title: 2013 m. liepos 9 d. Tarybos rekomendacija dėl 2013 m. Italijos nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2012–2017 m. Italijos stabilumo programos

text:
               30.7.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 217/42

      TARYBOS REKOMENDACIJA

   2013 m. liepos 9 d.
   dėl 2013 m. Italijos nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2012–2017 m. Italijos stabilumo programos
   2013/C 217/11
   EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
   atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 121 straipsnio 2 dalį ir 148 straipsnio 4 dalį,
   atsižvelgdama į 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei koordinavimo (1), ypač į jo 5 straipsnio 2 dalį,
   atsižvelgdama į 2011 m. lapkričio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 1176/2011 dėl makroekonominių disbalansų prevencijos ir naikinimo (2), ypač į jo 6 straipsnio 1 dalį,
   atsižvelgdama į Europos Komisijos rekomendaciją,
   atsižvelgdama į Europos Vadovų Tarybos išvadas,
   atsižvelgdama į Užimtumo komiteto nuomonę,
   atsižvelgdama į Ekonomikos ir finansų komiteto nuomonę,
   atsižvelgdama į Socialinės apsaugos komiteto nuomonę,
   atsižvelgdama į Ekonominės politikos komiteto nuomonę,
   kadangi:

               (1)

               2010 m. kovo 26 d. Europos Vadovų Taryba pritarė Komisijos pasiūlymui įgyvendinti naują darbo vietų kūrimo ir augimo strategiją „Europa 2020“, grindžiamą geresniu ekonominės politikos koordinavimu ir kuri daugiausia dėmesio skiria toms svarbioms sritims, kuriose reikia imtis veiksmų, kad būtų stiprinamas Europos tvaraus augimo ir konkurencingumo potencialas;

               (2)

               2010 m. liepos 13 d. Taryba priėmė rekomendaciją dėl valstybių narių ir Sąjungos bendrųjų ekonominės politikos gairių (2010–2014 m.), o 2010 m. spalio 21 d. ji priėmė sprendimą dėl valstybių narių užimtumo politikos gairių (3), kurios kartu sudaro integruotas gaires. Į šias integruotas gaires valstybių narių paprašyta atsižvelgti formuojant nacionalinę ekonomikos ir užimtumo politiką;

               (3)

               2012 m. birželio 29 d. valstybių narių valstybių ar vyriausybių vadovai nusprendė priimti Susitarimą dėl ekonomikos augimo ir darbo vietų kūrimo, kuriuo nustatė nuoseklią nacionalinių, ES ir euro zonos veiksmų, naudojant visus galimus svertus, priemones ir politikos strategijas, sistemą. Jie nutarė, kokių veiksmų reikia imtis valstybių narių lygmeniu, visų pirma išreikšdami tvirtą įsipareigojimą siekti strategijos „Europa 2020“ tikslų ir įgyvendinti konkrečioms šalims skirtas rekomendacijas;

               (4)

               2012 m. liepos 10 d. Taryba priėmė rekomendaciją (4) dėl Italijos 2012 m. nacionalinės reformų programos ir pateikė savo nuomonę dėl 2012–2015 m. Italijos stabilumo programos;

               (5)

               2012 m. lapkričio 28 d. Komisija priėmė metinę augimo apžvalgą, kuria pradedamas 2013 m. Europos ekonominės politikos koordinavimo semestras. Be to, 2012 m. lapkričio 28 d. Komisija pagal Reglamentą (ES) Nr. 1176/2011 priėmė Įspėjimo sistemos ataskaitą, kurioje nustatė, kad Italija yra viena iš valstybių narių, dėl kurios reikės parengti nuodugnią apžvalgą;

               (6)

               vykdant Europos semestro veiklą, Europos Parlamentas buvo tinkamai įtrauktas remiantis Reglamentu (EB) Nr. 1466/97 ir 2013 m. vasario 7 d. priėmė rezoliuciją dėl užimtumo ir socialinių aspektų 2013 m. metinėje augimo apžvalgoje bei rezoliuciją dėl dalyvavimo rengiant 2013 m. metinę augimo apžvalgą;

               (7)

               2013 m. kovo 14 d. Europos Vadovų Taryba patvirtino prioritetus, kuriais turi būti užtikrintas finansinis stabilumas, fiskalinis konsolidavimas ir ekonomikos augimo skatinimo veiksmai. Ji pabrėžė, kad reikia vykdyti diferencijuotą, ekonomikos augimui palankų fiskalinį konsolidavimą, atkurti įprastas skolinimo ekonomikai sąlygas, skatinti ekonomikos augimą ir konkurencingumą, mažinti nedarbą, šalinti socialinius krizės padarinius ir modernizuoti viešąjį administravimą;

               (8)

               2013 m. balandžio 10 d. Komisija paskelbė Italijos nuodugnios apžvalgos pagal Reglamento (ES) Nr. 1176/2011 5 straipsnį rezultatus. Komisijai atlikus analizę galima daryti išvadą, kad Italijoje susidarė makroekonominis disbalansas, kuris reikalauja imtis ryžtingų politinių veiksmų. Visų pirma, sumažėjęs išorės konkurencingumas ir didelis valstybės įsiskolinimas užsitęsusio silpno ekonomikos augimo sąlygomis išlieka pagrindiniu Italijos makroekonominiu disbalansu;

               (9)

               2013 m. balandžio 11 d. Italija pateikė savo 2013 m. nacionalinę reformų programą ir savo 2012–2017 m. stabilumo programą. Netrukus po to naujoji Vyriausybė, paskirta balandžio 28 d., pareiškė ketinimą stiprinti struktūrinių reformų darbotvarkę, kartu patvirtindama stabilumo programoje numatytus biudžeto tikslus. Gegužės 17 d. buvo priimtas dekretas-įstatymas, kuriame numatytos naujos nuostatos dėl nekilnojamojo turto apmokestinimo ir darbo užmokesčio priedų sistemos pakankamai darbo neturintiems darbuotojams pratęsimas. Siekiant atsižvelgti į abiejų programų ir naujųjų Vyriausybės priimtų priemonių tarpusavio sąsajas, jos vertintos vienu metu;

               (10)

               remdamasi stabilumo programos vertinimu pagal Reglamentą (EB) Nr. 1466/97, Taryba mano, kad 2014 m. makroekonominis scenarijus, kuriuo grindžiamos programoje pateiktos biudžeto projekcijos, yra optimistinis, palyginti su Komisijos tarnybų 2013 m. pavasario prognoze. Tas scenarijus yra tikėtinas nuo 2015 m. Vis dėlto turi būti laikomasi prielaidos, kad patvirtintos struktūrinės reformos bus visiškai įgyvendintos, o tai tebėra sunkus uždavinys. Stabilumo programoje išdėstytą biudžeto strategiją patvirtino naujoji Vyriausybė, o Parlamentas jai pritarė. Ja siekiama išlaikyti mažesnį nei 3 % BVP Sutarties pamatinė vertė deficitą visą programos laikotarpį, pasiekti vidutinės trukmės laikotarpio tikslą 2013 m. ir nuo 2014 m. mažinti skolos ir BVP santykį. Stabilumo programoje patvirtinamas vidutinės trukmės laikotarpio tikslas struktūriškai subalansuoti biudžeto poziciją, atitinkantis Stabilumo ir augimo paktą. 2012 m. deficitas buvo sumažintas iki 3 % BVP Sutarties pamatinės vertės ir pagal Komisijos tarnybų 2013 m. pavasario prognozę tikimasi, kad 2013–2014 m. jis išliks mažesnis už Sutarties pamatinę vertę. Nustatyta, kad gegužės 17 d. Italijos Vyriausybės priimtos nuostatos neturės didelės įtakos deficitui, jei bus įgyvendinamos nuosekliai. Kaip aprašyta 2013 m. birželio 21 d. Tarybos priimtame sprendime dėl perviršinio deficito procedūros nutraukimo, teisės aktuose įsigaliojo dvi apsaugos sąlygos siekiant užtikrinti biudžeto tikslų pasiekimą. Prognozuojama, kad nuo 2009 m. iki 2012 m. iš viso 2,7 procentinio punkto padidėjus BVP, ir darant prielaidą, kad nebus kitų politikos pokyčių, struktūrinis balansas kaip BVP dalis 2013 m. dar padidės procentiniu punktu iki -0,5 %, o 2014 m. šiek tiek sumažės.
               Struktūrinis pirminis balansas 2014 m. turėtų pasiekti beveik 5 % BVP. Struktūrinis 2013 m. prognozės koregavimas yra tinkamas, taip pat remiantis išlaidų, atėmus diskrecines pajamų didinimo priemones, analize, o 2014 m., remiantis Komisijos tarnybų 2013 m. pavasario prognoze, numatomas nukrypimas nuo koregavimo plano, siekiant vidutinės trukmės laikotarpio tikslo. Stabilumo programoje numatoma, kad valdžios sektoriaus skolos santykis pasieks aukščiausią ribą 2013 m., o po to pradės mažėti, be kita ko, dėl numatomų pajamų iš privatizacijos, sudarančių 1 procentinį punktą BVP per metus. Tačiau prognozuojamas skolos ir BVP santykis toliau didėja iki 132,2 % BVP ne vėliau kaip 2014 m. laikantis prielaidos, kad politika nesikeis, nes, be kita ko, grąžinama komercinė skola (tai prideda apie 2,5 procentinio punkto 2013–2014 m.), o privatizacijos pajamos neįtrauktos, nes išsami informacija dar nepateikta. Nuo 2013 m. Italijoje prasideda trejų metų pereinamasis laikotarpis, susijęs su skolos kriterijaus atitikimu, o skolos trajektorija stabilumo programoje užtikrina pakankamą pažangą siekiant jį atitikti. Tačiau deficito ir skolos projekcijos stabilumo programoje yra grindžiamos visišku biudžeto priemonių įgyvendinimu ir struktūrinių reformų priėmimu, kuris yra labai svarbus rinkos pasitikėjimui užtikrinti ir augimui bei darbo vietų kūrimui skatinti;

               (11)

               nors siekiant skatinti fiskalinį tvarumą ir augimą buvo patvirtintos svarbios reformos, visiškas jų įgyvendinimas dar neužbaigtas ir reikalingi tolesni veiksmai. Kai kurios pasiūlytos priemonės dar yra nepatvirtintos arba joms dar reikia įgyvendinamųjų teisės aktų ir egzistuoja rizika, kad jos nebus nuosekliai taikomos visuose valdžios lygmenyse. Nepaisant įgyvendintų veiksmų, viešojo administravimo veiksmingumą reglamentavimo ir procedūrų sistemos, valdymo kokybės ir administracinių gebėjimų požiūriu ir toliau mažina trūkumai, turintys neigiamos įtakos reformų įgyvendinimui ir verslo aplinkai;

               (12)

               norint pagerinti verslo aplinką ir sumažinti pernelyg ilgą bylų nagrinėjimo trukmę, neišspręstų bylų skaičių ir didelį teisminių ginčų skaičių, reikia užbaigti civilinės teisenos reformą skubiai įgyvendinant teismų organizacijos peržiūrą. 2012 m. spalio mėn. Konstituciniam teismui priėmus sprendimą dėl tarpininkavimo, reikia imtis veiksmų, kad būtų skatinamas neteisminių ginčų sprendimo priemonių naudojimas. Didelį susirūpinimą kelia korupcija, dėl kurios patiriamos išlaidos sudaro maždaug 4 % BVP ir labai trukdo atsigauti ekonomikai. 2012 m. lapkričio mėn. Kovos su korupcija įstatyme reikalaujama imtis tolesnių veiksmų ir dar veiksmingiau mažinti korupciją, visų pirma kalbant apie senaties terminus, kurie šiuo metu yra labai trumpi;

               (13)

               kartu su kol kas įgyvendinta plataus užmojo fiskalinio konsolidavimo strategija 2012 m. balandžio mėn. į Konstituciją buvo įtraukta subalansuoto biudžeto taisyklė ir buvo imtasi veiksmų viešųjų išlaidų veiksmingumui ir kokybei gerinti. Tačiau dėl įgyvendinimo trūkumų šie veiksmai nebuvo visiškai veiksmingi. Politiniai nesutarimai sutrukdė atlikti būtiną provincijų skaičiaus mažinimą. Sanglaudos veiksmų planas suteikė galimybę paspartinti struktūrinių fondų lėšų, sudarančių apie 11,9 mlrd. EUR, įsisavinimą trimis etapais. Vis dėlto bendro fondų valdymo gerinimas išlieka nepakankamas, ypač Italijos pietuose, ir tai kelia susirūpinimą dėl 2014–2020 m. programavimo laikotarpio. Taigi dar lieka daug galimybių viešųjų išlaidų veiksmingumui didinti;

               (14)

               tradiciškai lemiamą vaidmenį palaikant Italijos ekonominę veiklą atlieka bankai, visų pirma skolindami mažoms įmonėms, tačiau jų galimybės imtis šio vaidmens susilpnėjo dėl užsitęsusio ekonomikos nuosmukio. Išaugusi kredito rizika esant dideliam ir vis didėjančiam neveiksnių paskolų skaičiui prisidėjo prie skolinimo sumažėjimo ir dar labiau mažina nedidelį bankų pelningumą. Todėl Italijos bankas vertina atidėjinių blogoms paskoloms tinkamumą vykdydamas patikras vietoje. Specifiniai kai kurių Italijos bankų valdymo ypatumai gali riboti jų finansinio tarpininkavimo efektyvumą. Buvo priimtos priemonės nebankinių finansavimo šaltinių, visų pirma finansavimo iš nuosavo kapitalo ir įmonių obligacijų, naudojimui skatinti ir inovacijų pajėgumams skatinti, tačiau jų taikymo sritis kol kas ribota ir jos dar nėra visiškai įgyvendintos. 2000 m. birželio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2000/35/EB dėl kovos su pavėluotu mokėjimu komerciniuose sandoriuose (5) perkėlimas į nacionalinę teisę ir numatomas susikaupusios komercinės skolos grąžinimas padės didinti įmonių likvidumą;

               (15)

               2012 m. birželio mėn. buvo patvirtinta plataus masto darbo rinkos reforma, kuria sprendžiami darbo rinkos nelankstumo ir segmentacijos klausimai. Reforma turi būti užbaigta priimant įgyvendinimo teisės aktus ir atidžiai stebint konkretų jų įgyvendinimą. Be to, valstybinės įdarbinimo tarnybos dar turi būti sujungtos su bedarbio pašalpų administracija, kad būtų geriau įgyvendinamos veiksmingos aktyvumo skatinimo strategijos. 2011–2013 m. vienas po kito priimtais susitarimais socialiniai partneriai nustatė naują darbo užmokesčio nustatymo sistemą. Ji remiama mokestinėmis paskatomis, siekiant kad darbo užmokestis būtų labiau suderintas su darbo našumu ir su vietos darbo rinkos sąlygomis. Ši sistema turėtų būti veiksmingai įgyvendinta ir nuolat koreguojama remiantis stebėsenos rezultatais;

               (16)

               jaunimo nedarbas ir nedirbančių bei nesimokančių jaunuolių dalis toliau didėjo ir 2012 m. pabaigoje atitinkamai sudarė 37 % ir 21,1 %. Tiek aukštąjį išsilavinimą turinčių asmenų skaičius, tiek jaunų aukštąjį įsilavinimą turinčių absolventų užimtumo lygis yra žemiausi Sąjungoje; tai rodo, kad jaunų absolventų gebėjimai nėra tinkamai suderinti su darbo rinkos reikalavimais. Mokyklos nebaigiančių asmenų skaičius nors ir šiek tiek mažėja, išlieka didelis. Tai kelia susirūpinimą dėl švietimo sistemos veiksmingumo. Vienas šiuo atžvilgiu esminių elementų yra mokytojo profesija, kuriai šiuo metu būdingas vienintelis karjeros kelias ir ribotos profesinio tobulėjimo perspektyvos. Moterų dalyvavimas darbo rinkoje išlieka prastas, o moterų ir vyrų užimtumo skirtumas yra vienas didžiausių Sąjungoje. Skurdo ir socialinės atskirties rizika ir, visų pirma, didelis materialinis nepriteklius akivaizdžiai didėja, o socialinės apsaugos sistemai vis sunkiau sekasi tenkinti socialinius poreikius, nes joje dominuoja išlaidos pensijoms;

               (17)

               mokesčių sistemos struktūra išlieka sudėtinga ir yra našta darbo jėgai ir kapitalui. Po 2010–2011 m. pastangų papildomų priemonių, skirtų mokesčių naštai perkelti nuo gamybos veiksnių vartotojams, turtui ir aplinkai, buvo priimta nedaug. Dar reikia imtis veiksmų, kad būtų supaprastinta mokesčių sistema, racionalizuotos mokesčių išlaidos, nekilnojamojo turto mokesčio bazė suderinta su rinkos kainomis, gerinamas įstatymų laikymasis ir atgrasoma nuo mokesčių vengimo. Kol bus vykdoma kadastro duomenų peržiūra, planuojama nekilnojamojo turto apmokestinimo reforma bus siekiama didesnio sąžiningumo, laikantis stabilumo programoje išdėstytos biudžeto strategijos apribojimų. Šešėlinės ekonomikos ir nedeklaruoto darbo sumažinimas gali būti naudingas viešiesiems finansams ir turėti teigiamo poveikio teisingumo požiūriu. Peržiūrėjus PVM išimtis ar lengvatinius tarifus ir tiesioginių mokesčių išlaidas gali prireikti pakoreguoti socialinius pervedimus, kad būtų sumažintas peržiūros pasiskirstymo poveikis;

               (18)

               nemažai buvo nuveikta liberalizuojant paslaugų sektorių. Tačiau reglamentuojamųjų profesijų reforma turėtų būti vykdoma toliau, kad būtų sprendžiami likę apribojimai ir saugomi jos pagrindiniai principai, kad būtų išvengta galimų nesėkmių, visų pirma susijusių su teisininko profesijos reforma. Po 2012 m. liepos mėn. Konstitucinio teismo sprendimo taip pat svarbu imtis veiksmų, kad būtų atvertos galimybės konkurencijai teikiant vietos viešąsias paslaugas. Spręsti šiuos klausimus padės tolesnė veikla įgyvendinant Italijos konkurencijos institucijos pasiūlymus, kaip numatyta Italijos teisės aktuose;

               (19)

               vykdoma tinklų pramonės šakų reforma atveriant rinką ir didinant infrastruktūros pajėgumus, tačiau dar lieka svarbių uždavinių. Veiklos atskyrimas dujų sektoriuje beveik užbaigtas ir turi būti toliau vykdoma 2013 m. kovo mėn. nacionalinė energijos strategija. Tolesni galimi veiksmai – telekomunikacijų sektoriaus atvėrimas konkurencijai. Dar neįsteigta naujoji transporto institucija, atsakinga už greitkelius, oro uostus, uostus ir geležinkelius. Ji turėtų būti nepriklausoma ir aprūpinta ištekliais, kurių reikia jos veiklai ir įgaliojimams taikyti sankcijas užtikrinti. Dėl nuolatinių Šiaurės ir Pietų skirtumų taip pat egzistuoja rimta vidaus ir tarpvalstybinės infrastruktūros trūkumų problema, iš dalies lemianti aukštas energijos kainas, mažą plačiajuosčio ryšio skvarbą ir transporto spūstis;

               (20)

               atsižvelgdama į Europos semestrą, Komisija atliko išsamią Italijos ekonominės politikos analizę. Ji įvertino nacionalinę reformų programą ir stabilumo programą bei pateikė nuodugnią apžvalgą. Ji įvertino ne tik jų svarbą tvariai fiskalinei ir socialinei bei ekonominei Italijos politikai, bet ir tai, kaip laikomasi ES taisyklių ir gairių, nes ES lygio priemonėmis prisidedant prie būsimų nacionalinių sprendimų būtina stiprinti bendrą Sąjungos ekonomikos valdymą. Jos rekomendacijos atsižvelgiant į Europos semestrą pateiktos toliau išdėstytose 1–6 rekomendacijose;

               (21)

               atsižvelgdama į šį vertinimą, Taryba išnagrinėjo stabilumo programą ir savo nuomonę (6) visų pirma pateikė toliau išdėstytoje 1 rekomendacijoje;

               (22)

               atsižvelgdama į Komisijos nuodugnios apžvalgos ir šio vertinimo rezultatus, Taryba išnagrinėjo nacionalinę reformų programą ir stabilumo programą. Jos rekomendacijos pagal Reglamento (ES) Nr. 1176/2011 6 straipsnį pateiktos toliau išdėstytose 1–6 rekomendacijose;

               (23)

               atsižvelgdama į Europos semestrą, Komisija taip pat atliko visos euro zonos ekonominės politikos analizę. Šiuo pagrindu Taryba pateikė konkrečias rekomendacijas, skirtas valstybėms narėms, kurių valiuta yra euro (7). Kaip šalis, kurios valiuta yra euro, Italija taip pat turėtų užtikrinti, kad tos rekomendacijos būtų visiškai ir laiku įgyvendintos,

         REKOMENDUOJA Italijai 2013–2014 m. laikotarpiu imtis šių veiksmų:

               1.

               Užtikrinti, kad 2013 m. deficitas neviršytų 3 % BVP Sutarties pamatinės vertės, visiškai įgyvendinant priimtas priemones. Tinkamu tempu vykdyti struktūrinį koregavimą vykdant augimui palankų fiskalinį konsolidavimą, kad nuo 2014 m. būtų pasiektas ir išlaikytas vidutinės trukmės laikotarpio tikslas. Pasiekti numatytą struktūrinį pirminį perteklių, siekiant, kad itin aukštas skolos ir BVP santykis pradėtų laipsniškai mažėti. Toliau siekti ilgalaikio viešųjų išlaidų veiksmingumo ir kokybės gerinimo, visiškai įgyvendinant 2012 m. priimtas priemones ir išsamiai bei reguliariai peržiūrint išlaidas visų lygmenų valdžios institucijose.

               2.

               Užtikrinti vykdomų reformų įgyvendinimą laiku sparčiai priimant reikalingus įgyvendinimo teisės aktus, imantis konkrečių tolimesnių veiksmų visais valdžios lygmenimis ir su visomis susijusiomis suinteresuotomis šalimis, ir stebint jų poveikį. Didinti viešojo administravimo veiksmingumą ir gerinti skirtingų valdžios lygmenų koordinavimą. Supaprastinti administracinę ir reguliavimo sistemą piliečiams bei įmonėms ir sumažinti bylų nagrinėjimo trukmę bei didelį civiliniams teismams pateikiamų nagrinėti teisminių ginčų skaičių, be kita ko, skatinant neteisminį ginčų sprendimą. Stiprinti korupcijos mažinimo teisinę sistemą, taip pat peržiūrint taisykles, taikomas senaties terminams. Priimti struktūrines priemones, skirtas ES lėšų valdymo gerinimui pietiniuose regionuose 2014–2020 m. programavimo laikotarpiu.

               3.

               Visame bankų sektoriuje taikyti įmonių valdymo gerąją praktiką, kuri užtikrintų didesnį efektyvumą ir pelningumą ir taip paremtų gamybinei veiklai teikiamų kreditų srautą. Paspartinti vykdomą darbą, susijusį su turto kokybės patikrinimu visame bankų sektoriuje, ir padėti mažinti blogų paskolų dalį bankų balansuose. Skatinti tolesnį kapitalo rinkų vystymąsi, siekiant diversifikuoti ir didinti įmonių galimybes gauti finansavimą, visų pirma nuosavam kapitalui, ir savo ruožtu skatinti jų inovacijų pajėgumus ir augimą.

               4.

               Užtikrinti veiksmingą darbo rinkos ir darbo užmokesčio nustatymo reformų įgyvendinimą, kad darbo užmokestis geriau atitiktų darbo našumą. Imtis tolesnių veiksmų dalyvavimui darbo rinkoje skatinti, visų pirma moterų ir jaunimo, pavyzdžiui per iniciatyvą „Jaunimo garantija“. Stiprinti profesinį mokymą, užtikrinti efektyvesnį valstybinių įdarbinimo įstaigų darbą ir gerinti aukštųjų mokyklų studentų profesinio orientavimo ir konsultavimo paslaugas. Mažinti finansines antrojo šeimoje uždirbančio asmens paskatas nedirbti ir gerinti teikiamas priežiūros, ypač vaikų priežiūros bei ilgalaikės priežiūros, ir užmokyklines paslaugas. Didinti pastangas, kuriomis būtų užkertamas kelias mesti mokyklą. Gerinti mokyklų kokybę ir rezultatus, be kita ko, stiprinant mokytojų profesinį tobulėjimą ir įvairinant karjeros galimybes. Užtikrinti socialinių pervedimų efektyvumą, daugiausia tikslingiau nukreipiant išmokas, visų pirma mažas pajamas gaunantiems ir vaikų turintiems namų ūkiams.

               5.

               Darbo jėgos ir kapitalo mokesčių naštą perkelti vartotojams, turtui ir aplinkai, nedarant poveikio biudžetui. Tuo tikslu peržiūrėti PVM netaikymo bei lengvatinių tarifų ir tiesioginių mokesčių išlaidų taikymo sritį, ir taip reformuoti kadastro sistemą, kad reguliariai mokamo nekilnojamojo turto mokesčio bazė būtų suderinta su jo rinkos verte. Kovoti su mokesčių vengimu, gerinti mokestinių prievolių vykdymą ir imtis ryžtingų veiksmų prieš šešėlinę ekonomiką ir nedeklaruotą darbą.

               6.

               Užtikrinti tinkamą priemonių, skirtų paslaugų sektoriaus rinkai atverti, įgyvendinimą. Šalinti likusius profesinių paslaugų suvaržymus ir didinti galimybes patekti į rinką, pavyzdžiui, teikiant vietos viešąsias paslaugas, kur vietoj tiesioginių koncesijų turėtų būti plačiau naudojami viešieji pirkimai. Siekti įgyvendinti priemones, skirtas patekimo į rinką sąlygoms gerinti tinklų pramonės šakose, visų pirma sukuriant transporto instituciją. Padidinti infrastruktūros pajėgumus, daugiausia orientuojantis į energijos tinklų jungtis, įvairiarūšio transporto ir sparčiojo plačiajuosčio ryšio paslaugas, be kita ko, siekiant išlyginti Šiaurės ir Pietų skirtumus.

      Priimta Briuselyje 2013 m. liepos 9 d.

            Tarybos vardu

            Pirmininkas

         R. ŠADŽIUS

      (1)  OL L 209, 1997 8 2, p. 1.

      (2)  OL L 306, 2011 11 23, p. 25.

      (3)  Toliau taikomos 2013 m. pagal 2013 m. balandžio 22 d. Tarybos sprendimą 2013/208/ES dėl valstybių narių užimtumo politikos gairių (OL L 118, 2013 4 30, p. 21).

      (4)  OL C 219, 2012 7 24, p. 46.

      (5)  OL L 200, 2000 8 8, p. 35.

      (6)  Pagal Reglamento (EB) Nr. 1466/97 5 straipsnio 2 dalį.

      (7)  Žr. šio Oficialiojo leidinio p. 97.


title: 2015 m. gruodžio 10 d. Europos Centrinio Banko rekomendacija, skirta Europos Sąjungos Tarybai dėl Národná banka Slovenska išorės auditorių (ECB/2015/45)

text:
               18.12.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 425/1

         EUROPOS CENTRINIO BANKO REKOMENDACIJA
   2015 m. gruodžio 10 d.
   skirta Europos Sąjungos Tarybai dėl Národná banka Slovenska išorės auditorių
   (ECB/2015/45)
   (2015/C 425/01)
   EUROPOS CENTRINIO BANKO VALDANČIOJI TARYBA,
   atsižvelgdama į Europos centrinių bankų sistemos ir Europos Centrinio Banko statutą, ypač į jo 27 straipsnio 1 dalį,
   kadangi:

               (1)

               Europos Centrinio Banko (ECB) ir valstybių narių, kurių valiuta yra euro, nacionalinių centrinių bankų sąskaitų auditą atlieka nepriklausomi išorės auditoriai, kuriuos rekomenduoja ECB valdančioji taryba ir tvirtina Europos Sąjungos Taryba;

               (2)

                  Národná banka Slovenska dabartinių išorės auditorių Ernst & Young Slovakia, spol. s r.o. įgaliojimai baigėsi po 2014 finansinių metų audito. Todėl būtina paskirti išorės auditorius nuo 2015 finansinių metų;

               (3)

                  Národná banka Slovenska 2015 ir 2016 finansiniams metams išorės auditoriumi pasirinko Ernst & Young Slovakia, spol. s r.o.,

         PRIĖMĖ ŠIĄ REKOMENDACIJĄ:
   Rekomenduojama Ernst & Young Slovakia, spol. s r.o. skirti Národná banka Slovenska išorės auditoriumi 2015 ir 2016 finansiniams metams.

      Priimta Frankfurte prie Maino 2015 m. gruodžio 10 d.

            ECB Pirmininkas

         Mario DRAGHI


Rekomendacija Tarybos nuomonė pagal 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1466/97 9 straipsnio 3 dalį dėl atnaujintos 2005/2006-2010/2011 m. Jungtinės Karalystės konvergencijos programos


title: 2016 m. liepos 29 d. Komisijos rekomendacija (ES) 2016/1319, kuria iš dalies keičiama Rekomendacija 2006/576/EB dėl deoksinivalenolio, zearalenono ir ochratoksino A gyvūnų augintinių ėdale (Tekstas svarbus EEE)

text:
                  2.8.2016

                  LT

                  Europos Sąjungos oficialusis leidinys

                  L 208/58

            KOMISIJOS REKOMENDACIJA (ES) 2016/1319
      2016 m. liepos 29 d.
      kuria iš dalies keičiama Rekomendacija 2006/576/EB dėl deoksinivalenolio, zearalenono ir ochratoksino A gyvūnų augintinių ėdale
      (Tekstas svarbus EEE)
      EUROPOS KOMISIJA,
      atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 292 straipsnį,
      kadangi:

                  (1)

                  Komisijos rekomendacijoje 2006/576/EB (1) pašarinėms žaliavoms ir kombinuotajam pašarui nustatytos deoksinivalenolio, zearalenono, ochratoksino A, fumonizinų B1 + B2 ir T-2 ir HT-2 toksinų orientacinės koncentracijos vertės;

                  (2)

                  dabartinė deoksinivalenolio orientacinė koncentracijos vertė šunų pašaruose yra 5 mg/kg. atsižvelgiant į neseniai gautą informaciją dėl šunų pašaruose esančio deoksinivalenolio toksiškumo ir EFSA nuomonę dėl deoksinivalenolio pašaruose (2) panašu, kad dabartinė orientacinė vertė nesuteikia pakankamai garantijų dėl šunų sveikatos, todėl tikslinga sumažinti šunų pašarams nustatytą deoksinivalenolio orientacinę koncentracijos vertę.

                  (3)

                  atsižvelgiant į neseniai gautą informaciją dėl kačių ir šunų pašaruose esančio zearalenono toksiškumo, tikslinga kačių ir šunų pašarams nustatyti zearalenono orientacinę koncentracijos vertę siekiant suteikti garantijų dėl kačių ir šunų sveikatos laukiant, kol EFSA atliks atnaujintą galimo pavojaus gyvūnų sveikatai dėl pašaruose esančio zearalenono vertinimą;

                  (4)

                  atsižvelgiant į neseniai gautą informaciją dėl kačių ir šunų pašaruose esančio ochratoksino A toksiškumo ir EFSA nuomonę dėl ochratoksino A pašaruose (3), tikslinga kačių ir šunų pašarams nustatyti ochratoksino A orientacinę koncentracijos vertę siekiant suteikti garantijų dėl kačių ir šunų sveikatos.

                  (5)

                  tam, kad Rekomendacijos nuostatos būtų pakankamai aiškios, tikslinga Rekomendacijos priedą pakeisti nauju priedu,

            PRIĖMĖ ŠIĄ REKOMENDACIJĄ:
      Rekomendacijos 2006/576/EB priedas pakeičiamas šios rekomendacijos priedu.

         Priimta Briuselyje 2016 m. liepos 29 d.

               Komisijos vardu

            Vytenis ANDRIUKAITIS

               Komisijos narys

         (1)  2006 m. rugpjūčio 17 d. Komisijos rekomendacija 2006/576/EB dėl deoksinivalenolio, zearalenono, ochratoksino A, T-2 ir HT-2 ir fumonizinų gyvūnų pašarams skirtuose produktuose (OL L 229, 2006 8 23, p. 7).

         (2)  Opinion of the Scientific Panel on Contaminants in the Food Chain on a request from the Commission related to Deoxynivalenol (DON) as undesirable substance in animal feed http://www.efsa.europa.eu/en/efsajournal/pub/73

         (3)  Opinion of the Scientific Panel on Contaminants in Food Chain on a request from the Commission related to ochratoxin A (OTA) as undesirable substance in animal feed http://www.efsa.europa.eu/en/efsajournal/pub/101

         PRIEDAS

            ORIENTACINĖS VERTĖS

                     Mikotoksinas

                     Gyvūnų pašarams skirti produktai

                     Orientacinė vertė mg/kg (ppm) pašaruose, kurių drėgnis yra 12 %

                     Deoksinivalenolis

                     Pašarinės žaliavos (*)

                                 —

                                 grūdai ir grūdų produktai (**), išskyrus šalutinius kukurūzų produktus

                     8

                                 —

                                 šalutiniai kukurūzų produktai

                     12

                     Kombinuotasis pašaras, išskyrus

                     5

                                 —

                                 kombinuotąjį pašarą, skirtą kiaulėms

                     0,9

                                 —

                                 kombinuotąjį pašarą, skirtą veršeliams (< kaip 4 mėnesių), ėriukams, ožiukams ir šunims

                     2

                     Zearalenonas

                     Pašarinės žaliavos (*)

                                 —

                                 grūdai ir grūdų produktai (**), išskyrus šalutinius kukurūzų produktus

                     2

                                 —

                                 šalutiniai kukurūzų produktai

                     3

                     Kombinuotasis pašaras, skirtas:

                                 —

                                 paršiukams, kiaulaitėms (jaunoms paršavedėms), šuniukams, kačiukams, veisimui skirtiems šunims ir katėms

                     0,1

                                 —

                                 suaugusiems ne veisimui skirtiems šunims ir katėms

                     0,2

                                 —

                                 paršavedėms ir penimoms kiaulėms

                     0,25

                                 —

                                 veršeliams, pieningoms karvėms, avims (įskaitant ėriukus) ir ožkoms (įskaitant ožiukus)

                     0,5

                     Ochratoksinas A

                     Pašarinės žaliavos (*)

                                 —

                                 Grūdai ir grūdų produktai (**)

                     0,25

                     Kombinuotasis pašaras, skirtas:

                                 —

                                 kiaulėms

                     0,05

                                 —

                                 naminiams paukščiams

                     0,1

                                 —

                                 katėms ir šunims

                     0,01

                     Fumonizinas B1 + B2

                     Pašarinės žaliavos (*)

                                 —

                                 kukurūzai ir kukurūzų produktai (***)

                     60

                     Kombinuotasis pašaras, skirtas:

                                 —

                                 kiaulėms, arkliams (Equidae), triušiams ir gyvūnams augintiniams

                     5

                                 —

                                 žuvims

                     10

                                 —

                                 naminiams paukščiams, veršeliams (< kaip 4 mėnesių), ėriukams ir ožiukams

                     20

                                 —

                                 suaugusiems atrajotojams (> kaip 4 mėnesių) ir audinėms

                     50

                     Toksinai T-2 + HT-2

                     Kombinuotasis pašaras katėms

                     0,05

            (*)  Ypatingą dėmesį reikia atkreipti į tiesiogiai gyvūnams šeriamus grūdus ir grūdų produktus, kad dėl jų naudojimo kasdieniame racione gyvūnas nepatirtų didesnės koncentracijos mikotoksinų poveikio, palyginti su atitinkamu koncentracijos poveikiu, kai kasdieniame racione naudojami visaverčiai pašarai.

            (**)  Terminas „grūdai ir grūdų produktai“ apima ne tik pašarinių žaliavų sąraše, pateiktame 2013 m. sausio 16 d. Komisijos reglamentas (ES) Nr. 68/2013 dėl pašarinių žaliavų katalogo (OL L 29, 2013 1 30, p. 1) priedo C dalies 1 skyriuje „Javų grūdai ir jų produktai“ išvardytas pašarines žaliavas, bet ir kitas iš grūdų gaminamas pašarines žaliavas, ypač žaliąjį grūdų pašarą ir stambiuosius pašarus.

            (***)  Terminas „kukurūzai ir kukurūzų produktai“ apima ne tik pašarinių žaliavų sąraše, pateiktame Reglamento (ES) Nr. 68/2013 priedo C dalies 1 skyriuje „Javų grūdai ir jų produktai“ išvardytas pašarines žaliavas, bet ir kitas iš kukurūzų gaminamas pašarines žaliavas, ypač žaliąjį kukurūzų pašarą ir stambiuosius pašarus.


title: 2009 m. birželio 5 d. Europos centrinio banko rekomendacija, skirta Europos Sąjungos Tarybai dėl Banka Slovenije išorės auditoriaus (ECB/2009/12)

text:
               11.6.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 132/1

      EUROPOS CENTRINIO BANKO REKOMENDACIJA

   2009 m. birželio 5 d.
   skirta Europos Sąjungos Tarybai dėl Banka Slovenije išorės auditoriaus
   (ECB/2009/12)
   2009/C 132/01
   EUROPOS CENTRINIO BANKO VALDANČIOJI TARYBA,
   atsižvelgdama į Europos centrinių bankų sistemos ir Europos centrinio banko statutą, ypač į jo 27 straipsnio 1 dalį,
   kadangi:

               (1)

               Europos centrinio banko (ECB) ir nacionalinių centrinių bankų sąskaitų auditą atlieka nepriklausomi išorės auditoriai, kuriuos rekomenduoja ECB valdančioji taryba ir tvirtina Europos Sąjungos Taryba.

               (2)

               Dabartinio Banka Slovenije išorės auditoriaus įgaliojimai baigsis po 2008 finansinių metų audito. Todėl būtina paskirti išorės auditorių nuo 2009 finansinių metų.

               (3)

                  Banka Slovenije išorės auditoriumi 2009–2011 finansiniams metams pasirinko Deloitte revizija d.o.o.,

         PRIĖMĖ ŠIĄ REKOMENDACIJĄ:
   Rekomenduojama Deloitte revizija d.o.o. skirti Banka Slovenije išorės auditoriumi 2009–2011 finansiniams metams.

      Priimta Frankfurte prie Maino, 2009 m. birželio 5 d.

            ECB pirmininkas

         Jean-Claude TRICHET


Rekomendacija Tarybos nuomonė pagal 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1466/97 5 straipsnio 3 dalį dėl atnaujintos 2005-2008 m. Nyderlandų stabilumo programos


     LT

LT        LT
 ---pagebreak---                      EUROPOS KOMISIJA

                                                    Briuselis, 20.7.2010
                                                    SEK(2010) 914 galutinis

                        KOMISIJOS REKOMENDACIJA TARYBAI

     įgalioti Komisiją Europos Sąjungos vardu pradėti derybas dėl Žuvininkystės sektoriaus
                 partnerystės susitarimo su Bisau Gvinėja protokolo atnaujinimo

LT                                                                                LT
 ---pagebreak---                            KOMISIJOS REKOMENDACIJA TARYBAI

     įgalioti Komisiją Europos Sąjungos vardu pradėti derybas dėl Žuvininkystės sektoriaus
                 partnerystės susitarimo su Bisau Gvinėja protokolo atnaujinimo

     A.     AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS

            Europos Sąjunga ir Bisau Gvinėjos Respublika sudarė Žuvininkystės sektoriaus
            partnerystės susitarimo1, kurį šalys parafavo 2007 m. gegužės 23 d. ir kuris įsigaliojo
            2008 m. kovo 18 d., protokolą. Protokolas, kuriuo ES laivams suteikiamos žvejybos
            galimybės ir nustatomas finansinis įnašas, nustos galioti 2011 m. birželio 15 d.

            Komisija siūlo pradėti derybas dėl naujo protokolo, kuriame būtų numatytos
            dabartinės valstybių narių laivyno galimybės ir poreikiai ir kuris atitiktų 2004 m.
            liepos mėn. Tarybos gaires dėl partnerystės žuvininkystės sektoriuje susitarimų.

            Tarybos prašoma patvirtinti prie šios rekomendacijos pridedamas derybų gaires.

     B.     REKOMENDACIJA

            Atsižvelgdama į tai, kas išdėstyta, Komisija rekomenduoja:

            – Tarybai įgalioti Komisiją pradėti ir vesti derybas dėl Žuvininkystės sektoriaus
              partnerystės susitarimo su Bisau Gvinėjos Respublika protokolo atnaujinimo,

            – paskirti Komisiją Sąjungos derybininke šiuo klausimu,

            – Komisijai vesti derybas konsultuojantis su specialiuoju komitetu, vadovaujantis
              Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo nuostatomis,

            – Tarybai patvirtinti prie šios rekomendacijos pridedamas derybų gaires.

     1
           2008 m. kovo 18 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 241/2008 , OL L 75, 2008 3 18.

LT                                                     2                                              LT
 ---pagebreak---                                               PRIEDAS

     Derybų gairės

     – Derybų tikslas – atnaujinti Europos Sąjungos ir Bisau Gvinėjos Respublikos žuvininkystės
       sektoriaus partnerystės susitarimo protokolą pagal 2004 m. liepos 15 d. Tarybos išvadas
       dėl partnerystės žuvininkystės sektoriuje susitarimų, kurios grindžiamos 2002 m. gruodžio
       23 d. Komisijos komunikatu, ir atsižvelgiant į žmogaus teisių padėtį šalyje.

     – Į šį protokolą įtraukiama nuostata dėl žmogaus teisių ir demokratijos principų pažeidimo
       padarinių.

     – Šiuo nauju protokolu siekiama užtikrinti tausios ir atsakingos žuvininkystės skatinimą,
       todėl Komisijos derybiniai tikslai bus grindžiami siekiu:

             • užtikrinti Europos laivyno laivams galimybę įplaukti į Bisau Gvinėjos
               Respublikos išskirtinę ekonominę zoną (IEZ) ir gauti reikalingus leidimus, kad
               minėtoje IEZ Europos laivyno laivai galėtų vykdyti žvejybos veiklą,

             • atsižvelgti į geriausias turimas mokslines rekomendacijas,

             • užtikrinti, kad žuvininkystės ištekliai būtų naudojami remiantis dabartiniam
               protokolui taikomais kriterijais ir pastebėtais pastarųjų metų pokyčiais,

             • stiprinti dialogą dėl sektoriaus politikos ir taip, paisant šalies vystymosi tikslų,
               skatinti atsakingos žuvininkystės politikos įgyvendinimą, visų pirma kiek tai
               susiję su žvejybos veiklos stebėsena, kontrole ir priežiūra, žuvininkystės išteklių
               valdymu ir žuvininkystės produktų higienos standartų gerinimu.

LT                                                3                                                   LT


				|

		52013DC0353

			Rekomendacija TARYBOS REKOMENDACIJA dėl 2013 m. Čekijos nacionalinės reformų programos su Tarybos nuomone dėl 2012–2016 m. Čekijos konvergencijos programos /* COM/2013/0353 final - 2013/ () */

Rekomendacija
TARYBOS REKOMENDACIJA
dėl 2013 m. Čekijos
nacionalinės reformų programos
su Tarybos nuomone dėl 2012–2016 m. Čekijos konvergencijos
programos
EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl
Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 121 straipsnio 2 dalį
ir 148 straipsnio 4 dalį,
atsižvelgdama į 1997 m. liepos
7 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto
būklės priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos
priežiūros bei koordinavimo[1],
ypač į jo 9 straipsnio 2 dalį,
atsižvelgdama į Europos Komisijos
rekomendaciją[2],
atsižvelgdama į Europos Parlamento
rezoliucijas[3],
atsižvelgdama į Europos Vadovų
Tarybos išvadas,
atsižvelgdama į Užimtumo komiteto
nuomonę,
pasikonsultavusi su Ekonomikos ir finansų
komitetu,
kadangi:
(1)       2010 m. kovo 26 d.
Europos Vadovų Taryba pritarė Komisijos pasiūlymui
įgyvendinti naują augimo ir darbo vietų kūrimo
strategiją „Europa 2020“, grindžiamą geresniu ekonominės
politikos koordinavimu, ir daugiausia dėmesio skirti toms svarbioms
sritims, kuriose reikia imtis veiksmų, kad būtų stiprinamas
Europos tvaraus augimo ir konkurencingumo potencialas;
(2)       remdamasi Komisijos
pasiūlymais, 2010 m. liepos 13 d. Taryba priėmė
rekomendaciją dėl valstybių narių ir Sąjungos
bendrųjų ekonominės politikos gairių (2010–2014 m.), o
2010 m. spalio 21 d. – sprendimą dėl valstybių
narių užimtumo politikos gairių[4],
kurios kartu sudaro integruotas gaires. Į šias integruotas gaires
valstybių narių paprašyta atsižvelgti formuojant nacionalinę
ekonominę ir užimtumo politiką;
(3)       2012 m. birželio
29 d. valstybių ar vyriausybių vadovai nusprendė priimti
Susitarimą dėl ekonomikos augimo ir darbo vietų kūrimo,
kuriuo nustatė nuoseklią nacionalinių, ES ir euro zonos
veiksmų, naudojant visus galimus svertus, priemones ir politikos
strategijas, sistemą. Jie nutarė, kokių veiksmų
reikėtų imtis valstybių narių lygmeniu, visų pirma
išreikšdami tvirtą įsipareigojimą siekti strategijos „Europa
2020“ tikslų ir įgyvendinti konkrečioms šalims skirtas
rekomendacijas;
(4)       2012 m. liepos 6 d.
Taryba priėmė rekomendaciją dėl Čekijos 2012 m.
nacionalinės reformų programos ir pateikė savo nuomonę
dėl Čekijos atnaujintos 2011–2015 m. konvergencijos programos;
(5)       2012 m. lapkričio
28 d. Komisija priėmė metinę augimo apžvalgą[5], kuria pradedamas 2013 m.
Europos ekonominės politikos koordinavimo semestras. Be to, 2012 m.
lapkričio 28 d. Komisija pagal Reglamentą (ES)
Nr. 1176/2011 priėmė antrąją Įspėjimo
mechanizmo ataskaitą[6],
kurioje nenurodė, kad Čekija yra viena iš valstybių narių,
dėl kurios reikės parengti nuodugnią apžvalgą;
(6)       2013 m. kovo 14 d.
Europos Vadovų Taryba patvirtino prioritetus, kuriais turi būti
užtikrintas finansinis stabilumas, fiskalinis konsolidavimas ir ekonomikos
augimo skatinimo veiksmai. Ji pabrėžė, kad reikia vykdyti diferencijuotą,
ekonomikos augimą skatinantį fiskalinį konsolidavimą,
atkurti įprastas skolinimo ekonomikai sąlygas, skatinti ekonomikos
augimą ir konkurencingumą, spręsti nedarbo problemą,
šalinti socialines krizės pasekmes ir modernizuoti viešąjį
administravimą;
(7)       2013 m. balandžio
26 d. Čekija pateikė 2013 m. atnaujintą
2013–2016 m. konvergencijos programą, o 2013 m. balandžio
17 d. – 2013 m. nacionalinę reformų programą. Siekiant
atsižvelgti į abiejų programų sąsają, jos vertintos
vienu metu;
(8)       remdamasi 2013 m. konvergencijos
programos vertinimu pagal Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97,
Taryba mano, kad didelėmis konsolidavimo pastangomis nuo 2009 m. iki
2012 m. Čekija sumažino valdžios sektoriaus deficitą 1,4 %
BVP ir kad, remiantis dabartiniais lūkesčiais, ji eina tinkama
linkme, siekdama ištaisyti perviršinį deficitą. Makroekonominis
scenarijus, kuriuo grindžiamos programoje pateiktos biudžeto projekcijos, yra
įtikinamas. Pagal konvergencijos programą manoma, kad realiojo BVP
augimas 2013 m. sieks 0 %, o 2014 m. – 1,2 %, palyginti su
Komisijos tarnybų 2013 m. pavasario prognozėje numatytais
-0,4 % 2013 m. ir 1,6 % 2014 m. Programoje nustatytas
biudžeto strategijos tikslas – valdžios sektoriaus deficitą išlaikyti
mažesnį už 3 % BVP pamatinę vertę. 2013 m. 2,9 %
siektinas BVP valdžios sektoriaus deficito rodiklis atitinka perviršinio
deficito ištaisymo terminą, nustatytą 2009 m. gruodžio 2 d.
Tarybos rekomendacijoje. 2013 m. pavasario prognozėje Komisija numato
2,9 % BVP valdžios sektoriaus deficitą 2013 m. ir 3 % BVP –
2014 m. Dėl ES lėšų išmokų papildomų
koregavimų egzistuoja rizika, kad biudžeto rezultatai 2013 m. bus
blogesni, nei tikėtasi. Kalbant apie teigiamus aspektus, vienkartinės
pajamos, susijusios su numatomu naujų telekomunikacijų dažnių
juostų aukcionu, galėtų lemti geresnius, nei tikėtasi,
biudžeto rezultatus 2013 m. Konvergencijos programoje patvirtinamas
ankstesnis 1 % BVP deficito vidutinės trukmės laikotarpio
tikslas, kuris adekvačiai atitinka Stabilumo ir augimo pakto reikalavimus.
Numatoma, kad (perskaičiuotas) struktūrinis biudžeto deficitas 2014,
2015 ir 2016 m. turėtų išaugti atitinkamai 0,3 %,
0,2 % ir 0,5 % BVP; todėl programoje nenumatomas koregavimas,
siekiant vidutinės trukmės tikslo, o tai neatitinka Stabilumo ir
augimo pakto. Valdžios sektoriaus išlaidų augimo lygis 2014 m.
atitinka Stabilumo ir augimo pakto išlaidų kriterijų, tačiau
2015 ir 2016 m. nukrypsta atitinkamai 0,3 % ir 0,5 % BVP. Pagal
konvergencijos programą prognozuojama, kad skolos ir BVP santykis
programos laikotarpiu turėtų, nors ir lėčiau, toliau
didėti ir 2016 m. pasiekti 51,9 % BVP;
(9)       greitam ir ilgalaikiam
ekonomikos atsigavimui Čekijoje trukdo nuolatinis valstybės
investicijų išlaidų mažinimas. Didėjantį poveikį
turinčių augimą skatinančių išlaidų,
įskaitant ES lėšomis bendrai finansuojamus projektus, palaikymas ne
tik paremtų atsigavimą, bet ir galėtų prisidėti prie
ilgalaikių uždavinių sprendimo. Didelio poveikio augimui galima
būtų pasiekti prioritetą teikiant išlaidoms priemonėms,
skirtoms užimtumui didinti, moksliniams tyrimams ir inovacijoms, švietimui,
vaikų priežiūros įstaigoms ir infrastruktūros projektams.
Kartu yra svarbu užtikrinti tokių išlaidų teisėtumą,
reguliarumą ir veiksmingumą;
(10)     2012 m. vykdant
mokesčių reformą buvo pasiekta nedidelė pažanga. Nors nekilnojamojo
turto perdavimo mokestis buvo padidintas, nebuvo imtasi jokių
veiksmų, kad būtų padidintas labai mažas reguliariai mokamas
turto mokestis. Buvo atsakyta planų įvesti CO2 mokestį ir
panaikinti akcizo mokesčio už šildymui naudojamas gamtines dujas
lengvatas. Netiesioginis energijos mokesčių tarifas yra mažesnis už
ES vidurkį, o transporto priemonių naudojimo mokesčiai išlieka
labai maži. Išlieka struktūriniai uždaviniai darbo jėgos
apmokestinimo srityje, visų pirma susiję su mažas pajamas gaunančių
ir nepilnu etatu dirbančių apmokestinimu. Labai mažai buvo padaryta
siekiant sumažinti darbuotojų ir savarankiškai dirbančių
asmenų apmokestinimo tvarkos neatitikimus. Čekijoje taip pat dar yra
galimybių didinti mokesčių administravimo veiksmingumą. Gyventojų
pajamų ir įmonių pelno mokesčių srityje
vyriausybė planuoja 2015 m. įsteigti bendrą surinkimo
punktą, kuris galėtų padėti optimizuoti mokesčių
administravimą ir sumažinti dabartinės sistemos painumą.
Tačiau reformos trūkumas yra tas, kad nebus derinamos gyventojų
pajamų mokesčio, sveikatos ir socialinio draudimo įmokų
bazės, todėl didelė dalis reformos teikiamų galimybių
nebus panaudota;
(11)     Čekijos tvarumo
atotrūkis sudaro 5,0 % BVP, o tai yra daugiau nei ES vidurkis. Šis
atotrūkis didele dalimi susidarė dėl numatomų
ilgalaikių senėjimo išlaidų, kurias lemia numatomas pensijų
ir sveikatos bei ilgalaikės priežiūros išlaidų padidėjimas.
Svarbus netvaraus pensijų išlaidų padidėjimo šaltinis –
lėtas įstatymų numatyto pensinio amžiaus, visų pirma
vyrų, ilginimas. Užtikrinus, kad įstatymų numatytas pensinis
amžius būtų ilginamas greičiau, palyginti su galiojančiais
teisės aktais, ir susiejus jį su tikėtina gyvenimo trukme,
būtų gerokai sustiprintas sistemos tvarumas. Be to, kainomis
grindžiama indeksavimo formulė, įgyvendinant ją per ilgą
laiką, padėtų sutaupyti daug lėšų ir kartu
išlaikytų pensininkų perkamąją galią;
(12)     priešingai negu nurodyta
2012 m. šaliai skirtai rekomendacijoje, 2013 m. vyriausybė
įvedė išankstinės pensijos sistemą, kuri suteikia galimybę
gauti pensiją net penkeriais metais anksčiau negu įstatymų
numatytas pensinis amžius. Išankstinės pensijos bus mokamos iš
(trečiojo) pensijų santaupų ramsčio. Tačiau šis
ramstis yra didele dalimi valstybės subsidijuojamas naudojant tiesioginius
bendrus mokėjimus ir mokesčių už įmokas išskaitymus.
Nepriklausomai nuo to, ar, kaip tikisi vyriausybė, tik nedaugelis
asmenų atitiks kriterijus, kurie leis pasinaudoti šia sistema, šia
priemone suteikiama galimybė tokiems pensijos gavėjams pasinaudoti
anksčiau sukauptomis viešosiomis subsidijomis tokiu tikslu, kuris
prieštarauja ilgesnį darbinį amžių skatinančiai politikai;
(13)     tikėtinas sveikatos ir
ilgalaikės priežiūros išlaidų padidėjimas taip pat gerokai
prisidės prie su senėjančia visuomene susijusių
išlaidų ir didelio tvarumo atotrūkio. Pastaraisiais metais
Čekijoje buvo įgyvendintos reformos, skirtos sveikatos sistemos
veiksmingumui gerinti ribojant išlaidas ir taikant labiau į rinką
orientuotus sprendimus. Tačiau problemų dar yra. Palyginti su kitomis
valstybėmis narėmis, Čekijos sveikatos priežiūros sistema
yra pernelyg orientuota į priežiūrą ligoninėse, o tai ne
visada efektyvu. Yra erdvės gerinti sveikatos priežiūrą
kliniškai tinkamiausiu ir našiausiu būdu, pavyzdžiui paguldant
pacientą į ligoninę operacijos dieną ir mažinant
nepagrįstai ilgą buvimo intensyvios priežiūros ligoninėse
laiką;
(14)     naujausios EBPO projekcijos
rodo, kad visiška vyrų ir moterų užimtumo konvergencija
sustabdytų prognozuojamą bendros darbo jėgos mažėjimą
ir iki 2030 m. padidintų BPV augimą vienam gyventojui net
16,5 %. 2013 m. gegužės 22 d. Vyriausybė pateikė
įstatymo projektą, kuriuo siūloma kurti privačias
„vaikų grupes“, prižiūrimas profesionalių auklių, kartu su
mokesčių subsidijomis priežiūros teikėjams ir
dalyvaujančioms šeimoms. Tai yra žingsnis teisinga kryptimi, tačiau
tik dalinis problemos sprendimas. Nepaisant nuolatinio vaikų, visų
pirma jaunesnių nei trijų metų, priežiūros įstaigų
trūkumo, planų didinti biudžeto paramą valstybinėms
ikimokyklinio amžiaus vaikų priežiūros įstaigoms nėra.
Socialiai remtinų asmenų galimybės įsidarbinti ir dalyvauti
darbo rinkoje taip pat tebėra problema – yra erdvės valstybinių
įdarbinimo įstaigų efektyvumui ir veiksmingumui didinti;
(15)     2012 m. šaliai skirtoje
rekomendacijoje dėl viešojo administravimo konkrečiai paminėta
poreikis didinti viešojo administravimo veiksmingumą ir aktyviau kovoti su
korupcija. Tačiau priimant prioritetinius teisės aktus pagal
2011–2012 m. Čekijos kovos su korupcija strategiją padaryta tik
nedidelė pažanga. 2013 m. sausio mėn. vyriausybei priėmus
naują 2013–2014 m. kovos su korupcija strategiją, būtina
skubiai priimti prioritetinius teisės aktus, kaip antai valstybės tarnautojų
įstatymą. Šiuo nauju teisės aktu turės būti tinkamai
atskirti politinio pasitikėjimo darbuotojai ir nepolitiniai darbuotojai,
garantuojamas valstybės pareigūnų nepriklausomumas ir sukurta
gerai veikianti karjeros sistema, kuria būtų mažinama didelė
darbuotojų kaita. Čekija nemažai pasiekė įgyvendindama
Viešųjų pirkimų įstatymą, kuris įsigaliojo
2012 m. balandžio mėn. Tačiau vietos valdžios institucijos
pranešė apie sunkumus įgyvendinant šį įstatymą.
Kalbant apie ES lėšų įsisavinimą, dauguma priemonių,
įtrauktų į veiksmų planą valdymo ir kontrolės
sistemai stiprinti, buvo įgyvendintos iki 2012 m. pabaigos.
Tačiau Čekijos valdžios institucijos turi užtikrinti nuolatinę
veiksmų plano stebėseną;
(16)     Privalomo išsilavinimo
lygmeniu Čekijos mokinių rezultatai, palyginti su kitomis šalimis,
yra vidutiniški. Tačiau matematikos ir tiksliųjų mokslų
rezultatai sparčiai prastėja. Todėl Čekijos valdžios
institucijos priėmė priemonių rinkinį, kuriuo numatyta
sukurti minimalius švietimo standartus mokinių žinioms tikrinti visos
šalies mastu. Vis dėlto, reikėtų sukurti labiau integruotą
sistemą, užtikrinant, kad mokiniai, mokytojai ir mokyklos su prastais
testų rezultatais gautų sisteminę paramą; tai dar labiau
padidintų reformos užmojį. Pagrindinis Čekijos aukštojo mokslo
sistemos uždavinys – užtikrinti, kad didėjantis studentų
skaičius gautų žinias, kurių reikia sėkmingai
įsitvirtinti darbo rinkoje. Šiuo metu svarstoma Aukštojo mokslo
įstatymo reforma, siekiant įvesti diferencijuotą
finansavimą ir padidinti akreditavimą. Tai yra svarbūs ir
plačių užmojų pasiūlymai, nors realus jų poveikis
priklausys nuo galutinio reformos plano. Valdžios institucijos taip pat
planuoja priimti persvarstytus mokslinių tyrimų įstaigų
finansavimo vertinimo standartus. Padidinus kokybės rodiklių
dalį, taip pat sustiprinus bendradarbiavimą su verslo sektoriumi,
Čekijos mokslinių tyrimų ir inovacijų sistema
galėtų pasiekti aukštesnį kompetencijos lygį.
(17)     Čekija priklauso toms ES
valstybėms narėms, kuriose yra daugiausia reglamentuojamų profesijų.
2012 m. vyko viešosios konsultacijos dėl profesijų
reglamentavimo sistemos peržiūros ir 2013 m. turi būti paskelbti
jų rezultatai. Tai yra svarbus žingsnis siekiant sumažinti arba pašalinti
kliūtis užsiimti profesine veikla, kurios reglamentavimo būtinumas
nepasitvirtino arba kuri yra pernelyg reglamentuojama (įskaitant
privalomos praktikos trukmę) ir kurios mažesnis reglamentavimas
galėtų atverti tolesnes užimtumo ir augimo galimybes. Nepaisant
pastarųjų metų pažangos, Čekijos energijos intensyvumas yra
vienas didžiausių ES, visų pirma pastatuose ir energetikos
sektoriuje.
(18)     atsižvelgdama į Europos
semestrą, Komisija atliko išsamią Čekijos ekonominės
politikos analizę. Ji įvertino konvergencijos programą ir
nacionalinę reformų programą. Komisija įvertino ne tik
jų svarbą tvariai fiskalinei ir socialinei bei ekonominei
Čekijos politikai, bet ir tai, kaip laikomasi ES taisyklių ir
gairių, nes ES priemonėmis prisidedant prie būsimų
nacionalinių sprendimų būtina stiprinti bendrą Europos
Sąjungos ekonomikos valdymą. Jos rekomendacijos atsižvelgiant į
Europos semestrą pateiktos toliau išdėstytose 1–7 rekomendacijose;
(19)     atsižvelgdama į šį
vertinimą, Taryba išnagrinėjo Čekijos konvergencijos
programą ir savo nuomonę[7]
visų pirma pateikė toliau išdėstytoje 1 rekomendacijoje,
REKOMENDUOJA Čekijai
2013–2014 m. imtis šių veiksmų:
1.           Įgyvendinti
numatytą 2013 m. biudžetą, kad 2013 m. būtų
tvariai ištaisytas perviršinis deficitas ir atliktas Tarybos pagal perviršinio
deficito procedūrą pateiktose rekomendacijose nurodytas
struktūrinis koregavimas. 2014 m. ir vėliau stiprinti ir uoliai
įgyvendinti biudžeto strategiją, remiamą pakankamai tiksliai
nustatytomis priemonėmis, siekiant užtikrinti tinkamas fiskalines
priemones vidutinės trukmės laikotarpio tikslui pasiekti. Teikti
pirmenybę augimą skatinančioms išlaidoms, taip pat laiku vykdant
likusius projektus, bendrai finansuojamus ES lėšomis pagal dabartinę
finansinę programą.
2.           Mažinti aukštą darbo
jėgos apmokestinimo lygį, perkeliant jį į tokias sritis,
kuriose jis mažiau stabdytų augimą, kaip antai reguliariai mokami
mokesčiai už būstą ir transporto priemonių naudojimo
mokesčiai. Toliau mažinti darbuotojų ir savarankiškai
dirbančių asmenų apmokestinimo tvarkos neatitikimus. Gerinti
mokestinių prievolių vykdymą ir mažinti jų vykdymo išlaidas
įsteigiant bendrą surinkimo punktą ir suderinant gyventojų
pajamų mokesčio ir socialinio ir sveikatos draudimo įmokų
bazę.
3.           Paspartinti teisės
aktais nustatyto pensinio amžiaus ilginimą, palyginti su dabartiniais
teisės aktais, nustatyti aiškų teisės aktais nustatyto pensinio
amžiaus ir tikėtinos gyvenimo trukmės ryšį, ir
peržiūrėti indeksavimo mechanizmą. Kartu su pensinio amžiaus
ilginimu, imtis priemonių, kuriomis būtų didinamos vyresnio
amžiaus asmenų įsidarbinimo galimybės, ir mažinti ankstyvo
išėjimo į pensiją galimybes. Visų pirma, panaikinti
valstybės subsidijas išankstinės pensijos sistemai. Imtis
priemonių, kad būtų gerokai padidintas sveikatos
priežiūros, visų pirma priežiūros ligoninėse, išlaidų
efektyvumas.
4.           Imtis priemonių
valstybinių įdarbinimo įstaigų efektyvumui ir veiksmingumui
didinti. Gerokai padidinti įtraukių vaikų priežiūros
įstaigų skaičių, ypatingą dėmesį skiriant
vaikams iki trejų metų amžiaus, ir įtraukiant romų
tautybės vaikus, visų pirma priimant ir įgyvendinant
įstatymą dėl privačių vaikų priežiūros
įstaigų ir didinant vietų skaičių valstybinėse
vaikų priežiūros įstaigose.
5.           Užtikrinti 2013–2014 m.
kovos su korupcija strategijos įgyvendinimą. Priimti Valstybės
tarnautojų įstatymą, kuriuo būtų užtikrinta stabili,
veiksminga ir profesionali valstybės administravimo tarnyba. Gerinti ES
lėšų valdymą, atsižvelgiant į 2014–2020 m.
programavimo laikotarpį. Stiprinti viešųjų konkursų
įgyvendinimo pajėgumus vietos ir regiono lygmeniu.
6.           Sukurti visapusišką
privalomojo švietimo vertinimo sistemą ir imtis tikslingų
priemonių mokykloms su prastais mokymo rezultatais remti. Imtis
priemonių aukštojo mokslo akreditavimo gerinimui ir finansavimui didinti.
Didinti rezultatais grindžiamo mokslinių tyrimų įstaigų finansavimo
dalį.
7.           Remiantis vykdoma
peržiūra, tęsti reglamentuojamų profesijų reformą,
mažinant arba panaikinant kliūtis užsiimti profesine veikla, ir veiklos
rūšių, kurių reglamentavimas yra nepagrįstas,
skaičių. Imtis tolesnių veiksmų pastatų ir pramonės
sektorių energijos vartojimo efektyvumui gerinti.
Priimta Briuselyje
                                                                       Tarybos
vardu
                                                                       Pirmininkas
[1]               OL L 209, 1997 8 2,
p. 1.
[2]               COM (2013) 353 final.
[3]               P7_TA(2013)0052 ir P7_TA(2013)0053.
[4]               2013 m. baland˛io
22 d. Tarybos sprendimas 2013/208/ES.
[5]               COM (2012) 750 final.
[6]               COM (2012) 751 final.
[7]               Pagal Tarybos reglamento (EB)
Nr. 1466/97 9 straipsnio 2 dalį.


Svarbus teisinis pranešimas

|

52007SC0067

Tarybos nuomonė pagal 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1466/97 5 straipsnio 3 dalį dėl atnaujintos 2006–2011 m. Italijos stabilumo programos  /* SEK/2007/0067 galutinis */

	[pic] | EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA |Briuselis, 23.1.2007SEC(2007) 67 galutinisRekomendacijaTARYBOS NUOMONĖpagal 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1466/97 5 straipsnio 3 dalį dėl atnaujintos 2006–2011 m. Italijos stabilumo programos(pateikta Komisijos)AIŠKINAMASIS MEMORANDUMASBendrosios aplinkybės1998 m. liepos 1 d. įsigaliojusio Stabilumo ir augimo pakto pagrindinis tikslas yra patikimi valstybės finansai – priemonė sudaryti geresnes sąlygas kainų stabilumui ir smarkiam tvariam augimui, leidžiančiam kurti naujas darbo vietas. 2005 m. Pakto reforma pripažįstamas jo naudingumas įtvirtinant fiskalinę drausmę, taip pat siekiama stiprinti jo efektyvumą, ekonominius pagrindus ir užtikrinti ilgalaikį valstybės finansų tvarumą.Tarybos reglamente (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei koordinavimo[1], kuris yra Stabilumo ir augimo pakto dalis, nustatyta, kad valstybės narės turi pateikti Tarybai ir Komisijai stabilumo arba konvergencijos programas ir kasmetinius atnaujintus programų variantus (bendrą valiutą įvedusios valstybės narės pateikia (atnaujintas) stabilumo programas, o bendros valiutos neįvedusios valstybės narės pateikia (atnaujintas) konvergencijos programas). Pirmoji Italijos stabilumo programa buvo pateikta 1998 m. gruodžio mėn. Remdamasi reglamentu, atsižvelgdama į Komisijos rekomendaciją ir pasikonsultavusi su Ekonomikos ir finansų komitetu, Taryba 1999 m. vasario 8 d. pateikė nuomonę dėl programos. Pagal tą pačią procedūrą atnaujintas stabilumo ir konvergencijos programas vertina Komisija ir nagrinėja minėtasis komitetas; jas taip pat gali nagrinėti Taryba.Atnaujintos programos vertinimo aplinkybėsKomisija išnagrinėjo naujausią 2006 m. gruodžio 4 d. pateiktą atnaujintą Italijos stabilumo programą ir priėmė rekomendaciją dėl Tarybos nuomonės apie ją (žr. apibrauktą tekstą, kuriame pateikti pagrindiniai vertinimo aspektai).Siekiant apibūdinti aplinkybes, kurioms esant yra vertinama atnaujintoje stabilumo programoje pateikta biudžeto strategija, tolesniuose punktuose pateikiama apibendrinta informacija:1.  ekonominės veiklos ir biudžeto rezultatai per pastaruosius dešimt metų,2.  šalies padėtis pagal Stabilumo ir augimo pakto korekcinę funkciją (perviršinio deficito procedūra),3.  naujausias šalies padėties pagal Stabilumo ir augimo pakto prevencinę funkciją įvertinimas (Tarybos nuomonės dėl ankstesnės atnaujintos stabilumo programos santrauka) ir4.  Komisijos atliktas 2006 m. spalio mėn. nacionalinės reformų programos įvertinimas.Naujausi ekonominės veiklos ir biudžeto rezultataiStruktūriniai trūkumai, stabdantys našumo augimą ir mažinantys šalies konkurencingumą užsienyje, yra pagrindinė Italijos prastų ekonomikos augimo rezultatų pastarąjį dešimtmetį priežastis. Realiojo BVP augimas mažesnis už euro zonos vidurkį nuo dešimtojo dešimtmečio vidurio, o potencialus augimas pagal apskaičiavimus nukrito nuo daugiau kaip 2 % dešimtojo dešimtmečio pradžioje iki 1¼ % šį dešimtmetį. Nepaisant vangaus augimo, infliacija išliko šiek tiek didesnė už euro zonos vidurkį iki 2005 m. Teigiamas dalykas yra tas, kad Italija yra viena iš nedaugelio šalių, kurioje nuo amžiaus pradžios užimtumas smarkiai didėja, o bedarbystė žymiai sumažėjo. Nors Italijai dar toli iki ES užimtumo vidurkio, vis dėlto keistas smarkaus užimtumo didėjimo ir lėto BVP augimo derinys išryškina našumo problemas Italijoje. Kalbant apie valstybės finansus, valdžios sektoriaus deficitas nuo 2003 m. viršija Sutartyje nustatytą 3 proc. BVP pamatinę vertę, o skolos ir BVP santykis tebėra labai didelis ir nuo 2005 m. vėl pradėjo didėti (iki 106,6 % BVP). Pagal ciklą pakoreguotas pirminis balansas nuolat prastėja nuo 1998 m., o einamųjų pirminių išlaidų ir BVP santykis vis dar didėja nuo 2001 m.Italijos perviršinio deficito procedūra2005 m. liepos 28 d. Taryba priėmė sprendimą, kuriame teigiama, kad pagal 104 straipsnio 6 dalį Italijoje yra perviršinis deficitas. Kartu Taryba, remdamasi Sutarties 104 straipsnio 7 dalimi, priėmė rekomendaciją, kurioje nurodė iki 2007 m. pabaigos ištaisyti perviršinį deficitą. Visų pirma Italijai rekomenduota griežtai įvykdyti 2005 m. biudžetą; iki 2007 m. pabaigos sumažinti struktūrinį deficitą mažiausiai 1,6 % BVP, palyginti su struktūriniu deficitu 2005 m., ir mažiausiai pusę šio ištaisymo įvykdyti 2006 m. bei užtikrinti, kad skolos ir BVP santykis būtų sumažintas ir pakankamai greitai priartintas prie pamatinės vertės.2006 m. vasario 22 d. Komisija priėmė komunikatą, kuriame daroma išvada, kad veiksmai, kurių ėmėsi Italija, juos iki galo ir veiksmingai įgyvendinus, atitiktų Tarybos rekomendaciją. Tačiau šiokio tokio netikrumo dėl jų įgyvendinimo lieka, todėl prireiks nuolatinės stebėsenos.Tarybos nuomonėje dėl ankstesnės programos pateiktas įvertinimas2006 m. kovo 14 d. Taryba priėmė nuomonę dėl ankstesnės atnaujintos stabilumo programos, apimančios 2005–2009 metus. Tuometinėje Tarybos nuomonėje teigiama, kad „programa atitinka siekį iki 2007 m. ištaisyti perviršinį deficitą, jei 2006 m. biudžetas bus iki galo veiksmingai įvykdytas ir bus konkrečiai apibrėžtos bei priimtos 2007 m. tolesnės esminės priemonės. Atsižvelgiant į 2005 m. liepos 28 d. Tarybos rekomendacijas, pateiktas pagal Sutarties 104 straipsnio 7 dalį, ir siekiant sustiprinti valstybės finansų tvarumą, Taryba paragino Italiją:i) įgyvendinti programoje 2006 ir 2007 m. numatytus struktūrinius veiksmus siekiant užtikrinti, kad iki 2007 m. būtų patikimai ir ilgam ištaisytas perviršinis deficitas;ii) išdėstyti plataus masto priemones, kuriomis grindžiama koregavimo strategija 2007 m. ir vėlesniais programos metais, bei užtikrinti, kad koregavimas siekiant vidutinės trukmės tikslo ir toliau atitiktų Stabilumo ir augimo pakto reikalavimus;iii) užtikrinti, kad skolos ir BVP santykis iki Sutartyje nurodytos 60 % BVP pamatinės vertės mažėtų sparčiau, ypač atsižvelgiant ne į grynąjį skolinimąsi, bet į kitus veiksnius, turinčius įtakos skolos dydžio kitimui; beiiv) patobulinti biudžeto procesą didinant jo skaidrumą ir veiksmingai įgyvendinant senus ir naujus išlaidų stebėsenos, kontrolės ir pranešimo apie jas mechanizmus“.Komisijos atliktas 2006 m. spalio mėn. nacionalinės reformų programos įvertinimas2006 m. spalio 19 d. Italija pateikė nacionalinės reformų programos įgyvendinimo ataskaitą, numatytą atnaujintoje Lisabonos strategijoje ekonomikos augimui ir darbo vietų kūrimui. Italijos nacionalinėje reformų programoje nurodyti šie pagrindiniai uždaviniai ir prioritetai: užtikrinti ilgalaikį fiskalinį tvarumą; išplėsti piliečių ir bendrovių laisvo pasirinkimo erdvę; skatinti mokslinius tyrimus ir technologines naujoves; stiprinti švietimą ir mokymą; modernizuoti infrastruktūrą; saugoti aplinką.Komisijos atliktas šios programos įvertinimas (priimtas kaip 2006 m. gruodžio mėn. metinės pažangos ataskaitos dalis[2]) parodė, kad, palyginti su pernai metų nacionaline reformų programa, Italijos nacionalinės reformų programos įgyvendinimo ataskaitoje pateikiama aiški, apimanti visas politikos sritis ir jų sąveiką, taigi ir ambicingesnė strategija. Didžiausia pažanga – mikroekonomikos srityje. Pasiūlytos šios srities strategijos ir priemonės apskritai yra tinkamos, bet svarbiausia – jas įgyvendinti. Tam tikrose pagrindinėse srityse reikia sustiprinti užimtumo politiką.Atsižvelgus į nustatytas stipriąsias ir silpnąsias vietas, Italijai rekomenduota imtis veiksmų šiose srityse: ilgalaikis valstybės finansų tvarumas; konkurencija produktų ir paslaugų rinkose; regioniniai užimtumo skirtumai bei mokymasis visą gyvenimą ir švietimas.Pagrindiniai vertinimo aspektai Kaip reikalaujama Tarybos reglamento (EB) Nr. 1466/97 5 straipsnio 1 dalyje (stabilumo programų atveju) ir 9 straipsnio 1 dalyje (konvergencijos programų atveju), vertinimas apima šiuos aspektus: ar ekonominės prielaidos, kuriomis yra grindžiama programa, yra patikimos; valstybės narės pateiktas vidutinės trukmės biudžeto tikslas ir tai, ar koregavimo planas siekiant to tikslo yra tinkamas; ar priemonės, kurių imtasi ir (arba) kurios pasiūlytos siekiant laikytis koregavimo plano, yra pakankamos, kad per visą ciklą būtų pasiektas vidutinės trukmės tikslas; vertinant vidutinės trukmės tikslui pasiekti skirtą koregavimo planą – ar daugiau koregavimo pastangų dedama ekonomikos pakilimo laikotarpiais, o esant ekonomikos nuosmukiui jų gali būti dedama mažiau. Euro zonos ir VKM II valstybių narių atveju – ar valstybė narė užtikrina metinį pagal ciklą pakoreguoto balanso gerėjimą, neskaitant vienkartinių ir kitų laikinųjų priemonių, t. y. 0,5 % BVP, kad būtų pasiektas vidutinės trukmės tikslas; nustatant vidutinės trukmės tikslui pasiekti skirtą koregavimo planą (jo dar nepasiekusioms valstybėms narėms) arba leidžiant laikinai nukrypti nuo vidutinės trukmės tikslo (jį pasiekusioms valstybėms narėms) – kaip įgyvendinamos svarbiausios struktūrinės reformos, turinčios tiesioginį ilgalaikį išlaidų mažinimo poveikį (įskaitant potencialaus augimo skatinimą) ir todėl darančios išmatuojamą poveikį ilgalaikiam valstybės finansų tvarumui (su sąlyga, kad būtų išlaikyta pakankamai patikima riba 3 % BVP pamatinės vertės atžvilgiu ir kad programos laikotarpiu biudžeto būklė vėl priartėtų prie vidutinės trukmės tikslo), ypatingą dėmesį skiriant pensijų reformoms, kuriomis įvedama kelių pakopų sistema, kurioje yra viena privalomojo pensijų kaupimo pakopa; ar valstybės narės ekonominės politikos kryptys atitinka bendrąsias ekonominės politikos gaires. Programoje pateiktų makroekonominių prielaidų patikimumas įvertintas atsižvelgus į Komisijos tarnybų 2006 m. rudens prognozę ir pasinaudojus bendrai sutarta potencialios gamybos apimties ir pagal ciklą pakoreguoto balanso apskaičiavimo metodika. Programos atitikties bendrosioms ekonominės politikos gairėms įvertinime atsižvelgiama į bendrąsias ekonominės politikos gaires valstybės finansų srityje, kurios įtrauktos į integruotas 2005–2008 m. gaires. Vertinime taip pat nagrinėjami šie klausimai: skolos santykio pokyčiai ir ilgalaikio valstybės finansų tvarumo perspektyvos, kuriems reikėtų skirti pakankamą dėmesį vykdant biudžeto būklės priežiūrą, kaip pažymėta 2005 m. kovo 20 d. Tarybos pranešime „Stabilumo ir augimo pakto įgyvendinimo tobulinimas“. 2006 m. spalio 12 d. Komisijos komunikate nustatytas ilgalaikio tvarumo vertinimo metodas[3]; valstybių narių pagal Lisabonos strategiją ekonomikos augimui ir darbo vietų kūrimui pateiktų nacionalinių reformų programų integracijos laipsnis. 2005 m. birželio 7 d. ECOFIN tarybos apibendrinamosiose pastabose Europos Vadovų Tarybai dėl bendrosios ekonominės politikos gairių nurodyta, kad nacionalinės reformų programos turėtų būti suderintos su stabilumo ir konvergencijos programomis; atitiktis elgesio kodeksui[4], kuriame, inter alia, reikalaujama, kad stabilumo ir konvergencijos programų struktūra ir visos duomenų lentelės būtų vienodos. |-  RekomendacijaTARYBOS NUOMONĖpagal 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1466/97 5 straipsnio 3 dalį dėl atnaujintos 2006–2011 m. Italijos stabilumo programosEUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį,atsižvelgdama į 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1466/97 dėl biudžeto būklės priežiūros stiprinimo ir ekonominės politikos priežiūros bei koordinavimo[5], ypač į jo 5 straipsnio 3 dalį,atsižvelgdama į Komisijos rekomendaciją,pasikonsultavusi su Ekonomikos ir finansų komitetu,PAREIŠKĖ TOKIĄ NUOMONĘ:5.  [2007 m. vasario 27 d.] Taryba išnagrinėjo atnaujintą Italijos stabilumo programą, kuri apima 2006–2011 m.6.  Makroekonominiame scenarijuje, kuriuo pagrįsta programa, numatoma, kad realiojo BVP augimas iš pradžių sumažės nuo 1,6 % 2006 m. iki 1,3 % 2007 m. Vėliau numatomas laipsniškas ekonomikos augimas iki 1,7 % 2011 m. Remiantis dabar turima informacija, šis scenarijus pagrįstas patikimomis augimo prielaidomis. Programoje pateikiamos paskutinių programos laikotarpio metų infliacijos prognozės atrodo sumažintos.7.  2006 m. atnaujintoje stabilumo programoje prognozuojamas 2006 m. deficitas – 5,7 % BVP[6]. Jis skiriasi nuo Komisijos tarnybų 2006 m. rudens prognozėje pateikiamo deficito (4,7 % BVP). Komisijos pateiktame scenarijuje neatsižvelgiama į 0,9 % BVP nuokrypį, kuris atsiranda dėl panaikintos geležinkelio įmonės skolos, susijusios su greitųjų traukinių projektu ( Ferrovie dello Stato – RFI/TAV )[7] – sprendimas dėl to priimtas galutiniame biudžeto proceso etape. Kita vertus, Komisijos tarnybų rudens prognozėje valdžios sektoriaus deficitas yra didesnis už 3,5 % BVP, kaip nustatyta ankstesnėje atnaujintoje stabilumo programoje. Susidarantis 1,2 % BVP skirtumas iš esmės paaiškinamas skirtingu vienkartinių priemonių poveikiu (0,8 % BVP) ir ilgalaikiu neigiamu Europos Teisingumo Teismo sprendimo dėl PVM, mokamo už komercinės paskirties automobilius, atskaitos poveikiu (maždaug 0,4 % BVP).8.  Programoje pateikiama biudžeto strategija siekiama per 2007 m. ištaisyti perviršinį deficitą (planuojama, kad deficitas sumažės iki 2,8 % BVP). Planuojama, kad po to per programos laikotarpį valstybės biudžeto balansas ir toliau nuolat gerės, o 2011 m. taps teigiamas 0,1 % BVP. Planuojama, kad pirminis balansas pagerės nuo -0,9 % BVP 2006 m. iki 5 % 2011 m. Iki 2007 m. koregavimas iš esmės yra susijęs su pajamomis, remiantis papildomais tiesioginiais mokesčiais ir socialinio draudimo įnašais. O po 2007 m. informacija pateikiama tik apie korekcijos, reikiamos siekiant biudžeto tikslų atsižvelgiant į tendencijas, dydį. Palyginti su ankstesne programa, 2007 ir vėlesnių metų tikslai, nepaisant mažiau palankaus makroekonominio scenarijaus, iš esmės nesikeičia, bet dėl daug didesnio 2006 m. nustatyto deficito koregavimas 2007 m. yra daug didesnis.9.  Planuojama, kad pagal bendrai sutartą metodiką apskaičiuotas struktūrinis balansas (t. y. pagal ciklą pakoreguotas balansas, neskaitant vienkartinių ir kitų laikinųjų priemonių) pagerės nuo maždaug 4 % BVP deficito 2006 m. iki ¼ % pertekliaus programos laikotarpio pabaigoje (2011 m.). Kaip ir ankstesnėje atnaujintoje stabilumo programoje, programoje pateikiamas biudžeto būklės vidutinės trukmės tikslas – struktūriniu požiūriu subalansuotas biudžetas, kurį pagal programą tikimasi pasiekti iki 2010 m. Ankstesnėje atnaujintoje programoje nebuvo planuojama vidutinės trukmės tikslą pasiekti per programos laikotarpį (kurio pabaiga buvo 2009 m.). Kadangi vidutinės trukmės tikslas yra didesnis už mažiausią vertę (maždaug 1½ % BVP deficitas), pasiekus šį tikslą turėtų atsirasti pakankamai patikima riba, neleidžianti susidaryti perviršiniam deficitui. Vidutinės trukmės tikslas atitinka Stabilumo ir augimo pakte bei elgesio kodekse euro zonos ir VKM II valstybėms narėms nustatytas ribas ir tinkamai atspindi skolos santykį ir vidutinį ilgalaikį potencialų gamybos apimties augimą.10.  2006 m. biudžeto rezultatai galėtų būti geresni nei programoje prognozuojama, bet po 2007 m. prastesni nei programoje prognozuojama. 2007 m. biudžeto prognozių rizika programoje yra iš esmės subalansuota. Teigiamas aspektas yra tas, kad atsižvelgiant į duomenų, susijusių su grynaisiais pinigais, pokyčius, galutinis 2006 m. deficitas galėtų būti mažesnis nei prognozuoti 5,7 % BVP, dėl to bazinis poveikis 2007 m. būtų geresnis nei prognozuota. Vis dėlto yra rimtas pavojus veiksmingam keleto į 2007 m. biudžetą įtrauktų priemonių įgyvendinimui. Negalima nepaisyti pavojų valstybės finansams vidutinės trukmės laikotarpiu, ypač kylančių dėl pasikartojančio suplanuotų sveikatos apsaugos išlaidų viršijimo. Be to, nepateikiama išsamios informacijos apie koregavimo strategiją po 2007 m., todėl padidėja su suplanuotu fiskaliniu konsolidavimu susiję pavojai.11.  Įvertinus šiuos pavojus, galima teigti, kad programoje nustatytos biudžeto kryptys iš esmės atitinka tikslą ištaisyti perviršinį deficitą iki 2007 m. pabaigos, kaip rekomendavo Taryba, su sąlyga, kad jos būtų iki galo veiksmingai įgyvendintos. Apskritai neigiama rizika yra susijusi su planuojamu 1¼ % BVP struktūriniu koregavimu 2007 m. Tačiau turimi duomenys, rodantys didesnį nei prognozuota struktūrinį koregavimą 2006 m. (¼ % BVP), galėtų leisti tikėtis palankesnio perkėlimo į 2007 m. Panašu, kad biudžeto krypčių neužteks, jog iki 2010 m. susidarytų pakankama patikimumo riba, kad nebūtų viršyta 3 % BVP deficito pamatinė vertė esant įprastiniams makroekonominiams svyravimams. Be to, jų gali nepakakti siekiant užtikrinti, kad vidutinės trukmės tikslas būtų pasiektas per programos laikotarpį, kaip numatoma programoje. Vėlesniais metais po perviršinio deficito ištaisymo programoje numatytas koregavimo tempas siekiant vidutinės trukmės tikslo iš esmės atitinka Stabilumo ir augimo paktą, pagal kurį metinis struktūrinio balanso pagerėjimas euro zonos ir VKM II valstybėse narėse turėtų atitikti 0,5 % BVP vertę ir šis koregavimas turėtų būti didesnis ekonomikos pakilimo laikotarpiais ir mažesnis nuosmukio laikotarpiais.12.  Oficialiai apskaičiuota, kad bendroji valstybės skola 2006 m. pasiekė 107,6 % BVP, t. y. daug didesnė už Sutartyje nustatytą 60 % BVP pamatinę vertę. Programoje prognozuojama, kad skolos santykis laipsniškai mažės ir pasieks apie 98 % BVP 2011 m. Tikėtina, kad skolos santykio raida bus palankesnė, nei prognozuota programoje 2006 m., atsižvelgiant į duomenų, susijusių su grynaisiais pinigais, pokyčius. Prognozuojamos skolos raidos rizika 2007 m. iš esmės yra subalansuota. Kadangi nepateikiama tikslesnės informacijos apie koregavimo strategiją, po 2007 m. padidėja pavojus planuojamam skolos sumažinimui. Įvertinus šiuos pavojus, skolos santykis programos laikotarpiu gali nepakankamai priartėti prie pamatinės vertės.13.  Ilgalaikis senėjančios visuomenės poveikis Italijos biudžetui yra mažesnis už ES vidurkį – su pensijomis susijusios išlaidos didėja lėčiau nei vidutiniškai ES, nes yra priimtos pensijų reformos, su sąlyga, kad jos bus iki galo įgyvendintos, visų pirma įskaitant planuojamą periodinį aktuarinį koregavimą atsižvelgiant į gyvenimo trukmės pokyčius. Didėjantis užimtumas, ypač vyresnių darbuotojų, ateityje padidintų darbuotojų pensijas ir prisidėtų prie pensijų reformų sėkmės. Netgi dar neįvertinus ilgalaikio senėjančios visuomenės poveikio biudžetui, pradinė biudžeto būklė, nors ir šiek tiek geresnė, palyginti su 2005 m., kelia grėsmę valstybės finansų tvarumui. Be to, esama bendroji valstybės skola yra kur kas didesnė už Sutartyje numatytą pamatinę vertę; siekiant ją sumažinti, reikės pasiekti ir ilgai išlaikyti didelį pirminį perteklių. Apskritai Italija susiduria su vidutine rizika valstybės finansų tvarumui.14.  Stabilumo programoje nurodytas 2006 m. spalio mėn. pateiktos nacionalinės reformų programos įgyvendinimo ataskaitos bendro poveikio kokybinis įvertinimas, susijęs su fiskalinės politikos strategija vidutinės trukmės laikotarpiu. Joje pateikti kai kurie duomenys apie tiesiogines biudžeto išlaidas arba sutaupytas lėšas, atsirandančias dėl nacionalinėje reformų programoje numatytų pagrindinių reformų, ir jos biudžeto prognozėse atsižvelgiama į nacionalinėje reformų programoje nurodytų veiksmų poveikį valstybės finansams. Stabilumo programoje numatytos priemonės valstybės finansų srityje dera su priemonėmis, numatytomis nacionalinėje reformų programoje. Visų pirma abiejose programose sprendžiamas fiskalinio tvarumo klausimas ir numatoma 2007–2008 m. iš tikrųjų sumažinti darbo apmokestinimo naštą.15.  Programoje pateikta biudžeto strategija iš esmės atitinka bendrąsias ekonominės politikos gaires, įtrauktas į integruotas 2005–2008 m. gaires.16.  Kiek tai susiję su duomenų pateikimo reikalavimais, nustatytais elgesio kodekse dėl stabilumo ir konvergencijos programų, programoje yra spragų pateikiant privalomus ir neprivalomus duomenis[8].Galima daryti bendrą išvadą, kad programa iš esmės nukreipta į perviršinio deficito ištaisymą iki 2007 m. pabaigos, su sąlyga, kad 2007 m. biudžetas bus iki galo veiksmingai įvykdytas. O po 2007 m. planuojamas koregavimas atitinka Stabilumo ir augimo pakto reikalavimus ir leistų pasiekti vidutinės trukmės tikslą iki programos laikotarpio pabaigos. Tačiau nepateikiama išsamios informacijos apie koregavimo strategiją, dėl to kyla pavojus nepasiekti biudžeto tikslų po 2007 m., ir sunku tinkamai įvertinti konsolidavimo strategiją.Atsižvelgiant į šį įvertinimą ir į 2005 m. liepos 28 d. rekomendaciją pagal 104 straipsnio 7 dalį, Italija raginama:i) 2007 m. įgyvendinti suplanuotą fiskalinį konsolidavimą tam, kad perviršinis deficitas būtų ištaisytas laikantis Tarybos rekomendacijos pagal 104 straipsnio 7 dalį;ii) ištaisius perviršinį deficitą, užtikrinti pakankamą pažangą siekiant vidutinės trukmės tikslo tam, kad jis būtų pasiektas iki programos laikotarpio pabaigos, ir užtikrinti, kad atitinkamai būtų sumažintas skolos ir BVP santykis;iii) turint omenyje labai didelę valstybės skolą, iki galo įgyvendinti priimtas pensijų reformas tam, kad būtų išvengta didelio su visuomenės senėjimu susijusių išlaidų padidėjimo; beiiv) patobulinti biudžeto procesą: padidinti jo skaidrumą, apibrėžti biudžeto strategiją ilgesniam laikotarpiui ir veiksmingai įgyvendinti išlaidų, ypač sveikatos apsaugos išlaidų, stebėsenos ir kontrolės mechanizmus.Italija taip pat raginama labiau laikytis duomenų pateikimo reikalavimų, nustatytų elgesio kodekse.Pagrindinių makroekonominių ir biudžeto prognozių palyginimas2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 | 2010 | 2011 |Realusis BVP (pokytis, % ) | 2006 m. gruodžio mėn. SP | 0,0 | 1,6 | 1,3 | 1,5 | 1,6 | 1,7 | 1,7 |2006 m. lapkričio mėn. KOM | 0,0 | 1,7 | 1,4 | 1,4 | nėra duomenų | nėra duomenų | nėra duomenų |2005 m. gruodžio mėn. SP | 0,0 | 1,5 | 1,5 | 1,7 | 1,8 | nėra duomenų | nėra duomenų |SVKI infliacija (%) | 2006 m. gruodžio mėn. SP | 2,2 | 2,2 | 2,1 | 1,7 | 1,5 | 1,5 | 1,5 |2006 m. lapkričio mėn. KOM | 2,2 | 2,3 | 2,0 | 1,9 | nėra duomenų | nėra duomenų | nėra duomenų |2005 m. gruodžio mėn. SP | 2,3 | 2,3 | 2,2 | 2,0 | 2,0 | nėra duomenų | nėra duomenų |Gamybos apimties atotrūkis (potencialusis BVP, %) | 2006 m. gruodžio mėn. SP1 | -1,3 | -0,9 | -0,9 | -0,8 | -0,7 | -0,5 | -0,5 |2006 m. lapkričio mėn. KOM | -1,4 | -1,0 | -1,0 | -1,1 | nėra duomenų | nėra duomenų | nėra duomenų |2005 m. gruodžio mėn. SP1 | -1,5 | -1,2 | -1,0 | -0,8 | -0,6 | nėra duomenų | nėra duomenų |Valdžios sektoriaus balansas (BVP, %) | 2006 m. gruodžio mėn. SP7 | -4,1 | -5,7 | -2,8 | -2,2 | -1,5 | -0,7 | 0,1 |2006 m. lapkričio mėn. KOM | -4,1 | -4,7 | -2,9 | -3,1 | nėra duomenų | nėra duomenų | nėra duomenų |2005 m. gruodžio mėn. SP | -4,3 | -3,5 | -2,8 | -2,1 | -1,5 | nėra duomenų | nėra duomenų |Pirminis balansas6 (BVP, %) | 2006 m. gruodžio mėn. SP7 | 0,7 | -0,9 | 2,2 | 2,8 | 3,4 | 4,2 | 5,0 |2006 m. lapkričio mėn. KOM | 0,5 | -0,1 | 1,8 | 1,7 | nėra duomenų | nėra duomenų | nėra duomenų |2005 m. gruodžio mėn. SP | 0,6 | 1,3 | 1,9 | 2,6 | 3,2 | nėra duomenų | nėra duomenų |Pagal ciklą pakoreguotas balansas (BVP, %) | 2006 m. gruodžio mėn. SP1 7 | -3,5 | -5,3 | -2,3 | -1,8 | -1,2 | -0,4 | 0,3 |2006 m. lapkričio mėn. KOM | -3,4 | -4,1 | -2,4 | -2,5 | nėra duomenų | nėra duomenų | nėra duomenų |2005 m. gruodžio mėn. SP1 | -3,5 | -2,9 | -2,3 | -1,7 | -1,2 | nėra duomenų | nėra duomenų |Struktūrinis balansas2 (BVP, %) | 2006 m. gruodžio mėn. SP1 3 | -4,0 | -3,9 | -2,5 | -1,9 | -1,2 | -0,4 | 0,3 |2006 m. lapkričio mėn. KOM | -3,9 | -3,6 | -2,5 | -2,6 | nėra duomenų | nėra duomenų | nėra duomenų |2005 m. gruodžio mėn. SP1 | -4,1 | -3,2 | -2,3 | -1,7 | -1,2 | nėra duomenų | nėra duomenų |Bendroji valstybės skola (BVP, %) | 2006 m. gruodžio mėn. SP | 106,6 | 107,6 | 106,9 | 105,4 | 103,5 | 100,7 | 97,8 |2006 m. lapkričio mėn. KOM | 106,6 | 107,2 | 105,9 | 105,7 | nėra duomenų | nėra duomenų | nėra duomenų |2005 m. gruodžio mėn. SP | 108,5 | 108,0 | 106,1 | 104,4 | 101,7 | nėra duomenų | nėra duomenų |Pastabos: 1 Komisijos tarnybų skaičiavimai remiantis programoje pateikta informacija. 2 Pagal ciklą pakoreguotas balansas (kaip ir pirmesnėse eilutėse), neatsižvelgiant į vienkartines ir kitas laikinąsias priemones. 3 Vienkartinės ir kitos laikinosios priemonės pagal programą (0,5 % BVP 2005 m. ir 0,1% BVP 2007 ir 2008 m., dėl kurių deficitas mažėja. 2006 m. – 1,4 % BVP, dėl kurių deficitas didėja). 4 Vienkartinės ir kitos laikinosios priemonės pagal Komisijos tarnybų 2006 m. rudens prognozę (0,5 % BVP 2005 m., 0,1 % 2007 ir 2008 m., dėl to mažėjant deficitui. 2006 m. – 0,5% BVP, dėl to didėjant deficitui). 5 Remiantis numatomu 1,2 %, 1,3 %, 1,4 % ir 1,5 % potencialiu augimu atitinkamai 2005–2008 m. 6 Programoje ir Komisijos tarnybų prognozėse pateikiamų pirminio balanso duomenų negalima tiesiogiai palyginti, nes skirtingai traktuojamos netiesiogiai apskaičiuotos finansinio tarpininkavimo paslaugos. Programoje duomenys pateikiami laikantis elgesio kodekse nustatytų apibrėžčių. Tam, kad būtų galima palyginti su programoje pateikiamais duomenimis, Komisijos pateikiamus pirminio balanso duomenis reikia pakoreguoti maždaug +0,2 % BVP. 7 Programoje pateikiami 2006 m. biudžeto duomenys pataisyti, siekiant priskaityti 0,9 % BVP išlaidų, susidariusių valstybei panaikinus geležinkelio įmonės skolą, susijusią su greitųjų traukinių projektu – apie tai pranešta stabilumo programoje ir patvirtinta galutiniame 2007 m. biudžeto įstatymo pakeitime. Šaltinis: Stabilumo programa (SP); Komisijos tarnybų 2006 m. rudens ekonominės prognozės (KOM); Komisijos tarnybų apskaičiavimai. |[1] OL L 209, 1997 8 2, p. 1. Reglamentas su pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 1055/2005 (OL L 174, 2005 7 7, p. 1). Visus šiame tekste nurodytus dokumentus galima rasti šioje tinklavietėje:http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm[2] Komisijos komunikatas pavasario Europos Vadovų Tarybai „Atnaujintos Lisabonos strategijos ekonomikos augimui ir darbo vietų kūrimui įgyvendinimas. Rezultatų pateikimo metai“, 2006 12 12, COM(2006) 816.[3] Komisijos komunikatas Tarybai ir Europos Parlamentui „Ilgalaikis valstybės finansų tvarumas ES“, 2006 10 12, COM (2006) 574 galutinis ir 2006 m. Europos Komisijos Ekonomikos ir finansų reikalų generalinio direktorato dokumentas „Ilgalaikis valstybės finansų tvarumas Europos Sąjungoje“, leidinys European Economy , Nr. 4/2006.[4] „Stabilumo ir augimo pakto įgyvendinimo sąlygos bei stabilumo ir konvergencijos programų formos ir turinio gairės“, kurias 2005 m. spalio 11 d. patvirtino ECOFIN taryba.[5] OL L 209, 1997 8 2, p. 1. Reglamentas su pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 1055/2005 (OL L 174, 2005 7 7, p. 1). Šiame tekste nurodytus dokumentus galima rasti šioje tinklavietėjehttp://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm[6] Į 2006 m. stabilumo programos lenteles neįtrauktos 0,9 % BVP didesnės vienkartinės valstybės išlaidos, atsiradusios dėl panaikintos geležinkelio įmonės skolos, kuri nurodyta programoje. Dėl šių papildomų išlaidų siekiamas 2006 m. deficitas tampa 5,7 % BVP, o ne 4,8 %, kaip nurodoma lentelėse, taip pat pasikeičia kiti biudžeto duomenys.[7] 2005 m. gegužės 23 d. priėmus Eurostato sprendimą (žr. Eurostato pranešimą spaudai Nr. 65/2005), kuriuo remiantis ši geležinkelio įmonės skola į balansą jau įtraukta kaip vyriausybės įsipareigojimas, vyriausybės sprendimas skolai poveikio neturi.[8] Visų pirma biudžetas nesuskirstomas pagal 2008–2011 m. siektinus deficito dydžius.