naujas darbo vietas. 2005 m. Paktas buvo pirmą kartą iš dalies pakeistas. Šia reforma pripažįstamas Pakto naudingumas įtvirtinant fiskalinę drausmę, taip pat siekiama stiprinti jo efektyvumą, ekonominius pagrindus ir užtikrinti valstybės finansų ilgalaikį tvarumą.Tarybos reglamente (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei koordinavimo [1] , kuris yra Pakto dalis, nustatyta, kad valstybės narės turi pateikti Tarybai ir Komisijai stabilumo arba konvergencijos programas ir kasmetinius atnaujintus programų variantus (bendrą valiutą įsivedusios valstybės narės pateikia (atnaujintas) stabilumo programas, o bendros valiutos neįsivedusios valstybės narės pateikia (atnaujintas) konvergencijos programas). Pirmoji Vokietijos stabilumo programa buvo pateikta 1999 m. sausio mėn. Pagal reglamentą, atsižvelgdama į Komisijos rekomendaciją ir pasikonsultavusi su Ekonomikos ir finansų komitetu, Taryba 1999 m. kovo 15 d. pareiškė nuomonę apie programą. Pagal tą pačią procedūrą atnaujintas stabilumo ir konvergencijos programas vertina Komisija ir nagrinėja minėtasis komitetas, jas taip pat gali nagrinėti ir Taryba.Šiose programose valstybės narės turi nurodyti biudžeto būklės vidutinės trukmės tikslą ir nustatyti politikos priemones jam pasiekti ir išlaikyti, įskaitant su juo susijusias ekonomines prielaidas. Vykdant Pakto reformą ir atsižvelgiant į Sąjungos ekonomikos ir biudžeto nevienalytiškumą, atskiroms valstybėms narėms turėtų būti nustatomas skirtingas vidutinės trukmės tikslas, taip pat atsižvelgiant į tvarumo fiskalinę riziką. Reforma taip pat numatoma, kad ciklo metu, ekonomikos pakilimo laikotarpiais stiprinant biudžetinę drausmę, turėtų būti pasiektas labiau simetriškas požiūris į fiskalinę politiką, o į „pagrindines struktūrines reformas“, turinčias įrodomos teigiamos įtakos ilgalaikiam tvarumui, reikėtų atsižvelgti esant laikiniems nukrypimams nuo vidutinės trukmės tikslo arba suplanuotų jo patikslinimų.Komisija, atsižvelgdama į Komisijos tarnybų 2005 m. rudens prognozę, elgesio kodeksą [2] , bendrai sutartą potencialios gamybos apimties ir pagal ciklą patikslinto balanso apskaičiavimo metodiką ir bendrąsias ekonominės politikos gaires, įtrauktas į integruotas 2005–2008 m. gaires, išnagrinėjo neseniai pateiktą atnaujintą Vokietijos stabilumo programą ir, remdamasi toliau pateiktu vertinimu, priėmė rekomendaciją dėl Tarybos nuomonės apie ją.Vertinimas1.  Vokietijos vyriausybė naujausią atnaujintą Vokietijos stabilumo programą priėmė ir pateikė Tarybai ir Komisijai 2006 m. vasario 22 d., t. y. praėjus 12 savaičių nuo elgesio kodekse nustatyto gruodžio 1 d. termino. 2006 m. vasario 22 d. Vokietijos vyriausybė, kuri pradėjo darbą 2005 m. pabaigoje, priėmė 2006 m. federalinio biudžeto projektą ir taip pat įstatymo projektą, pagal kuriuos nuo 2007 m. sausio 1 d. pagrindinis PVM tarifas didinamas nuo 16 % iki 19 %. Programa apima 2005–2009 m. Programoje iš esmės remiamasi naujajame elgesio kodekse nustatytu stabilumo ir konvergencijos programų struktūros modeliu [3] .2.  2003 m. sausio 21 d. Taryba nusprendė, kad Vokietijoje yra perviršinis deficitas ir, remdamasi 104 straipsnio 7 dalimi, rekomendavo jį ištaisyti iki 2004 m. 2004 m. gruodžio mėn. priimtame komunikate Tarybai „Dėl padėties Vokietijoje ir Prancūzijoje atsižvelgiant į jų įsipareigojimus pagal perviršinio deficito procedūrą po Teisingumo Teismo sprendimo“ Komisija priėjo prie išvados, kad 2005 m. turėtų būti tinkamas terminas ištaisyti perviršinį deficitą. 2005 m. sausio mėn. Taryba pritarė tokiai nuomonei. 2006 m. kovo 1 d. Komisija rekomendavo Tarybai įspėti Vokietiją pagal 104 straipsnio 9 dalį imtis priemonių ištaisyti perviršinį deficitą iki 2007 m. 2005 m. vasario 17 d. nuomonėje dėl 2004 m. gruodžio mėn. atnaujintos stabilumo programos, apimančios 2004–2008 m., Taryba paragino Vokietiją imtis būtinų veiksmų užtikrinti, kad 2005 m. būtų ištaisytas perviršinis deficitas; įgyvendinti biudžeto patikslinimus po 2005 m. ir imtis būtinų struktūrinių priemonių, kad iki programos laikotarpio pabaigos būtų pasiekta beveik subalansuota biudžeto būklė; tęsti struktūrines reformas siekiant pagerinti ilgalaikį valstybės finansų tvarumą, ypač sveikatos priežiūros sistemos srityje.3.  Per pastarąjį dešimtmetį BVP Vokietijoje augo 1,4 % per metus, t. y. vidutiniškai daugiau nei puse procentinio punkto mažiau nei euro zonoje. Per šį laikotarpį augimo potencialas nuolat mažėjo. Ekonominę veiklą skatino augantis eksportas, tačiau stabdė vangi vidaus paklausa. Po užsitęsusio sąstingio dešimtmečio pradžioje, paklausa ir gamybos apimtis išaugo 2004 m., bet vėliau vėl sumažėjo. Sukuriant mažiau darbo vietų, nedarbo lygis pakilo iki 9½ %. 2005 m. valdžios sektoriaus deficitas viršijo Sutartyje nustatytą 3 % BVP pamatinę vertę ketverius metus iš eilės. Valstybės skola, 1991 m. sudariusi apie 40 % BVP, nuo 2002 m. viršija Sutartyje nustatytą 60 % pamatinę vertę.4.  Makroekonominiame scenarijuje, kuriuo grindžiama programa, numatoma, kad realusis BVP augs nuo 0,9 % 2005 m. iki 1,4 % 2006 m.; tuo metu augs ir vidaus paklausa. Po sulėtėjimo iki 1 % 2007 m., vėliau vėl numatomas augimas – 2005–2009 m. vidutinis augimas turėtų sudaryti 1½ %. Numatoma, kad vėlesniais programos metais potencialus augimas šiek tiek pagreitės, o gamybos apimties atotrūkis laipsniškai mažės, nors vis dar bus neigiamas paskutiniais programos metais. Šiam augimo scenarijui įtaką daro naujosios koalicinės vyriausybės priimtos politikos priemonės. Remiantis dabar turima informacija, pamatinis 2006 m. scenarijus yra patikimas. Vis dėlto vėliau centrinis scenarijus atrodo per daug optimistiškas. Programoje pateiktos infliacijos prognozės 2006 m. atrodo realios, bet gali būti per daug optimistiškos likusiu programos laikotarpiu.5.  Remiantis Eurostato pateiktais duomenimis, valdžios sektoriaus deficitas 2005 m. sudarė 3,3 % BVP. Šie duomenys, kurių kokybę dar reikia patikrinti, grindžiami laikinuoju pranešimu pagal Tarybos reglamentą (EB) Nr. 3605/93, kurį 2006 m. vasario 24 d. Vokietija pateikė Komisijai. Ankstesnėje atnaujintoje stabilumo programoje 2005 m. buvo nustatytas 2,9 % BVP tikslas.6.  Pagrindinis programoje nustatytas vidutinės trukmės biudžeto strategijos tikslas yra užtikrinti ilgalaikį valstybės finansų tvarumą. Siekiant šio tikslo, programoje siūloma tęsti biudžeto konsolidavimą gerinant augimo ir užimtumo sąlygas. Programoje numatoma ištaisyti perviršinį deficitą iki 2007 m. Atnaujintoje programoje 2006 m. ir 2007 m. numatomas atitinkamai 3,3 % ir 2½ % BVP nominalusis deficitas. Toliau numatoma, kad deficitas sumažės 0,5 procentinio punkto BVP per metus ir 2009 m. sudarys 1½ % BVP. Biudžeto patikslinimas yra pagrįstas pajamomis ir išlaidomis. Numatoma, kad nuo 2006 m. kelios papildomos išlaidų priemonės, pvz., mokslinių tyrimų ir taikomosios veiklos fondai, lankstesnės nusidėvėjimo taisyklės įmonėms ir investicijos į transporto infrastruktūrą, paskatins augimą. Atsižvelgiant į tai, mokesčių lengvatų sumažinimas, pavyzdžiui, mokesčių subsidijos panaikinimas nuosavame name gyvenantiems butų savininkams, padeda atlikti konsolidavimą. Svarbiausia yra tai, kad programoje socialinių išlaidų apribojimas laikomas pagrindiniu konsolidavimo strategijos elementu. Sutaupytos lėšos iš dalies bus panaudotos finansuoti socialinių įmokų normos sumažinimą 2007 m. Numatoma, kad socialinių įmokų dalies sumažinimą, kuris vykdomas taip pat dėl lėto įmokos normos augimo, didžiąja dalimi kompensuos PVM tarifo padidinimas 2007 m. Numatoma, kad valstybės investicijų dalis BVP liks tokia pati. Palyginti su ankstesne atnaujinta programa, patikslinimo strategija iš esmės liko tokia pati; vis dėlto numatoma, kad deficito santykis kiekvienais metais bus didesnis maždaug 0,5 procentinio punkto, o 2006 m. net dar didesnis.7.  Remiantis programa, dėl iki 2007 m. ištaisyto perviršinio deficito 2006–2007 m. struktūrinis balansas (t. y. pagal ciklą patikslintas balansas, neįskaitant vienkartinių ir kitų laikinų priemonių) pagerės daugiau nei vienu procentiniu punktu. Numatyta, kad programos laikotarpiu pagal bendrai sutartą metodiką apskaičiuotas struktūrinis balansas pagerės vidutiniškai 0,5 % BVP per metus, o 2008 m. ir 2009 m. šiek tiek mažiau. Programoje kaip biudžeto būklės vidutinės trukmės tikslas nustatytas struktūrinis balansas, kurio vis dėlto nesiekiama programos laikotarpiu. Kadangi vidutinės trukmės tikslas yra didesnis nei mažiausia vertė (nustatyta deficitui esant maždaug 1¾ % BVP), pasiekus šį tikslą susidaro pakankamai patikima riba, neleidžianti perviršiniam deficitui susidaryti. Programos vidutinės trukmės tikslas atitinka euro zonai ir VKM II valstybėms narėms Stabilumo ir augimo pakte ir elgesio kodekse nustatytas ribas ir jis yra šiek tiek didesnis nei tikimasi pagal skolos santykį ir vidutinį potencialų gamybos apimties augimą ilgalaikiu laikotarpiu.8.  Dėl 2006 m. galutinio biudžeto rizika yra subalansuota. Vis dėlto nuo 2007 m. biudžetas gali būti vykdomas blogiau nei numatyta programoje. Remiantis ankstesne patirtimi, socialinių išlaidų apribojimas, apie kurį programoje nėra pateikta išsamios informacijos, tačiau jo reikšmė tikslinant biudžetą turėtų būti didžiausia, priklauso nuo tikslaus planų įgyvendinimo. Palyginti su ankstesnėmis programomis, socialinės išlaidos buvo viena pagrindinių priežasčių, dėl kurių neįgyvendinti biudžeto tikslai. Biudžeto tikslams kiltų rizika, jei, kaip planuojama, socialinių įmokų būtų visiškai atsisakyta nepasiekus atitinkamų išlaidų tikslų. Be to, nepakankamas augimas gali būti susijęs su pajamų trūkumu, kurį gali būti sunku kompensuoti toliau mažinant išlaidas, siekiant išlaikyti numatytą deficito santykio strategiją. Toliau programoje pranešama apie įmonių pelno mokesčio sistemos reformą iki 2008 m., sveikatos ir ilgalaikės priežiūros draudimo reformą, kurios, jei padarytų teigiamą poveikį ekonomikai ir biudžetui, gali neigiamai paveikti deficitą trumpalaikiu laikotarpiu.9.  9. Atsižvelgiant į šį rizikos vertinimą, atrodo, kad programoje numatytos biudžetinės priemonės atitinka perviršinio deficito ištaisymą iki 2007 m. Vis dėlto šių biudžetinių priemonių nepakaks užtikrinti pakankamai patikimą ribą, kad dėl įprastų makroekonominių svyravimų iki priešpaskutinių programos laikotarpio metų nebūtų viršyta 3 % BVP deficito riba. Kitais metais po perviršinio deficito ištaisymo programoje numatytas patikslinimo tempas siekiant programos vidutinės trukmės tikslo iš esmės atitinka Stabilumo ir augimo paktą, pagal kurį metinis struktūrinio balanso pagerėjimas euro zonos ir VKM II valstybėse narėse turėtų atitikti 0,5 % BVP vertę ir patikslinimas turėtų būti didesnis ekonomikos pakilimo laikotarpiu ir mažesnis nuosmukio laikotarpiu.10.  Apskaičiuota, kad skolos santykis 2005 m. siekė 67½ % BVP, t. y. buvo didesnis už Sutartyje nustatytą 60 % BVP pamatinę vertę. Programoje numatoma, kad 2006 m. skolos santykis išaugs iki maždaug 69 % BVP, o programos laikotarpio pabaigoje sumažės iki 67 %. Atsižvelgiant į pirmiau minėtą biudžeto tikslų riziką, skolos santykio pokytis gali būti ne toks palankus, kaip numatyta programoje. Atsižvelgiant į šį rizikos vertinimą, skolos santykis negali pakankamai sumažėti pamatinės vertės link.11.  Atsižvelgiant į valstybės finansų tvarumą, Vokietijoje yra vidutinė rizika dėl numatytų biudžeto išlaidų senėjančiai visuomenei [4] . Praėjusiais metais atliktos struktūrinės reformos, ypač pensijų reforma, padėjo sumažinti valstybės išlaidų didėjimą ateityje. Be to, programoje minimas planas padidinti įstatymais nustatytą pensinį amžių dvejais metais iki 67 m., laipsniškai nuo 2012 m. iki 2029 m. Taip pat ketinama patikslinti pensijų algoritmą, siekiant sumažinti išlaidas tuo laikotarpiu; vis dėlto nėra nurodytas įgyvendinimo planas. Yra pranešta apie sveikatos ir ilgalaikės priežiūros sistemų struktūrines reformas, bet išsamios informacijos nepateikiama. Atsižvelgiant į dabartinį bendrosios valstybės skolos lygį, viršijantį Sutartyje nustatytą 60 % BVP pamatinę vertę ir didelį struktūrinį deficitą, programos laikotarpiu reikia tiksliai įgyvendinti biudžeto konsolidavimą, kad būtų sumažinta ilgalaikė tvarumo rizika.12.  Numatytos priemonės valstybės finansų srityje iš esmės atitinka ekonominės politikos bendrąsias gaires, įtrauktas į 2005–2008 m. integruotas gaires. Be to, siekdama pagerinti valstybės finansų tvarumą vidutinės trukmės ir ilgalaikiu laikotarpiu, Vokietija planuoja įgyvendinti keletą struktūrinių reformų. Jei socialinės apsaugos sistemos išlaidų apribojimas bus įgyvendintas kaip numatyta, valstybės išlaidų sudėtis bus palankesnė stiprinti augimą pagal Lisabonos strategiją.13.  Atsižvelgiant į atnaujintą Lisabonos strategiją ekonomikos augimui ir darbo vietų kūrimui, 2005 m. gruodžio 7 d. pateiktoje Vokietijos nacionalinėje reformų programoje nurodomi šeši pagrindiniai uždaviniai: žinių visuomenė; rinkos funkcionavimas ir konkurencingumas; verslo aplinka; valstybės finansų tvarumas (įskaitant tvarų augimą ir socialinę apsaugą); ekologinės naujovės; ir darbo rinkos perorientavimas. Apskritai stabilumo programoje numatytos priemonės valstybės finansų srityje atitinka Nacionalinėje reformų programoje numatytus veiksmus. Nacionalinėje reformų programoje apibrėžtų veiksmų poveikis biudžetui plačiai atsispindi stabilumo programos biudžeto projekcijose. Be Nacionalinės reformų programos turinio, stabilumo programoje taip pat kaip federalinės sistemos reformos dalis numatoma, kad galimos sankcijos dėl Stabilumo ir augimo pakto būtų paskirstytos pagal taisykles skirtingiems valdžios lygiams. Tokia nuostata būtų įtraukta į Vokietijos Konstituciją.Atsižvelgiant į pirmiau pateiktą vertinimą, yra pritariama vyriausybės sprendimui teikti pirmenybę biudžeto konsolidavimui kaip nustatyta programoje, bet su biudžeto tikslų pasiekimu ir valstybės finansų ilgalaikiu tvarumu yra susijusi rizika. Taip pat atsižvelgdama į 2006 m. kovo 1 d. Komisijos rekomendaciją Tarybai priimti sprendimą pagal 104 straipsnio 9 dalį, Vokietija turėtų:-  užtikrinti numatytą struktūrinį patikslinimą mažiausiai vienu procentiniu punktu 2006–2007 m., kad kuo greičiau, vėliausiai iki 2007 m. patikimai ir tvariai valdžios sektoriaus deficitas būtų sumažintas iki mažiau nei 3 % BVP;-  ištaisiusi perviršinį deficitą greitai pasiekti vidutinės trukmės tikslą sumažindama struktūrinį balansą mažiausiai 0,5 procentinio punkto per metus, ypač tiksliai įgyvendindama numatytą išlaidų apribojimą, kad būtų galima vykdyti numatytą socialinių įmokų dalies sumažinimą ir užtikrindama, kad numatyta įmonių pelno mokesčio reforma nekeltų pavojaus fiskaliniam konsolidavimui;-  įgyvendinti planus stiprinti nacionalines biudžeto institucijas ir tokiu būdu užtikrinti, kad biudžeto tikslai būtų pasiekti visuose valdžios lygiuose.RekomendacijaTARYBOS NUOMONĖpagal 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1466/97 5 straipsnio 3 dalį dėl atnaujintos 2005–2009 m. Vokietijos stabilumo programosEUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį,atsižvelgdama į 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei koordinavimo [5] , ypač į jo 5 straipsnio 3 dalį,atsižvelgdama į Komisijos rekomendaciją,pasikonsultavusi su Ekonomikos ir finansų komitetu,PAREIŠKĖ TOKIĄ NUOMONĘ:14.  [2006 m. kovo 14 d.] Taryba išnagrinėjo atnaujintą Vokietijos stabilumo programą.15.  Per pastarąjį dešimtmetį BVP augo 1,4% per metus, t. y. vidutiniškai daugiau nei puse procentinio punkto mažiau nei euro zonoje. Per šį laikotarpį augimo potencialas nuolat mažėjo. Ekonominę veiklą skatino augantis eksportas, tačiau stabdė vangi vidaus paklausa. Po užsitęsusio sąstingio dešimtmečio pradžioje, paklausa ir realusis BVP augo 2000 m. ir 2004 m., bet vėliau vėl sumažėjo. Sukuriant mažiau darbo vietų, nedarbo lygis pakilo iki 9½ %. 2005 m. valdžios sektoriaus deficitas viršijo Sutartyje nustatytą 3 % BVP pamatinę vertę ketverius metus iš eilės. Valstybės skola, 1991 m. sudariusi apie 40 % BVP, nuo 2002 m. viršija Sutartyje nustatytą 60 % pamatinę vertę.16.  2003 m. sausio 21 d. Taryba nusprendė, kad Vokietijoje yra perviršinis deficitas ir, remdamasi 104 straipsnio 7 dalimi, rekomendavo jį ištaisyti iki 2004 m. 2004 m. gruodžio mėn. priimtame komunikate Tarybai „Dėl padėties Vokietijoje ir Prancūzijoje atsižvelgiant į jų įsipareigojimus pagal perviršinio deficito procedūrą po Teisingumo Teismo sprendimo“ Komisija priėjo prie išvados, kad 2005 m. turėtų būti tinkamas terminas ištaisyti perviršinį deficitą. 2005 m. sausio mėn. Taryba pritarė tokiai nuomonei. [2006 m. kovo 14 d.] Taryba nusprendė įspėti Vokietiją pagal 104 straipsnio 9 dalį imtis priemonių ištaisyti padėtį iki 2007 m. 2005 m. vasario 17 d. nuomonėje dėl 2004 m. gruodžio mėn. atnaujintos stabilumo programos, apimančios 2004–2008 m., Taryba paragino Vokietiją imtis būtinų veiksmų užtikrinti, kad 2005 m. būtų ištaisytas perviršinis deficitas; įgyvendinti biudžeto patikslinimus po 2005 m. ir imtis būtinų struktūrinių priemonių, kad iki programos laikotarpio pabaigos būtų pasiekta beveik subalansuota biudžeto būklė; tęsti struktūrines reformas siekiant pagerinti ilgalaikį valstybės finansų tvarumą, ypač sveikatos priežiūros sistemos srityje.17.  Remiantis Eurostato pateiktais duomenimis, valdžios sektoriaus deficitas 2005 m. sudarė 3,3 % BVP. Šie duomenys, kurių kokybę dar reikia patikrinti, grindžiami laikinuoju pranešimu pagal Tarybos reglamentą (EB) Nr. 3605/93, kurį 2006 m. vasario 24 d. Vokietija pateikė Komisijai. Ankstesnėje atnaujintoje stabilumo programoje 2005 m. buvo nustatytas 2,9 % BVP tikslas.18.  Vokietijos stabilumo programos atnaujintas variantas buvo pateiktas 2006 m. vasario 22 d. Programa apima 2005–2009 m. Programoje iš esmės remiamasi naujajame elgesio kodekse nustatytu stabilumo ir konvergencijos programų struktūros modeliu [6] .19.  Makroekonominiame scenarijuje, kuriuo grindžiama programa, numatoma, kad realusis BVP augs nuo 0,9 % 2005 m. iki 1,4 % 2006 m.; tuo metu augs ir vidaus paklausa. Po sulėtėjimo iki 1 % 2007 m., vėliau vėl numatomas augimas – 2005–2009 m. vidutinis augimas turėtų sudaryti 1½ %. Šiam augimo scenarijui įtaką daro naujosios koalicinės vyriausybės priimtos politikos priemonės. Remiantis dabar turima informacija, 2006 m. pamatinis scenarijus yra patikimas. Vis dėlto vėliau centrinis scenarijus atrodo per daug optimistiškas. Programoje pateiktos infliacijos prognozės 2006 m. atrodo realios, bet gali būti per daug optimistiškos likusiu programos laikotarpiu.20.  Pagrindinis programoje nustatytas vidutinės trukmės biudžeto strategijos tikslas yra užtikrinti ilgalaikį valstybės finansų tvarumą. Siekiant šio tikslo, programoje siūloma tęsti biudžeto konsolidavimą gerinant augimo ir užimtumo sąlygas. Programoje numatoma ištaisyti perviršinį deficitą iki 2007 m. Atnaujintoje programoje 2006 m. ir 2007 m. numatomas atitinkamai 3,3 % ir 2½ % BVP nominalusis deficitas. Toliau numatoma, kad deficitas sumažės 0,5 procentinio punkto BVP per metus ir 2009 m. sudarys 1½ % BVP. Biudžeto patikslinimas yra pagrįstas pajamomis ir išlaidomis. Programoje socialinių išlaidų apribojimas laikomas pagrindiniu konsolidavimo strategijos elementu. Pajamų klausimu, mokesčių padidėjimą iš esmės kompensuos socialinių įmokų dalies sumažinimas. Numatoma, kad valstybės investicijų dalis BVP liks tokia pati. Palyginti su ankstesne atnaujinta programa, patikslinimo strategija iš esmės liko tokia pati. Vis dėlto numatoma, kad deficito santykis kiekvienais metais bus didesnis maždaug 0,5 procentinio punkto, o 2006 m. net dar didesnis nei numatyta atnaujintoje programoje.21.  Remiantis programa, dėl iki 2007 m. ištaisyto perviršinio deficito 2005–2007 m. struktūrinis balansas (t. y. pagal ciklą patikslintas balansas, neįskaitant vienkartinių ir kitų laikinų priemonių) pagerės daugiau nei vienu procentiniu punktu. Numatyta, kad programos laikotarpiu pagal bendrai sutartą metodiką apskaičiuotas struktūrinis balansas pagerės vidutiniškai 0,5 % BVP per metus, o 2008 m. ir 2009 m. šiek tiek mažiau. Programoje kaip biudžeto būklės vidutinės trukmės tikslas nustatytas struktūrinis balansas, kurio vis dėlto nesiekiama programos laikotarpiu. Kadangi vidutinės trukmės tikslas yra didesnis nei mažiausia vertė (nustatyta deficitui esant maždaug 1¾ % BVP), pasiekus šį tikslą susidaro pakankamai patikima riba, neleidžianti perviršiniam deficitui susidaryti. Programos vidutinės trukmės tikslas atitinka euro zonai ir VKM II valstybėms narėms Stabilumo ir augimo pakte ir elgesio kodekse nustatytas ribas ir jis yra šiek tiek didesnis nei tikimasi pagal skolos santykį ir vidutinį potencialų gamybos apimties augimą ilgalaikiu laikotarpiu.22.  Dėl 2006 m. galutinio biudžeto rizika yra subalansuota. Vis dėlto nuo 2007 m. biudžetas gali būti vykdomas blogiau nei numatyta programoje. Remiantis ankstesne patirtimi, socialinių išlaidų apribojimas, apie kurį programoje nėra pateikta išsamios informacijos, tačiau jo reikšmė tikslinant biudžetą turėtų būti didžiausia, priklauso nuo tikslaus planų įgyvendinimo. Palyginti su ankstesnėmis programomis, socialinės išlaidos buvo viena pagrindinių priežasčių, dėl kurių neįgyvendinti biudžeto tikslai. Biudžeto tikslams kiltų rizika, jei, kaip planuojama, socialinių įmokų būtų visiškai atsisakyta nepasiekus atitinkamų išlaidų tikslų. Be to, nepakankamas augimas gali būti susijęs su pajamų trūkumu, kurį gali būti sunku kompensuoti toliau mažinant išlaidas, siekiant išlaikyti numatytą deficito santykio strategiją. Toliau programoje pranešama apie įmonių pelno mokesčio sistemos reformą iki 2008 m., sveikatos ir ilgalaikės priežiūros draudimo reformą, kurios, jei padarytų teigiamą poveikį ekonomikai ir biudžetui, gali neigiamai paveikti deficitą trumpalaikiu laikotarpiu.23.  Atsižvelgiant į šį rizikos vertinimą, atrodo, kad programoje numatytos biudžetinės priemonės atitinka perviršinio deficito ištaisymą iki 2007 m. Vis dėlto šių biudžetinių priemonių nepakaks užtikrinti pakankamai patikimą ribą, kad dėl įprastų makroekonominių svyravimų iki priešpaskutinių programos laikotarpio metų nebūtų viršyta 3 % BVP deficito riba. Kitais metais po perviršinio deficito ištaisymo programoje numatytas patikslinimo tempas siekiant programos vidutinės trukmės tikslo iš esmės atitinka Stabilumo ir augimo paktą, pagal kurį metinis struktūrinio balanso pagerėjimas euro zonos ir VKM II valstybėse narėse turėtų atitikti 0,5 % BVP vertę ir patikslinimas turėtų būti didesnis ekonomikos pakilimo laikotarpiu ir mažesnis nuosmukio laikotarpiu.24.  Apskaičiuota, kad skolos santykis 2005 m. siekė 67½ % BVP, t. y. buvo didesnis už Sutartyje nustatytą 60 % BVP pamatinę vertę. Programoje numatoma, kad 2006 m. skolos santykis išaugs iki maždaug 69 % BVP, o programos laikotarpio pabaigoje sumažės iki 67 %. Atsižvelgiant į pirmiau minėtą biudžeto tikslų riziką, skolos santykio pokytis gali būti ne toks palankus, kaip numatyta programoje. Atsižvelgiant į šį rizikos vertinimą, skolos santykis negali pakankamai sumažėti pamatinės vertės link.25.  Atsižvelgiant į valstybės finansų tvarumą, Vokietijoje yra vidutinė rizika dėl numatytų biudžeto išlaidų senėjančiai visuomenei [7] . Praėjusiais metais atliktos struktūrinės reformos, ypač pensijų reforma, padėjo sumažinti valstybės išlaidų didėjimą ateityje. Atsižvelgiant į dabartinį bendrosios valstybės skolos lygį, viršijantį Sutartyje nustatytą 60 % BVP pamatinę vertę ir didelį struktūrinį deficitą, programos laikotarpiu reikia tiksliai įgyvendinti biudžeto konsolidavimą, kad būtų sumažinta ilgalaikė tvarumo rizika.26.  Numatytos priemonės valstybės finansų srityje iš esmės atitinka ekonominės politikos bendrąsias gaires, įtrauktas į 2005–2008 m. integruotas gaires. Be to, siekdama pagerinti valstybės finansų tvarumą vidutinės trukmės ir ilgalaikiu laikotarpiu, Vokietija planuoja įgyvendinti keletą struktūrinių reformų. Jei socialinės apsaugos sistemos išlaidų apribojimas bus įgyvendintas kaip numatyta, valstybės išlaidų sudėtis bus palankesnė stiprinti augimą pagal Lisabonos strategiją.27.  Atsižvelgiant į atnaujintą Lisabonos strategiją ekonomikos augimui ir darbo vietų kūrimui, 2005 m. gruodžio 7 d. pateiktoje Vokietijos nacionalinėje reformų programoje nurodomi šeši pagrindiniai uždaviniai: žinių visuomenė; rinkos funkcionavimas ir konkurencingumas; verslo aplinka; valstybės finansų tvarumas (įskaitant tvarų augimą ir socialinę apsaugą); ekologinės naujovės; ir darbo rinkos perorientavimas. Apskritai stabilumo programoje numatytos priemonės valstybės finansų srityje atitinka Nacionalinėje reformų programoje numatytus veiksmus. Nacionalinėje reformų programoje apibrėžtų veiksmų poveikis biudžetui plačiai atsispindi stabilumo programos biudžeto projekcijose. Be Nacionalinės reformų programos turinio, stabilumo programoje taip pat kaip federalinės sistemos reformos dalis numatoma, kad galimos sankcijos dėl Stabilumo ir augimo pakto būtų paskirstytos pagal taisykles skirtingiems valdžios lygiams. Tokia nuostata būtų įtraukta į Vokietijos Konstituciją.Atsižvelgdama į pirmiau pateiktą vertinimą, Taryba pritaria vyriausybės sprendimui teikti pirmenybę biudžeto konsolidavimui kaip nustatyta programoje, bet pabrėžia, kad su biudžeto tikslų pasiekimu ir valstybės finansų ilgalaikiu tvarumu yra susijusi rizika. Taip pat atsižvelgdama į [2006 m. kovo 14 d.] Tarybos sprendimą pagal Sutarties 104 straipsnio 9 dalį, Taryba ragina Vokietiją:-  užtikrinti numatytą struktūrinį patikslinimą mažiausiai vienu procentiniu punktu 2006–2007 m., kad kuo greičiau, vėliausiai iki 2007 m. patikimai ir tvariai valdžios sektoriaus deficitas būtų sumažintas iki mažiau nei 3 % BVP;-  ištaisius perviršinį deficitą greitai pasiekti vidutinės trukmės biudžeto tikslą sumažinant struktūrinį balansą mažiausiai 0,5 procentinio punkto per metus, ypač tiksliai įgyvendinant numatytą išlaidų apribojimą, kad būtų galima vykdyti numatytą socialinių įmokų dalies sumažinimą ir užtikrinant, kad numatyta įmonių pelno mokesčio reforma nekeltų pavojaus fiskaliniam konsolidavimui;-  įgyvendinti planus stiprinti nacionalines biudžeto institucijas ir tokiu būdu užtikrinti, kad biudžeto tikslai būtų pasiekti visuose valdžios lygiuose.Pagrindinių makroekonominių ir biudžeto projekcijų palyginimas2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 |Realusis BVP (pokytis, % ) | 2006 m. vasario mėn. SP | 1,6 | 0,9 | 1½ | 1 | 1¾ | 1¾ |2005 m. lapkričio mėn. KOM6 | 1,6 | 0,8 | 1,2 | 1,6 | -- | -- |2004 m. gruodžio mėn. SP | 1,8 | 1,7 | 1¾ | 2 | 2 | -- |SVKI infliacija (%) | 2006 m. vasario mėn. SP | -- | -- | -- | -- | -- | -- |2005 m. lapkričio mėn. KOM | 1,8 | 2,0 | 1,6 | 1,1 | -- | -- |2004 m. gruodžio mėn. SP | -- | -- | -- | -- | -- | -- |Gamybos apimties atotrūkis (potencialusis BVP, %) | 2006 m. vasario mėn. SP1 | -0,6 | -0,9 | -0,7 | -1,1 | -0,7 | -0,4 |2005 m. lapkričio mėn. KOM5 | -0,6 | -0,9 | -0,8 | -0,4 | -- | -- |2004 m. gruodžio mėn. SP1 | -1,2 | -0,9 | -0,7 | -0,3 | -0,0 | -- |Valdžios sektoriaus balansas (% BVP) | 2006 m. vasario mėn. SP | -3,7 | -3,3 | -3,3 | -2½ | -2 | -1½ |2005 m. lapkričio mėn. KOM | -3,7 | -3,9 | -3,7 | -3,3 | -- | -- |2004 m. gruodžio mėn. SP | -3¾ | -2,9 | -2½ | -2 | -1½ | -- |Pirminis balansas (% BVP) | 2006 m. vasario mėn. SP | -0,8 | -0,5 | -0,5 | 0,5 | 1¼ | 1½ |2005 m. lapkričio mėn. KOM | -0,8 | -0,9 | -0,9 | -0,4 | -- | -- |2004 m. gruodžio mėn. SP | -0,5 | 0 | 0,5 | 1½ | 2 | -- |Pagal ciklą patikslintas balansas (% BVP) | 2006 m. vasario mėn. SP1 | -3,4 | -2,9 | -2,9 | -1,8 | -1,5 | -1,1 |2005 m. lapkričio mėn. KOM | -3,3 | -3,2 | -3,2 | -3,0 | -- | -- |2004 m. gruodžio mėn. SP1 | -3,0 | -2,4 | -1,9 | -1,6 | -1,3 | -- |Struktūrinis balansas2 (% BVP) | 2006 m. vasario mėn. SP3 | -3,4 | -3,0 | -2,9 | -1,8 | -1,5 | -1,1 |2005 m. lapkričio mėn. KOM4 | -3,3 | -3,2 | -3,2 | -3,0 | -- | -- |2004 m. gruodžio mėn. SP | --. | -- | -- | -- | -- | -- |Bendroji valstybės skola (% BVP) | 2006 m. vasario mėn. SP | 65,5 | 67½ | 69 | 68½ | 68 | 67 |2005 m. lapkričio mėn. KOM7 | 66,4 | 68,6 | 70,0 | 71,4 | -- | -- |2004 m. gruodžio mėn. SP7 | 65½ | 66 | 66 | 65½ | 65 | -- |Pastabos: 1 Komisijos tarnybų skaičiavimai remiantis programoje pateikta informacija. 2 Pagal ciklą patikslintas balansas (kaip ir pirmesnėse eilutėse), neįskaitant vienkartinių ir kitų laikinų priemonių. 3Vienkartinės ir kitos laikinos priemonės pagal programą (0,1 % BVP 2005 m.). 4 Vienkartinės ir kitos laikinos priemonės pagal Komisijos tarnybų 2005 m. rudens prognozę. 5 Remiantis numatomu 1,1 %, 1,1 %, 1,1 % ir 1,2 % potencialiu augimu atitinkamai 2004–2007 m. 6 Remiantis pirminiais vertinimais, 2005 m. augimas sudarė 0,9 %. 2006 m. vasario 21 d. Komisijos tarnybų laikinojoje prognozėje numatomas 1,5 % augimas 2006 m. 7 Santykis buvo apskaičiuotas naudojant BVP laikotarpius pagal seną metodą paskirstant netiesiogiai apskaičiuotas finansinio tarpininkavimo paslaugas naudotojams, todėl duomenys nėra tiesiogiai palyginami. Šaltinis: Stabilumo programa (SP); Komisijos tarnybų 2005 m. rudens ekonominės prognozės (KOM), darant prielaidą, kad politika nesikeis iki naujajai vyriausybei pradedant darbą 2005 m. lapkričio mėn. Komisijos tarnybų apskaičiavimai. | [1] OL L 209, 1997 8 2, p. 1. Reglamentas su pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 1055/2005 (OL L 174, 2005 7 7, p. 1). Visus šiame tekste nurodytus dokumentus galima rasti tinklalapyjehttp://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm .[2] „Stabilumo ir augimo pakto įgyvendinimo patikslinimas ir stabilumo ir konvergencijos programų formos ir turinio gairės“, kurias 2005 m. spalio 11 d. priėmė ECOFIN taryba.[3] Kaip ir ankstesniais metais, atnaujintoje programoje pateikiami tik suapvalinti duomenys ir kartais vėlesnių programos laikotarpio metų laikotarpių vidurkiai. Programoje pateikiami ne visi privalomi ir neprivalomi naujajame elgesio kodekse nurodomi duomenys (nėra duomenų apie nedarbą, sektorių balansus ir mokestinių pajamų klasifikaciją).[4] Išsami informacija apie ilgalaikį tvarumą pateikiama Komisijos tarnybų programos techniniame vertinime (http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm).[5] OL L 209, 1997 8 2, p. 1. Reglamentas su pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 1055/2005 (OL L 174, 2005 7 7, p. 1). Šiame tekste nurodytus dokumentus galima rasti tinklalapyjehttp://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.[6] Kaip ir ankstesniais metais, atnaujintoje programoje pateikiami tik suapvalinti duomenys ir kartais vėlesnių programos laikotarpio metų laikotarpių vidurkiai. Programoje pateikiami ne visi privalomi ir neprivalomi naujajame elgesio kodekse nurodomi duomenys (nėra duomenų apie nedarbą, sektorių balansus ir mokestinių pajamų klasifikaciją).[7] Išsami informacija apie ilgalaikį tvarumą pateikiama Komisijos tarnybų programos techniniame vertinime (http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm).


title: 2006 m. gruodžio 18 d. Europos Parlamento ir Tarybos rekomendacija dėl tarptautinio mobilumo Bendrijoje švietimo ir mokymo tikslais: Europos mobilumo kokybės chartija   (Tekstas svarbus EEE)

text:
               30.12.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 394/5

      EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REKOMENDACIJA

   2006 m. gruodžio 18 d.
   dėl tarptautinio mobilumo Bendrijoje švietimo ir mokymo tikslais: Europos mobilumo kokybės chartija
   (2006/961/EB)
   (Tekstas svarbus EEE)
   EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
   atsižvelgdami į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 149 straipsnio 4 dalį ir 150 straipsnio 4 dalį,
   atsižvelgdami į Komisijos pasiūlymą,
   atsižvelgdami į Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę (1),
   atsižvelgdami į Regionų komiteto nuomonę (2),
   laikydamiesi Sutarties 251 straipsnyje nustatytos tvarkos (3),
   kadangi:

               (1)

               Mobilumas švietimo ir mokymo srityje yra neatskiriama asmenų judėjimo laisvės dalis – pagrindinė Sutartimi saugoma laisvė, ir vienas iš pagrindinių Europos Sąjungos veiklos tikslų švietimo ir mokymo srityje, grindžiamas bendromis vertybėmis ir pagarba įvairovei. Tai svarbiausia priemonė kuriant tikrąją Europos visą gyvenimą trunkančio mokymosi erdvę, skatinant užimtumą, mažinant skurdą ir padedant skatinti aktyvų Europos pilietiškumą.

               (2)

               Mobilumas suartina piliečius ir gerina tarpusavio supratimą. Jis taip pat skatina solidarumą, keitimąsi idėjomis ir geresnį įvairių Europos kultūrų pažinimą; tad mobilumas užtikrina ekonominę, socialinę ir regioninę sanglaudą.

               (3)

               Europos mobilumo ir mainų švietimo ir mokymosi tikslais stiprinimas bei renginiai, kaip 2006 m. paskelbti Europos darbuotojų mobilumo metai, – ypač svarbios priemonės siekiant Lisabonos tikslo paversti Europą novatoriškiausia ir konkurencingiausia žiniomis pagrįsta ekonomika iki 2010 m.

               (4)

               Geresnės sistemos, reglamentuojančios mobilumą švietimo ir mokymo tikslais, nustatymas prisidės kuriant žiniomis pagrįstą ekonomiką, kuri būtina siekiant užtikrinti užimtumą, tvarų vystymąsi, mokslinius tyrimus ir naujoves valstybėse narėse.

               (5)

               Norint pagerinti Europos švietimo ir mokymo sistemų kokybę ir veiksmingumą mobilumui Europos Sąjungoje būtinas didesnis visų suinteresuotų šalių, įskaitant valstybės institucijas, rėmimas.

               (6)

               2001 m. liepos 10 d. Europos Parlamento ir Tarybos rekomendacija 2001/613/EB dėl studentų, besimokančiųjų, savanorių, mokytojų ir instruktorių mobilumo Bendrijoje (4) buvo pirmoji rekomendacija, kuria siekiama palengvinti Bendrijos veiksmus skatinant mobilumą.

               (7)

               Tos rekomendacijos III punkto a papunkčio pagrindu Komisijos įkurtos ekspertų grupės darbas ir pirmoji šio darbo ataskaita, parodydami padarytą pažangą nacionaliniu ir Europos lygmenimis mobilumo švietimo ir mokymosi srityje, kartu pademonstruoja būtinybę sutelkti dėmesį ne tik į mobilumo didinimą kiekybiniu aspektu, bet visų pirma į mobilumo kokybės gerinimą.

               (8)

               Šio tikslo galima siekti inter alia rekomendacijos forma priimant Mobilumo kokybės chartiją su išdėstytais šios srities principais, kurie turėtų būti įgyvendinami savanoriškai.

               (9)

               Europos mobilumo kokybės chartijoje (toliau – Chartija) turėtų būti atsižvelgiama į ypatingas neįgaliųjų ir žmonių grupių, kurių padėtis nepalanki, reikmes.

               (10)

               Chartija turėtų padėti suintensyvinti mainus, palengvinti švietimui ar mokymui skirtų laikotarpių bei diplomų ir kvalifikacijos pripažinimą ir įtvirtinti abipusį pasitikėjimą siekiant gerinti ir stiprinti atitinkamų valdžios institucijų, organizacijų ir visų mobilumo programų dalyvių bendradarbiavimą. Ypatingas dėmesys turėtų būti skiriamas paskolų, stipendijų ir socialinės apsaugos išmokų perkeliamumo klausimui.

               (11)

               Chartija siekiama papildyti specifines Erasmus studentų chartijoje pateiktas nuostatas, tačiau jų nepakeisti.

               (12)

               Valdžios institucijos turėtų užtikrinti galimybę visiems studentams ir mokymuose dalyvaujantiems asmenims, mobilume dalyvaujančioms organizacijoms ir suinteresuotoms šalims išvykimo ir priimančiose šalyse be kliūčių susipažinti su Chartija atitinkama gavėjo kalba, o Chartija turėtų būti laikoma pagrindiniu orientaciniu dokumentu.

               (13)

               Mobilumo nauda labai priklauso nuo praktinio pasirengimo kokybės: informavimo, parengiamojo darbo, paramos ir studijų ar mokymo laikotarpiu dalyvių įgytos patirties ir kvalifikacijos pripažinimo. Kruopščiai planuodami ir tinkamai vertindami su mobilumu susiję asmenys ir organizacijos gali akivaizdžiai pagerinti jo vertę.

               (14)

               Europasas (5) yra itin naudinga priemonė, skirta skatinti skaidrumą ir pripažinimą siekiant prisidėti prie mobilumo.

               (15)

               Pageidautina, kad Chartijoje įtvirtinti principai būtų taikomi ne vien mobilumo laikotarpiui, bet taip pat ir laikui prieš ir po mobilumo laikotarpio.

               (16)

               Turėtų būti iš anksto sudarytas mokymosi planas. Taip pat būtinas ir išankstinis bendro pobūdžio dalyvių pasiruošimas, įskaitant kalbinį pasiruošimą. Atsižvelgdamos į tai, atsakingos institucijos ir organizacijos turėtų teikti atitinkamą pagalbą.

               (17)

               Prieš išvykstant reikėtų išsiaiškinti visus administracinius ir finansinius klausimus, pvz., kokią finansinę paramą galima gauti, kas padengia išlaidas, įskaitant draudimo išlaidas, priimančioje šalyje.

               (18)

               Užsienyje praleisto laiko metu mobilumo kokybė gali būti pagerinta numatant tam tikras priemones, pvz., dalyvių kuravimo sistemą.

               (19)

               Aiškus ir išsamus visų priimančioje šalyje išklausytų kursų ar mokymo aprašymas, įskaitant kursų ar mokymosi trukmę, turėtų padėti užtikrinti jų pripažinimą dalyviams sugrįžus į išvykimo šalį.

               (20)

               Skaidrumas ir geras administravimas reikalauja aiškiai apibrėžti, kokios suinteresuotos šalys atsakingos už atskiras mobilumo programos pakopas ir veiksmus.

               (21)

               Siekiant užtikrinti bendrą mobilumo kokybę pageidautina užtikrinti judėjimo laisvę visiems ES piliečiams, o Chartijoje įtvirtintus principus bei susijusias rekomendacijas mokymosi ir profesinio tobulėjimo tikslais kuo labiau taikyti visoms mobilumo rūšims: švietimui ir mokymuisi, formaliam arba neformaliam mokymuisi, įskaitant savanorišką darbą ir projektus, ilgiems arba trumpiems mobilumo laikotarpiams, mokymuisi mokykloje, aukštojo mokslo įstaigose arba su profesine veikla susijusiam mokymuisi, priemonėms, susijusioms su visą gyvenimą trunkančiu mokymusi.

               (22)

               Atsižvelgdamos į mobilumo ir jo trukmės įvairovę, valstybės narės gali pritaikyti šios Chartijos įgyvendinimą prie susiklosčiusių aplinkybių, t. y. gali ją pritaikyti prie konkrečių situacijų ir programų. Valstybės narės kai kuriuos jos punktus gali paskelbti privalomais, o kitus laikyti neprivalomais.

               (23)

               Kadangi šios rekomendacijos tikslų valstybės narės negali deramai pasiekti ir kadangi dėl šios rekomendacijos masto ir poveikio tų tikslų būtų geriau siekti Bendrijos lygiu, laikydamasi Sutarties 5 straipsnyje nustatyto subsidiarumo principo Bendrija gali patvirtinti priemones. Pagal tame straipsnyje nustatytą proporcingumo principą šia rekomendacija neviršijama to, kas būtina nurodytiems tikslams pasiekti,

         ŠIUO DOKUMENTU REKOMENDUOJA VALSTYBĖMS NARĖMS:

               1.

               priimti pridedamą Chartiją kaip priemonę siekiant sustiprinti asmeninį ir profesinį tobulėjimą ir skatinti ją įgyvendinti;

               2.

               pradedant antraisiais metais nuo šios rekomendacijos priėmimo dienos pranešinėti, kaip įgyvendinama ši rekomendacija ir bet kokios papildomos mobilumo skatinimo priemonės, ypač susijusios su mobilumo kokybės aspektais, jų pasirinktos nacionaliniu lygmeniu prisidedant prie darbo programos „Švietimas ir mokymas 2010 m.“;

               3.

               tęsti glaudų bendradarbiavimą ir derinti savo veiksmus siekiant pašalinti kliūtis, tiesiogiai ar netiesiogiai ribojančias ES piliečių mobilumą;

               4.

               mobilumui švietimo ir mokymo tikslais suteikti tinkamą paramą ir deramą infrastruktūrą, kad būtų galima pagerinti jų piliečių švietimo ir mokymo lygį;

               5.

               imtis visų reikalingų žingsnių siekiant skatinti mobilumą, užtikrinti, kad visa susijusi informacija būtų lengvai suprantama ir visiems prieinama, pvz., parengiant įvadines mobilumo gaires arba paramą šioje srityje teikiančių organizacijų sąrašą, ir gerinti mobilumo sąlygas.

         ŠIUO DOKUMENTU RAGINA KOMISIJĄ:

               1.

               skatinti nacionalines agentūras ir kitas švietimo, mokymo ir mobilumo srityje dirbančias organizacijas naudotis šia Chartiją;

               2.

               tęsti bendradarbiavimą su valstybėmis narėmis ir socialiniais partneriais, kad būtų galima keistis naudinga informacija ir patirtimi įgyvendinant šioje rekomendacijoje siūlomas priemones;

               3.

               glaudžiai bendradarbiaujant su atsakingomis valdžios institucijomis gerinti ir plėtoti pagal lytis renkamų statistikos duomenų, susijusių su mobilumu švietimo ir mokymo tikslais, rinkimą,;

               4.

               laikyti, kad dabartinė rekomendacija sudaro visumą su Rekomendacija 2001/613/EB, todėl įtraukti joje prašomas dvejų metų ataskaitas į bendrąsias darbo programos „Švietimas ir mokymas 2010 m.“ ataskaitas.

      Priimta Briuselyje, 2006 m. gruodžio 18 d.

            Europos Parlamento vardu

            Pirmininkas

         J. BORRELL FONTELLES

            Tarybos vardu

            Pirmininkas

         J.-E. ENESTAM

      (1)  OL C 88, 2006 4 11, p. 20.

      (2)  OL C 206, 2006 8 29, p. 40.

      (3)  2006 m. rugsėjo 26 d. Europos Parlamento nuomonė (dar nepaskelbta Oficialiajame leidinyje) ir 2006 m. gruodžio 18 d. Tarybos sprendimas.

      (4)  OL L 215, 2001 8 9, p. 30.

      (5)  2004 m. gruodžio 15 d. Europos Parlamento ir Tarybos sprendimas Nr. 2241/2004/EB dėl bendros Bendrijos sistemos siekiant užtikrinti kvalifikacijų ir gebėjimų skaidrumą (Europasas) (OL L 390, 2004 12 31, p. 6).

      PRIEDAS
      EUROPOS MOBILUMO KOKYBĖS CHARTIJA
      ĮVADAS
      Mobilumu suinteresuoti asmenys visuomet rodė didelį susidomėjimą mobilumu, kuris buvo sustiprintas 2000 m. Mobilumo veiksmų planu (1) ir 2001 m. liepos 10 d. Europos Parlamento ir Tarybos rekomendacija 2001/613/EB dėl studentų, besimokančiųjų, savanorių, mokytojų ir instruktorių mobilumo Bendrijoje (2). Toji rekomendacija buvo plačios taikymo srities, apėmė daugelį su mobilumu susijusių svarbių klausimų ir buvo skirta visiems, kam gali būti naudinga kurį laiką pasimokyti užsienyje (formaliai ir neformaliai), įskaitant studentus, mokytojus, instruktorius, savanorius ir besimokančiuosius. 2006 m. gruodžio 18 d. Europos Parlamento ir Tarybos rekomendacija 2006/961/EB dėl tarptautinio mobilumo Bendrijoje švietimo ir mokymo tikslais: Europos mobilumo kokybės chartija (3), kurios neatskiriama dalis yra ši chartija, yra tokios pačios taikymo srities, bet pagrindinis dėmesys skiriamas mobilumo kokybės aspektams, kaip pasiūlė po pirmosios rekomendacijos priėmimo įkurta ekspertų grupė. Ji turėtų padėti užtikrinti, kad dalyviai turėtų tik teigiamą patirtį tiek priimančioje šalyje, tiek ir išvykimo šalyje po jų grįžimo.
      Šioje Chartijoje pateikiamos mobilumo, kuriame jaunimas ar suaugusieji dalyvauja formalaus ir neformalaus mokymosi tikslais bei siekdami asmeninio ir profesinio tobulėjimo, gairės. Ji buvo sukurta kaip pagrindinis orientacinis dokumentas, kuriame atsižvelgiama į skirtingą atskirų valstybių situaciją ir gerbiama valstybių narių kompetencija. Jos taikymo sritį ir turinį galima pritaikyti prie mobilumo trukmės, įvairios švietimo, mokymosi ir jaunimo veiklos ypatybių bei dalyvių poreikių. Nors pirmiausia Chartija skirta mobilumui mokymosi tikslais, manoma, kad šios gairės taip pat galėtų būti naudingos ir kitoms mobilumo rūšims, pavyzdžiui, mobilumui darbo tikslais.
      1.   Informacija ir gairės
      Potencialūs mobilumo kandidatai turėtų turėti vienodą galimybę visais lygmenimis susipažinti su patikimais informacijos šaltiniais ir mobilumo gairėmis bei sąlygomis. Be to, turi būti teikiama aiški informacija visais šioje Chartijoje numatytais klausimais, įskaitant siunčiančiųjų ir priimančiųjų organizacijų vaidmenį ir uždavinius bei įvairias švietimo bei mokymo sistemas.
      2.   Mokymosi planas
      Prieš pradedant mobilumą švietimo ir mokymosi tikslais turėtų būti sudarytas mokymosi planas, kuriame būtų atsižvelgiama į kalbinį pasiruošimą, ir dėl jo turėtų sutarti priimančiosios ir siunčiančiosios organizacijos bei dalyviai. Mokymosi planas ypač svarbus, kai kalbama apie ilgalaikį mobilumą, tačiau taip pat gali būti naudingas ir trumpalaikio mobilumo atveju. Plane turėtų būti pateikti tikslai ir laukiami mokymosi rezultatai bei nurodyta, kaip jie turėtų būti pasiekti ir įgyvendinti. Svarbiems mokymosi plano pakeitimams turėtų pritarti visos suinteresuotos šalys. Rengiant mokymosi planą reikėtų atsižvelgti į reintegracijos išvykimo šalyje ir įvertinimo aspektus.
      3.   Pritaikymas asmeniniams poreikiams
      Mobilumas švietimo ir mokymosi tikslais turėtų būti kuo labiau pritaikytas prie asmeninių dalyvių mokymosi įpročių, įgūdžių ir motyvacijos bei turėtų vystyti ar papildyti šiuos aspektus.
      4.   Bendro pobūdžio pasiruošimas
      Išankstinis dalyvių pasiruošimas yra patartinas ir turėtų būti pritaikytas prie konkrečių jų poreikių. Pasiruošimas turėtų apimti kalbinius, pedagoginius, administracinius, teisinius, asmeninius ir kultūrinius aspektus bei, esant reikalui, informaciją apie finansinius aspektus.
      5.   Kalbiniai aspektai
      Kalbiniai įgūdžiai yra svarbūs siekiant veiksmingo mokymosi, tarpkultūrinio bendravimo ir geresnio priimančios šalies kultūros supratimo. Dalyviai ir juos siunčiančios bei priimančios organizacijos turėtų skirti ypatingą dėmesį tinkamam kalbiniam pasiruošimui. Jei įmanoma, pasiruošimas mobilumui turėtų apimti:

                  —

                  kalbos žinių įvertinimą prieš išvykstant ir galimybę lankyti priimančios šalies kalbos ir (arba) dėstomosios kalbos, jei tai ne ta pati kalba, kursus;

                  —

                  kalbinę paramą ir patarimus priimančioje šalyje.

            6.   Logistinė parama
      Jei reikia, dalyviams turėtų būti suteikta tinkama logistinė parama. Ji gali apimti atitinkamai informaciją ir pagalbą dėl kelionės, draudimo, leidimų gyventi ar dirbti, socialinės apsaugos, galimybės perkelti gautas valstybės skiriamas stipendijas ir paskolas iš išvykimo šalies į priimančią šalį, apgyvendinimo ir bet kokių kitų praktinių aspektų, įskaitant su dalyvių buvimu užsienyje susijusius saugumo klausimus.
      7.   Kuravimas
      Priimančioji organizacija (švietimo įstaiga, jaunimo organizacija, bendrovė ir t. t.) turėtų naudoti atitinkamas priemones, pvz., kuruoti dalyvius siekiant jiems patarti ir padėti veiksmingai integruotis į priimančią organizacijos aplinką, bei turėtų atlikti informacijos centro vaidmenį užtikrinant nuolatinę pagalbą.
      8.   Pripažinimas
      Jeigu studijų ar darbo užsienyje laikotarpis yra sudėtinė formalių studijų ar mokymo programos dalis, šis faktas turi būti užfiksuotas mokymosi plane, o dalyviams turi būti suteikta atitinkama pagalba siekiant palengvinti pripažinimą ir patvirtinimą. Mokymosi plane siunčianti organizacija turėtų nurodyti, jog ji garantuoja, kad sėkmingai užbaigti mobilumo laikotarpiai bus pripažinti. Kitų mobilumo rūšių atveju, ir visų pirma neformalaus švietimo ir mokymo srityje, kad dalyvis galėtų patenkinamu ir patikimu būdu įrodyti savo aktyvų dalyvavimą ir mokymosi rezultatus, turėtų būti išduotas atitinkamas dokumentas. Atsižvelgiant į tai, turėtų būti skatinama naudoti Europasą (4).
      9.   Reintegracija ir įvertinimas
      Sugrįžus į išvykimo šalį, ypač po ilgalaikio mobilumo, dalyviams turėtų būti patarta, kaip jie galėtų pritaikyti užsienyje įgytus gebėjimus ir įgūdžius. Jei reikia, po ilgalaikio mobilumo sugrįžusiems asmenims reintegruojantis į socialinę, švietimo ir profesinę aplinką išvykimo šalyje turėtų būti suteikiama pagalba . Dalyviai kartu su atsakingomis organizacijomis turėtų tinkamai įvertinti įgytą patirtį siekiant nustatyti, ar mokymosi plano tikslai buvo įgyvendinti.
      10.   Įsipareigojimai ir atsakomybė
      Dėl atsakomybės pagal šiuos kokybės kriterijus turėtų susitarti siunčiančios ir priimančios organizacijos ir dalyviai. Pageidautina, kad ši atsakomybė būtų patvirtinta raštiškai, kad visi susiję subjektai ją galėtų aiškiai suprasti.

         (1)  2000 m. gruodžio 14 d. Tarybos ir valstybių narių vyriausybių atstovų susitikimo rezoliucija dėl mobilumo veiksmų plano (OL C 371, 2000 12 23, p. 4).

         (2)  OL L 215, 2001 8 9, p. 30.

         (3)  Žr. šio Oficialiojo leidinio p. 5

         (4)  2004 m. gruodžio 15 d. Europos Parlamento ir Tarybos sprendimas Nr. 2241/2004/EB dėl bendros Bendrijos sistemos siekiant užtikrinti kvalifikacijų ir gebėjimų skaidrumą (Europasas) (OL L 390, 2004 12 31, p. 6).